NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 115/2012
ze dne 9. února 2012,
kterým se ukládá prozatímní vyrovnávací clo z dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Indie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. Zahájení
(1)
Dne 13. května 2011 informovala Komise prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení“) o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Indie (dále též „dotčená země“) do Unie (dále jen „antisubvenční řízení“).
(2)
Týž den Komise zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (3) (dále jen „oznámení o zahájení“) informovala o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Indie do Unie a zahájila samostatné šetření (dále jen „antidumpingové řízení“).
(3)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu podaného dne 31. března 2011 Evropským institutem pro průmyslové spojovací prostředky (European Industrial Fasteners Institute, EiFi) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli v Unii. Podnět obsahoval zjevné důkazy o subvencování uvedeného výrobku a o podstatné újmě vyplývající z tohoto subvencování, což bylo uznáno za dostatečný důvod pro zahájení šetření.
(4)
Před zahájením řízení a podle čl. 10 odst. 7 základního nařízení uvědomila Komise indickou vládu o tom, že obdržela náležitě podložený podnět, v němž se tvrdí, že dochází k subvencovanému dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Indie, který působí podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie. Indická vláda byla vyzvána ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě dohody. Řešení na základě dohody však dosaženo nebylo.
1.2. Strany dotčené řízením
(5)
Komise o zahájení řízení úředně vyrozuměla výrobce v Unii, jejichž jménem byl podán podnět, další známé výrobce v Unii, vyvážející výrobce, dovozce a uživatele, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, a také indické orgány. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(6)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
1.2.1. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Indii
(7)
V souladu s článkem 27 základního nařízení a s ohledem na velký počet vyvážejících výrobců v Indii se v oznámení o zahájení počítalo s výběrem vzorku pro účely zjištění míry subvencování.
(8)
S cílem umožnit Komisi rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli vyvážející výrobci v Indii požádáni, aby se do 15 dnů od zahájení šetření přihlásili a poskytli základní informace o svém vývozu a domácím prodeji a své přesné činnosti v souvislosti s výrobou dotčeného výrobku a jména a činnosti všech společností, které se podílely na výrobě a/nebo prodeji dotčeného výrobku v období od 1. dubna 2010 do 31. března 2011 a s nimiž jsou ve spojení.
(9)
Výběr reprezentativního vzorku byl konzultován též s příslušnými indickými orgány.
(10)
Ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení poskytlo požadované informace a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem pět vyvážejících výrobců v Indii, včetně skupiny společností, jež jsou ve spojení. Tyto spolupracující společnosti vykázaly vývoz dotčeného výrobku do Unie v období šetření. Srovnání údajů Eurostatu o dovozu a údajů o objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, které uvedlo pro období šetření zmíněných pět spolupracujících společností, ukázalo, že úroveň spolupráce ze strany indických vyvážejících výrobců dosahovala takřka 100 %. Vzorek byl tedy vybrán na základě informací od těchto pěti vyvážejících výrobců.
1.2.2. Výběr vzorku spolupracujících společností v Indii
(11)
V souladu s článkem 27 základního nařízení vybrala Komise vzorek na základě největšího reprezentativního objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Vybraný vzorek tvoří tři individuální společnosti představující dohromady přibližně 98 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku z Indie do Unie.
(12)
V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku projednán s dotčenými stranami a indickými orgány. Dva vyvážející výrobci nezařazení do vzorku trvali na tom, aby do něj byli rovněž zařazeni. S ohledem na reprezentativnost navrženého vzorku, jak je uvedeno výše v 11. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že není nutné vzorek měnit nebo rozšiřovat.
1.2.3. Individuální prošetření společností, které nebyly zařazeny do vzorku
(13)
Byla přijata žádost o individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení od vyvážejícího výrobce, který nebyl zařazen do vzorku. Přezkoumání této žádosti v předběžné fázi by znamenalo příliš velké zatížení. Rozhodnutí, zda bude individuální zjišťování této společností přiznáno, bude proto přijato v pozdější fázi.
1.2.4. Výběr vzorku výrobců v Unii
(14)
V souladu s článkem 27 základního nařízení a s ohledem na zjevně velký počet výrobců v Unii se v oznámení o zahájení počítalo s výběrem vzorku pro účely zjištění újmy.
(15)
V oznámení o zahájení Komise uvedla, že prozatímně vybrala vzorek výrobců Unie. Tento vzorek tvořilo pět společností vybraných na základě objemu prodeje, velikosti a geografické polohy v rámci Unie z patnácti výrobců Unie, kteří byli známi před zahájením šetření. Tyto společnosti představovaly 37 % celkové odhadované výroby Unie v období šetření. Zúčastněné strany byly vyzvány, aby se seznámily s dokumentací a vyjádřily se ke vhodnosti výběru do 15 dnů od zveřejnění oznámení o zahájení. Žádná ze zúčastněných stran nevznesla proti navrženému vzorku sestávajícímu z pěti společností žádnou námitku.
(16)
Jeden z pěti výrobců v Unii zařazených do vzorku posléze svou spolupráci ukončil. Zbývající čtyři společnosti zařazené do vzorku stále představovaly 32 % celkové odhadované výroby Unie v období šetření. Vzorek byl proto stále považován jako reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. Inspekce na místě byla provedena u třech z těchto společností. V této prozatímní fázi šetření bylo shledáno, že k ověření údajů poskytnutých čtvrtou společností zařazenou do vzorku postačí důkladná analýza dostupných dokumentů.
1.2.5. Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(17)
S ohledem na potenciálně velký počet dovozců zapojených do řízení se v souladu s článkem 27 základního nařízení v oznámení o zahájení počítalo s výběrem vzorku dovozců. Ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení požadované informace poskytli a se zařazením do vzorku souhlasili dva dovozci. Vzhledem k nízkému počtu dovozců, kteří se přihlásili, bylo rozhodnuto výběr vzorku neprovádět.
1.2.6. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(18)
Komise zaslala dotazníky všem stranám, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, a všem dalším společnostem, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení. Dotazníky byly tedy zaslány indické vládě, vyvážejícím výrobcům v Indii zařazeným do vzorku, výrobcům v Unii zařazeným do vzorku výrobců v Unii, spolupracujícím dovozcům v Unii a všem uživatelům, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká.
(19)
Odpovědi poskytla indická vláda, vyvážející výrobci zařazení do vzorku a čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku. Na dotazník neodpověděl žádný z kontaktovaných dovozců.
(20)
Komise si zjistila a ověřila všechny informace, které zúčastněné strany poskytly a které považovala za nezbytné pro předběžné určení míry subvence, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily na půdě indické vlády v Dílí a v těchto společnostech:
Výrobci v Unii
-
Inox Viti di Cattinori Bruno & C.s.n.c, Grumello del Monte, Itálie,
-
Bontempi Vibo S.p.A., Rodengo Saiano, Itálie,
-
Ugivis S.A, Belley, Francie;
Vyvážející výrobci v Indii
-
Viraj Profiles Limited, Boisar, okres Thane, Maháráštra,
-
Agarwal Fasteners Pvt. Ltd., Vasai (východ), okres Thane, Maháráštra
-
Raajratna Ventures Ltd., Ahmadábád, Gudžarát.
1.3. Období šetření
(21)
Šetření subvencí a újmy se týkalo období od 1. dubna 2010 do 31. března 2011 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotčený výrobek
(22)
Dotčeným výrobkem jsou spojovací prostředky a jejich části z korozivzdorné oceli pocházející z Indie, v současnosti kódů KN 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 a 7318 15 70.
2.2. Obdobný výrobek
(23)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Indii, jakož i výrobek, který výrobní odvětví v Unii vyrábí a prodává na trhu Unie, mají tytéž základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti i stejná základní užití. Proto se uvedené výrobky prozatímně považují za obdobné ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. Úvod
(24)
Na základě informací obsažených v podnětu a v odpovědích na dotazník Komise byly prošetřeny následující režimy, v jejichž rámci jsou údajně poskytovány subvence:
a)
režim „Duty Entitlement Passbook“ (DEPB),
b)
režim předběžného povolení (PP),
c)
režim podpory vývozu kapitálového zboží (EPCG),
d)
režim pro subjekty orientované na vývoz (SOV),
e)
režim „Focus Product Scheme“ (FP),
f)
režim vývozních úvěrů (VÚ),
g)
režim osvobození od daně z elektřiny.
(25)
Výše uvedené režimy a) až e) vycházejí ze zákona o zahraničním obchodu (rozvoj a regulace) z roku 1992 (zákon č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“). Zákon o zahraničním obchodu opravňuje indickou vládu vydávat oznámení o vývozní a dovozní politice. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o politice zahraničního obchodu, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Na období tohoto šetření se vztahuje dokument o politice zahraničního obchodu FT-policy 09-14. Kromě toho indická vláda také stanoví postupy, jimiž se FT-policy 09-14 řídí, v publikaci „Příručka postupů, svazek I“ (dále jen „HOP I 09-14“). Příručka postupů je také pravidelně aktualizována.
(26)
Režim vývozních úvěrů uvedený výše v písmeni f) vychází z paragrafů 21 a 35A zákona o regulaci bankovnictví z roku 1949, který umožňuje Indické centrální bance (dále jen „ICB“) dávat pokyny komerčním bankám v oblasti vývozních úvěrů.
(27)
Režim osvobození od daně z elektřiny uvedený výše v písmeni g) je uveden v balíčku pobídkových režimů vlády státu Maháráštra z roku 2007, nařízení č. PSI-1707/(CR-50)/IND-8 ze dne 30. března 2007.
3.2. Režim Duty Entitlement Passbook (dále též „režim DEPB“)
(a) Právní základ
(28)
Detailní popis režimu DEPB je uveden v kapitole 4.3 dokumentu FT-policy 09-14 a v kapitole 4 příručky HOP I 09-14.
(b) Způsobilost
(29)
Pro tento režim je způsobilý kterýkoli vyvážející výrobce nebo vyvážející obchodník.
(c) Praktické provádění DEPB
(30)
Vývozce může zažádat v rámci režimu DEPB o úvěry, které jsou vypočteny jako procento hodnoty výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby režimu DEPB byly stanoveny indickými orgány pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku. Stanovují se na základě standardních norem vstupů a výstupů, s přihlédnutím k předpokládanému dovoznímu podílu vstupů ve vyváženém výrobku a celním poplatkům za tento předpokládaný dovoz, bez ohledu na to, zda byla dovozní cla skutečně zaplacena, či nikoli.
(31)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. V době uskutečnění vývozní transakce musí vývozce předložit indickým orgánům prohlášení, v němž uvede, že se vývoz uskutečňuje v rámci režimu DEPB. K tomu, aby mohlo být zboží vyvezeno, vydají indické celní úřady během postupu odeslání vývozní přepravní doklad. Tento dokument obsahuje mimo jiné výši úvěru DEPB, který má být pro tuto vývozní transakci poskytnut. V tomto okamžiku vývozce ví, jakou výhodu získá. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad, je indická vláda povinna poskytnout úvěr DEPB.
(32)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry DEPB při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem. Tyto úvěry mohou být použity k zaplacení cla z následného dovozu jakéhokoliv zboží s výjimkou kapitálového zboží a zboží, pro nějž existují dovozní omezení. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje) nebo použito jinak. Úvěry v rámci režimu DEPB jsou volně přenosné a jsou platné po dobu 24 měsíců od data vydání.
(33)
Žádosti o úvěry v rámci režimu DEPB jsou uchovávány v elektronické podobě a mohou pokrývat neomezený počet vývozních transakcí. Pro podání žádosti o úvěry DEPB ve skutečnosti neexistují žádné striktní lhůty. Elektronický systém používaný ke správě režimu DEPB automaticky nevylučuje vývozní transakce mimo lhůty pro podání uvedené v kapitole 4.47 HOP I 09-14. Jak je navíc jasně stanoveno v kapitole 9.3 příručky HOP I 09-14, žádosti obdržené po uplynutí lhůt pro podání lze vždy přijmout, pod podmínkou uložení menší pokuty.
(34)
Bylo zjištěno, že dvě společnosti ve vzorku indických vývozců, a sice Agarwal Fasteners Pvt. Ltd. a Raajratna Ventures, využívaly v období šetření tento režim.
(d) Závěry k režimu DEPB
(35)
Režim DEPB poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěry v rámci režimu DEPB jsou finančním příspěvkem indické vlády, jelikož nakonec budou použity k vyrovnání dovozních cel, čímž se sníží příjem indické vlády z cel, která by byla jinak splatná. Úvěry v rámci režimu DEPB navíc příjemci přinášejí prospěch, protože zvyšují jeho likviditu.
(36)
Navíc režim DEPB právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4) prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(37)
Tento režim nelze považovat za povolený systém vracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nevyhovuje pravidlům uvedeným v příloze I písmeni i), příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitému vstupnímu materiálu. Navíc neexistuje systém nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DEPB bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály na místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupy materiál, mají tedy nárok na čerpání výhod v rámci režimu DEPB.
e) Výpočet výše subvence
(38)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody u příjemce, která byla zjištěna za období šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V uvedeném okamžiku se musí indická vláda vzdát cla, které představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné výši úvěru v rámci režimu DEPB, který má být poskytnut pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu DEPB jako součet úvěrů získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období šetření.
(39)
V případě, že byla podána oprávněná žádost, byly podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence odečteny z takto zjištěných úvěrů a výsledná částka byla použita jako čitatel pro výpočet výše subvence. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti, a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(40)
Rozpětí subvenčních sazeb zjištěných pro tento režim u dotčených společnosti během období šetření činí 4,70 % až 6,53 %.
3.3. Režim předběžného povolení (dále také „režim PP“)
a) Právní základ
(41)
Podrobný popis tohoto režimu je uveden v odstavcích 4.1.3 až 4.1.14 dokumentu FT-policy 09-14 a v kapitolách 4.1 až 4.30A HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(42)
Režim předběžného povolení má šest podrežimů, které jsou podrobněji popsány ve 43. bodě odůvodnění. Tyto podrežimy se mimo jiné liší rozsahem způsobilosti. Vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci, kteří jsou „vázáni“ na pomocné výrobce, jsou způsobilí pro podrežim PP pro fyzický vývoz a pro podrežim PP pro roční potřebu. Vyvážející výrobci poskytující dodávky konečnému vývozci jsou způsobilí pro režim PP na dodávky meziproduktů. Hlavní dodavatelé dodávající v rámci kategorií „domnělého vývozu“ uvedených v odstavci 8.2 dokumentu FT 09-14, jako např. dodavatelé subjektu orientovaného na vývoz, jsou způsobilí pro podrežim PP na domnělý vývoz. Dodavatelé meziproduktů vyvážejícím výrobcům jsou způsobilí pro výhody „domnělého vývozu“ v rámci podrežimů předběžného příkazu k uvolnění (Advance Release Order, dále jen „ARO“) a tuzemského back-to-back akreditivu.
c) Praktické provádění
(43)
Režim PP může být vydán na:
i) Fyzický vývoz: jedná se o hlavní podrežim. Umožňuje bezcelní dovoz vstupních materiálů potřebných k výrobě určitého výsledného výrobku určeného na vývoz. Termín „fyzický“ v tomto kontextu znamená, že výrobek určený na vývoz musí opustit území Indie. Povolený dovoz a vývozní povinnost včetně typu vyváženého výrobku jsou uvedeny v licenci;
ii) Roční potřebu: toto povolení není určeno pro konkrétní výrobek na vývoz, nýbrž pro širší skupinu výrobků (např. chemické látky a příbuzné výrobky). Držitel licence může, až do určité hodnoty stanovené na základě jeho vývozní výkonnosti v minulosti, dovážet bezcelně veškeré vstupy k použití při výrobě jakékoli z položek spadajících do příslušné skupiny výrobků. Může vyvážet jakýkoli výsledný výrobek spadající do dané skupiny výrobků, který byl vyroben s použitím takového materiálu osvobozeného od cla;
iii) Dodávky meziproduktů: tento podrežim se vztahuje na případy, kdy dva výrobci chtějí vyrábět jeden výrobek na vývoz a společně se podílet na výrobním procesu. Vyvážející výrobce, jenž vyrábí meziprodukt, smí bezcelně dovážet vstupní materiál a pro tento účel může získat režim PP na dodávky meziproduktů. Konečný vývozce dokončuje výrobu a je povinen hotový výrobek vyvézt;
iv) Domnělý vývoz: tento podrežim umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelně dovážet vstupy potřebné k výrobě zboží, které má být prodáno jako „domnělý vývoz“ kategoriím zákazníků uvedeným v odstavci 8.2 dokumentu FT 09-14. Podle indické vlády znamená domnělý vývoz ty transakce, při nichž dodané zboží neopouští zemi. Za domnělý vývoz je považována celá řada kategorií dodávek za předpokladu, že je zboží vyrobeno v Indii, např. dodávky zboží subjektu orientovanému na vývoz nebo společnosti s působící ve zvláštní ekonomické zóně;
(v) Předběžný příkaz k uvolnění (dále jen „ARO“): držitel režimu PP, který hodlá odebírat vstupy z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem využít ARO. V takových případech jsou předběžná povolení validována jako ARO a převedena na domácího dodavatele při dodávce položek, které jsou v nich uvedeny. Schválení ARO dává domácímu dodavateli nárok využívat výhod domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentu FT-policy 09-14 (tj. režim PP na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vracení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně). V rámci mechanismu ARO jsou daně a cla namísto konečnému vývozci vráceny dodavateli, a to ve formě vrácení/náhrady cla. Vrácení daní/cla je možné v případě domácích vstupů i v případě dovezených vstupů;
vi) Tuzemský back-to-back akreditiv: tento podrežim se opět vztahuje na domácí dodávky držiteli předběžného povolení. Držitel předběžného povolení může požádat banku o otevření tuzemského akreditivu ve prospěch domácího dodavatele. Banka uzná povolení u přímého dovozu pouze pro hodnotu a množství položek opatřených z domácích zdrojů místo z dovozu. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu podle odstavce 8.3 dokumentu FT-policy 09-14 (tj. režim předběžného povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vracení cla z domnělého vývozu a vrácení konečné spotřební daně).
(44)
V průběhu období šetření získala úlevu v rámci režimu předběžného povolení v souvislosti s dotčeným výrobkem jedna společnost zahrnutá do vzorku. Tato společnost využívala jeden z uvedených podrežimů, a sice režim předběžného povolení pro fyzický vývoz. Není tudíž nezbytné zjišťovat napadnutelnost zbývajících nevyužívaných podrežimů.
(45)
Pro účely ověření indickými orgány je držitel předběžného povolení ze zákona povinen vést „pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a využití bezcelně dováženého zboží/zboží nakupovaného z domácích zdrojů“ ve stanoveném formátu (kapitoly 4.26 a 4.30 a dodatek 23 HOP I 09-14), tj. registr skutečné spotřeby. Tento registr musí ověřit externí autorizovaný účetní/účetní nákladů a provedené práce, který vydá osvědčení o tom, že stanovené registry a příslušné záznamy byly zkontrolovány a že informace předávané podle dodatku 23 jsou po všech stránkách pravdivé a správné
(46)
Pokud jde o podrežim využívaný během období šetření dotčenými společnostmi, tj. fyzický vývoz, jsou povolený dovoz a povinný vývoz pevně stanoveny co do množství a hodnoty indickou vládou a jsou zaznamenány v povolení. Kromě toho mají v okamžiku dovozu a vývozu státní úředníci do povolení zaznamenávat příslušné transakce. Objem dovozu povolený v rámci režimu PP určuje indická vláda na základě standardních norem vstupů a výstupů, které existují pro většinu výrobků, včetně dotčeného výrobku. Dovezené vstupní materiály nelze převádět a musí být použity pro výrobu výsledného výrobku na vývoz. Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě po vydání licence (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o šest měsíců).
(47)
Šetřením bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány buď nebyly dodrženy, nebo dosud nebyly testovány v praxi.
