ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. dubna 2012,
kterým se prodlužuje lhůta uvedená v čl. 114 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie ohledně vnitrostátních předpisů týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech oznámených Švédským královstvím podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie
(oznámeno pod číslem C(2012) 2461)
(Pouze švédské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/230/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 114 odst. 6 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI
(1)
Dne 17. října 2011 Švédské království oznámilo Komisi podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) svůj úmysl zavést vnitrostátní předpisy ke snížení povoleného obsahu kadmia ve fosforečných hnojivech na maximální úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu (což odpovídá 20 mg Cd/kg P2O5). Tato opatření by se odchylovala od nařízení (ES) č. 2003/2003 Evropského parlamentu a Rady ze dne 13. října 2003 o hnojivech (1) a snížila by maximální úroveň 100 gramů kadmia na tunu fosforu (což odpovídá 44 mg Cd/kg P2O5), pro kterou již Švédskému království byla výjimka udělena.
1. Ustanovení čl. 114 odst. 5 a 6 SFEU
(2)
Ustanovení čl. 114 odst. 5 a 6 SFEU uvádí:
„5. (…P)okládá-li členský stát poté, co Evropský parlament a Rada, Rada nebo Komise přijaly harmonizační opatření, za nezbytné zavést vnitrostátní předpisy, opírající se o nové vědecké poznatky k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí, z důvodu zvláštního problému, který se objeví v tomto členském státě po přijetí harmonizačních opatření, oznámí zamýšlené předpisy Komisi spolu s důvody pro jejich zavedení.
6. Komise do šesti měsíců po oznámení dotyčné vnitrostátní právní předpisy schválí nebo zamítne poté, co prověří, zda neslouží jako prostředek svévolné diskriminace nebo zastřeného omezování obchodu mezi členskými státy a nenarušují fungování vnitřního trhu.
Nerozhodne-li Komise v této lhůtě, pokládají se vnitrostátní předpisy uvedené v odstavcích (…) 5 za schválené.
Je-li to opodstatněné složitostí věci a není-li to nebezpečné pro lidské zdraví, může Komise oznámit dotyčnému členskému státu, že lhůta uvedená v tomto odstavci může být prodloužena o další lhůtu až šesti měsíců.“
2. Právní předpisy EU
(3)
Ve směrnici Rady 76/116/EHS ze dne 18. prosince 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hnojiv (2) se stanovily požadavky, které musí hnojiva splňovat, aby mohla být uváděna na trh s označením „hnojivo ES“.
(4)
V příloze I směrnice 76/116/EHS byla stanovena označení typu a příslušné požadavky, např. pokud jde o složení, které musí splňovat každé hnojivo, aby bylo způsobilé pro označení „hnojivo ES“. Označení typu zařazená do tohoto seznamu jsou roztříděna do kategorií podle obsahu hlavních živin, tj. dusíku, fosforu a draslíku.
(5)
Podle článku 7 směrnice 76/116/EHS (3) nesměly členské státy zakázat, omezovat nebo bránit uvádění na trh hnojiv označených jako „hnojivo ES“, která splňovala požadavky uvedené směrnice, z důvodu jejich složení, označení nebo balení.
(6)
Rozhodnutím Komise 2002/399/ES ze dne 24. května 2002 o vnitrostátních ustanoveních oznámených Švédským královstvím podle čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech (4) byla udělena odchylka od směrnice 76/116/EHS, přičemž byly schváleny švédské předpisy, jimiž se zakazuje uvádět na švédský trh hnojiva obsahující více než 100 gramů kadmia na tunu fosforu. Tato odchylka byla použitelná do 31. prosince 2005.
(7)
Směrnice 76/116/EHS byla nahrazena nařízením (ES) č. 2003/2003 o hnojivech.
(8)
V čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2003/2003 se stanoví, že odchylky od článku 7 směrnice 76/116/EHS udělené Komisí podle čl. 95 odst. 6 bývalé Smlouvy o ES se považují za odchylky od článku 5 uvedeného nařízení a jsou nadále platné bez ohledu na vstup uvedeného nařízení v platnost.
(9)
V 15. bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 2003/2003 se uvádí, že se Komise bude zabývat otázkou nezáměrného obsahu kadmia v minerálních hnojivech a podle potřeby vypracuje návrh nařízení, který předloží Evropskému parlamentu a Radě. Komise provedla rozsáhlé přípravné práce, ale vzhledem ke složitosti různých faktorů, které je třeba vzít v úvahu, dosud uvedený návrh nepřijala.
(10)
Vzhledem k tomu, že odchylka byla Švédsku udělena pouze do 31. prosince 2005, požádalo Švédsko v červnu 2005 o prodloužení stávající odchylky. Rozhodnutí Komise 2006/347/ES ze dne 3. ledna 2006 o vnitrostátních předpisech oznámených Švédským královstvím podle čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech (5) povoluje švédským orgánům zachovat vnitrostátní opatření do doby, než budou na úrovni EU použitelná harmonizovaná opatření týkající se kadmia v hnojivech.
3. Vnitrostátní předpisy
(11)
„Nařízení o chemických látkách (zákazy týkající se manipulace, dovozu a vývozu)“ (1998:944) (6) obsahuje ustanovení týkající se mimo jiné maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech, včetně hnojiv s označením ES. V oddíle 3 odstavci 1 se stanoví, že hnojiva čísel 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 a 31.05 celního sazebníku obsahující více než 100 gramů kadmia na tunu fosforu nesmějí být nabízena k prodeji ani šířena.
(12)
Zamýšlené vnitrostátní opatření oznámené podle čl. 114 odst. 5 SFEU by snížilo povolený obsah kadmia ve fosforečných hnojivech ze současné maximální úrovně 100 gramů kadmia na tunu fosforu na úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu (46 mg Cd/kg P, což odpovídá 20 mg Cd/kg P2O5).
II. POSTUP
(13)
Dopisem ze dne 17. května 2011 Švédské království Komisi oznámilo, že podle čl. 114 odst. 5 SFEU žádá o povolení zavést vnitrostátní předpisy, které by snížily povolený obsah kadmia ve fosforečných hnojivech na maximální koncentraci 46 gramů na tunu fosforu. Švédské orgány tedy požadují snížení obsahu kadmia povoleného odchylkou stanovenou v rozhodnutí 2006/347/ES.
(14)
Dopisem ze dne 17. října 2011 švédské orgány zaslaly Komisi dodatečné informace, přičemž poskytly znění platných vnitrostátních právních předpisů odrážejících změny zavedené nařízeními 2008:255 a 2009:654 (7).
(15)
Dopisem ze dne 14. listopadu 2011 Komise informovala švédské orgány, že šestiměsíční lhůta pro její zkoumání podle čl. 114 odst. 6 započala dnem 18. října 2011.
(16)
Dopisem ze dne 17. října 2011 Komise informovala ostatní členské státy o žádosti, kterou obdržela od Švédska. Komise rovněž zveřejnila sdělení o žádosti v Úředním věstníku Evropské unie (8), aby byly i ostatní zainteresované strany informovány o vnitrostátních předpisech, které Švédsko hodlá zavést, jakož i o důvodech, na které se odvolává. V reakci na sdělení Lotyšsko podpořilo žádost Švédska. Komise neobdržela žádné jiné připomínky.
III. HODNOCENÍ
1. Posouzení přípustnosti
(17)
Ustanovení čl. 114 odst. 5 SFEU se týká případů, ve kterých jsou oznámeny vnitrostátní předpisy v souvislosti s harmonizačním opatřením EU a ve kterých mají být vnitrostátní předpisy zavedeny poté, co bylo harmonizační opatření přijato a prosazováno a nové vnitrostátní opatření by nebylo slučitelné s harmonizačním opatřením EU. Vnitrostátní právní předpisy byly oznámeny v souvislosti s nařízením (ES) č. 2003/2003, které bylo přijato na základě článku 95 bývalé Smlouvy o ES a stanoví harmonizovaná pravidla týkající se složení, identifikace, označování a balení hnojiv ES. Podle článku 5 uvedeného nařízení nesmí členské státy na základě jakéhokoli z uvedených důvodů vytvářet překážky, které brání volnému pohybu hnojiv.
(18)
Kromě toho čl. 114 odst. 5 SFEU vyžaduje, aby se oznámení zamýšlených vnitrostátních opatření opíralo o nové vědecké poznatky k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí z důvodu zvláštního problému, který se v oznamujícím členském státě objeví po přijetí harmonizačního opatření, a aby byly současně popsány důvody pro zavedení zamýšlených vnitrostátních opatření.
(19)
Na podporu žádosti o nižší maximální úroveň kadmia ve fosforečných hnojivech předložily švédské orgány vnitrostátní posouzení rizik a několik studií. Toto posouzení zohledňuje obecné posouzení rizik kadmia a oxidu kademnatého Evropskou unií vypracované v roce 2007 v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 793/93 (9), vědecké stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin týkající se kadmia v potravinách (10), jakož i staré a nové údaje týkající se posouzení rizik pro lidské zdraví a životní prostředí vyplývajících z kadmia v hnojivech ve Švédsku. Švédské posouzení rizik je zveřejněno na internetu (11).
(20)
Podle Švédských orgánů z nového posouzení rizik vyplývá, že je třeba v zájmu dlouhodobé ochrany zdraví švédské populace snížit expozici kadmiu. Expozice závisí na příjmu kadmia prostřednictvím potravin, zejména z rostlin, a proto je nutno snížit riziko vysokého obsahu kadmia v plodinách. Orná půda je ve Švédsku zpravidla kyselejší než ve střední Evropě, a proto zemědělské plodiny tuto látku snáze vstřebávají.
(21)
Snížení vnitrostátní mezní hodnoty ze 100 gramů kadmia na tunu fosforu na 46 gramů kadmia na tunu fosforu je navíc opatřením, které má snížit hromadění kadmia v půdě a také rizika pro vodní organismy žijící v mimořádně měkkých vodách, které se ve Švédsku vyskytují.
(22)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že žádost Švédského království podaná s cílem získat schválení pro snížení obsahu kadmia v hnojivech na maximální úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu je přípustná.
2. Použití čl. 114 odst. 6 třetího pododstavce SFEU
2.1 Opodstatnění založené na složitosti věci
(23)
Na podporu své žádosti Švédsko provedlo nové posouzení rizik, které bylo dokončeno v lednu 2011, ve kterém srovnává předpokládané koncentrace bez účinku (dále jen „PNEC“) pro organismy reprezentativní pro různé složky životního prostředí s koncentracemi kadmia ve švédském životním prostředí. V jeho oznámení se také odkazuje na některé studie, které byly dány k dispozici v rámci předchozích žádostí předložených Komisi v souladu s čl. 114 odst. 4 Smlouvy, a na posouzení rizik EU týkající se kadmia a oxidu kademnatého.