(48)
Společnost, která režim využívá, vedla určité záznamy o výrobě a spotřebě. Dodatek 23 nebyl patřičně vyplněn a nemohl být proto považován za registr skutečné spotřeby, jak je stanoveno v kapitolách 4.26 a 4.30 HOP I 09-14. Registr skutečné spotřeby pro období šetření nebyl k dispozici, a proto nebylo mimo jiné možné ověřit záznamy o spotřebě s cílem zjistit, které vstupy byly spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém množství, jak je uvedeno v kopii dodatku 23. Pokud jde o požadavky na ověření uvedené ve 45. bodě odůvodnění, společnost neměla žádné záznamy o tom, jak toto ověření proběhlo. Nebyl k dispozici žádný auditní plán ani žádné jiné podpůrné doklady k provedenému auditu (např. auditní zpráva) ani žádné informace týkající se použité metodiky a zvláštních požadavků, které by byly pro tak důkladnou práci, která vyžaduje detailní odborné znalosti o výrobních procesech, nezbytné. Žádná případná nadměrná úleva využitá společností a vykázaná v dodatku 23 neměla za následek zásah nebo kontrolu ze strany příslušných orgánů. Celkově se má za to, že vyšetřovaný vývozce nebyl schopen prokázat, že příslušná ustanovení dokumentu FT-policy 09-14 byla splněna.
d) Závěry k režimu PP
(49)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, konkrétně představuje finanční příspěvek indické vlády, kterým byla šetřenému vývozci poskytnuta výhoda.
(50)
Kromě toho jsou subvence týkající se fyzického vývozu v rámci režimu PP ze zákona jednoznačně podmíněny vývozní výkonností, a proto jsou považovány za specifické a napadnutelné podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Bez vývozního závazku nemůže společnost využívat výhod vyplývajících z tohoto režimu.
(51)
Podrežim využitý v aktuálním případě nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem žádný kontrolní systém ani postup, aby ověřila, zda byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II základního nařízení část II odstavec 4 a v případě systémů navracení u náhradních vstupů příloha III základního nařízení část II odstavec 2). Standardní normy vstupů a výstupů pro dotčený výrobek navíc nebyly dostatečně přesné a nemohou tvořit systém zjišťování skutečné spotřeby, protože jsou vytvořeny tak, že neumožňují indické vládě ověřovat s dostatečnou přesností, jaká množství vstupů jsou spotřebovávána při výrobě vyváženého výrobku. Indická vláda kromě toho neprovedla další přezkoumání na základě skutečných vstupů, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému potřebné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení).
(52)
Uvedený podrežim je proto napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(53)
Vzhledem k neexistenci povolených systémů navracení cla nebo systémů navracení u náhradních vstupů je prominutí všech dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů napadnutelnou výhodou. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrných“ celních úlev. Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze nadměrné celní úlevy napadnout pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro režimy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo napadnutí výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak, podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného kontrolního systému.
(54)
Výše subvencí pro společnost, která využívala režim PP, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněného podrežimu během období šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(55)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim činí pro uvedenou společnost během období šetření 2,94 %.
3.4. Režim podpory vývozu kapitálového zboží (režim EPCG)
a) Právní základ
(56)
Detailní popis režimu EPCG je uveden v kapitole 5 dokumentu FT-policy 09-14 a v kapitole 5 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(57)
Pro tento režim jsou způsobilí vyvážející výrobci, vyvážející obchodníci „vázani“ na podpůrné výrobce a poskytovatelé služeb.
c) Praktické provádění
(58)
Pod podmínkou vývozní povinnosti je společnosti dovoleno dovážet kapitálové zboží (nové i použité) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem indická vláda vydá na požádání a po zaplacení poplatku licenci EPCG. Tento režim zajišťuje sníženou sazbu dovozního cla ve výši 5 % použitelnou na veškeré kapitálové zboží dovezené v rámci tohoto režimu. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezené kapitálové zboží během určitého období využito k výrobě určitého množství zboží na vývoz. Podle FTP 09-14 může být kapitálové zboží dováženo v rámci režimu EPCG se sazbou v nulové výši, avšak v takovém případě je lhůta pro splnění vývozní povinnosti kratší, tj. 6 let místo 8 let od data vydání licence. Držitel licence EPCG může také pořídit kapitálové zboží z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce kapitálového zboží využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu tohoto kapitálového zboží. Alternativně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého vývozu pro dodávky kapitálového zboží držiteli licence EPCG.
(59)
Bylo zjištěno, že v období šetření využívali tento režim všichni vyvážející výrobci zařazení do vzorku.
d) Závěr k režimu EPCG
(60)
Režim EPCG poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, protože tato úleva snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Snížení cla navíc poskytuje výhodu vývozci, protože poplatky ušetřené při dovozu zvyšují jeho likviditu.
(61)
Režim EPCG dále právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(62)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Kapitálové zboží není zahrnuto do rozsahu takových povolených systémů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není využito při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(63)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dováženého kapitálového zboží na dobu odpovídající běžné době amortizace takového kapitálového zboží v dotčeném výrobním odvětví. V souladu se zavedenou praxí byla takto vypočtená částka, která připadá na období šetření, upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby odrážela celou výši výhody v průběhu času. Za vhodnou pro tento účel byla uznána komerční úroková sazba v Indii v průběhu období šetření. V případě, že byly podány oprávněné žádosti, byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení od této částky odečteny poplatky, které byly nezbytně vynaloženy za účelem získání subvence.
(64)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na příslušný vývozní obrat v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(65)
Subvenční sazby zjištěné pro tento režim u dotčených společnosti během období šetření činily 0,11 %, 0,16 % a 0,19.
3.5. Režim pro subjekty orientované na vývoz („režim SOV“)
a) Právní základ
(66)
Podrobnosti týkající se režimu SOV jsou uvedeny v kapitole 6 dokumentu FT-policy 09-14 a v kapitole 6 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(67)
S výjimkou společností, které se zabývají výhradně obchodováním, mohou být všechny podniky, které se v zásadě zavážou vyvážet veškerou svou produkci zboží nebo služeb, zřízeny v rámci režimu SOV. Podniky v průmyslových odvětvích musí splnit minimální mez investic do fixních aktiv, aby byly způsobilé pro režim SOV.
c) Praktické provádění
(68)
Subjekty orientované na vývoz mohou působit a mít sídlo kdekoli v Indii.
(69)
Žádost o status subjektu orientovaného na vývoz musí obsahovat informace pro dobu příštích pěti let, mimo jiné plánovaný objem výroby, předpokládaný objem vývozu, požadavky na dovoz a domácí požadavky. Pokud úřady žádosti společnosti vyhoví, budou jí oznámeny podmínky takového schválení. Schválení společnosti jako společnosti, na niž se vztahuje režim SOV, je platné na období pět let. Toto schválení může být obnoveno na další období.
(70)
Rozhodující povinností subjektu orientovaného na vývoz, jak je stanovena v dokumentu FT-policy 09-14, je dosáhnout čistých devizových příjmů, tj. v referenčním období (5 let) musí být celková hodnota vývozu vyšší než celková hodnota dovezeného zboží.
(71)
Subjekty orientované na vývoz mají nárok na následující úlevy:
i)
osvobození od dovozních cel u všech typů zboží (včetně kapitálového zboží, surovin a spotřebního materiálu) nezbytných ke zhotovení, výrobě a zpracování, nebo v souvislosti s nimi;
ii)
osvobození od spotřební daně u zboží nakoupeného z domácích zdrojů;
iii)
vrácení centrální daně z prodeje zaplacené ze zboží opatřeného z místních zdrojů;
iv)
možnost prodat část produkce na domácím trhu až do 50 % hodnoty FOB vývozu, pod podmínkou dosažení pozitivních čistých devizových příjmů při platbě koncesních cel, konkrétně spotřebních daní z hotových výrobků;
v)
částečné vrácení daně zaplacené z pohonných hmot koupených od domácích ropných společností;
vi)
osvobození od daně z příjmu obvykle splatné ze zisku dosaženého z vývozního prodeje v souladu s oddílem 10B zákona o dani z příjmů po dobu 10 let po zahájení činnosti.
(72)
Subjekty působící v rámci tohoto režimu jsou vázány dohledem celních úředníků.
(73)
Ze zákona musí vést řádnou evidenci všech dovozů, spotřeby a využití veškerých dovezených materiálů a vývozu uskutečněných v souladu s příslušným odstavcem pokynů příručky HOP I 09-14. Tyto doklady by měly být pravidelně předkládány příslušným orgánům v Indii prostřednictvím čtvrtletních a výročních zpráv o činnosti.
(74)
Podle příslušného oddílu příručky HOP I 09-14 se však „v žádném okamžiku nevyžaduje, aby subjekt orientovaný na vývoz určoval vzájemný vztah mezi každou dovozní zásilkou a svým vývozem, převody na jiné subjekty, prodejem v rámci vnitrostátní celní oblasti nebo zásobami“.
(75)
Prodej na domácím trhu je odbavován a evidován na základě autocertifikace. Na odesílání zásilek vyvážených subjekty orientovanými na vývoz dohlíží celní/daňový úředník.
(76)
V rámci tohoto šetření využíval režim SOV jeden z vývozců ve vzorku. Tento vývozce použil uvedený režim na dovoz surovin, spotřebního materiálu a kapitálového zboží bez dovozního cla, aby nakoupil zboží na domácím trhu bez spotřební daně a aby dosáhl vrácení daně z prodeje a prodal část své produkce na domácím trhu. Uvedený vývozce tak čerpal všechny výhody popsané v 71. bodě odůvodnění v bodech i) až vi). Pokud však jde o osvobození od daně z příjmu podle oddílu 10B zákona o dani z příjmu, šetření odhalilo, že od 1. dubna 2010 již uvedená společnost nebyla pro toto osvobození způsobilá. Ustanovení týkající se osvobození od daně z příjmů u subjektů orientovaných na vývoz tak již nebyla v rámci tohoto šetření posuzována.
(77)
Společnost, u níž bylo zjištěno, že vykonává činnost v režimu SOV, zveřejnila ve velmi pozdní fázi podrobné komentáře k režimu, v nichž se mimo jiné uvádí, že různá opatření dostupná v rámci režimu SOV nepředstavují napadnutelnou subvenci. Analýza těchto komentářů nemohla být k aktuálnímu datu dokončena, avšak bude předmětem důkladného zkoumání v následujících fázích vyšetřování.
d) Závěry k režimu SOV
(78)
Osvobození subjektu orientovaného na vývoz od tří typů dovozního cla („základní clo“, „vzdělávací daň ze cla“„daň na vyšší střední vzdělávání“) a vrácení daně z prodeje jsou finančními příspěvky indické vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Příjem vlády, který by jinak byl splatný, kdyby tento režim neexistoval, je ušlým výnosem a tedy poskytnutím výhody subjektu orientovanému na vývoz ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, protože subjektu orientovanému na vývoz zlepšil likviditu tím, že nemusel zaplatit obvykle splatné clo a dosáhl vrácení daně z prodeje.
(79)
Tento režim navíc nelze považovat za povolený systém navracení nebo navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům uvedeným v příloze I písm. h) a i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem žádný kontrolní systém ani postup, aby ověřila, zda byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II základního nařízení část II odstavec 4 a v případě systémů navracení u náhradních vstupů příloha III základního nařízení část II odstavec 2). Uplatňovaný kontrolní systém má za cíl sledovat plnění povinnosti dosáhnout čistých devizových příjmů a nikoli sledovat spotřebu dovážených výrobků při výrobě vyváženého zboží.
(80)
Osvobození od spotřební daně a jejího ekvivalentu v podobě dovozního cla však nevede k ušlému příjmu, který by byl jinak splatný. Pokud jsou spotřební daň a dodatečné clo zaplaceny, mohou být využity jako úvěr na budoucí vlastní celní nebo daňové závazky (takzvaný mechanismus „CENVAT“), což je systém srovnatelný s daní z přidané hodnoty, který indickým společnostem umožňuje vyrovnávat daně z nákupu s daněmi splatnými z prodeje. Proto tato cla nejsou konečná. Prostřednictvím úvěru „CENVAT“ se konečné clo vztahuje pouze na přidanou hodnotu, nikoli na vstupní materiály.
(81)
Pouze prominutí základního cla, vzdělávací daně z cla a daně na vyšší střední vzdělávání a vrácení centrální daně z prodeje tedy představují subvence ve smyslu článku 3 základního nařízení. Tyto úlevy jsou stanoveny zákonem v závislosti na vývozní výkonnosti, a jsou proto považovány za specifické a napadnutelné podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Vývozní cíl subjektu orientovaného na vývoz, jak je uvedeno v kapitole 6.1 dokumentu FT-policy 09-14, je nutnou podmínkou k získání pobídek.
e) Výpočet výše subvence
(82)
Napadnutelnou výhodou je tedy prominutí dovozních cel (základního cla z dovozu, vzdělávací daně z cla, daně na vyšší střední vzdělávání) obvykle splatných při dovozu a také vrácení centrální daně z prodeje v období šetření.
i) Osvobození od dovozního cla (základního cla, vzdělávací daně z cla, daně na vyšší střední vzdělávání), vrácení centrální daně z prodeje surovin a spotřebního materiálu
(83)
Výše subvence pro vývozce, kteří jsou subjekty orientovanými na vývoz, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo, vzdělávací daň z cla, daň na vyšší střední vzdělávání) z materiálu dovezeného pro subjekty orientované na vývoz jako celek a daně z prodeje vrácené během období šetření. Z této částky byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení odečteny poplatky, jež bylo třeba zaplatit pro získání subvence, a tímto způsobem byla určena výše subvence jako čitatel. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na odpovídající vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Rozpětí subvence získané dotčenou společností bylo 2,68 %.
ii) Osvobození od dovozního cla (základní clo, vzdělávací daň z cla, daň na vyšší střední vzdělávání) z kapitálového zboží
(84)
Kapitálové zboží není fyzicky zabudované do hotového zboží. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výhoda dotčené společnosti vypočtena na základě výše nezaplaceného cla z dovezeného kapitálového zboží rozloženého na dobu odpovídající běžné době amortizace takového kapitálového zboží v jedné ze šetřených společností. Takto vypočtená částka tedy připadá na období šetření a byla upravena připočtením úroku za toto období, aby byla zohledněna hodnota výhody v čase, a tím stanovena úplná výhoda tohoto režimu pro příjemce. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba v Indii v průběhu období šetření. V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na odpovídající vývozní obrat uskutečněný v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Rozpětí subvence získané dotčenou společností bylo 0,05 %.
(85)
Celkové rozpětí subvence získané v rámci režimu pro subjekty orientované na vývoz pro dotčenou společnost činí 2,73 %.
3.6. Režim „Focus Produkt“ (dále jen „režim FP“)
a) Právní základ
(86)
Podrobný popis tohoto režimu je uveden v odstavcích 3.15 až 3.17 dokumentu FT-policy 09-14 a v kapitolách 3.9 až 3.11 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(87)
Podle odstavce 3.15.2 dokumentu FT-policy 09-14 jsou pro tento režim způsobilí vývozci oznámených výrobků uvedených v dodatku 37D příručky HOP I 09-14.
c) Praktické provádění
(88)
Vývozce výrobků uvedených na seznamu v Dodatku 37D příručky HOP I 09-14 může požádat o potvrzení o úvěru na clo v rámci FP ve výši 2 % až 5 % hodnoty FOB vývozu. Výrobky/odvětví zahrnuté do režimu Special Focus a uvedené v tabulce 2 a tabulce 5 výše uvedeného dodatku 37D mají nicméně nárok na potvrzení o úvěru na clo ve výši 5 % hodnoty FOB vývozu. Dotčený prošetřovaný výrobek mezi tyto výrobky patří.
(89)
Režim FP je povývozním režimem, což znamená, že společnost musí uskutečnit vývoz, aby byla způsobilá pro získání výhod v rámci tohoto režimu. V souvislosti s tím předkládá společnost příslušnému orgánu on-line žádost a kopie příkazu k vývozu a faktury, potvrzení banky prokazující uhrazení poplatků spojených se žádostí, kopii přepravních dokladů a potvrzení banky o realizovaném přijetí platby nebo potvrzení o přijetí cizí měny ze zahraničí v případě přímého jednání o dokumentech. V případech, kdy byly originály přepravních dokladů a/nebo potvrzení banky o uskutečnění platby odeslány za účelem nárokovat výhody v rámci jakéhokoliv jiného režimu, může společnost předložit kopie, které sama ověří a na nichž uvede příslušný orgán, kterému byly originály dokumentů zaslány. On-line žádost o úvěry v rámci režimu FP se mohou vztahovat nejvýše na 50 přepravních dokladů.
(90)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry v rámci režimu FP při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem. Tyto úvěry mohou být použity k zaplacení cla z následného dovozu jakéhokoliv zboží s výjimkou kapitálového zboží a zboží, pro nějž existují dovozní omezení. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje), nebo použito jinak. Úvěry FPS jsou volně přenosné a jsou platné po dobu 24 měsíců od data vydání.
(91)
Bylo zjištěno, že v období šetření využívaly tento režim dvě ze společností zařazených do vzorku.
d) Závěry k režimu FP
(92)
Režim FP poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěry v rámci režimu FP jsou finančním příspěvkem indické vlády, jelikož nakonec budou použity k vyrovnání dovozních cel, čímž se sníží příjem indické vlády z cel, která by byla jinak splatná. Úvěry v rámci režimu FP navíc příjemci přinášejí prospěch, protože zvyšují jeho likviditu.
(93)
Režim FP je mimoto ze zákona podmíněn vývozními výsledky, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(94)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nevyhovuje pravidlům uvedeným v příloze I bodě i), příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitému vstupnímu materiálu. Navíc neexistuje systém nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. A v neposlední řadě je vývozce způsobilý obdržet výhody režimu FP bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály místně a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tudíž nárok na výhodu vyplývající z režimu FP.
e) Výpočet výše subvence
(95)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody u příjemce, která byla zjištěna za období šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V uvedeném okamžiku se musí indická vláda vzdát cla, které představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní orgány vydají vývozní přepravní doklad, kde je uvedena mimo jiné výše úvěru FP, jež má být poskytnuta na tuto vývozní transakci, je indická vláda povinna poskytnout subvenci. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu FPS jako součet úvěrů získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období šetření.
(96)
V případě, že byly podány oprávněné žádosti, byly v souladu s čl. 7 odst. 1) písm. a) základního nařízení poplatky, které byly nezbytně vynaloženy v zájmu získání subvence, odečteny z takto zjištěných úvěrů, aby byla určena výše subvence (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(97)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim činí pro uvedené dvě společnosti během období šetření 4,80 %.
3.7. Režim vývozních úvěrů
a) Právní základ
(98)
Podrobnosti o režimu jsou uvedeny v rámcovém oběžníku DBOD č. DIR.(Exp). BC 06/04.02.002/2010-10 (vývozní úvěr v cizí měně a rupiích) Indické centrální banky (ICB), který je určen všem komerčním bankám v Indii.
b) Způsobilost
(99)
Pro tento režim jsou způsobilí vyrábějící vývozci a obchodující vývozci.
c) Praktické provádění
(100)
Režim vývozních úvěrů se skládá ze dvou podrežimů, režimu vývozních úvěrů před odesláním (dále jen „balicí úvěr“), který pokrývá úvěry poskytované vývozci na financování nákupu, zpracování, výroby, balení a/nebo odeslání zboží před vývozem, a režimu vývozních úvěrů po odeslání, který zajišťuje půjčky provozního kapitálu za účelem financování vývozních pohledávek. Od 1. července 2010 uplatňují komerční banky nový systém základní sazby vztahující se na všechny zálohy na vývozní úvěry v rupiích. Pokud jde o režim vývozních úvěrů v cizí měně, ICB stanoví maximální stropy úrokových sazeb vztahujících se na vývozní úvěry, které mohou komerční banky vývozci účtovat. ICB také vydává bankám pokyny, aby poskytly určitou částku svého čistého bankovního úvěru ve prospěch financování vývozu.
(101)
Na základě rámcového oběžníku Indické centrální banky mohou vývozci obdržet vývozní úvěry za preferenční úrokové sazby ve srovnání s úrokovými sazbami běžných komerčních úvěrů (dále jen „hotovostní úvěry“), které jsou stanoveny čistě za tržních podmínek. Rozdíl v sazbách se může pro společnosti s dobrým úvěrovým hodnocením snížit. Společnosti s vysokým hodnocením mohou ve skutečnosti získat vývozní úvěry a hotovostní úvěry za stejných podmínek.
(102)
Bylo zjištěno, že všichni vyvážející výrobci zařazení do vzorku tento režim během období šetření využívali.
d) Závěr k režimu vývozních úvěrů
(103)
Preferenční úrokové sazby úvěru v rámci režimu vývozních úvěrů stanovené rámcovým oběžníkem ICB uvedeném v 98. bodě odůvodnění mohou snížit úrokové náklady vývozce ve srovnání s úrokovými náklady stanovenými čistě tržními podmínkami a poskytují v tomto případě takovému vývozci výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(104)
Bez ohledu na skutečnost, že jsou preferenční úvěry v rámci režimu vývozních úvěrů poskytovány komerčními bankami, je tato výhoda finančním příspěvkem vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení. V tomto kontextu by mělo být poznamenáno, že ani čl. 3 odst. 1 písm. a) bod iv) základního nařízení ani čl. 1 odst. 1.1 písm. a) bod iv) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních nevyžadují pro zjištění subvence výdej veřejných finančních prostředků, např. odškodnění komerčních bank ze strany indické vlády, ale pouze pokyn vlády vykonávat funkce uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodech i), ii) nebo iii) základního nařízení. ICB je veřejnoprávním subjektem a spadá tedy pod definici „vláda“, jak je uvedeno v čl. 2 písm. b) základního nařízení. Je to subjekt ve 100 % vlastnictví státu, realizuje cíle veřejné politiky, např. měnovou politiku, a její vedení je jmenováno indickou vládou. ICB dává pokyny soukromým subjektům ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) druhé odrážky základního nařízení, protože komerční banky jsou vázány uvedenými podmínkami, mimo jiné s ohledem na určování úrokových sazeb pro úroky z vývozních úvěrů stanovených v rámcovém oběžníku ICB a ustanoveními ICB, podle kterých musí komerční banky poskytnout určitou částku svých čistých bankovních úvěrů ve prospěch vývozního financování. Tato povinnost zavazuje komerční banky k tomu, aby vykonávaly funkce zmíněné v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodě i) základního nařízení, v tomto případě poskytovaly půjčky ve formě preferenčního financování vývozu. Takový přímý převod peněžních prostředků ve formě půjček za určitých podmínek by jinak byl svěřen vládě a výkon této funkce se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iv) základního nařízení. Tato subvence je považována za specifickou a napadnutelnou, protože preferenční úrokové sazby jsou k dispozici pouze ve vztahu k financování vývozních transakcí, a proto jsou závislé na vývozní výkonnosti podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(105)
Výše subvence byla vypočtena na základě rozdílu mezi úrokem placeným za vývozní úvěry využité během období šetření a částkou, která by byla splatná za běžné komerční úvěry využité dotčenou společností. Tato výše subvence (čitatel) byla přepočtena na celkový vývozní obrat v období šetření (jmenovatel) v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení, neboť subvence je závislá na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(106)
Subvenční sazby zjištěné pro tento režim u dotčených společnosti během období šetření činily 0,25 %, 0,31 % a 0,44 %.
3.8. Režim osvobození od daně z elektřiny
a) Právní základ
(107)
Tento režim je obsažen v balíčku pobídkových režimů vlády státu Maháráštra z roku 2007, nařízení č. PSI-1707/(CR-50)/IND-8 ze dne 30. března 2007. V návaznosti na pozměňovací návrhy k balíčku pobídkových režimů z roku 2007 vydané vládou státu Maháráštra dne 30. června 2011 bylo období platnosti prodlouženo do 31. srpna 2011.
b) Způsobilost
(108)
Výše uvedené nařízení obsahuje seznam kategorií odvětví a podniků, které mohou být považovány za způsobilé pro pobídky v rámci režimu 2007.
c) Praktické provádění
(109)
S cílem podpořit rozšíření odvětví do méně rozvinutých oblastí poskytla vláda státu Maháráštra balíček pobídek pro nové/rozvíjející se průmyslové subjekty usazené v rozvojovém regionu státu Maháráštra. Pro účely tohoto režimu je v příloze I uvedeného nařízení vymezena oblast státu způsobilá pro pobídky. Pobídky v rámci režimu 2007 však nelze nárokovat, pokud nebyl prováděcí agenturou v rámci režimu 2007 vydán certifikát způsobilosti a pokud způsobilý subjekt nesplnil požadavky/podmínky certifikátu způsobilosti. Certifikát způsobilosti je vydán prováděcí agenturou s účinností od data, kdy způsobilý subjekt zahájí komerční výrobu.
(110)
Osvobození od daně z elektřiny je poskytováno novým způsobilým subjektům usazeným ve vymezených oblastech na dobu 15 let. V jiných částech státu bude od plateb daně z elektřiny na dobu 10 let osvobozeno rovněž 100 % subjektů orientovaných na vývoz a subjektů v oblasti IT a biotechnologií.
(111)
Během šetření bylo zjištěno, že jedna společnost zařazená do vzorku, která je subjektem orientovaným na vývoz ve státě Maháráštra, čerpala z tohoto režimu výhody během období šetření.
d) Závěr k osvobození od daně z elektřiny
(112)
Osvobození od daně z elektřiny je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, konkrétně představuje finanční příspěvek indické vlády, kterým byla šetřeným vývozcům poskytnuta výhoda.
(113)
Tento subvenční režim je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na některé podniky ve vymezené územní oblasti.
(114)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(115)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení je výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody u příjemce ve vztahu k dotčenému výrobku, která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení přepočtena na celkový obrat z prodeje dotčeného výrobku dosažený vyvážejícím výrobcem během období šetření, protože tato subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(116)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento režim během období šetření u dotčené společnosti činí 0,09 %.
3.9. Výše napadnutelných subvencí
(117)
Na základě zjištění, jejichž souhrn je uveden v tabulce níže, bylo zjištěno, že celková výše napadnutelných subvencí vyjádřená ad valorem, dosahuje rozmezí 3,2 % až 16,5 %:
Tabulka 1
Režim
EPCG
DEPB
PP
SOV
VÚ
FP
Osvobození od daně z elektřiny
Celkem
Společnost
Viraj Profiles Ltd.
0,16 %
2,73 %
0,25 %
0,09 %
3,2 %
Raajratna Ventures Ltd.
0,19 %
4,70 %
2,94 %
0,44 %
4,80 %
13,0 %
Agarwal Fasteners Pvt. Ltd.
0,11 %
6,53 %
0,31 %
4,80 %
11,7 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
0,16 %
5,53 %
2,94 %
0,25 %
4,80 %
13,6 %
Ostatní společnosti
0,16 %
5,53 %
2,94 %
2,73 %
0,25 %
4,80 %
0,09 %
16,5 %
(118)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního nařízení činí rozpětí subvencí pro společnosti nezařazené do vzorku 13,6 %, přičemž bylo vypočteno na základě váženého průměru rozpětí subvencí stanovených pro každý z režimů, z nichž čerpají výhodu spolupracující společnosti zařazené do vzorku. Pro účely výpočtu váženého průměrného rozpětí subvence pro vzorek byly z výpočtu vyloučeny částky subvence zjištěné v případě subjektů zaměřených na vývoz a osvobození od daně z elektřiny v rámci balíčku pobídkových režimů vlády státu Maháráštra (tj. subvence vztahující se pouze na subjekty zaměřené na vývoz), neboť bylo zjištěno, že oblast působnosti těchto subvenčních režimů by se nevztahovala na dvě spolupracující společnosti, které nebyly zařazeny do vzorku. Zejména ve vztahu k subjektům zaměřeným na vývoz není možné kumulovat výhody vztahující se na subjekty zaměřené na vývoz s výhodami v rámci jiných režimů. Pokud jde o osvobození od daně z elektřiny, je dostupné pouze pro subjekty orientované na vývoz nebo pro společnosti usazené v některých regionech státu Maháráštra. Proto je soubor příjemců v rámci tohoto režimu příliš omezený na to, aby mohl být považován za uplatnitelný na společnosti, které nebyly zařazeny do vzorku.
(119)
Pokud jde o všechny ostatní vývozce v Indii, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Jak je zmíněno v 10. bodě odůvodnění, srovnání údajů Eurostatu o dovozu a údajů o objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, které uvedlo zmíněných dvacet spolupracujících společností nebo skupin, jež v období šetření vyvážely dotčený výrobek do Unie, naznačuje, že úroveň spolupráce ze strany indických vyvážejících výrobců byla velmi vysoká, a to takřka 100 %. S ohledem na tuto vysokou míru spolupráce je sazba subvence pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni váženého průměrného rozpětí subvencí určeného pro každý z režimů, ze kterých čerpají výhody spolupracující společnosti obsažené ve vzorku, tj. 16,5 %.
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
4.1. Výroba v Unii
(120)
K zjištění celkové výroby v Unii byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobců v Unii, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii obsaženými ve vzorku.
(121)
Na tomto základě byla celková výroba Unie v období šetření odhadnuta na přibližně 52 000 tun. Tento údaj zahrnuje výrobu všech výrobců v Unii, kteří se přihlásili, a odhadovaný objem výroby výrobců, kteří se v rámci tohoto řízení nepřihlásili.
(122)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, u výrobců v Unii, kteří se účastnili šetření, byl použit výběr vzorku. Z 15 výrobců Unie, kteří poskytli data před zahájením řízení, byl vybrán vzorek pěti společností. Následně, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění, se jedna společnost rozhodla, že nebude v rámci šetření spolupracovat. Zbývající spolupracující společnosti zařazené do vzorku představovaly přibližně 32 % celkové odhadované výroby Unie v období šetření a byly uznány za reprezentativní pro příslušné odvětví Unie. Společnosti zařazené do vzorku jsou hlavními výrobci a sídlí ve Francii a Itálii, kde se vyrábí největší objemy dotčeného výrobku.
4.2. Výrobní odvětví Unie
(123)
Má se za to, že všichni známí výrobci v Unii uvedení ve 120. bodě odůvodnění tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 8 základního nařízení, a bude se na ně dále odkazovat jako na „výrobní odvětví Unie“.
5. ÚJMA
5.1. Předběžné poznámky
(124)
Při vyhodnocování podstatných faktorů újmy byly použity také příslušné dovozní statistiky Eurostatu, údaje poskytnuté v podnětu a údaje shromážděné od výrobců v Unii před a po zahájení šetření, a to včetně ověřených odpovědí výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(125)
Analýza újmy s ohledem na makroekonomické údaje, jako je kapacita výroby, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost a produktivita, je založena na údajích celého výrobního odvětví Unie.
(126)
Analýza újmy s ohledem na mikroekonomické údaje, jako jsou ceny transakcí, ziskovost, peněžní toky, investice a návratnost investic, schopnost získávat kapitál, zásoby a mzdy, je založena na údajích celého výrobního odvětví Unie.
(127)
Čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku byli zařazeni do vzorku rovněž v případě přezkumu před pozbytím platnosti antidumpingových opatření týkajících se dovozu spojovacích prostředků z korozivzdorné oceli pocházejících z Číny a Tchaj-wanu, jenž byl ukončen dne 7. ledna 2012 (4). V rámci tohoto přezkumu byla do vzorku zařazena jedna společnost, která v rámci současného šetření do vzorku zařazena nebyla. Vzhledem k tomu, že doba vyhrazená na analýzu újmy se překrývá s obdobím přezkumu před pozbytím platnosti, jsou údaje za roky 2008 a 2009 s výjimkou údajů jedné společnosti identické. Zveřejnění údajů za roky 2008 a 2009 by umožnilo dospět k údajům společnosti, která nebyla v aktuálním případě do vzorku zařazena. Proto byly indexovány mikroukazatele, jako jsou zásoby, mzdy, investice, peněžní toky, návratnost investic a ziskovost.
5.2. Spotřeba v Unii
(128)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemů prodeje uskutečněného subjekty výrobního odvětví Unie v Unii uvedených v podnětu a prověřených odpověďmi na výběrové dotazníky a ověřenými údaji získanými od výrobců zařazených do vzorku. Navíc byl zohledněn také objem dovozu založený na údajích Eurostatu za posuzované období.
(129)
Na tomto základě se spotřeba v Unii vyvíjela takto:
Tabulka 2
2008
2009
2010
Období šetření
Spotřeba Unie (v tunách)
120 598
101 143
122 345
131 457
Index (2008 = 100)
100
84
101
109
Zdroj:
Eurostat, údaje v podnětu a odpovědi na dotazník
(130)
Během posuzovaného období vzrostla celková spotřeba na trhu EU o 9 %. V letech 2008 a 2009 došlo k dramatickému poklesu o 16 %, údajně v důsledku celosvětového negativního dopadu hospodářské krize na trh, načež se spotřeba v letech 2009 a 2010 opět zvýšila o 21 % a o dalších 7 % mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
5.3. Dovoz z dotčené země
(131)
Během posuzovaného období se dovoz z Indie do Unie vyvíjel takto:
Tabulka 3
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu z Indie (v tunách)
14 546
18 883
21 914
24 072
Index (2008 = 100)
100
130
151
165
Podíl na trhu
12,1 %
18,7 %
17,9 %
18,3 %
Index (2008 = 100)
100
155
149
152
Zdroj:
Eurostat a odpovědi vyvážejících výrobců na dotazník
(132)
Během posuzovaného období vzrostl dovoz z Indie o celých 65 %. Tento nárůst byl nejvýraznější v letech 2008-2009, kdy dovoz skokově narostl o 30 % a spotřeba poklesla o 16 %. Meziročně se dovoz z Indie i nadále zvyšoval, a to o 16 % v roce 2010 a o 10 % v období šetření.
5.3.1. Ceny dovozu a cenové podbízení
Tabulka 4
Dovoz z Indie
2008
2009
2010
Období šetření
Průměrná cena (EUR/t)
3 531
2 774
2 994
3 216
Index (2008 = 100)
100
79
85
91
Zdroj:
Eurostat a odpovědi výrobců v EU zařazených do vzorku na dotazník
(133)
Průměrné ceny dovozu z Indie se během posuzovaného období snížily celkově o 9 %. To vysvětluje nárůst podílu Indie na trhu z 12,1 % na 18,3 % za stejné období. K největšímu nárůstu došlo v letech 2008 a 2009, kdy indičtí vývozci získali více než šest procentních bodů podílu na trhu.
(134)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z Indie prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající celní poplatky a náklady po dovozu.
(135)
Toto cenové srovnání bylo provedeno u jednotlivých typů obchodů na stejné obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentuální část obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření ukázal na cenové podbízení v rozmezí od 3 % do 13 %.
5.4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(136)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo posouzení vlivu subvencovaného dovozu z Indie na výrobní odvětví Unie zhodnocení všech ekonomických ukazatelů stanovených pro výrobní odvětví Unie pro posuzované období.
5.4.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
Tabulka 5
2008
2009
2010
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
69 514
56 396
62 213
51 800
Index (2008 = 100)
100
81
89
75
Výrobní kapacita (v tunách)
140 743
127 200
128 796
111 455
Index (2008 = 100)
100
90
92
79
Index využití kapacity
49 %
44 %
48 %
46 %
Index (2008 = 100)
100
90
98
94
Zdroj:
výrobní odvětví Unie celkem
(137)
Z výše uvedené tabulky vyplývá, že v posuzovaném období výroba značně klesla, a to o 25 %. Zároveň se snížením poptávky poklesla výroba v roce 2009 prudce o 19 %, načež v roce 2010 vzrostla o přibližně 10 %. Během období šetření se výroba v Unii v porovnání s předchozím rokem opětovně snížila o přibližně 17 %, a to přesto, že se spotřeba v Unii zvýšila o 7 %.
(138)
Výrobní kapacita výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období snížila přibližně o 21 %. Využití kapacity v posuzovaném období rovněž značně pokleslo a trvale zůstávalo pod hranicí 50 %.
5.4.2. Objem prodeje a podíl na trhu
Tabulka 6
2008
2009
2010
Období šetření
Objem prodeje (tuny)
56 042
44 627
45 976
48 129
Index (2008 = 100)
100
80
82
86
Podíl na trhu
46,5 %
44,1 %
37,6 %
36,6 %
Index (2008 = 100)
100
95
81
79
Zdroj:
výrobní odvětví Unie celkem
(139)
V kontextu zvyšující se spotřeby (+ 9 %) se objem prodeje podobných výrobků prodávaných prvnímu nezávislému odběrateli v Unii snížil v posuzovaném období o 14 %. V důsledku toho se podíl na trhu propadl ze 46,5 % v roce 2008 na 36,6 % v období šetření. Po prudkém propadu objemu prodeje v roce 2009 (- 20 %) se podíl v roce 2010 a v období šetření mírně zvýšil.
5.4.3. Růst
(140)
Spotřeba v Unii vzrostla v období mezi rokem 2008 a obdobím šetření o 9 %. Objem prodeje se však za stejnou dobu snížil o 14 % a podíl na trhu výrobního odvětví Unie o 21 %. Ve stejném období se dovoz z Indie značně zvýšil, a to o 65 %.
5.4.4. Zaměstnanost
Tabulka 7
2008
2009
2010
Období šetření
Počet zaměstnanců
1 007
863
821
761
Index (2008 = 100)
100
86
82
76
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
Index (2008 = 100)
100
95
110
99
Zdroj:
výrobní odvětví Unie celkem
(141)
Kvůli zmenšující se činnosti výrobního odvětví Unie se během posuzovaného období odpovídajícím způsobem snížil i počet zaměstnanců o 24 %. Mezi rokem 2008 a obdobím šetření se náklady na pracovní sílu zvýšily o 6 % na zaměstnance.
(142)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená jako výkon na osobu a na rok, klesla v posuzovaném období mírně o 2 %. Své nejnižší hodnoty dosáhla v roce 2009, načež se až do období šetření zvyšovala.
5.4.5. Průměrné ceny jednotky v Unii
Tabulka 8
2008
2009
2010
Období šetření
Cena jednotky v EU pro nezávislé odběratele
(EUR za tunu)
4 336
2 792
3 914
4 244
Index (2008 = 100)
100
64
90
98
Zdroj:
odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(143)
Průměrné prodejní ceny se v posuzovaném období snížily o 2 %. V roce 2009 bylo výrobní odvětví Unie donuceno snížit své prodejní ceny o 36 %, a to v souvislosti s hospodářským poklesem a prudkým snížením dovozních cen z Indie (- 21 %). Během roku 2010 a v průběhu období šetření se prodejní ceny výrobního odvětví Unie opět zvýšily.
(144)
Šetření ukázalo, že snížení prodejních cen v roce 2009 odráželo snížení nákladů, které se ve srovnání s úrovněmi z roku 2008 propadly o 18 %. Toto snížení nákladů pramenilo zejména ze snížení cen surovin, zejména pak u niklu, který má nestabilní cenovou dynamiku. Výrobní odvětví Unie však bylo s ohledem na expanzi levného dovozu z Indie v roce 2009 nuceno snížit své prodejní ceny o více, než představovalo snížení nákladů.
5.4.6. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
Tabulka 9
2008
2009
2010
Období šetření
Ziskovost prodeje EU (v % čistého prodeje)
Index (2008 = 100)
- 100
- 442
-74
-24
Peněžní tok
Index (2008 = 100)
- 100
-1 827
-40
171
Investice (EUR)
Index (2008 = 100)
100
29
59
6
Návratnost investic
Index (2008 = 100)
- 100
- 284
-59
-28
Zdroj:
odpovědi výrobců v EU zařazených do vzorku na dotazník
(145)
Šetření ukázalo, že ačkoliv snížení cen částečně odráželo snížení nákladů, ceny ve výrobním odvětví Unie byly pod tlakem dovozu spojovacích prostředků z korozivzdorné oceli pocházejících z Indie. Ziskovost výrobního odvětví Unie měla od počátku posuzovaného období negativní tendenci. Zejména v roce 2009 bylo výrobní odvětví Unie s ohledem na expanzi levného dovozu z Indie nuceno snížit své prodejní ceny o více, než představovalo snížení nákladů. To vedlo v daném roce k výraznému snížení ziskovosti. V roce 2010 a v období šetření se ziskovost zlepšila, avšak stále zůstala negativní.
(146)
Peněžní tok, který reprezentuje schopnost odvětví samofinancovat svou činnost, se vyvíjel v podobném duchu jako ziskovost. Své nejnižší úrovně dosáhl v roce 2009, načež vykázal rostoucí tendenci a v období šetření se změnil na pozitivní.
(147)
Po investicích do výroby spojovacích prostředků z korozivzdorné oceli v roce 2008 se v posuzovaném období investice snížily přibližně o 94 %. Návratnost investic prošla podobně negativním vývojem, když kopírovala negativními výsledky výrobního odvětví Unie v posuzovaném období a zůstala i nadále negativní.