(24)
PNEC pro sladkou vodu závisí na tvrdosti. Jelikož má Švédsko velmi měkké sladké vody, výskyt toxicity pro vodní organismy se očekává za nižších koncentrací kadmia ve srovnání s ostatními částmi Evropy. Švédské orgány se proto domnívají, že je pravděpodobné, že vodní organismy ve švédských vodách jsou ve srovnání s vodami ve střední a jižní Evropě obecně citlivější na přidané kadmium.
(25)
Z výsledků programů monitorování ve Švédských povrchových vodách v letech 2006 a 2009 rovněž vyplývá, že přibližně 1 % jezer a 7 % pobřežních vod vykazuje vyšší koncentrace kadmia než jsou hodnoty PNEC. Přezkum provedený v roce 2008 dospěl k závěru, že opatření na snížení emisí vedla u vodních organismů k výraznému snížení koncentrací většiny kovů, avšak v případě kadmia je situace méně jasná. Zdá se, že tendence rostoucích účinků na imunitní systém ryb (slimule) během posledních let souvisí s rostoucí koncentrací kadmia v rybách. Další zpráva byla vypracována v roce 2011 s cílem popsat budoucí trendy ohledně kadmia v orných půdách a plodinách pro odhad koncentrací za 100 let a výsledky byly použity při modelování nejhoršího případu k odhadu rizika pro vodní organismy žijící ve vodách v blízkosti polí hnojených v průběhu příštích 100 let.
(26)
Švédské orgány ve svém posouzení dospěly k závěru, že by v dlouhodobém horizontu mohlo dojít ke zvýšení rizika pro vodní organismy žijící v mimořádně měkkých vodách (s tvrdostí nižší než 5 mg CaCO3/l). To je však pravděpodobné pouze v malých potocích s nízkým zředěním drenážní vody ze zemědělské půdy. Žádné další riziko pro životní prostředí vyplývající z používání kadmia v hnojivech nebylo švédskými orgány zjištěno.
(27)
S ohledem na složitost vztahů týkajících se kontaminace kadmiem prostřednictvím fosfátových hnojiv, možného hromadění a rizik pro životní prostředí, jak již bylo prokázáno v průběhu hodnocení podobných žádostí o udělení odchylky obdržených od Rakouska, Finska a České republiky, jakož i na dřívější žádosti Švédska požádala Komise Vědecký výbor pro zdravotní a environmentální rizika (dále jen „SCHER“) o stanovisko ohledně celkové kvality švédského posouzení rizik, případných významných nedostatků, vhodnosti zkoumaných scénářů a učiněných předpokladů, jakož i spolehlivosti a platnosti závěrů týkajících se zjištěných rizik pro životní prostředí.
(28)
SCHER zaujal své stanovisko dne 27. února 2012 (12). Dospěl k závěru, že zpráva o posouzení rizik vypracovaná švédskými orgány má řádnou vědeckou kvalitu, zkoumané scénáře jsou obecně vhodné a většina hodnot parametrů použitých ve scénářích je přijatelná. SCHER se nicméně domnívá, že řada tvrzení a/nebo předpokladů ve zprávě není podpořena dostatečnými důkazy. Například připomínky uvedené ve studiích o monitorování ryb předpokládají vztah mezi příčinami a důsledky, který není prokázán. Dalším příkladem je důležitý (pro posouzení rizik klíčový) předpoklad použití faktoru ředění 1/2 pro výpočet koncentrace kadmia v povrchových vodách potoků. Tento faktor není podpořen žádným vědeckým důkazem či opodstatněním. SCHER rovněž poznamenává, že pro některé scénáře byly použity spíše nejhorší podmínky. Například při výpočtech používání fosfátů na zemědělských půdách jsou použity míry používání, které jsou ve skutečnosti platné pro méně než 25 % švédských půd. Výpočty koncentrací povrchových vod potoků po drenáži se zdají být problematické a navrhované úrovně neodpovídají naměřeným koncentracím uvedeným jinde ve zprávě. Hodnoty PNEC použité ve švédském posouzení rizik odpovídají hodnotám navrženým ve zprávě EU o posouzení rizik týkající se kadmia a jako takové je může SCHER podpořit. Předložené míry charakterizace rizika (RCR) jsou proto výhradně závislé na posouzení expozice, tj. předpokládaných koncentracích kadmia ve švédských povrchových vodách. Uvedené koncentrace jsou závislé na - nepodloženém - faktoru zředění v půdě/potoce. SCHER nesouhlasí s předpokladem, že nedochází k žádné adsorpci kadmia v půdě. To nastane pouze tehdy, je-li půda již silně kontaminována a k žádné čisté adsorpci nedochází za rovnovážného stavu, a to situaci ve Švédsku neodpovídá. Švédská zpráva rovněž předpokládá, že k žádné adsorpci kadmia v půdě nedochází v hloubce větší než 30 cm, což rovněž neodpovídá skutečnosti. Proto SCHER nepodporuje výsledky předložené švédskými orgány, pokud jde o potoky, což je jediná složka životního prostředí, u které švédské orgány zjistily rizika.