(148)
Vývoj ziskovosti, peněžního toku a nízká úroveň investic poukazují na skutečnost, že výrobci v EU zařazení do vzorku mohli mít potíže se získáváním kapitálu.
5.4.7. Stav zásob
Tabulka 10
2008
2009
2010
Období šetření
Konečný stav zásob ve výrobním odvětví Unie
Index (2008 = 100)
100
92
100
103
Zdroj:
odpověď na dotazník
(149)
Stav zásob výrobního odvětví Unie zařazeného do vzorku během posuzovaného období vzrostl o 3 %. V roce 2009 se úroveň konečného stavu zásob snížila o 8 %; následně se v roce 2010 snížila o 8 % a v období šetření o 3 %.
5.4.8. Rozsah rozpětí subvencí
(150)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám subvencovaného dovozu z Indie nelze dopad skutečných rozpětí subvencí na výrobní odvětví Unie považovat za zanedbatelný.
5.5. Závěr ohledně újmy
(151)
Šetřením bylo prokázáno, že se většina ukazatelů újmy, jako je výroba (- 25 %), využití kapacity (- 6 %), objem prodeje (- 14 %), podíl na trhu (- 21 %) a zaměstnanost (- 24 %) v posuzovaném období zhoršila. V kontextu rostoucí spotřeby se jak objem prodeje, tak podíl na trhu snížily. Objem prodeje se mírně zvýšil v roce 2010 a v období šetření, kdy byl srovnatelný s rokem 2009; výrobní odvětví Unie však nebylo schopno získat zpět svůj podíl na trhu s ohledem na expanzi dovozu z Indie, který v posuzovaném období vytrvale rostl, a to při cenách, které v porovnání s výrobním odvětvím Unie neustále vykazovaly cenové podbízení.
(152)
Dále byly významně dotčeny ukazatele újmy týkající se finanční situace výrobního odvětví Unie, jako je peněžní tok a ziskovost. To znamená, že byla rovněž oslabena schopnost výrobního odvětví Unie získávat kapitál.
(153)
Na základě výše uvedených skutečností byl vyvozen závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
6.1. Úvod
(154)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a čl. 8 odst. 6 základního nařízení bylo zkoumáno, zda subvencovaný dovoz pocházející z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Zkoumány byly rovněž jiné známé činitele než dovoz subvencovaných výrobků, které mohly ve stejnou dobu působit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby bylo zajištěno, že možná újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dovozu subvencovaných výrobků.
6.2. Účinek subvencovaného dovozu
(155)
Šetření prokázalo, že se spotřeba Unie v posuzovaném období zvýšila o 9 %, přičemž se objem prodeje výrobního odvětví unie snížil o 14 % a podíl na trhu poklesl o 21 %. Zároveň došlo k výraznému nárůstu subvencovaných dovozů z Indie o 65 %, čímž se jejich podíl na trhu zvýšil o 52 %.
(156)
V roce 2010 a v období šetření spotřeba Unie vzrostla souběžně se všeobecným hospodářským oživením. Objem prodeje výrobního odvětví Unie však v roce 2010 a v období šetření vzrostl pouze mírně, a to o 3 % respektive 4,7 %. Na druhou stranu šetření prokázalo meziroční nárůst dovozu z Indie o 16 % v roce 2010 a o 10 % v období šetření.
(157)
Subvencované dovozy z Indie vyvinuly na výrobní odvětví Unie tlak zejména v roce 2009, kdy vzrostly v porovnání s rokem 2008 o 30 % a získaly 6,6 procentního bodu podílu na trhu. Ve stejném roce se prodej výrobního odvětví Unie snížil o 20 %.
(158)
S ohledem na silný tlak na ceny v roce 2009 klesly průměrné ceny dovozu z Indie o 21 %, což přinutilo výrobní odvětví Unie snížit své prodejní ceny o 36 %. Toto snížení bylo vyšší než míra snížení nákladů. Tato situace vedla k výraznému zhoršení ziskovosti, která se v roce 2009 dramaticky snížila.
(159)
Ceny dovozu z Indie se v posuzovaném období snížily celkem o 9 %, přičemž byly vždy nižší než ceny dovozu ze zbytku světa a prodejní ceny výrobního odvětví Unie.
(160)
Na základě výše uvedeného se přijímá závěr, že výrazný nárůst subvencovaného dovozu z Indie který představoval významné cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, byl určující pro podstatnou újmu, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, což se odráží v jeho nevalné finanční situaci, výrazném propadu objemu prodeje a podílu na trhu a zhoršení téměř všech ukazatelů újmy.
6.3. Účinky jiných činitelů
6.3.1. Dovoz z ostatních třetích zemí
Tabulka 11
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu z jiných třetích zemí v tunách
50 010
37 633
54 454
59 255
Index (2008 = 100)
100
75
109
118
Podíl dovozu z jiných třetích zemí na trhu
41,5 %
37,2 %
44,5 %
45,1 %
Index (2008 = 100)
100
90
107
109
Průměrné ceny dovozu z ostatních třetích zemí EUR/t
5 380
5 236
5 094
5 234
Index (2008 = 100)
100
97
95
97
Objem dovozu z Malajsie (v tunách)
13 712
9 810
9 611
9 966
Podíl dovozu z Malajsie na trhu
11,4 %
9,7 %
7,9 %
7,6 %
Průměrná cena dovozu z Malajsie v EUR/t
4 203
2 963
3 324
3 633
Objem dovozu z Filipín (v tunách)
7 046
5 406
15 576
18 149
Podíl dovozu z Filipín na trhu
5,8 %
5,3 %
12,7 %
13,8 %
Průměrná cena dovozu z Filipín v EUR/t
4 645
3 474
3 714
3 912
Objem dovozu z Čínské lidové republiky (v tunách)
2 332
2 452
3 217
3 288
Podíl dovozu z Čínské lidové republiky na trhu
1,9 %
2,4 %
2,6 %
2,5 %
Průměrná cena dovozu z Čínské lidové republiky v EUR/t
4 004
4 561
5 272
5 648
Objem dovozu z Tchaj-wanu (v tunách)
4 304
3 703
6 451
6 640
Podíl dovozu z Tchaj-wanu na trhu
3,6 %
3,7 %
5,3 %
5,1 %
Průměrná cena dovozu z Tchaj-wanu v EUR/t
5 092
4 719
4 755
4 943
Zdroj:
Eurostat
(161)
Podle údajů Eurostatu se objem dovozu spojovacích prostředků z korozivzdorné oceli pocházejících z jiných třetích zemí do Unie zvýšil v posuzovaném období o 18 %. Zároveň se průměrné dovozní ceny v posuzovaném období snížily přibližně o 3 % a podíl uvedeného výrobku na trhu vzrostl přibližně o 9 %.
(162)
Od 19. listopadu 2005 platí antidumpingová opatření na dovoz spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky a z Tchaj-wanu. Navzdory uvedeným opatřením došlo v posuzovaném období k výraznému nárůstu objemu tohoto dovozu, ačkoliv jeho podíl na trhu zůstal v posuzovaném období spíše skromný, a to 2,5 % a o 5,1 %. V posuzovaném období výrazně vzrostl zejména dovoz z Filipín, čímž se jeho podíl na trhu zvýšil z 5,8 % v roce 2009 na 13,8 % v období šetření.
(163)
Pokud jde o Malajsii, byl vývoj v posuzovaném období sestupný, dovozy z Malajsie nicméně stále představovaly v období šetření 7,6 % podílu na trhu. Objem dovozu z Filipín se v posuzovaném období výrazně zvýšil. Avšak jak je uvedeno níže, byla průměrná dovozní cena mnohem vyšší (konkrétně o 20 %), než průměrná cena indických spojovacích prostředků z korozivzdorné oceli.
(164)
Pokud jde o dovozní ceny, zůstaly průměrné ceny dovozu z jiných třetích zemí v posuzovaném období poměrně stabilní a byly vždy vyšší než průměrná cena výrobního odvětví Unie a průměrné ceny dovozu z Indie.
(165)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že dovoz z jiných třetích zemí neporušil příčinnou souvislost mezi dopadem subvencovaného dovozu z Indie a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
6.3.2. Hospodářská krize
(166)
Hospodářská krize částečně vysvětluje snížení spotřeby Unie v roce 2009. Je však záhodno poznamenat, že navzdory 16 % poklesu spotřeby v roce 2009 došlo ke 30 % nárůstu dovozu z Indie.
(167)
V roce 2010 a v období šetření spotřeba Unie vzrostla současně se všeobecným hospodářským oživením. Objem prodeje výrobního odvětví Unie se však zvýšil pouze mírně - o 3 % v roce 2010 a o 4,7 % v období šetření. Pro srovnání dovoz z Indie ve stejném období meziročně vzrostl o 16 % a o 10 %.
(168)
Za běžných hospodářských podmínek a v případě neexistence silného cenového tlaku a vyšších úrovní subvencovaného dovozu by se výrobní odvětví Unie mohlo potýkat s určitými problémy při vyrovnávání se s poklesem spotřeby a zvýšením fixních nákladů na jednotku kvůli nižšímu využití kapacity. Subvencované dovozy nicméně účinky hospodářského propadu zesílily a dokonce ani během všeobecného hospodářského oživení nebylo výrobní odvětví Unie schopno se zotavit a získat zpět svůj podíl na trhu, o který přišlo na úkor dovozu z Indie.
(169)
Přestože tedy není vyloučeno, že hospodářská krize v letech 2008-2009 mohla přispět ke zhoršení výkonnosti výrobního odvětví Unie, nelze její dopad považovat za takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou toto výrobní odvětví Unie utrpělo.
6.3.3. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie zařazeného do vzorku
Tabulka 12
2008
2009
2010
OŠ
Objem vývozu v tunách
967
689
933
884
Index (2008 = 100)
100
71
97
91
Jednotková prodejní cena v eurech
4 770
3 060
4 020
4 313
Index (2008 = 100)
100
64
84
90
(170)
Během posuzovaného období klesl objem vývozu uskutečněného výrobním odvětvím Unie zařazeným do vzorku o 9 %, přičemž jednotková prodejní cena poklesla o 10 %. Ačkoliv nelze vyloučit, že negativní vývoj výkonnosti vývozu mohl mít na výrobní odvětví Unie dodatečný dopad, má se za to, že s ohledem na nízký objem vývozu v porovnání s prodejem na trhu Unie nenarušil tento dopad příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a zjištěnou újmou.
6.4. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(171)
Výše uvedená analýza prokázala, že se během posuzovaného období podstatně zvýšil objem levného subvencovaného dovozu pocházejícího z Indie i jeho podíl na trhu. Navíc bylo zjištěno, že ceny v rámci tohoto dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie na trhu Unie.
(172)
Tento nárůst objemu subvencovaného dovozu z Indie a jeho podílu na trhu byl trvalý, a to dokonce během roku 2009, kdy se spotřeba Unie snížila o 16 %, a kryl se s negativním vývojem podílu výrobního odvětví Unie na trhu, k němuž ve stejném období došlo.
(173)
Od roku 2008 se indickým vyvážejícím výrobcům daří značně zvyšovat jejich podíl na trhu, a to v kontextu hospodářského zpomalení a prudkého poklesu spotřeby Unie. Došlo k tomu souběžně s negativním vývojem podílu výrobního odvětví Unie na trhu a prudkým poklesem ziskovosti a jiných finančních ukazatelů. Během posuzovaného období měl na finanční situaci výrobního odvětví Unie negativní dopad prudký nárůst levného subvencovaného dovozu z Indie, a to za ceny, jež byly ve srovnání s cenami výrobního odvětví Unie trvale podbízivé. I když se situace až do období šetření mírně zlepšovala, nebylo výrobní odvětví Unie schopno znovu získat svůj ztracený podíl na trhu a jeho ziskovost zůstala negativní.
(174)
Analýza ostatních známých činitelů, které mohly způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, včetně hospodářské krize, ukázala, že tyto činitele nenarušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z Indie a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(175)
Na základě výše uvedené analýzy se má předběžně za to, že subvencovaný dovoz z Indie způsobil hmotnou újmu výrobnímu odvětví Unie ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1. Předběžná poznámka
(176)
V souladu s článkem 31 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o subvencování působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat opatření. Vymezení zájmu Unie vycházelo z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
7.2. Zájem výrobního odvětví Unie
(177)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z Indie. Je třeba připomenout, že většina ukazatelů újmy vykazovala během posuzovaného období záporný trend. Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení situace výrobního odvětví Unie jako nevyhnutelné.
(178)
Očekává se, že uložení prozatímních vyrovnávacích cel obnoví účinné obchodní podmínky na trhu Unie a umožní výrobnímu odvětví Unie přizpůsobit ceny výrobku, který je předmětem šetření, tak, aby zohledňovaly náklady různých složek a podmínky na trhu. Lze rovněž očekávat, že uložení prozatímních opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít další kladný dopad na jeho ziskovost a celkovou finanční situaci.
(179)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že by došlo k další ztrátě podílu na trhu a že by výrobní odvětví Unie zůstalo i nadále ztrátové. To by bylo ze střednědobého a dlouhodobého hlediska neudržitelné. Vzhledem k vzniklým ztrátám a k vysoké úrovni investic do výroby na začátku posuzovaného období se dá očekávat, že by v případě neuložení opatření většina výrobců v Unii nemohla své investice získat zpět. Navíc se očekává, že uložení vyrovnávacích opatření pomůže zachovat zaměstnanost, která se v posuzovaném období neustále zhoršovala.
(180)
Proto se předběžně konstatuje, že uložení vyrovnávacích cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3. Zájem uživatelů a dovozců
(181)
Uživatelé v rámci tohoto šetření nespolupracovali; bylo kontaktováno 20 uživatelů, ale žádný z nich na zaslané dotazníky neodpověděl. Pokud jde o dovozce, dotazníky byly zaslány dvěma dovozcům, kteří nejsou ve spojení a kteří vyjádřili svou ochotu spolupracovat, avšak ani jeden z nich neodpověděl.
(182)
Připomíná se, že také při předchozím šetření týkajícím se stejného výrobku byla spolupráce ze strany uživatelů velmi omezená. V rámci posledního přezkumu před pozbytím platnosti antidumpingových opatření použitelných na dovoz spojovacích prostředků z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu byli kontaktováni stejní uživatelé, ale ani v rámci tohoto šetření žádný z nich nespolupracoval (5).
(183)
Podle podnětu by mělo uvalení opatření na dovoz spojovacích prostředků z korozivzdorné oceli pocházejících z Indie na uživatelé zanedbatelný dopad, neboť spojovací prostředky z korozivzdorné oceli představují pouze malou část jejich celkových nákladů. V podnětu byl uveden odhad podílu nákladů na spojovací prostředky z korozivzdorné oceli při výrobě automobilu a pračky/myčky. V obou případech se došlo k závěru, že spojovací prostředky z korozivzdorné oceli představují zanedbatelnou část výrobních nákladů těchto výrobků.
(184)
S ohledem na nízké využití kapacity výrobního odvětví Unie (46 % v období šetření) by ani v případě uvalení opatření na dovoz z Indie nehrozil nedostatek dodávek na trhu. Navíc existují jiné zdroje dodávek, jako je například dovoz spojovacích prostředků z korozivzdorné oceli ze třetích zemí, na něž se žádná opatření nevztahují.
(185)
Ostatně úroveň navrhovaných opatření je mírná a proto se očekává, že dovoz z Indie na trh EU bude pokračovat, třebaže za spravedlivější ceny.
7.4. Závěr ohledně zájmu Unie
(186)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se předběžně konstatuje, že podle dostupných informací ohledně zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení prozatímních opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Indie.
8. PROZATÍMNÍ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
8.1. Úroveň pro odstranění újmy
(187)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena prozatímní vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
(188)
Pro účely určení úrovně těchto opatření bylo přihlédnuto ke zjištěným rozpětím subvencí a k výši cla nezbytné pro odstranění újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, aniž by bylo zjištěné rozpětí subvencování překročeno.
(189)
Při výpočtu výše cla nezbytné pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii. Má se za to, že zisk, kterého by bylo možné dosáhnout, pokud by nedocházelo k subvencovanému dovozu, by měl vycházet z průměrného ziskového rozpětí před zdaněním dosahovaného výrobci v Unii v roce 2007, tj. před posuzovaným obdobím, kdy bylo odvětví ještě ziskové. Má se tudíž za to, že ziskové rozpětí 7 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie podle očekávání dosahovat, pokud by nedocházelo k subvencování působícímu újmu.
(190)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. K ceně nepůsobící újmu se dospělo úpravou prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku o skutečné zisky/ztráty dosažené v průběhu období šetření a připočtením zmíněného ziskového rozpětí.
(191)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v Indii, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s cenou výrobku prodávaného výrobním odvětvím Unie na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento průměrné celkové hodnoty CIF dovozu.
8.2. Prozatímní opatření
(192)
Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že by se v souladu s čl. 12 odst. 1 základního nařízení měla uložit prozatímní vyrovnávací opatření na dovoz pocházející z Indie, a to na úrovni nižší z hodnot rozpětí subvencí a rozpětí újmy, podle pravidla nižšího cla.
(193)
Na základě výše uvedených skutečností byly sazby vyrovnávacího cla stanoveny porovnáním rozpětí pro odstranění újmy a rozpětí subvencování. Navrhují se proto následující sazby vyrovnávacího cla:
Společnost
Rozpětí subvencí
Rozpětí újmy
Prozatímní sazba vyrovnávacího cla
Agarwal Fasteners Pvt. Ltd.
11,7 %
20,9 %
11,7 %
Raajratna Ventures Ltd.
13,0 %
13,7 %
13,0 %
Viraj Profiles Limited
3,2 %
27,7 %
3,2 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
13,6 %
17,3 %
13,6 %
Všechny ostatní společnosti
16,5 %
20,9 %
16,5 %
(194)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovozy výrobků pocházejících z Indie a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(195)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (6) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech příslušné společnosti v souvislosti s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. spojených s takovou změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
9. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(196)
Výše uvedená prozatímní zjištění budou sdělena všem zúčastněným stranám, které budou vyzvány, aby písemně předložily svá stanoviska a požádaly o slyšení. Jejich připomínky budou analyzovány a v opodstatněných případech vzaty v úvahu před tím, než bude cokoli stanoveno s konečnou platností. Kromě toho je třeba uvést, že zjištění související s uložením vyrovnávacích cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a že mohou být pro účely jakýchkoli konečných zjištění přehodnocena.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní vyrovnávací clo na dovoz spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházející z Indie, v současnosti kódů KN 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 a 7318 15 70.
2. Sazba prozatímního vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Celní sazba (%)
Doplňkový kód TARIC
Agarwal Fasteners Pvt. Ltd., Vasai (východ), okres Thane, Maháráštra
11,7
B266
Raajratna Ventures Ltd., Ahmadábád, Gudžarát.
13,0
B267
Viraj Profiles Limited, Boisar, okres Thane, Maháráštra,
3,2
B268
Společnosti uvedené v příloze
13,6
B269
Všechny ostatní společnosti
16,5
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 30 nařízení Rady (ES) č. 597/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 31 odst. 4 nařízení (ES) č. 597/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k uplatnění tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu čtyř měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 9. února 2012.
A BIZOTTSÁG 115/2012/EU RENDELETE
(2012. február 9.)
az Indiából származó egyes rozsdamentes acél kötőelemek és részeik behozatalára vonatkozó ideiglenes kiegyenlítő vám kivetéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 12. cikkére,
a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
1.1. Az eljárás megindítása
(1)
A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítés (2) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) útján 2011. május 13-án szubvencióellenes eljárás (a továbbiakban: szubvencióellenes eljárás) megindítását jelentette be az Indiából (a továbbiakban: az érintett ország) származó egyes rozsdamentes acél kötőelemeknek és részeiknek az Európai Unióba történő behozatalára vonatkozóan.
(2)
A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítés (3) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) útján ugyanezen a napon egy dömpingellenes eljárás megindítását is bejelentette az Indiából származó egyes rozsdamentes acél kötőelemeknek és részeiknek az Unióba történő behozatalára vonatkozóan, és külön vizsgálatot indított (a továbbiakban: dömpingellenes eljárás).
(3)
A szubvencióellenes eljárás azt követően indult, hogy az Európai Iparikötőelem-intézet (European Industrial Fasteners Institute, EIFI) (a továbbiakban: panaszos) 2011. március 31-én panaszt nyújtott be olyan gyártók nevében, amelyeknek termelése az egyes rozsdamentes acél kötőelemek és részeik teljes uniós gyártásának több mint 25 %-át teszi ki. A panasz prima facie bizonyítékot tartalmazott az említett termék támogatására és az ebből eredő jelentős kárra vonatkozóan, és ez elegendőnek bizonyult az eljárás megindításához.