(29)
Nicméně SCHER připomíná dřívější posouzení Vědeckého výboru pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí z roku 2002, ve kterém bylo odhadnuto, že se u většiny evropských půd neočekává zvýšení koncentrace kadmia v půdě na mezní hodnotu 46 mg Cd/kg P. SCHER potvrzuje, že tento odhad je stále obhajitelný i pro švédské zemědělské půdy, a poznamenává, že odvození bylo založeno na zásadě stávajícího stavu („stand-still“), nikoli na posouzení rizik provedeném švédskými orgány v jejich současném opodstatnění.
(30)
Ačkoli se SCHER ve svém stanovisku ze dne 27. února 2012 domnívá, že zpráva o posouzení rizik vypracovaná švédskými orgány má řádnou vědeckou kvalitu a obsahuje nové a relevantní údaje, přetrvávají některé nejasnosti ohledně určitých klíčových předpokladů, na jejichž základě švédské orgány dospěly k závěru, že existuje riziko pro vodní organismy v malých potocích ve Švédsku. K tomu, aby Komise mohla zaujmout konečný postoj, bude zapotřebí další objasnění ze strany švédských orgánů.
2.2 Neexistence rizika pro lidské zdraví
(31)
Ve svém opodstatnění švédské orgány uvedly rizika pro zdraví citlivých skupin populace (diabetiky, lidé trpící osteoporózou či nedostatkem železa). Tato rizika jsou způsobena dlouhodobou expozicí kadmiu prostřednictvím stravy. Z tohoto důvodu neexistuje žádné nebezpečí pro lidské zdraví spojené s rozhodnutím prodloužit posuzování situace ve Švédsku o další lhůtu šesti měsíců. Tato další lhůta umožní Komisi zohlednit další objasnění, která mají poskytnout švédské orgány, aby mohlo být přijato konečné rozhodnutí.
(32)
Na základě výše uvedených informací je Komise názoru, že podmínky stanovené v čl. 114 odst. 6 třetím pododstavci jsou splněny, a že tedy může využít možnost prodloužit šestiměsíční lhůtu, ve které musí schválit nebo zamítnout vnitrostátní předpisy oznámené Švédskem.
IV. ZÁVĚR
(33)
Na základě výše uvedených skutečností lze učinit závěr, že žádost Švédského království o zavedení vnitrostátních předpisů, které se odchylují od nařízení (ES) č. 2003/2003, je přípustná.
(34)
Nicméně vzhledem ke složitosti této věci a neexistenci nebezpečí pro lidské zdraví, které by bylo způsobeno přijetím tohoto rozhodnutí, zastává Komise názor, že je opodstatněné prodloužit lhůtu uvedenou v čl. 114 odst. 6 prvním pododstavci SFEU o další lhůtu končící dnem 18. října 2012,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podle čl. 114 odst. 6 třetího pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie se lhůta pro schválení nebo zamítnutí zamýšlených vnitrostátních předpisů týkajících se kadmia v hnojivech, které Švédské království oznámilo dne 17. října 2011 podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, prodlužuje do 18. října 2012.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Švédskému království.
V Bruselu dne 18. dubna 2012.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2012. április 18.)
az Európai Unió működéséről szóló szerződés 114. cikkének (5) bekezdése alapján a Svéd Királyság által bejelentett, a műtrágyák megengedett legnagyobb kadmiumtartalmára irányadó nemzeti rendelkezések tekintetében az EUMSZ 114. cikkének (6) bekezdésében említett határidő meghosszabbításáról
(az értesítés a C(2012) 2461. számú dokumentummal történt)
(Csak a svéd nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2012/230/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (EUMSZ) és különösen annak 114. cikke (6) bekezdésére,
mivel:
I. TÉNYEK
(1)
2011. október 17-én a Svéd Királyság az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 114. cikkének (5) bekezdése alapján értesítette a Bizottságot arról a szándékáról, hogy olyan nemzeti intézkedéseket kíván bevezetni, amelyek a foszfortartalmú műtrágyák esetében az egy tonna foszfortartalomra jutó megengedett legnagyobb kadmiumszintet 46 grammra csökkentik (ami 20 mg Cd/kg P2O5-nek felel meg). Ezen intézkedések eltérnének a műtrágyákról szóló, 2003. október 13-i 2003/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) rendelkezéseitől, mivel a foszfortartalmú műtrágyák esetében csökkentenék az egy tonna foszfortartalomra jutó megengedett legnagyobb kadmiumszintet, melynek értéke 100 gramm (ami 44 mg Cd/kg P2O5-nak felel meg). Ezen eltérésre a Svéd Királyság már engedélyt kapott.
1. Az EUMSZ 114. cikkének (5) és (6) bekezdése
(2)
Az EUMSZ 114. cikkének (5) és (6) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„(5) […] amennyiben valamely harmonizációs intézkedésnek az Európai Parlament és a Tanács, a Tanács vagy a Bizottság általi elfogadását követően valamely tagállam új tudományos bizonyítékon alapuló, a környezet vagy a munkakörnyezet védelmével kapcsolatos nemzeti rendelkezések bevezetését tartja szükségesnek az adott tagállamra jellemző olyan probléma miatt, amely a harmonizációs intézkedés elfogadása után merült fel, ezekről az előirányzott rendelkezésekről és bevezetésük indokairól értesíti a Bizottságot.