(4)
Az eljárás megindítását megelőzően a Bizottság az alaprendelet 10. cikke (7) bekezdésének megfelelően értesítette India kormányát arról, hogy megfelelően dokumentált panasz érkezett be hozzá, amely szerint az Indiából származó egyes rozsdamentes acél kötőelemek és részeik támogatott behozatala jelentős kárt okoz az Unió gazdasági ágazatának. A Bizottság konzultációt kezdeményezett India kormányával, hogy a panasz tartalmával kapcsolatban tisztázzák a helyzetet, és egy kölcsönösen elfogadható megoldásra jussanak. Ez nem vezetett mindkét fél számára elfogadható megoldáshoz.
1.2. Az eljárásban érintett felek
(5)
A Bizottság hivatalosan értesítette az eljárás megindításáról a panaszos uniós gyártókat, az egyéb ismert uniós gyártókat, az exportáló gyártókat, az importőröket, az ismert érintett felhasználókat és az indiai hatóságokat. A Bizottság az érdekelt feleknek lehetőséget biztosított arra, hogy álláspontjukat írásban ismertessék, és meghallgatást kérjenek az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül.
(6)
Minden olyan érdekelt felet meghallgattak, aki azt kérte, és konkrét okokkal indokolni tudta, hogy miért szükséges a meghallgatása.
1.2.1. Mintavétel az indiai exportáló gyártók körében
(7)
Tekintettel az indiai exportáló gyártók nagy számára, az eljárás megindításáról szóló értesítésben a támogatás megállapítása érdekében az alaprendelet 27. cikkének megfelelően mintavételt irányoztak elő.
(8)
Annak érdekében, hogy a Bizottság dönthessen a mintavétel szükségességéről, és adott esetben kiválaszthassa a mintát, az indiai exportáló gyártókat felkérték, hogy a vizsgálat megindításának időpontjától számított 15 napon belül jelentkezzenek, és nyújtsanak általános tájékoztatást a kivitelükről és a belföldi értékesítéseikről, az érintett termék gyártásával összefüggő pontos tevékenységükről, és valamennyi, az érintett termék gyártásába és/vagy értékesítésébe bevont, kapcsolatban álló vállalat nevéről és tevékenységéről a 2010. április 1. és 2011. március 31. közötti időszakra vonatkozóan.
(9)
A reprezentatív minta kiválasztása céljából az érintett indiai hatóságokkal is konzultációkra került sor.
(10)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglalt határidőn belül összesen öt exportáló gyártó - közöttük a velük kapcsolatban álló indiai vállalatok egy csoportja - adta meg a kért tájékoztatást, és járult hozzá ahhoz, hogy szerepeljen a mintában. Az említett együttműködő vállalatok arról számoltak be, hogy a vizsgálati időszakban exportálták az érintett terméket az Unióba. Összevetve az Eurostat behozatali adatait és az érintett terméknek az öt együttműködő vállalat által a vizsgálati időszakra vonatkozóan bejelentett, Unióba irányuló kiviteli mennyiségeit, megállapítható, hogy az indiai exportáló gyártók együttműködése közel maximális volt. A mintát így az öt exportáló gyártó által benyújtott információk alapján választották ki.
1.2.2. Az indiai együttműködő vállalatok mintájának kiválasztása
(11)
Az alaprendelet 27. cikkének megfelelően a Bizottság a mintát az érintett termék Unióba irányuló exportjának azon legnagyobb reprezentatív mennyisége alapján választotta ki, amelyet a rendelkezésre álló időn belül megfelelő alapossággal meg lehetett vizsgálni. A kiválasztott mintában összesen három vállalat szerepelt, amelyek együttesen az érintett termék Indiából az Unióba irányuló teljes exportjának mintegy 98 %-át bonyolítják.
(12)
Az alaprendelet 27. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság a mintavétel kapcsán konzultál az érintett felekkel és az indiai hatóságokkal. A mintában nem szereplő két exportáló gyártó szintén kérte a mintába való felvételét. Tekintettel azonban a javasolt minta reprezentatív jellegére (lásd a fenti (11) preambulumbekezdést), megállapítást nyert, hogy a mintát nem szükséges módosítani vagy bővíteni.
1.2.3. A mintába fel nem vett vállalatok egyedi vizsgálata
(13)
A mintába fel nem vett exportáló gyártók egyike kérelmet nyújtott be az alaprendelet 27. cikkének (3) bekezdése szerinti egyedi vizsgálat iránt. Az ideiglenes szakaszban e kérelem felülvizsgálata túlságosan nehézkes lett volna. Ezért a Bizottság egy későbbi szakaszban dönt arról, hogy egyedi vizsgálatot biztosít-e a vállalatnak.
1.2.4. Mintavétel az uniós gyártók körében
(14)
Tekintettel az uniós gyártók nagy számára, a kár megállapítása érdekében az eljárás megindításáról szóló értesítésben az alaprendelet 27. cikkének megfelelően mintavételt irányoztak elő.
(15)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság bejelentette, hogy ideiglenesen kiválasztott egy uniós gyártókból álló mintát. A Bizottság a vizsgálat megindítását megelőzően már ismert 15 uniós gyártó közül öt vállalatot választott ki a mintába értékesítési volumenük, méretük és az Unión belüli földrajzi elhelyezkedésük alapján. E vállalatok a becsült uniós össztermelés 37 %-át képviselték a vizsgálati időszak alatt. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy tekintsenek bele az aktába, és az értesítés közzétételétől számított 15 napon belül jelezzék, hogy megfelelőnek találják-e a választást. Az öt vállalatból álló javasolt minta ellen egyik érdekelt fél sem emelt kifogást.
(16)
Ezt követően a mintába kiválasztott öt uniós gyártó egyike visszalépett az együttműködéstől. A fennmaradó négy, mintában szereplő vállalat így is a becsült uniós össztermelés 32 %-át képviselte a vizsgálati időszak alatt. Ezért a minta az uniós gazdasági ágazatra nézve továbbra is reprezentatívnak minősült. E vállalatok közül három vállalat telephelyein került sor ellenőrző látogatásra. A vizsgálatnak ebben az ideiglenes szakaszában a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a mintába kiválasztott negyedik vállalat esetében elegendő az általa szolgáltatott adatokat alaposan megvizsgálni.
1.2.5. Mintavétel a független importőrök körében
(17)
Tekintettel az eljárásban érintett importőrök esetlegesen nagy számára, a Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben az alaprendelet 27. cikkének megfelelően az importőrök esetében mintavételt irányzott elő. Az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglalt határidőn belül két importőr adta meg a kért tájékoztatást és járult hozzá ahhoz, hogy szerepeljen a mintában. A jelentkező importőrök alacsony számára tekintettel az a döntés született, hogy nem alkalmaznak mintavételt.
1.2.6. Kitöltött kérdőívek és ellenőrzés
(18)
A Bizottság kérdőíveket küldött valamennyi ismert érintett félnek és minden más vállalatnak, amelyek az eljárás megindításáról szóló értesítésben kitűzött határidőn belül jelentkeztek. Így kérdőíveket küldött India kormányának, a mintába felvett indiai exportáló gyártóknak, a mintába felvett uniós gyártóknak, az együttműködő uniós importőröknek, valamint a tudomása szerint a vizsgálat által érintett minden ismert felhasználónak.
(19)
Az indiai kormánytól, a mintába felvett exportáló gyártóktól és a mintába felvett négy uniós gyártótól érkezett válasz. Az importőrök és a megkeresett felhasználók egyike sem töltötte ki a kérdőívet.
(20)
A Bizottság a támogatás, az abból következő kár és az uniós érdek előzetes megállapításához szükségesnek ítélt, az érdekelt felektől származó valamennyi információt bekérte és ellenőrizte. Ellenőrző látogatásokra került sor az Indiai kormány irodáiban Delhiben, valamint a következő vállalatok telephelyein:
Uniós gyártók
-
Inox Viti di Cattinori Bruno & C.s.n.c., Grumello del Monte, Olaszország,
-
Bontempi Vibo S.p.A., Rodengo Saiano, Olaszország,
-
Ugivis S.A., Belley, Franciaország;
Indiai exportáló gyártók
-
Viraj Profiles Limited, Boisar, Dist. Thane, Maharashtra,
-
Agarwal Fastners Pvt. Ltd., Vasai (East), Dist. Thane, Maharashtra,
-
Raajratna Ventures Ltd., Ahmedabad, Gujarat.
1.3. Vizsgálati időszak
(21)
A támogatás és a kár kivizsgálása a 2010. április 1. és 2011. március 31. közötti időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) vonatkozott. A kár megítélése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2008-tól a vizsgálati időszak végéig tartó időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.
2. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
2.1. Érintett termék
(22)
Az érintett terméket a jelenleg a 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 és 7318 15 70 KN-kód alá besorolt, Indiából származó rozsdamentes acél kötőelemek és részeik alkotják.
2.2. Hasonló termék
(23)
Megállapítást nyert, hogy az érintett termék és az Indiában belföldi értékesítésre gyártott termék, valamint az uniós gazdasági ágazat által az uniós piacon történő értékesítésre előállított termék alapvető fizikai, kémiai és műszaki jellemzői, valamint alapvető felhasználási formái megegyeznek. Ezért ezek a termékek az alaprendelet 2. cikkének c) pontja szerint ideiglenesen hasonlónak tekintendők.
3. TÁMOGATÁS
3.1. Bevezetés
(24)
A panaszban szereplő, illetve a bizottsági kérdőívekre adott válaszokból szerezhető információk alapján a következő, állítólagos támogatásban részesülő programokat vizsgálták meg:
a)
vámhitel-szabályozás (Duty Entitlement Passbook Scheme);
b)
előzetes engedélyezési rendszer (Advance Authorisation Scheme);
c)
beruházási javak exportösztönzési rendszere (Export Promotion Capital Goods Scheme);
d)
exportorientált egységek rendszere (Export Oriented Units Scheme);
e)
kiemelt termékek rendszere (Focus Product Scheme);
f)
exporthitelrendszer (Export Credit Scheme).
g)
villamosenergiaadó-mentesség (Electricity Duty Exemption).
(25)
A fenti a)-e) pontban megjelölt rendszerek az 1992. augusztus 7-én hatályba lépett, a külkereskedelemről (fejlesztés és szabályozás) szóló, 1992. évi (1992/22 sz.) törvényen (a továbbiakban: külkereskedelmi törvény) alapulnak. A külkereskedelmi törvény feljogosítja az indiai kormányt, hogy értesítéseket adjon ki az export- és importpolitikával kapcsolatban. Ezek összefoglalása a „Foreign Trade Policy” (külkereskedelem-politika) dokumentumokban található, amelyeket a Kereskedelmi Minisztérium ötévente ad ki és rendszeresen frissít. A vizsgálati időszakra vonatkozó külkereskedelem-politikai dokumentum az „FT-policy 09-14”. Az indiai kormány ezenfelül az „FT-policy 09-14” dokumentumra irányadó eljárásokat is lefekteti egy „Handbook of Procedures, Volume I” (eljárási kézikönyv, I. kötet) című dokumentumban (a továbbiakban: HOP I 09-14). Az eljárási kézikönyvet szintén rendszeresen frissítik.
(26)
A fenti f) pontban szereplő rendszer a banki tevékenységek szabályozásáról szóló, 1949. évi törvény 21. és 35A. szakaszán alapul, amely lehetővé teszi az Indiai Központi Bank (Reserve Bank of India, a továbbiakban: IKB) számára, hogy az exporthitelek területén utasításokat adjon a kereskedelmi bankoknak.
(27)
A fenti g) pontban szereplő villamosenergiaadó-mentesség a maharashtrai kormány 2007. évi ösztönzőrendszer-csomagjának részét képezi (2007. március 30-i PSI-1707/(CR-50)/IND-8 határozat).
3.2. Vámhitel-szabályozás (Duty Entitlement Passbook Scheme, a továbbiakban: DEPBS)
a) Jogalap
(28)
A DEPBS részletes leírását az FT-policy 09-14 dokumentum 4.3. fejezete, valamint a HOP I 04-09 4. fejezete tartalmazza.
b) Támogathatóság
(29)
A rendszer igénybevételére minden gyártó exportőr és kereskedő exportőr jogosult.
c) A DEPBS gyakorlati végrehajtása
(30)
Az exportőr kérelmet nyújthat be DEPBS-hitel iránt, amelyet a rendszer keretében exportált termékek értékének meghatározott százalékában határoznak meg. Az indiai hatóságok a legtöbb termékre - többek között az érintett termékre vonatkozóan is - megállapítottak ilyen DEPBS-szinteket. Ezt a hányadot a Standard Input Output Norms (szabványos nyersanyag-végtermék normák, SION) alapján állapítják meg, figyelembe véve az exporttermékek feltételezett importtartalmát és az ilyen feltételezett import vámterhét, tekintet nélkül az importvámok tényleges megfizetésére.
(31)
A rendszer által kínált gazdasági előnyökre való jogosultsághoz a vállalatnak exportálnia kell. Az exporttranzakció időpontjában az exportőrnek nyilatkoznia kell az indiai hatóságoknak arról, hogy az export a DEPBS keretében történik. Annak érdekében, hogy az árukat exportálni lehessen, az indiai vámhatóság a feladási eljárás során export-szállítólevelet állít ki. Ez a dokumentum többek között feltünteti az adott exporttranzakcióra nyújtandó DEPBS-hitel összegét. Ekkor az exportőr már tudja, milyen gazdasági előnnyel számolhat. Amint a vámhatóság kiállította az export-szállítólevelet, az indiai kormánynak megszűnik azon joga, hogy mérlegelje, nyújtható-e DEPBS-hitel.
(32)
Megállapítást nyert, hogy az indiai számviteli standardok szerint a DEPBS-hitelek az exportkötelezettség teljesítésekor a kereskedelmi számlákban eredményszemléleti alapon bevételként is elszámolhatók. Az ilyen hitelek felhasználhatók vámkifizetésre bármely, későbbiekben importált termék vonatkozásában, kivéve a beruházási javakat és az importkorlátozás alatt álló termékeket. Az ilyen hitelek ellenében behozott áru a belföldi piacon (forgalmi adó megfizetése mellett) értékesíthető vagy másként felhasználható. A DEPBS-hitelek szabadon átruházhatók, és a kibocsátásuk napjától számított 24 hónapig érvényesek.
(33)
A DEPBS-hitelek iránti kérelmeket elektronikusan kell benyújtani, és azok korlátlan számú exporttranzakcióra vonatkozhatnak. A gyakorlatban nincsenek szigorú határidők a DEPBS-hitelek igénylésére. A DEPBS kezelésére használt elektronikus rendszer nem zárja ki automatikusan a HOP I 09-14 4.47. fejezetében említett benyújtási határidőn túli exporttranzakciókat. Sőt, amint azt a HOP I 09-14 9.3. fejezete világosan meghatározza, a benyújtási határidő lejárta után beérkezett kérelmek kisebb pénzbüntetés kivetése mellett bármikor elbírálhatók.
(34)
Megállapítást nyert, hogy a mintában szereplő vállalatok közül kettő, az Agarwal Fastners Pvt. Ltd. és a Raajratna Ventures Ltd. vette igénybe ezt a rendszert a vizsgálati időszakban.
d) A DEPBS-re vonatkozó következtetések
(35)
A DEPBS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül. A DEPBS-hitel az indiai kormány pénzügyi hozzájárulása, mivel a hitelt végső soron behozatali vámok kiegyenlítésére veszik igénybe, ezzel csökkentve az indiai kormány egyébként esedékes vámbevételét. Ezenkívül a hitel előnyt nyújt az exportőrnek, mert javítja a likviditását.
(36)
Ezen túlmenően a DEPBS jogilag az exportteljesítménytől függ, és ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése a) pontjának első albekezdése alapján egyedi és kiegyenlíthető támogatásnak tekintendő.
(37)
Ez a rendszer az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében nem tekinthető megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek, mivel nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i. pontjában, a II. mellékletében (a vámkedvezményrendszerek meghatározása és szabályai) és a III. mellékletében (helyettesítő vámkedvezményrendszerek meghatározása és szabályai) meghatározott szabályoknak. Az exportőrt semmi sem kötelezi a vámmentesen importált árunak a termelési folyamatban való tényleges felhasználására, és a hitel összegét nem a ténylegesen felhasznált alapanyagokhoz viszonyítva számítják ki. Ezenkívül nem áll rendelkezésre olyan rendszer vagy eljárás, amely megerősíthetné, hogy az exporttermék gyártási folyamatában mely alapanyagokat használták fel, vagy sor került-e túlzott mértékű behozatali vám kifizetésére az alaprendelet I. mellékletének i) pontja, valamint a II. és III. melléklete szerint. Végül az exportőr attól függetlenül jogosult a DEPBS-ből származó előnyök igénybevételére, hogy egyáltalán importál-e alapanyagot. Az előnyök igénybevételéhez elegendő, ha az exportőr egyszerűen árut exportál, anélkül, hogy igazolnia kellene azt, hogy az alapanyagok importból származnak. Így még azok az exportőrök is jogosultak a DEPBS-ből származó előnyökre, akik minden alapanyagukat helyben szerzik be, és egyáltalán nem importálnak alapanyagként felhasználható árut.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(38)
Az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdésével és 5. cikkével összhangban a kiegyenlíthető támogatások összegét a kedvezményezettnek juttatott és a vizsgálati időszak során megállapíthatóan fennálló kedvezmény alapján számították ki. Ebben a vonatkozásban figyelembe vették, hogy a kedvezményezett akkor jutott hozzá az előnyhöz, amikor a rendszer alapján az exporttranzakciót végrehajtotta. Így az exporttranzakció pillanatában az indiai kormány kötelezően lemond a vámról, ami az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében pénzügyi hozzájárulásnak minősül. Amint a vámhatóságok kiállítják az export-szállítólevelet, amelyen egyebek között a szóban forgó exportügylethez nyújtandó DEPBS-hitel összege is szerepel, az indiai kormány már nem rendelkezhet a támogatás odaítéléséről. A fentiek fényében indokoltnak tekinthető a DEPBS keretében megvalósuló juttatásokat úgy értékelni, mint a rendszer keretében a vizsgálati időszakban megvalósuló valamennyi export ügyletre megkapott hitelek összegét.
(39)
Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján a támogatás összegének mint számlálónak a kiszámításához a támogatás megszerzése érdekében szükségszerűen felmerült díjakat indokolt kérésre a hitelekből levonták. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban ezt a támogatási összeget vetítették ki a vizsgálati időszak alatti teljes exportforgalomra mint megfelelő nevezőre, mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.
(40)
A vizsgálati időszakban az érintett vállalatok esetében az e rendszer tekintetében megállapított támogatás mértéke 4,70 % és 6,53 % közötti volt.