(6) A Bizottság a(z) […] értesítésektől számított hat hónapon belül a vonatkozó nemzeti rendelkezéseket jóváhagyja vagy elutasítja, miután ellenőrizte, hogy az érintett rendelkezések nem képezik-e a tagállamok közötti önkényes megkülönböztetés eszközét vagy a kereskedelem rejtett korlátozását, valamint hogy nem jelentenek-e akadályt a belső piac működésében.
Amennyiben a Bizottság e határidőn belül nem hoz határozatot, az […] (5) bekezdésben említett nemzeti rendelkezéseket jóváhagyottnak kell tekinteni.
Ha az ügy összetettsége indokolja, és az emberi egészséget fenyegető veszély nem áll fenn, a Bizottság értesítheti az érintett tagállamot arról, hogy az ebben a bekezdésben említett határidő legfeljebb további hat hónappal meghosszabbítható.”
2. EU-jog
(3)
A műtrágyákra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1975. december 18-i 76/116/EGK tanácsi irányelv (2) meghatározta azokat a követelményeket, amelyeket a műtrágyáknak az „EK-műtrágya” megjelöléssel történő forgalomba hozatalukhoz teljesíteniük kellett.
(4)
A 76/116/EGK irányelv I. melléklete típusmegjelöléseket határozott meg, és az egyes típusokra előírta azokat a - többek között az összetételre vonatkozó - követelményeket, amelyeknek minden műtrágya meg kellett, hogy feleljen ahhoz, hogy jogosult legyen az „EK-műtrágya” megjelölésre. Az irányelv az említett listában szereplő típusmegjelöléseket a makroelem-tartalomtól, azaz a nitrogén-, a foszfor- és a káliumtartalomtól függően különböző csoportokba osztotta.
(5)
A 76/116/EGK irányelv (3) 7. cikke szerint a tagállamok az összetétel, az azonosítás, a címkézés vagy a csomagolás alapján nem tilthatták, korlátozhatták vagy akadályozhatták az olyan, „EK-műtrágya” megjelöléssel ellátott műtrágyák forgalmazását, amelyek az irányelvben foglalt rendelkezéseknek megfeleltek.
(6)
A Svéd Királyság által az EK-Szerződés 95. cikkének (4) bekezdése értelmében bejelentett, a műtrágyák megengedett legnagyobb kadmiumtartalmára irányadó nemzeti rendelkezésekről szóló, 2002. május 24-i 2002/399/EK bizottsági határozat (4) eltérést engedélyezett a 76/116/EGK irányelvtől, és jóváhagyta azokat a svéd előírásokat, amelyek megtiltották azon műtrágyák forgalomba hozatalát a svéd piacon, amelyek egy tonna foszfortartalmára 100 grammnál több kadmium jutott. Ez az eltérés 2005. december 31-ig volt alkalmazható.
(7)
A 76/116/EGK irányelv helyébe a műtrágyákról szóló 2003/2003/EK rendelet lépett.
(8)
A 2003/2003/EK rendelet 35. cikkének (2) bekezdése értelmében a 76/116/EGK irányelv 7. cikkétől való, a Szerződés korábbi 95. cikkének (6) bekezdése alapján a Bizottság által engedélyezett eltérések a rendelet 5. cikkétől való eltérésként értelmezendők, és a rendelet hatálybalépésére való tekintet nélkül továbbra is kifejtik hatásukat.
(9)
A 2003/2003/EK rendelet (15) preambulumbekezdése előirányozza, hogy a Bizottság foglalkozni szándékozik a műtrágyákban véletlenszerűen előforduló kadmiumtartalommal, és adott esetben rendelettervezetet állít össze, amelyet az Európai Parlament és a Tanács elé szándékozik terjeszteni. A Bizottság széles körű előkészítő munkát végzett, azonban a különböző mérlegelendő tényezők összetettsége miatt még nem fogadott el javaslatot.
(10)
Mivel a Svédországra vonatkozó kivételes rendelkezést 2005. december 31-ig engedélyezték, Svédország 2005 júniusában annak meghosszabbítását kérelmezte. A Svéd Királyság által az EK-Szerződés 95. cikkének (4) bekezdése értelmében bejelentett, a műtrágyák megengedett legnagyobb kadmiumtartalmára irányadó nemzeti rendelkezésekről szóló, 2006. január 3-i 2006/347/EK bizottsági határozat (5) engedélyezi a svéd hatóságok számára, hogy fenntartsák a nemzeti előírásokat, ameddig a műtrágyák kadmiumtartalmát nem szabályozzák harmonizált intézkedések uniós szinten.
3. Tagállami rendelkezések
(11)
A vegyipari termékekről (kezelési, behozatali és kiviteli tilalmakról) szóló svéd rendelet (1998:944) (6) rendelkezéseket tartalmaz egyebek mellett a műtrágyák legnagyobb megengedett kadmiumtartalmára vonatkozóan, és ezek a rendelkezések az EK-műtrágyákra is alkalmazandók. A rendelet 3. szakaszának (1) bekezdése előírja, hogy a 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 és 31.05 vámtarifaszámú azon műtrágyák, amelyek egy tonna foszfortartalma 100 grammnál több kadmiumot tartalmaznak, nem kínálhatók eladásra, és nem terjeszthetők.
(12)
A tervezett, az EUMSZ 114. cikke (5) bekezdése alapján bejelentett tagállami intézkedés a foszfortartalmú műtrágyák esetében az egy tonna foszfortartalomra jutó megengedett legnagyobb kadmiumszint értékét 100 grammról 46 grammra csökkentené (46 mg Cd/kg P 20 mg Cd/kg P2O5-nek felel meg).
II. AZ ELJÁRÁS
(13)
2011. május 17-én a Svéd Királyság az EUMSZ 114. cikkének (5) bekezdése alapján bejelentette a Bizottságnak, hogy olyan nemzeti intézkedések bevezetésére kér engedélyt, amelyek a foszfortartalmú műtrágyák esetében az egy tonna foszfortartalomra jutó legnagyobb megengedett kadmiumszintet 46 grammra csökkentik. A svéd hatóságok tehát a 2006/347/EK határozat által megadott eltéréssel engedélyezett kadmiumszint csökkentését kérik.
(14)
2011. október 17-i levelükben a svéd hatóságok benyújtották a Bizottságnak azon hatályos nemzeti jogszabályok szövegét, amelyek a 2008:255 és a 2009:654 rendeletek (7) módosításait tükrözik.
(15)
2011. november 14-i levelében a Bizottság tájékoztatta a svéd hatóságokat, hogy az EUMSZ 114. cikkének (6) bekezdése szerinti hat hónapos vizsgálati időszak 2011. október 18-án megkezdődött.
(16)
2011. október 17-i levelében a Bizottság tájékoztatta a többi tagállamot Svédország kérelméről. A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában a kérelemre vonatkozó tájékoztatást (8) is megjelentetett annak érdekében, hogy tájékoztassa a többi érdekelt felet azokról a nemzeti rendelkezésekről, melyeket Svédország be kíván vezetni, valamint ennek indokairól. Lettország támogatta a svéd kérelmet. Erre vonatkozó további észrevétel nem érkezett a Bizottsághoz.
III. ÉRTÉKELÉS
1. Az elfogadhatóság vizsgálata
(17)
Az EUMSZ 114. cikkének (5) bekezdése azokra esetekre vonatkozik, amikor olyan uniós harmonizációs intézkedéssel kapcsolatos nemzeti rendelkezéseket jelentenek be, amelyeket a harmonizációs intézkedések elfogadása és hatálybalépése után vezetnek be, és az új nemzeti rendelkezés összeegyeztethetetlen lenne az uniós harmonizációs intézkedéssel. A nemzeti rendelkezésekre vonatkozó értesítést az EK-Szerződés korábbi 95. cikke alapján elfogadott 2003/2003/EK rendelettel kapcsolatban nyújtották be, amely harmonizált szabályokat határoz meg az EK-műtrágyák összetételére, azonosítására, címkézésére és csomagolására vonatkozóan. Az említett rendelet 5. cikke szerint a tagállamok nem hozhatnak olyan intézkedéseket, amelyek akadályoznák bármely fent említett okból a műtrágyák szabad mozgását.
(18)
Továbbá az EUMSZ 114. cikkének (5) bekezdése szerint a bejelentett előirányzott nemzeti rendelkezésnek új tudományos bizonyítékon kell alapulnia, a környezet vagy a munkakörnyezet védelmével kapcsolatosnak kell lennie, és bevezetését az adott tagállamra jellemző olyan probléma kell, hogy indokolja, amely a harmonizációs intézkedés elfogadása után merült fel; ezenkívül az értesítéshez tájékoztatást kell csatolni az előirányzott rendelkezések bevezetésének indokairól.
(19)
A foszfáttartalmú műtrágyák kadmiumszintjének csökkentésére vonatkozó kérelem alátámasztására a svéd hatóságok nemzeti kockázatértékelést, valamint tanulmányokat nyújtottak be. Ezen értékelés figyelembe veszi a 2007-ben a 793/93/EGK tanácsi rendelet alapján elkészített, a kadmiumra és a kadmium-oxidra vonatkozó általános uniós kockázatértékelést (9), az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnak az élelmiszerekben előforduló kadmiumról szóló tudományos véleményét (10), valamint a Svédországban a műtrágyák kadmiumtartalmából eredő, az emberi egészségre és a környezetre jelentő kockázat értékelésével kapcsolatos régi és új adatokat. A svéd hatásvizsgálat megtalálható az interneten (11).
(20)
A svéd hatóságok szerint az új kockázatértékelés azt mutatja, hogy a svéd lakosság egészségének hosszú távú védelme érdekében csökkenteni kell a kadmiumnak való expozíciót. Mivel az expozíció mértéke az - elsősorban a növényekből származó - élelmiszerekkel történő kadmiumbeviteltől függ, a növényekben előforduló magas kadmiumszint kockázatát kell csökkenteni. Svédországban a szántóföldi talajok általában savasabbak, mint Közép-Európában. E különleges helyzet azt eredményezheti, hogy a növények több kadmiumot vesznek fel a talajból.
(21)
Továbbá a kadmiumra vonatkozó nemzeti határértéknek az egy tonna foszfortartalomra jutó 100 grammról 46 grammra történő csökkentésének az a célja, hogy csökkentse a talajban való kadmiumfelhalmozódást, és következésképpen a Svédországban a nagyon alacsony keménységű vízben élő szervezetek veszélyeztetettségét.