3.3. Előzetes engedélyezési rendszer (Advance Authorisation Scheme; AAS)
a) Jogalap
(41)
A rendszer részletes leírását az FT-policy 09-14 dokumentum 4.1.3-4.1.14. bekezdése, valamint a HOP I 09-14 4.1-4.30A. fejezete tartalmazza.
b) Támogathatóság
(42)
Az előzetes engedélyezési rendszer hat alrendszerből áll, amelyeket a (42) preambulumbekezdés ismertet részletesen. Ezek az alrendszerek többek között a jogosultak körének tekintetében különböznek egymástól. A gyártó exportőrök és a támogató gyártókhoz „kapcsolódó” kereskedő exportőrök az előzetes engedélyezési rendszer „tényleges export” és „éves igény” alrendszerére jogosultak. A végső exportőrt ellátó gyártó exportőrök az előzetes engedélyezési rendszer „köztes szállítások” alrendszerét vehetik igénybe. Az FT-policy 09-14 dokumentum 8.2. bekezdésében említett, „exportnak tekintett” (kváziexport) kategóriákat ellátó fővállalkozók - mint például az exportorientált egységeket (EOU) ellátó beszállítók - az előzetes engedélyezési rendszer „exportnak tekintett művelet” alrendszerének igénybe vételére jogosultak. Végezetül a gyártó-exportőrök közbenső beszállítói az előzetes kiadási megrendelés (Advance Release Order, ARO), valamint a fedezett belföldi akkreditív alrendszerei szerint az „exportnak tekintett” műveleteknek nyújtott kedvezményekre jogosultak.
c) Gyakorlati végrehajtás
(43)
Előzetes engedélyek a következőkre állíthatók ki:
i. tényleges export (physical exports): Ez a legfőbb alrendszer. Az alapanyagok vámmentes behozatalát teszi lehetővé egy meghatározott exporttermék gyártásához. A „tényleges” jelző itt azt jelenti, hogy az exportterméknek el kell hagynia India területét. Az engedélyben szerepel az importtámogatás és az exportkötelezettség, beleértve az exporttermék fajtáját is;
ii. éves igény (annual requirement): Az ilyen engedély nem egy adott exporttermékre, hanem egy szélesebb termékcsoportra (például vegyi és kapcsolódó termékekre) vonatkozik. Az engedély jogosultja bármilyen alapanyagot vámmentesen hozhat be bármely, az adott termékcsoportba tartozó termék gyártásához, a korábbi exportteljesítménye alapján megállapított értékhatárig. Az adott termékcsoportba tartozó és az említett vámmentes nyersanyag felhasználásával gyártott bármely terméket exportálhatja.
iii. köztes szállítások (intermediate supplies): Ez az alrendszer abban az esetben alkalmazható, amikor két gyártó ugyanazt az exportterméket szeretné gyártani, és a termelési folyamatot felosztják maguk között. A közbenső terméket előállító gyártó exportőr vámmentesen hozhat be alapanyagokat, és e célból igénybe veheti az előzetes engedélyezési rendszert a köztes szállításokra. A gyártást a végső exportőr fejezi be; a készterméket köteles exportálni;
iv. exportnak tekintett műveletek (deemed exports): Ez az alrendszer lehetővé teszi a fővállalkozó számára, hogy az FT-policy 8.2. bekezdésében említett vevőkategóriák részére „exportnak tekintett művelet” során értékesített áruk előállításához szükséges alapanyagokat vámmentesen hozza be. Az indiai kormány meghatározása szerint az exportnak tekintett műveletek azok az ügyletek, amelyek során a szállított áruk nem hagyják el az országot. Sokféle szállítási kategória számít exportnak tekintett műveletnek, feltéve, ha az adott árut Indiában állítják elő; ilyen például az exportorientált egységekhez (EOU) vagy a különleges gazdasági övezetekben (SEZ) található vállalatokhoz történő szállítás;
v. Előzetes kiadási megrendelés (Advance Release Order, ARO): Az előzetes engedély birtokosa, aki a felhasználandó anyagokat közvetlen import helyett belföldi forrásokból kívánja beszerezni, ARO-megrendelések ellenében is beszerezheti azokat. Ilyenkor az előzetes engedélyeket ARO-megrendelésként érvényesítik, és a bennük meghatározott tételek szállításakor átruházzák azt a szállítóra. Az ARO-megrendelések átruházása feljogosítja a belföldi szállítót az FT-policy 09-14 8.3. bekezdésében említett, exportnak tekintett műveletekre vonatkozó kedvezményekre (azaz az előzetes engedélyezési rendszer „köztes szállítások”, illetve „exportnak tekintett műveletek” alrendszerei igénybe vételére, az exportnak tekintett műveletekre nyújtandó export-visszatérítésre, valamint a végső jövedéki adó visszatérítésére). Az ARO-mechanizmus a szállítónak téríti vissza az adókat és a vámokat, nem pedig - vámvisszatérítés/vámvisszafizetés formájában - a végső exportőrnek. Az adók, illetve vámok visszatérítése belföldi alapanyagok és importált alapanyagok esetében egyaránt igénybe vehető;
vi. Fedezett belföldi akkreditív (back to back inland letter of credit): Ez az alrendszer szintén az előzetes engedély jogosultja részére történő belföldi szállításokra vonatkozik. Az előzetes engedély jogosultja kérheti valamely banktól belföldi akkreditív belföldi szállító javára történő megnyitását. Az engedélyt a bank a közvetlen behozatalra kizárólag a behozatal helyett belföldről beszerzett cikkek értéke és mennyisége tekintetében érvényesítheti. A belföldi szállító jogosult lesz az FT-policy 09-14 8.3. bekezdésében említett kváziexport-kedvezményekre (azaz az előzetes engedélyezési rendszer „köztes szállítások”, illetve „exportnak tekintett műveletek” alrendszerei igénybe vételére, az exportnak tekintett műveletekre nyújtandó export-visszatérítésre, valamint a végső jövedéki adó visszatérítésére).
(44)
A vizsgálati időszak során az előzetes engedélyezési rendszer alapján a mintában szereplő vállalatok közül egy vállalat részesült kedvezményekben. Az említett vállalat által igénybe vett alrendszer az előzetes engedélyezési rendszer „tényleges export” alrendszere volt. Ezért nem szükséges a többi, igénybe nem vett alrendszer kiegyenlíthetőségét megállapítani.
(45)
Az előzetes engedély jogosultjait jogszabály kötelezi arra, hogy - az indiai hatóságok által végzett ellenőrzésekhez - „a vámmentesen importált, illetve belföldön beszerzett áruk fogyasztásáról és felhasználásáról valósághű és megfelelő nyilvántartást” vezessenek, azaz a tényleges fogyasztást vegyék nyilvántartásba minden egyes engedélyre vonatkozóan, meghatározott formátumban (a HOP I 09-14 4.26. és 4.30. fejezete, valamint 23. függeléke). Ezt a nyilvántartást független okleveles könyvvizsgálónak, illetve kontrollernek (cost and works accountant) kell ellenőriznie, aki igazolást ad ki arról, hogy megtörtént az előírt nyilvántartások és vonatkozó dokumentumok vizsgálata, továbbá a 23. függelék alapján szolgáltatott információk minden tekintetben valósak és helytállóak.
(46)
Ami a felülvizsgálati időszakban az érintett vállalat által igénybe vett „tényleges export” alrendszer alkalmazását illeti, az indiai kormány mind az importtámogatás, mind az exportkötelezettség mennyiségét és értékét rögzíti, és azokat az engedélyen feltünteti. Ezen túlmenően a behozatalkor és a kivitelkor a megfelelő tranzakciókat a kormánytisztviselőknek dokumentálniuk kell az engedélyen. Az AAS keretében engedélyezett import mennyiségét az indiai kormány határozza meg szabványos nyersanyag-végtermék normák (SION) alapján, amelyek a legtöbb termékre vonatkozóan léteznek, beleértve az érintett terméket is. Az importált alapanyagok nem ruházhatók át, és azokat az exporttermék előállításához kell felhasználni. Az exportkötelezettséget az engedély kiállításától számított, előírt időkereten belül kell teljesíteni (ez 24 hónap, ami két alkalommal meghosszabbítható, egyenként 6 hónappal).
(47)
A vizsgálat megállapította, hogy az indiai hatóságok által meghatározott ellenőrzési követelményeket vagy nem tartották be, vagy még nem tesztelték a gyakorlatban.
(48)
A rendszert igénybe vevő vállalat rendelkezett egyfajta termelési és fogyasztási nyilvántartással. A 23. függelék azonban nem volt megfelelően kitöltve és ezért nem lehetett a HOP I 09-14 4.26. és 4.30. fejezete szerinti, a tényleges fogyasztásról vezetett nyilvántartásnak tekinteni. A vizsgálati időszakra vonatkozóan nem állt rendelkezésre a 23. függeléknek megfelelően a tényleges fogyasztásról vezetett nyilvántartás; ezért nem lehetett ellenőrizni többek között a fogyasztási adatokat annak megállapítása érdekében, hogy mely alapanyagokat használták fel az exportált termék előállításához és milyen mennyiségben. Ami a (45) preambulumbekezdésben említett ellenőrzési követelményeket illeti, a vállalat nem vezetett nyilvántartást arra vonatkozóan, hogy ez az ellenőrzés hogyan történt. Nem volt könyvvizsgálati terv, sem az elvégzett könyvvizsgálatra vonatkozó más igazoló okirat (pl. a könyvvizsgálatról szóló jelentés), nem tartottak nyilván információkat sem az alkalmazott módszertanról, sem pedig azokról az egyedi előírásokról, amelyek a gyártási eljárásokkal kapcsolatos részletes szakismereteket igénylő ilyen alapos munkához szükségesek. A vállalatnak adott esetben juttatott és a 23. függelékben megjelölt túlzott mértékű vámelengedések nem vontak maguk után beavatkozásokat vagy ellenőrzéseket az illetékes hatóságok részéről. Összességében a Bizottság úgy véli, hogy a vizsgált exportőr nem tudta bizonyítani, hogy teljesültek az FT-policy 09-14 vonatkozó előírásai.
d) Az előzetes engedélyezési rendszerrel (AAS) kapcsolatos következtetések
(49)
A behozatali vámok alóli mentesség az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül, mivel az indiai kormány olyan pénzügyi hozzájárulását jelenti, amely a vizsgált exportőr számára gazdasági előnyt biztosított.
(50)
Ezenkívül az AAS „tényleges export” alrendszeréhez kapcsolódó támogatások jogilag egyértelműen az exportteljesítménytől függnek, és ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése első albekezdésének a) pontja alapján egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendők. Exportkötelezettség vállalása nélkül a vállalatok e rendszer alapján nem juthatnak kedvezményekhez.
(51)
Az ebben az esetben használt alrendszer nem tekinthető az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében vett megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek. A rendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i) pontjában, II. mellékletében (a vámkedvezmény meghatározása és szabályai), valamint III. mellékletében (a helyettesítő vám-visszatérítés meghatározása és szabályai) megállapított szabályoknak. India kormánya nem alkalmazott hatékonyan ellenőrzési rendszert vagy eljárást annak igazolására, hogy az alapanyagokat az exportált termék gyártásához használták-e fel, és milyen mennyiségben (az alaprendelet II. melléklete II. részének 4. pontja, és a helyettesítő vámkedvezményrendszerek esetében az alaprendelet III. melléklete II. részének 2. pontja). Emellett az érintett termékre vonatkozó szabványos nyersanyag-végtermék normák nem voltak kellően pontosak, és önmagukban nem alkothatnak a tényleges fogyasztás ellenőrzésére szolgáló rendszert, mivel nem teszik lehetővé az indiai kormány számára annak kellő pontossággal történő ellenőrzését, hogy milyen mennyiségű nyersanyagot használtak fel az exporttermelésben. Ezenkívül az indiai kormány nem végzett további vizsgálatokat a ténylegesen érintett alapanyagok vonatkozásában, bár hatékonyan alkalmazott ellenőrzési rendszer hiányában ezt rendes körülmények között el kell végezni (az alaprendelet II. melléklete II. részének 5. pontja és III. melléklete II. részének 3. pontja).
(52)
Az alrendszer ezért kiegyenlíthető.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(53)
Engedélyezett vám-visszatérítési rendszerek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszerek hiányában a kiegyenlíthető előny a nyersanyagok importálása esetén rendes esetben járó teljes elengedett importvámnak felel meg. E tekintetben megjegyzendő, hogy az alaprendelet nem csak a „túlzott” mértékű vámelengedés kiegyenlítéséről rendelkezik. Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és I. mellékletének i. pontja szerint a túlzott vámelengedés csak akkor egyenlíthető ki, ha az alaprendelet II. és III. mellékleteiben előírt feltételek fennállnak. Ezek a feltételek azonban a jelen esetben nem teljesültek. Tehát ha a megfelelő nyomonkövetési eljárás megléte nem bizonyított, a visszatérítési rendszerekre vonatkozó fenti kivételt nem kell alkalmazni, és helyette a ki nem fizetett vámok (bevételkiesés) mennyiségének kiegyenlítésére, nem pedig a túlzott vámelengedés kiegyenlítésére vonatkozó szokásos szabály alkalmazandó. Az alaprendelet II. mellékletének II. részében és III. mellékletének II. részében foglaltaknak megfelelően a szóban forgó túlzott elengedés kiszámítása nem a vizsgálatot folytató hatóságra hárul. Ezzel szemben az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a vizsgálatot folytató hatóságnak kielégítő bizonyítékot kell találnia az állítólagos ellenőrzési rendszer alkalmasságának megcáfolására.
(54)
Az AAS-t igénybe vevő vállalatnak juttatott támogatás összegét az alkalmazott alrendszer keretében a vizsgálati időszak során importált anyagokra ki nem vetett importvámok (alapvám és különleges kiegészítő vám) alapján számították ki (számláló). Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően, a támogatás elnyeréséhez szükségszerűen felmerülő költségeket indokolt kérésre levonták a támogatás összegéből. Az alaprendelet 7. cikke (2) bekezdése értelmében e támogatási összeget vetítették ki az érintett termék vizsgálati időszak alatti exportforgalmára (ez a nevező), mivel a támogatást az exportteljesítmény függvényében adták, és megítélésének alapjául nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szolgált.
(55)
A vizsgálati időszakra vonatkozóan e rendszer szerint megállapított támogatás mértéke az érintett vállalat esetében 2,94 %.
3.4. Beruházási javak exportösztönzési rendszere (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
a) Jogalap
(56)
Az EPCGS részletes leírása az FT-policy 09-14 5. fejezetében, valamint a HOP I 09-14 5. fejezetében található.
b) Támogathatóság
(57)
A rendszer keretében nyújtott támogatásra a gyártó exportőrök, valamint a támogató gyártókhoz és szolgáltatókhoz „kapcsolódó” kereskedő exportőrök jogosultak.
c) Gyakorlati végrehajtás
(58)
Exportkötelezettség vállalásával a vállalat csökkentett vámtétel mellett importálhat (új vagy használt) beruházási javakat. E célból India kormánya - kérelem alapján és díjfizetés ellenében - a beruházási javak exportösztönzési rendszerének használatára feljogosító engedélyt állít ki. Ez a rendszer a keretében importált beruházási javak mindegyikére 5 %-os csökkentett vámtételt biztosít. Az exportkötelezettség teljesítése érdekében az importált beruházási javakat meghatározott idő alatt meghatározott mennyiségű exporttermék előállítására kell felhasználni. Az FTP 09-14 szerint az EPCGS keretében a beruházási javak 0 %-os vámtétellel is importálhatók, ilyen esetben azonban az exportkötelezettség teljesítésére rendelkezésre álló időszak rövidebb, azaz az engedély kiállításától számítva 6 év (nem pedig 8 év). Az EPCGS-engedély jogosultja a beruházási javakat belföldi forrásból is beszerezheti. Ebben az esetben a beruházási javak belföldi előállítója jogosult a beruházási javak előállításához szükséges alkotóelemek vámmentes behozatalára. Választható lehetőségként a belföldi gyártó az EPCGS-engedély jogosultjának szállított beruházási javakra vonatkozóan kérheti „exportnak tekintett művelethez” kapcsolódó kedvezmény igénybevételét is.
(59)
Megállapítást nyert, hogy a vizsgálati időszakban a mintában szereplő valamennyi exportáló gyártó igénybe vette ezt a rendszert.
d) Az EPCGS-sel kapcsolatos következtetések
(60)
Az EPCGS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül. A vámcsökkentés az indiai kormány által nyújtott pénzügyi támogatás, mivel ez az engedmény csökkenti az indiai kormányt egyébként megillető vámbevételeket. Emellett a vámcsökkentés előnyt biztosít az exportőrnek, mert az importáláskor megtakarított vámok javítják a likviditását.
(61)
Az EPCGS-szabályozás jogilag az exportteljesítmény függvénye, mivel az engedélyek exportkötelezettség vállalása nélkül nem nyerhetők el. Ezért ez a rendszer az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése a) pontjának első albekezdése szerint egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendő.
(62)
Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a rendszer nem tekinthető megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek. A beruházási javak nem tartoznak az ilyen megengedhető rendszerek hatálya alá, amint az alaprendelet I. mellékletének i. pontja meghatározza, mivel nem használják el/dolgozzák fel őket az exportált termékek előállítása során.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(63)
A támogatás összegét az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdése értelmében az importált beruházási javak vonatkozásában meg nem fizetett vámok alapján számították ki, az érintett gazdasági ágazatban az ilyen beruházási javak szokásos értékcsökkenési időszakát tükröző időszakra elosztva. A kialakult gyakorlat szerint az így kiszámított és a vizsgálati időszakra vonatkozó összeget kiigazították az adott időszakra érvényes kamatlábakkal, annak érdekében, hogy ez tükrözze az időszak során élvezett előny teljes értékét. E célra a vizsgálati időszak alatt Indiában érvényes kereskedelmi kamatlábat ítélték megfelelőnek. Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően a támogatás elnyeréséhez szükségszerűen felmerült díjakat indokolt kérésre levonták a támogatás összegéből.
(64)
Az alaprendelet 7. cikke (2) és (3) bekezdésének megfelelően e támogatási összeget az érintett termék vizsgálati időszak alatti megfelelő exportforgalmára vetítették ki (nevező), mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, és megítélésének alapjául nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szolgált.
(65)
A vizsgálati időszakban megállapított támogatás mértéke e rendszer tekintetében az érintett vállalatok esetében 0,11 %, 0,16 % és 0,19 % volt.
3.5. Exportorientált egységek rendszere (Export Oriented Units Scheme, EOU-rendszer)
a) Jogalap
(66)
Az EOU-rendszer részletes leírása az FT-policy 09-14 6. fejezetében és a HOP I 09-14. 6. fejezetében található.
b) Támogathatóság
(67)
A kizárólag kereskedelemmel foglalkozó vállalatok kivételével minden olyan vállalat megalapítható EOU-rendszerben, amely elvileg vállalja, hogy az általa előállított összes árut, illetve szolgáltatást exportálja. Az ipari ágazat vállalatainak ahhoz, hogy jogosultak legyenek az EOU-rendszerre, a befektetett eszközök tekintetében teljesíteniük kell egy minimális befektetési küszöbértéket.
c) Gyakorlati végrehajtás
(68)
Indiában bárhol lehetnek exportorientált egységek, és bárhol létre lehet hozni azokat.
(69)
Az EOU-jogállás iránti kérelemnek részletes adatokat kell tartalmaznia a következő öt évre, többek között a tervezett termelési mennyiségekről, az export előrevetített értékéről, az importszükségletekről és a belföldi követelményekről. A kérelem elfogadásakor a hatóságok tájékoztatják a vállalatot a jóváhagyás kapcsolódó feltételeiről. Az EOU-rendszer alapján működő vállalatként történő elismerésről szóló megállapodás öt évig érvényes. A megállapodás újabb időszakokra megújítható.
(70)
Az EOU-jogállásra vonatkozó, az FT-policy 09-14 dokumentumban meghatározott alapvető kötelezettség a nettó valutabevétel (net foreign exchange, NFE) realizálása, azaz a referencia-időszakban (5 év) az export összértékének meg kell haladnia az importált javak összértékét.
(71)
Az exportorientált egységek a következő engedményekre jogosultak:
i.
mentesség az importvámok fizetése alól minden olyan árutípus (többek között beruházási javak, nyersanyagok és fogyasztási cikkek) esetében, amelyre a gyártás, termelés, feldolgozás során vagy annak kapcsán szükség van;
ii.
mentesség a belföldi forrásokból beszerzett árukra kivetett jövedéki adó fizetése alól;
iii.
a helyben beszerzett árukra kivetett központi forgalmi adó visszatérítése;
iv.
az export FOB-paritáson számított értékének 50 %-áig lehetőség a termelés egy részének belföldi értékesítésére a kedvezményes vám, vagyis a kész termékekre vonatkozó jövedéki adó megfizetése mellett, a pozitív NFE-bevétel teljesítésére is figyelemmel;
v.
a hazai olajtársaságoktól beszerzett üzemanyag után fizetett jövedéki adó részleges visszatérítése;
vi.
mentesség a jövedelemadóról szóló törvény 10B. szakasza szerint az exportértékesítésből származó nyereség után rendes körülmények között fizetendő jövedelemadó alól a működés megkezdésétől számított tíz éven át.
(72)
Az e rendszerbe tartozó egységek működését vámtisztviselők felügyelik.
(73)
A jogszabályok értelmében ezek az egységek kötelesek az összes importról, valamennyi importált anyag elhasználásáról és felhasználásáról, valamint az összes exportról a HOP I 09-14 vonatkozó szakaszával összhangban megfelelő nyilvántartást vezetni. Ezeket a dokumentumokat az előrelépésekről készített negyedéves és éves beszámolókban rendszeresen be kell nyújtaniuk az illetékes indiai hatóságoknak.