(22)
A fent említettek alapján a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a Svéd Királyság által benyújtott, a műtrágyák egy tonna foszfortartalmára jutó megengedett kadmiumszint 46 grammra való csökkentésének engedélyezésére irányuló kérelem elfogadható.
2. Az EUMSZ 114. cikke (6) bekezdése harmadik albekezdésének alkalmazása
2.1. Indoklás az ügy összetettsége alapján
(23)
A kérelem alátámasztására Svédország új kockázatértékelést hajtott végre, amely 2011 januárjában készült el, és amely a különböző környezeti elemekre jellemző szervezetek tekintetében összehasonlítja a becsült hatásmentes koncentrációkat (predicted no effect concentrations, a továbbiakban: PNEC) a svéd környezet kadmiumkoncentrációival. Svédország az értesítésében a Bizottsághoz korábban - a Szerződés 114. cikke (4) bekezdése alapján - benyújtott kérelmeinek keretében rendelkezésre bocsátott tanulmányokra, valamint a kadmiumra és a kadmium-oxidra vonatkozó uniós kockázatértékelésre is hivatkozik.
(24)
Az édesvízre vonatkozó PNEC a víz keménységétől függ. Mivel Svédországban nagyon alacsony keménységűek az édesvizek, Európa más részeihez képest a vízben élő szervezetek tekintetében a toxicitás várhatóan alacsonyabb kadmiumkoncentrációnál lép fel. A svéd hatóságok ezért úgy vélik, hogy a svéd vizekben élő szervezetek a közép- és dél-európai vizekben élőkhöz képest általában véve érzékenyebbek a megemelkedett kadmiumszintre.
(25)
A svéd felszíni vizekre vonatkozó, 2006-ban és 2009-ben végzett monitoringprogramok eredményei alapján a tavakban a PNEC-értékeknél mintegy 1 %-kal, a parti tengervizekben pedig mintegy 7 %-kal magasabb kadmiumkoncentráció mutatható ki. Egy 2008-ban végzett felülvizsgálat megállapította, hogy a kibocsátáscsökkentő intézkedések nyomán a vízben élő szervezetekben jelentősen csökkent a fémek koncentrációja, a kadmium esetében a helyzet azonban kevésbé egyértelmű. Az elmúlt években a halak (anyaangolnák) immunrendszerére gyakorolt hatások fokozódó tendenciája vélhetően összefügg a halak kadmiumkoncentrációjának növekedésével. 2011-ben egy további jelentést készítettek, amelynek célja az volt, hogy vázolja a szántóföldi talajok és növények kadmiumtartalmának jövőbeni alakulását, és ezáltal felbecsülje a 100 évre előre jelzett koncentrációkat. Az eredmények alapján a legrosszabb esetből kiindulva felbecsülték az azon vízben élő szervezetekre háruló kockázatokat, amelyek a következő 100 évben előreláthatólag műtrágyával kezelt földek közelében található vizekben élnek.
(26)
A svéd hatóságok értékelésükben arra a következtetésre jutnak, hogy a kimondottan lágy (5 mg CaCO3/l alatti keménységű) vizekben élő szervezetek tekintetében hosszú távon megnőhet a kockázat. Ez azonban csak kis patakok esetében várható, amelyekben a mezőgazdasági talajokból származó szennyvíz nem hígul fel kellőképpen. A svéd hatóságok nem állapítottak meg más olyan kockázatot a környezetre, amely a műtrágyákban felhasznált kadmiumból ered.
(27)
Amint az Ausztriából, Finnországból és a Cseh Köztársaságból, valamint korábban már Svédországból érkező hasonló kérelmek értékelése alatt már bebizonyosodott, a foszfáttartalmú műtrágyák általi kadmiumbevitel, a lehetséges felhalmozódás és a környezetit kockázatok közötti kapcsolat összetettségére való tekintettel a Bizottság kikérte az egészségügyi és környezeti kockázatok tudományos bizottság (a továbbiakban: EKKTB) véleményét a svéd kockázatértékelés általános minőségéről, a fő hiányosságokról, a forgatókönyvek helyénvalóságáról, a feltételezésekről, valamint a környezetre jelentett kockázatokkal kapcsolatos következtetések megbízhatóságáról és érvényességéről.
(28)
Az EKKTB 2012. február 27-én fogadta el véleményét (12). Az EKKTB arra a következtetésre jutott, hogy a svéd hatóságok által készített kockázatértékelési jelentés tudományos színvonala magas, a tanulmányozott forgatókönyvek általában véve megfelelőek, és a forgatókönyvekben alkalmazott paraméterértékek legtöbbje elfogadható. Az EKKTB azonban úgy véli, hogy a jelentésben szereplő számos állítás és/vagy feltételezés nincs elegendő bizonyítékkal alátámasztva. A halakra vonatkozó monitoringjelentésben szereplő állítások például ok-okozati összefüggést feltételeznek, amely nem bizonyított. Egy másik példa az a fontos (a kockázatértékelés szempontjából döntő) feltételezés, hogy a patakok felszíni vizében a kadmiumkoncentráció számításához 1/2-es hígítási tényezőt alkalmaznak. Ezt a tényezőt semminemű tudományos bizonyíték vagy indoklás nem támasztja alá. Az EKKTB azt is megjegyzi, hogy néhány forgatókönyv esetében kimondottan a legrosszabb esetre vonatkozó feltételeket alkalmazták. A mezőgazdasági talajok esetében a foszfátalkalmazásra vonatkozó számításoknál például olyan dózisokat vettek alapul, amelyek a valóságban a svéd talajok kevesebb mint 25%-ára érvényesek. A patakoknál a vízelvezetés utáni vízfelszíni koncentrációk kiszámítása is problémásnak tűnik, és a javasolt szintek nem egyeznek meg a jelentés más részeiben említett mért koncentrációkkal. A svéd kockázatértékelésben alkalmazott PNEC-ek a kadmium tekintetében egyeznek az uniós kockázatértékelési jelentésben javasoltakkal, tehát az EKKTB elfogadja őket. A bemutatott kockázatjellemzési arányok így kizárólag az expozíciós értékeléstől, azaz a svéd felszíni vizek előre jelzett kadmiumkoncentrációjától függenek. Ez utóbbiak pedig a - megalapozatlan - talaj/patak hígítási tényező függvényei. Az EKKTB azzal az állítással sem ért egyet, miszerint a talaj nem adszorbeálja a kadmiumot. Ez csak a már erősen szennyezett talajok esetében fordul elő, amelyek állandósult állapotában nem történik nettó adszorpció, ami Svédország esetében nem jellemző. A svéd jelentés azt is feltételezi, hogy a talajban 30 cm-nél mélyebben nem történik kadmiumadszorpció, ami szintén nem jellemző. Következésképpen az EKKTB nem támogatja a svéd hatóságoknak a patakok tekintetében bemutatott eredményeit, amelyek az egyedüli környezeti elemek, amelyekre vonatkozóan a svéd hatóságok kockázatokat állapítottak meg.
(29)
Mindazonáltal az EKKTB emlékeztet a toxicitási, ökotoxicitási és környezetvédelmi tudományos bizottság korábbi, 2002-es értékelésére, amelynek becslései szerint a talaj kadmiumkoncentrációi a legtöbb európai talaj esetében nem haladják meg a 46 mg Cd/kg P határértéket. Az EKKTB megerősíti, hogy ez a becslés még a svéd mezőgazdasági talajok tekintetében is elfogadható, és megjegyzi, hogy a számítás az „állapotmegőrzés elvén” alapult, nem pedig azon a kockázatértékelésen, amelyre a svéd hatóságok jelenlegi indoklásukban hivatkoznak.
(30)
2012. február 27-i véleményében az EKKTB ugyan úgy véli, hogy a svéd hatóságok által készített kockázatértékelési jelentés tudományos színvonala magas, és új és releváns adatokat tartalmaz, azonban továbbra is bizonytalanság övezi a svéd hatóságok egyes kulcsfontosságú állításait, amelyekben arra következtetnek, hogy a svédországi kis patakokban élő szervezetek veszélyeztetettek. Ezzel kapcsolatban a svéd hatóságoknak további magyarázatot kell szolgáltatniuk ahhoz, hogy a Bizottság végső döntést hozzon.
2.2. Az emberi egészséget fenyegető veszély hiánya
(31)
Indoklásukban a svéd hatóságok kockázatokat állapítottak meg a népesség érzékeny csoportjai tekintetében (a diabetikusok, a csontritkulásban vagy vashiányban szenvedők tekintetében). Ezek a kockázatok az élelmiszerekből származó, hosszú távú kadmiumexpozícióra vezethetők vissza. Ezért nem áll fenn emberi egészséget fenyegető veszély, ha a Bizottság egy határozattal a svéd helyzet értékelését további hat hónappal meghosszabbítja. Ez a meghosszabbított határidő lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy a svéd hatóságok által benyújtandó további magyarázatokat figyelembe vegye a végső döntésének meghozatalához.
(32)
A fent említettek alapján a Bizottság úgy véli, hogy a 114. cikk (6) bekezdésének harmadik albekezdésében meghatározott feltételek teljesültek ahhoz, hogy élhessen a hat hónapos meghosszabbítás lehetőségével, amelyen belül jóvá kell hagynia vagy el kell utasítania a Svédország által bejelentett nemzeti rendelkezéseket.
IV. KÖVETKEZTETÉS
(33)
A fent említettek alapján megállapítható, hogy a Svéd Királyságnak a 2003/2003/EK rendelettől eltérő nemzeti rendelkezések bevezetésére vonatkozó kérelme elfogadható.
(34)
Az ügy összetettsége, valamint az emberi egészséget fenyegető veszély fennállásának hiánya miatt azonban a Bizottság indokoltnak tartja, hogy az EUMSZ 114. cikke (6) bekezdése első albekezdésében említett határidőt e határozat elfogadásával 2012. október 18-ig meghosszabbítsa,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az EUMSZ 114. cikke (6) bekezdésének értelmében, a Bizottság a 2011. október 17-én a Svéd Királyság által az EUMSZ 114. cikkének (5) bekezdése alapján bejelentett, a műtrágyákban található kadmiumra vonatkozó, előirányzott nemzeti rendelkezések határidejét 2012. október 18-ig meghosszabbítja.
2. cikk
Ennek a határozatnak a Svéd Királyság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2012. április 18-án.