(74)
Azonban a HOP I 09-14 megfelelő szakasza értelmében „az exportorientált egységek semmi esetre sem kötelesek valamennyi importszállítmányukat összekapcsolni azok exportmegfelelőjével, más egységekre történő átruházásokkal, belföldi díjzónában történő eladásokkal vagy készletekkel”.
(75)
A belföldi értékesítések feladása és nyilvántartása önbevallás alapján történik. Az exportorientált egységek exportszállítmányainak feladását egy vám- vagy jövedéki tisztviselő felügyeli.
(76)
Jelen esetben az EOU-rendszert a mintában szereplő exportőrök egyike vette igénybe. Ez az exportőr a nyersanyagok, fogyóeszközök és beruházási javak vámmentes behozatalára, az áruk jövedékiadó-mentes belföldi beszerzésére, forgalmiadó-visszatérítésre, valamint arra használta a rendszert, hogy termelése egy részét a hazai piacon értékesítse. Az exportőr így igénybe vette a (71) preambulumbekezdés i-vi. pontjában ismertetett összes kedvezményt. Azonban ami a jövedelemadóról szóló törvény 10B. szakasza szerinti jövedelemadó-mentességet illeti, a vizsgálat azt mutatta ki, hogy 2010. április 1-jétől a vállalat nem volt tovább jogosult erre a mentességre. Ebből következően az EOU-rendszer jövedelemadó-mentességre vonatkozó rendelkezéseit e vizsgálat összefüggésében a továbbiakban nem vették figyelembe.
(77)
A vizsgálat szerint EOU-rendszer alapján működő vállalat a vizsgálat nagyon késői szakaszában részletes észrevételeket nyújtott be a rendszer kapcsán, többek között azt állítva, hogy az EOU keretében igénybe vehető intézkedések nem minősülnek kiegyenlíthető támogatásnak. Ezen észrevételek felülvizsgálatát mindeddig nem sikerült lezárni; a vizsgálat egy későbbi szakaszában azonban megfelelő elemzés tárgyát fogják képezni.
d) Az exportorientált egységek rendszerével kapcsolatos következtetések
(78)
Az EOU-rendszer keretében nyújtott, háromféle behozatali vám („alapvám”, „a vámra vonatkozó oktatási illeték” és „középfokú oktatási illeték”) alóli mentesség, valamint a forgalmi adó visszatérítése az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében az indiai kormány pénzügyi hozzájárulásának minősül. A rendszer hiányában egyébként esedékes kormányzati bevételek elmaradnak; így a kormány az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése szerinti kedvezményt biztosítja az exportorientált egységnek, mivel javítja annak likviditását azáltal, hogy az egységnek nem kell megfizetnie az egyébként esedékes vámokat, és forgalmiadó-visszatérítésben is részesül.
(79)
Emellett az EOU-rendszer nem tekinthető az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében vett megengedhető vám-visszatérítési rendszernek, illetve helyettesítő vámkedvezményrendszernek. A rendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete h) és i) pontjában, II. mellékletében (a vámkedvezmény meghatározása és szabályai), valamint III. mellékletében (a helyettesítő vámkedvezmény meghatározása és szabályai) megállapított szabályoknak. India kormánya nem alkalmazott hatékonyan ellenőrzési rendszert vagy eljárást annak igazolására, hogy az alapanyagokat az exportált termék gyártásához használták-e fel, és milyen mennyiségben (az alaprendelet II. melléklete II. részének 4. pontja; a helyettesítő vámkedvezményrendszerek esetében az alaprendelet III. melléklete II. részének 2. pontja). Az alkalmazott ellenőrzési rendszer a nettó valutabevétel elérésével kapcsolatos kötelezettség felügyeletére irányul, nem pedig annak ellenőrzésére, hogy a behozatalt az exportált áruk előállítására használják-e fel.
(80)
A jövedéki adó és annak importvám-megfelelője alóli mentesség azonban nem vezet az egyébként esedékes bevétel kieséséhez. A befizetett jövedéki adó és kiegészítő vám hitelként felhasználható a jövőbeli adókötelezettségek fedezésére (az úgynevezett „CENVAT-mechanizmus”), ez a rendszer a héához hasonlítható, és lehetővé teszi az indiai vállalatok számára, hogy a beszerzések adóját az értékesítések után fizetendő adóval ellentételezzék. Így ezek az adók és vámok nem véglegesek. A „CENVAT-hitel” révén egy vállalat csak a hozzáadott érték vonatkozásában fizet végleges adót, a felhasznált anyagok vonatkozásában nem.
(81)
Így csak az alapvám, a vámra vonatkozó oktatási illeték és a középfokú oktatási illeték alóli mentesség, valamint a forgalmi adó visszatérítése minősül támogatásnak az alaprendelet 3. cikke értelmében. Ezek jogilag az exportteljesítménytől függnek, és emiatt az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése első albekezdésének a) pontja alapján egyediek és kiegyenlíthetőek. Az exportorientált egységnek az FT-policy 09-14 6.1. fejezetében meghatározott exportcélkitűzése elengedhetetlen feltétel az ösztönzők elnyeréséhez.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(82)
Ennek megfelelően a kiegyenlíthető kedvezmény a rendes körülmények között a behozatalt követően befizetendő importvámok (alapvám, a vámra vonatkozó oktatási illeték és a középfokú oktatási illeték) elengedése, valamint a központi forgalmi adó visszatérítése a vizsgálati időszakban.
i. Importvámok (alapvám, a vámra vonatkozó oktatási illeték, középfokú oktatási illeték) alóli mentesség, a nyersanyagokra és fogyóeszközökre vonatkozó központi forgalmi adó visszatérítése
(83)
Az exportorientált egységnek minősülő exportőrök tekintetében a támogatás összegét a vizsgálati időszak során az EOU számára importált összes anyag után fizetendő, kieső importvámok (alapvám, a vámra vonatkozó oktatási illeték, középfokú oktatási illeték), valamint a vizsgálati időszakban visszatérített forgalmi adó alapján számították ki. A támogatás megszerzése során szükségszerűen felmerült díjakat az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összhangban levonták az összegből a támogatási összeg (számláló) kiszámításakor. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésének megfelelően ezt a támogatási összeget vetítették ki a vizsgálati időszak alatti megfelelő exportforgalomra - amely megfelelő nevezőként szolgál -, mivel a támogatás az exportteljesítmény függvényében történt, és azt nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották. Az érintett vállalatra vonatkozóan így kapott támogatási különbözet 2,68 % volt.
ii. A beruházási javakra kivetett importvámok (alapvám, a vámra vonatkozó oktatási illeték, középfokú oktatási illeték) alóli mentesség
(84)
A beruházási javak nem épülnek be fizikailag a késztermékbe. Az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdése szerint az érintett vállalatnak nyújtott kedvezményt az importált beruházási javak esetében meg nem fizetett vám alapján számították ki; ezt az összeget az egyik vizsgált vállalat adott beruházási javai esetében szokásos értékcsökkenésnek megfelelő időszakra osztották el. A vizsgálati időszak tekintetében így kiszámított összeghez hozzáadták az ezen időszak során esedékes kamatot, hogy az összeg tükrözze a kedvezmény értékének időbeli alakulását, és hogy így lehetővé váljon annak az összkedvezménynek a meghatározása, amelyben a kedvezményezett a vizsgált támogatási rendszer révén részesült. E célra a vizsgálati időszak alatt Indiában érvényes kereskedelmi kamatlábat ítélték megfelelőnek. Az alaprendelet 7. cikke (2) bekezdésének és 7. cikke (3) bekezdésének megfelelően ezt a támogatási összeget vetítették ki el a vizsgálati időszak alatti exportforgalomra - amely megfelelő nevezőként szolgál -, mivel a támogatás az exportteljesítmény függvényében történt, és azt nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották. Az érintett vállalatra vonatkozóan így kapott támogatási különbözet 0,05 % volt.
(85)
Ennélfogva az adott vállalat számára az EUO-rendszer szerint nyújtott teljes támogatási különbözet 2,73 %-ot tesz ki.
3.6. Kiemelt termékek rendszere (Focus Product Scheme; FPS)
a) Jogalap
(86)
A rendszer részletes leírását az FT-policy 09-14 3.15-3.17. bekezdése és a HOP I 09-14 3.9-3.11. fejezete tartalmazza.
b) Támogathatóság
(87)
Az FT-policy 09-14 3.15.2. bekezdése szerint e rendszer igénybevételére a HOP I 09-14 37D. függelékében feltüntetett termékek exportőrei jogosultak.
c) Gyakorlati végrehajtás
(88)
A HOP I 09-14 37D. függelékében található jegyzékben szereplő termékeket forgalmazó exportőrök benyújthatnak vámhitelre jogosító igazolvány iránti kérelmet az FPS-rendszer keretében (FPS Duty Credit scrip); a vámhitel az export FOB-paritáson számított értéke 2, illetve 5 %-ának felel meg. Az említett 37D. függelék 2. és 5. táblázatában szereplő kiemelt termékek/ágazatok (Special Focus product/sector) esetében azonban a vámhitelre jogosító igazolvány az export FOB-paritáson számított értéke 5 %-ának megfelelő összegben állítható ki. A vizsgált érintett termék e kiemelt (Special Focus) termékek közé tartozik.
(89)
Az FPS kiviteltől függő rendszer, vagyis az e rendszer kedvezményeire való jogosultsághoz a vállalatnak exportálnia kell. A vállalat online kérelmet nyújt be az illetékes hatósághoz, mellékelve az exportmegrendelés és a számlák másolatát, a kérelmezési díj kifizetését igazoló banki elismervényt, a szállítólevelek másolatát és a fizetést igazoló banki bizonylatot („bank realization certificate”) vagy a dokumentumok közvetlen negociálása esetén az átutalt valuta beérkezését igazoló dokumentumot („foreign inward remittance certificate”). Amennyiben a vállalat egy másik rendszerben igényelhető kedvezmény kérelmezése során már benyújtotta a szállítólevelek és/vagy a banki bizonylatok eredetijét, azok saját maga által igazolt másolatait is benyújthatja, amelyeken fel kell tüntetnie, hogy mely hatósághoz nyújtotta be az eredeti dokumentumokat. Az FPS-rendszer keretében nyújtott hitel iránti online kérelem legfeljebb 50 szállítólevélre terjedhet ki.
(90)
Megállapítást nyert, hogy az indiai számviteli standardok szerint az FPS-hitelek az exportkötelezettség teljesítésekor a kereskedelmi számlákban az eredményszemléleti alapon bevételként is elszámolhatók. Az ilyen hitelek felhasználhatók vámkifizetésre bármely, későbbiekben importált termék vonatkozásában, kivéve a beruházási javakat és az importkorlátozás alatt álló termékeket. Az ilyen hitelek ellenében behozott áru a belföldi piacon (forgalmi adó megfizetése mellett) értékesíthető vagy másként felhasználható. Az FPS-hitelek szabadon átruházhatók és a kibocsátásuk napjától számított 24 hónapig érvényesek.
(91)
Megállapítást nyert, hogy a mintában szereplő vállalatok közül kettő vette igénybe ezt a rendszert a vizsgálati időszakban.
d) Az FPS-rendszerrel kapcsolatos következtetések
(92)
Az FPS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül. Az FPS-hitel az indiai kormány pénzügyi hozzájárulása, mivel a hitelt végső soron behozatali vámok kiegyenlítésére veszik igénybe, ezzel csökkentve az indiai kormány egyébként esedékes vámbevételét. Emellett az FPS-hitel előnyhöz juttatja az exportőrt, mivel javítja likviditását.
(93)
Ezen túlmenően az FPS jogilag az exportteljesítménytől függ, és ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének a) pontja alapján egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendő.
(94)
Ez a rendszer az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében nem tekinthető megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek, mivel nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i. pontjában, a II. mellékletében (a vámkedvezményrendszerek meghatározása és szabályai) és a III. mellékletében (helyettesítő vámkedvezményrendszerek meghatározása és szabályai) meghatározott szabályoknak. Az exportőrt nem terheli kötelezettség a vámmentesen importált termékek felhasználására a gyártási folyamatban, és a hitel összegének kiszámítása nem a ténylegesen felhasznált alapanyagokhoz viszonyítva történik. Ezenfelül nem létezik rendszer vagy eljárás annak igazolására, hogy mely alapanyagokat használták fel az exportált termék előállítása során, illetve hogy az alaprendelet I. mellékletének i. pontja, valamint II. és III. melléklete értelmében történt-e importvám-túlfizetés. Végül az exportőr attól függetlenül jogosult a FPS-ből származó előnyök igénybevételére, hogy egyáltalán importál-e alapanyagot. Az előnyök igénybevételéhez elegendő, ha az exportőr egyszerűen árut exportál, anélkül hogy igazolnia kellene azt, hogy az alapanyagok importból származnak. Így még azok az exportőrök is jogosultak az FPS igénybevételére, akik minden alapanyagukat helyben szerzik be, és egyáltalán nem importálnak alapanyagként felhasználható árukat.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(95)
Az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdésével és 5. cikkével összhangban a kiegyenlíthető támogatások összegét a kedvezményezettnek juttatott és a vizsgálati időszak során megállapíthatóan fennálló kedvezmény alapján számították ki. Ebben a vonatkozásban úgy tekintették, hogy a kedvezményezett akkor jutott hozzá a kedvezményhez, amikor a rendszer alapján az exporttranzakciót végrehajtotta. Jelenleg az indiai kormánynak le kell mondania a vámilletékek beszedéséről, ami az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében pénzügyi hozzájárulásnak minősül. Amint a vámhatóságok kiállítják az export-szállítólevelet, amelyen egyebek között a szóban forgó kiviteli ügylethez nyújtandó FPS-hitel összege is szerepel, az indiai kormány már nem rendelkezhet a támogatás odaítéléséről vagy megtagadásáról. A fentiek fényében indokoltnak tekinthető az FPS keretében biztosított előnyök értékelése során figyelembe venni a rendszer keretében a vizsgálati időszakban megvalósuló valamennyi exporttranzakcióra megkapott hitelek összegét.
(96)
Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján a támogatás összegének mint számlálónak a kiszámításához a támogatás megszerzése érdekében szükségszerűen felmerült díjakat indokolt kérésre a hitelekből levonták. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban ezt a támogatási összeget vetítették ki a vizsgálati időszak alatti teljes exportforgalomra mint megfelelő nevezőre, mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.
(97)
A vizsgálati időszakban a két érintett vállalat esetében az e rendszer tekintetében megállapított támogatás mértéke 4,80 % volt.
3.7. Exporthitelrendszer (Export Credit Scheme, ECS)
a) Jogalap
(98)
A rendszer részletes leírása az Indiai Központi Bank DBOD No. DIR.(Exp).BC. 06/04.02.002/2010-10 (rúpiában/külföldi pénznemben nyújtott exporthitel) című körrendeletében található, melynek címzettje valamennyi indiai kereskedelmi bank.
b) Támogathatóság
(99)
E rendszer igénybevételére a gyártó exportőrök és a kereskedő exportőrök jogosultak.
c) Gyakorlati végrehajtás
(100)
Az exporthitelrendszer két alrendszerből áll: a szállítás előtti exporthitelrendszerből (Pre-Shipment Export Credit Scheme, „csomagolási hitel”), amely a kivitel előtt az exportőr számára az áruk beszerzésére, feldolgozására, gyártására, csomagolására és/vagy szállítására biztosított hiteleket foglalja magában, illetve a szállítás utáni exporthitelrendszerből (Post-Shipment Export Credit Scheme), mely forgóeszközhitelt biztosít az exportkövetelések finanszírozása céljából. 2010. július 1. óta a kereskedelmi bankok új alapkamatláb-rendszert alkalmaznak a rúpiában nyújtott, bármilyen futamidejű exporthitelek esetében. A külföldi pénznemben nyújtott exporthitelek esetében az Indiai Központi Bank megállapítja az exporthitelek maximális kamatlábait, amelyeket a kereskedelmi bankok az exportőröknek felszámíthatnak. Az Indiai Központi Bank továbbá azt is előírja a bankok számára, hogy nettó bankhiteleik bizonyos részét exportfinanszírozásra fordítsák.
(101)
Az Indiai Központi Bank körrendelete alapján az exportőrök kedvezményes kamatláb mellett juthatnak exporthitelekhez a szokásos kereskedelmi hitelekhez („készpénzhitelek”) képest, amelyek kamatlábát egyedül a piaci feltételek határozzák meg. A kamatszintkülönbség a jó hitelképességű vállalatok esetében csökkenhet. Valójában a jó hitelképességű vállalatok esetleg azonos feltételekkel kaphatnak exporthitelt és készpénzhitelt.
(102)
Megállapítást nyert, hogy a vizsgálati időszakban a mintában szereplő valamennyi exportáló gyártó igénybe vette ezt a rendszert.
d) Az ECS-rendszerrel kapcsolatos következtetések
(103)
Az ECS-hitelnek a (98) preambulumbekezdésben említett központi banki körrendeletben rögzített, kedvezményes kamatlábai a pusztán piaci feltételek szerint meghatározott hitelköltségekhez képest csökkenthetik az exportőr hitelköltségeit, így az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében előnyhöz juttatják az ilyen exportőrt.
(104)
Annak ellenére, hogy az ECS keretében biztosított kedvezményes hiteleket kereskedelmi bankok nyújtják, ez a kedvezmény az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdésének a) pontja iv. alpontja értelmében a kormány által biztosított pénzügyi hozzájárulásnak tekintendő. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a támogatások létrejöttéhez sem az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja, sem pedig a Szubvenciók és kiegyenlítő vámok kódexe 1.1. cikke a) pontja (1) bekezdésének iv. alpontja nem ír elő közforrásokból történő kifizetést, azaz, hogy az indiai kormánynak meg kell térítenie a kereskedelmi bankoknak kiadásaikat; ehhez elegendő egy kormányzati utasítás, amely az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i., ii. vagy iii. alpontjában ismertetett funkciók végrehajtására vonatkozik. Az Indiai Központi Bank közintézmény, ezért vonatkozik rá az alaprendelet 2. cikkének b) pontjában szereplő „kormányzat” fogalommeghatározása. Az Indiai Központi Bank 100 %-ban a kormány tulajdona, közpolitikai célokat követ, (pl. monetáris politika), vezetőségét pedig az indiai kormány nevezi ki. Az Indiai Központi Bank az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja második francia bekezdése értelmében vett magánszervezeteket utasít, mivel a kereskedelmi bankokat az általa meghatározott feltételek betartására kötelezi, többek között arra, hogy azok a központi bank körrendeletében az exporthitelekre rögzített maximális kamatlábakat alkalmazzák; emellett a központi bank rendelkezéseinek megfelelően a kereskedelmi bankoknak nettó bankhitelállományuk meghatározott részét exportfinanszírozásra kell fordítaniuk. Ez az utasítás arra kötelezi a kereskedelmi bankokat, hogy az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontjában említett funkciókat lássanak el; ebben az esetben arra, hogy kedvezményes exportfinanszírozás formájában hitelt nyújtsanak. Az ilyen, bizonyos feltételek mellett nyújtott hitel formájában történő közvetlen finanszírozás rendes körülmények között a kormány feladata, és a gyakorlatban valójában nem különbözik a kormányok által követett - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja értelmében vett - gyakorlattól. Ez a támogatás egyedinek és kiegyenlíthetőnek minősül, mivel a kedvezményes kamatok csak exportfinanszírozás céljára vehetők igénybe, és ezért az exportteljesítmény függvényei az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése első albekezdése a) pontjának értelmében.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(105)
A támogatás összegének a kiszámítására annak a különbségnek az alapján került sor, amely a vizsgálati időszak során igénybe vett exporthitelek után fizetendő kamat és azon összeg között jelentkezik, melyet az adott vállalatnak szokásos kereskedelmi hitelek igénybe vétele esetében kellett volna fizetnie. Az alaprendelet 7. cikke (2) bekezdésének megfelelően ezt a támogatási összeget (számláló) vetítették ki a vizsgálati időszak során megvalósult teljes exportforgalomra (nevező), mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, s odaítélésének alapjául nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékmennyiség szolgált.
(106)
A vizsgálati időszakban megállapított támogatás mértéke e rendszer tekintetében az érintett vállalatok esetében 0,25 %, 0,31 % és 0,44 % volt.
3.8. Villamosenergiaadó-mentesség (Electricity Duty Exemption)
a) Jogalap
(107)
A rendszer a maharashtrai kormány 2007. évi ösztönzőrendszer-csomagjának részét képezi (2007. március 30-i PSI-1707/(CR-50)/IND-8 határozat). A maharashtrai kormánynak a 2007. évi ösztönzőrendszer-csomagra vonatkozó, 2011. június 30-i módosításait követően a rendszer hatályát 2011. augusztus 31-ig meghosszabbították.
b) Támogathatóság
(108)
Az említett határozat felsorolja az ágazatok és vállalatok azon csoportjait, amelyek a 2007. évi ösztönzőrendszer keretében támogathatók.
c) Gyakorlati végrehajtás
(109)
Annak érdekében, hogy a kevésbé fejlett régiókban megtelepedésre ösztönözze a vállalatokat, a maharashtrai kormány ösztönzőcsomagot hozott létre a Maharashtra állam fejlődő régiójában létrehozandó új, illetve terjeszkedő vállalatok számára. A határozat I. függeléke meghatározza az említett állam azon területeit, amelyek tekintetében a rendszer keretében kedvezmények nyújthatók. A 2007. évi rendszer keretében azonban csak abban az esetben vehetők igénybe ösztönzők, ha a támogatható vállalat a végrehajtó hatóság által kiállított támogathatósági igazolással („Eligibility Certificate”) rendelkezik, és megfelel az igazolásban meghatározott előírásoknak/feltételeknek. A végrehajtó hatóság által kiállított támogathatósági igazolás a támogatható vállalat kereskedelmi célú termelése megkezdésének napjától érvényes.
(110)
Villamosenergiaadó-mentesség 15 éven át adható azon támogatható új vállalatok számára, amelyeket meghatározott régiókban hoztak létre. Az állam egyéb régióiban a 100 %-ban exportorientált egységek, valamint az információ- és biotechnológiai vállalatok szintén - 10 éven keresztül - mentesülnek a villamosenergia-adó fizetése alól.
(111)
A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a mintában szereplő egyik vállalatnak - egy Maharashtra államban működő exportorientált egységnek - származott gazdasági előnye ebből a rendszerből.
d) A villamosenergiaadó-mentességgel kapcsolatos következtetések
(112)
A villamosenergiaadó-mentesség az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül, mivel az indiai kormány olyan pénzügyi hozzájárulását jelenti, amely a vizsgált exportőrök számára gazdasági előnyt biztosított.
(113)
Ez a támogatási rendszer az alaprendelet 4. cikkének (3) bekezdése értelmében egyedi, mivel maga a jogszabály, amely szerint a támogatást biztosító hatóság tevékenykedik, egy kijelölt földrajzi térségen belül működő meghatározott vállalatokra korlátozza a rendszerhez való hozzáférést.
(114)
Következésképp ezt a támogatást kiegyenlíthetőnek kell tekinteni.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(115)
Az alaprendelet 3. cikke (2) bekezdésének és 5. cikkének megfelelően a kiegyenlíthető támogatás összegét a kedvezményezettnek az érintett termékkel kapcsolatban nyújtott, a vizsgálati időszak alatt feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően állapították meg. Az alaprendelet 7. cikke (2) bekezdésének megfelelően ezt az összeget (számláló) vetítették ki az exportáló gyártó vizsgálati időszak alatti, az érintett termék tekintetében realizált teljes exportforgalmára, mivel a támogatás nem az exportteljesítmény függvényében történt, és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdése szerint.
(116)
A vizsgálati időszakban megállapított, e rendszer szerinti támogatás mértéke az érintett vállalat esetében 0,09 %.
3.9. A kiegyenlíthető támogatások összege
(117)
A megállapítások alapján, az alábbi táblázatban összefoglaltak szerint a kiegyenlíthető támogatások teljes összege értékarányosan kifejezve 3,2 % és 16,5 % között változott.
1. táblázat
Rendszer
EPCGS
DEPBS
AAS
EOUS
ECS
FPS
Villamosenergiaadó-Mentesség
Összesen
Vállalat
Viraj Profiles Ltd.
0,16 %
2,73 %
0,25 %
0,09 %
3,2 %
Raajratna Ventures Ltd.
0,19 %
4,70 %
2,94 %
0,44 %
4,80 %
13,0 %
Agarwal Fastners Pvt. Ltd.
0,11 %
6,53 %
0,31 %
4,80 %
11,7 %
A mintában nem szereplő együttműködő vállalatok
0,16 %
5,53 %
2,94 %
0,25 %
4,80 %
13,6 %
Egyéb vállalatok
0,16 %
5,53 %
2,94 %
2,73 %
0,25 %
4,80 %
0,09 %
16,5 %
(118)
Az alaprendelet 15. cikke (3) bekezdésének megfelelően a mintába fel nem vett együttműködő vállalatok tekintetében kiszámított támogatási különbözet a mintába felvett együttműködő vállalatok által igénybe vett rendszerekre megállapított támogatási különbözetek súlyozott átlaga alapján 13,6 %. A mintába felvett együttműködő vállalatok támogatási különbözete súlyozott átlagának kiszámításakor figyelmen kívül hagyták az exportorientált egységek rendszere keretében nyújtott támogatásokat és a maharashtrai kormány 2007. évi ösztönzőrendszer-csomagja keretében nyújtott (csak az exportorientált egységek esetében alkalmazandó) villamosenergiaadó-mentességet, mivel megállapítást nyert, hogy a mintába fel nem vett két együttműködő vállalat nem tartozna ezen támogatási rendszerek hatálya alá. Az exportorientált egységek rendszere keretében nyújtott támogatások - különösen az exportorientált egységek esetében - nem egészíthetők ki más rendszerek keretében nyújtott támogatásokkal. Villamosenergiaadó-mentességet kizárólag exportorientált egységek vagy a Maharashtra állam egyes régióiban működő vállalatok kérhetnek. Az e rendszer által támogatható vállalatok köre tehát olyan szűk, hogy a rendszert tekinthetjük a mintában nem szereplő vállalatokra alkalmazható rendszernek.
(119)
Az összes többi indiai exportőr tekintetében a Bizottság először megállapította az együttműködés szintjét. A (9) preambulumbekezdésben említettek szerint az Eurostat importra vonatkozó adatainak és a vizsgálati időszakban az érintett terméket az Unióba exportáló együttműködő vállalatok vagy csoportok által bejelentett, az érintett terméknek a vizsgálati időszakban az Unióba irányuló exportjának mennyiségére vonatkozó adatok összevetése azt mutatja, hogy az indiai exportáló gyártók együttműködése nagyon magas szintű, közel 100 %-os volt. Tekintettel az együttműködés magas szintjére, az összes nem együttműködő vállalat tekintetében a támogatás mértékét a mintába felvett együttműködő vállalatok által igénybe vett rendszerekre megállapított támogatási különbözetek súlyozott átlagához igazították, így a támogatás mértéke 16,5 %.
4. UNIÓS GAZDASÁGI ÁGAZAT
4.1. Az uniós gyártás
(120)
Az uniós gyártókkal kapcsolatos minden rendelkezésre álló információt - beleértve a panaszban szolgáltatott információkat, a vizsgálat megindítása előtt és után az uniós gyártóktól gyűjtött információkat, valamint a mintában szereplő uniós gyártók által a kérdőívekre adott ellenőrzött válaszokat - felhasználtak az uniós össztermelés megállapítására.
(121)
Ebből kiindulva a vizsgált időszak során előállított uniós össztermelést körülbelül 52 000 tonnára becsülték. Ez a szám magában foglalja valamennyi jelentkező uniós gyártó termelését, valamint az eljárás során nem jelentkező gyártók becsült termelési mennyiségét.
(122)
Amint azt a (14) preambulumbekezdés említi, mintavételt alkalmaztak az uniós gyártók vizsgálata érdekében. A Bizottság egy öt vállalatból álló mintát választott ki azon 15 uniós gyártó közül, akik az eljárás megindítását megelőzően adatokat szolgáltattak. Ezt követően az egyik vállalat úgy döntött, hogy mégsem működik együtt a vizsgálat során (lásd a (15) preambulumbekezdést). A mintában szereplő többi együttműködő vállalat a becsült uniós össztermelés 32 %-át képviselte a vizsgálati időszak alatt, ezért az uniós gazdasági ágazatra nézve reprezentatívnak minősültek. A mintában szereplő, fő gyártóknak számító vállalatok székhelye Franciaországban és Olaszországban található, ahol az érintett terméket a legnagyobb mennyiségben gyártják.
4.2. Az uniós gazdasági ágazat
(123)
Úgy tekinthető, hogy a (120) preambulumbekezdésben említett összes ismert uniós gyártó alkotja az alaprendelet 9. cikkének (1) bekezdése, illetve 10. cikkének (8) bekezdése szerinti uniós gazdasági ágazatot (a továbbiakban: uniós gazdasági ágazat).
5. KÁR
5.1. Előzetes megjegyzések
(124)
A vonatkozó Eurostat-importstatisztikákat, a panaszban szolgáltatott információkat, valamint a vizsgálat megindítása előtt és után az uniós gyártóktól gyűjtött információkat - beleértve a mintában szereplő uniós gyártók által a kérdőívekre adott ellenőrzött válaszokat - a kárt okozó jelentős tényezők vizsgálata során is felhasználták.
(125)
A makroökonómiai adatokat, mint például a termelési kapacitást, a kapacitáskihasználtságot, az értékesítési mennyiséget, a piaci részesedést, a növekedést, a foglalkoztatást és a termelékenységet érintő kárelemzés az uniós gazdasági ágazat egészére vonatkozó adatokon alapul.
(126)
A mikroökonómiai adatokat - például az ügyleti árakat, a nyereségességet, a pénzforgalmat, a beruházásokat és a beruházások megtérülését, a tőkebevonási képességet, valamint a készleteket és a béreket - érintő kárelemzés a mintában szereplő uniós gyártókra vonatkozó adatokon alapul.
(127)
A mintába felvett négy uniós gyártó abban a mintában is szerepel, amelyet a Kínából és Tajvanból származó, rozsdamentes acélból készült kötőelemek behozatalára alkalmazandó dömpingellenes intézkedések hatályvesztésének felülvizsgálatára irányuló, 2012. január 7-én lezárt eljárás (4) során választottak ki. Az említett felülvizsgálati eljárás során kiválasztott mintában egy olyan vállalat szerepelt, amely nem került be a jelenlegi vizsgálat során összeállított mintába. Mivel a kár elemzése céljából figyelembe vett időszak lefedi a hatályvesztési vizsgálat felülvizsgálati időszakát, a 2008. és 2009. évre vonatkozó adatok az említett vállalat adatainak kivételével megegyeznek. A 2008. és 2009. évre vonatkozó adatok alapján következtetni lehetne azon vállalat adataira, amely a jelen eljárás keretében kiválasztott mintában nem szerepel. Ezért a mikromutatók - készletek, bérek, beruházások, pénzforgalom, a befektetések megtérülése, nyereségesség - indexált formában vannak feltüntetve.
5.2. Uniós fogyasztás
(128)
A Bizottság az uniós fogyasztást az uniós gazdasági ágazat Unióban megvalósult értékesítéseire támaszkodva határozta meg a panaszban szolgáltatott információk alapján; ezeket az információkat a mintavételi kérdőívekre adott válaszokkal és a mintában szereplő gyártóktól kapott ellenőrzött adatokkal is összevetette. Emellett a Bizottság figyelembe vette a behozatal mennyiségét is, amely a figyelembe vett időszakra vonatkozó Eurostat-adatokon alapult.
(129)
Ezek alapján az uniós fogyasztás a következőképpen alakult:
2. táblázat
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Uniós fogyasztás (tonna)
120 598
101 143
122 345
131 457
Index (2008 = 100)
100
84
101
109
Forrás:
Eurostat, a panaszban szereplő adatok és a kérdőívekre adott válaszok
(130)
A figyelembe vett időszak alatt a fogyasztás összességében 9 %-kal növekedett az uniós piacon. 2008 és 2009 között a fogyasztás drasztikusan, 16 %-kal visszaesett, aminek okai vélhetően a gazdasági válság globális negatív hatásaiban keresendők; ezt követően a fogyasztás 2009 és 2010 között 21 %-os, 2010 és a vizsgálati időszak között pedig további 7 %-os növekedést mutatva ismét fellendült.
5.3. Az érintett országból származó behozatal
(131)
Az Indiából az Unióba történő behozatal a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:
3. táblázat
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Az Indiából származó behozatal mennyisége (tonna)
14 546
18 883
21 914
24 072
Index (2008 = 100)
100
130
151
165
Piaci részesedés
12,1 %
18,7 %
17,9 %
18,3 %
Index (2008 = 100)
100
155
149
152
Forrás:
Eurostat és az exportáló gyártók kérdőívre adott válaszai
(132)
Az Indiából származó behozatal jelentős mértékben, 65 %-kal növekedett a figyelembe vett időszak alatt. Ez a növekedés 2008 és 2009 között volt a legerőteljesebb: ekkor a behozatal 30 %-kal ugrott meg, miközben a fogyasztás 16 %-kal visszaesett. Az indiai behozatal éves szinten, 2010-ben és a vizsgálati időszak alatt is tovább növekedett (+ 16 %-kal, illetve + 10 %-kal).
5.3.1. A behozott termékek ára és áralákínálás
4. táblázat
Az Indiából származó behozatal
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Átlagár (EUR/tonna)
3 531
2 774
2 994
3 216
Index (2008 = 100)
100
79
85
91
Forrás:
Eurostat és a mintába kiválasztott gyártók kérdőívre adott válaszai
(133)
Az Indiából származó behozatal átlagára a figyelembe vett időszak során összesen 9 %-kal csökkent. Ez az oka annak, hogy ugyanebben az időszakban 12,1 %-ról 18,3 %-ra növekedett India piaci részesedése. A legerőteljesebb növekedés 2008 és 2009 között mutatkozott: az indiai exportőrök piaci részesedése több mint 6 százalékponttal gyarapodott.
(134)
A vizsgálati időszakra jellemző áralákínálás mértékének megállapítása céljából a mintában szereplő uniós gyártók által az Unió piacán független vevők számára történő értékesítés során alkalmazott, terméktípusonkénti eladási ár gyártelepi szintre igazított súlyozott átlagát összehasonlították az Unió piacán az első független vevőnek eladott, Indiából behozott termékek azon megfelelő súlyozott átlagárával, amelyet a meglévő vámtételek és a behozatalt követő költségek miatt megfelelően kiigazított CIF-paritás alapján állapítottak meg.
(135)
Ezt az ár-összehasonlítást terméktípusonként külön-külön, a kereskedelem azonos szintjén, szükség esetén megfelelő kiigazítást alkalmazva, a visszatérítések és árengedmények levonását követően végezték el. Az összehasonlítás - a mintában szereplő uniós gyártók vizsgálati időszak alatt lebonyolított forgalmának százalékában kifejezve - 3-13 % közötti áralákínálást eredményezett.
5.4. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
(136)
Az alaprendelet 8. cikkének (4) bekezdésének megfelelően az Indiából származó támogatott behozatalok által az uniós ágazatra gyakorolt hatást célzó vizsgálat kiterjedt az összes olyan közgazdasági mutatószám kiértékelésére, amelyet az uniós ágazat tekintetében a figyelembe vett időszakra vonatkozóan megállapítottak.
5.4.1. Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználtság
5. táblázat
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Termelési volumen (tonna)
69 514
56 396
62 213
51 800
Index (2008 = 100)
100
81
89
75
Termelési kapacitás (tonna)
140 743
127 200
128 796
111 455
Index (2008 = 100)
100
90
92
79
Kapacitáskihasználtság
49 %
44 %
48 %
46 %
Index (2008 = 100)
100
90
98
94
Forrás:
teljes uniós gazdasági ágazat
(137)
A fenti táblázatból látható, hogy a figyelembe vett időszakban a termelés jelentősen, 25 %-kal visszaesett. Az alacsonyabb keresletnek megfelelően a termelés 2009-ben erőteljesen, 19 %-kal csökkent, majd ezt követően mintegy 10 %-os növekedést mutatva fellendült. Annak ellenére, hogy a vizsgálati időszakban az uniós fogyasztás 7 %-kal növekedett, az uniós termelés újra negatív tendenciát mutatott, és az előző évhez képest körülbelül 17 %-kal visszaesett.
(138)
A figyelembe vett időszak alatt az uniós gazdasági ágazat termelési kapacitása hozzávetőleg 21 %-kal csökkent. A kapacitáskihasználtság ugyancsak csökkent a figyelembe vett időszak alatt, és folyamatosan 50 % alatt maradt.
5.4.2. Az értékesítések volumene és a piaci részesedés
6. táblázat
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Értékesítések volumene (tonna)
56 042
44 627
45 976
48 129
Index (2008 = 100)
100
80
82
86
Piaci részesedés
46,5 %
44,1 %
37,6 %
36,6 %
Index (2008 = 100)
100
95
81
79
Forrás:
teljes uniós gazdasági ágazat
(139)
A fogyasztás növekedésének dacára (+ 9 %) a hasonló terméknek az uniós piacon az első független fogyasztó számára történő értékesítési volumene 14 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban. Ennek következtében a piaci részesedés a 2008. évi 46,5 %-ról 36,6 %-ra csökkent a vizsgálati időszakban. Miután az értékesítések volumene 2009-ben látványosan visszaesett (- 20 %), 2010-ben és a vizsgálati időszakban ismét némi növekedést mutatott.
5.4.3. Növekedés
(140)
Az uniós fogyasztás 9 %-kal nőtt 2008 és a vizsgálati időszak között. Ugyanakkor az uniós gazdasági ágazat értékesítéseinek volumene 14 %-kal, piaci részesedése pedig 21 %-kal visszaesett ugyanebben az időszakban. Ezzel egyidejűleg az Indiából származó behozatal jelentősen, 65 %-kal növekedett.
5.4.4. Foglalkoztatás
7. táblázat
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Foglalkoztatottak száma
1 007
863
821
761
Index (2008 = 100)
100
86
82
76
Termelékenység (egység/foglalkoztatott)
Index (2008 = 100)
100
95
110
99
Forrás:
teljes uniós gazdasági ágazat
(141)
Az uniós gazdasági ágazatban lezajlott leépítések hatására a foglalkoztatottak száma 24 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban. Az egy foglalkoztatottra jutó munkaerőköltség 6 %-kal nőtt 2008 és a vizsgálati időszak között.
(142)
Az uniós gazdasági ágazatban foglalkoztatottak termelékenysége - teljesítmény/fő/év-ben számolva - a figyelembe vett időszakban enyhén, 1 %-kal csökkent. 2009-ben elérte a legalacsonyabb szintet, majd a vizsgálati időszak közeledtével növekedésnek indult.
5.4.5. Átlagos egységárak az Unióban
8. táblázat
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Független fogyasztók részére értékesített termékek egységára
(EUR/tonna)
4 336
2 792
3 914
4 244
Index (2008 = 100)
100
64
90
98
Forrás:
a mintában szereplő gyártók kérdőívre adott válaszai
(143)
A figyelembe vett időszak során 2 %-kal csökkentek az átlagos eladási árak. 2009-ben az uniós gazdasági ágazat arra kényszerült, hogy a gazdasági hanyatlás és az Indiából származó behozatalok árainak erőteljes (- 21 %-os) csökkenése következtében 36 %-kal mérsékelje eladási árait. 2010-ben és a vizsgálati időszakban az uniós gazdasági ágazat eladási árai újra emelkedő tendenciát mutattak.
(144)
A vizsgálat kimutatta, hogy az eladási árak 2009. évi csökkenése a költségek visszaesését tükrözte (ez a 2008-as szinthez viszonyítva 18 %-os volt). A költségcsökkenés főként a nyersanyagárak visszaesésének - mindenekelőtt a nikkel áringadozásainak - volt tulajdonítható. Az uniós gazdasági ágazat azonban az Indiából érkező alacsony árú import 2009-es növekedése miatt arra kényszerült, hogy a költségek csökkenését meghaladó mértékben csökkentse az árait.
5.4.6. Nyereségesség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség
9. táblázat
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Az EU értékesítéseinek nyereségessége (nettó értékesítések %-a)
Index (2008 = 100)
- 100
- 442
-74
-24
Pénzforgalom
Index (2008 = 100)
- 100
-1 827
-40
171
Beruházások (EUR)
Index (2008 = 100)
100
29
59
6
Beruházások megtérülése
Index (2008 = 100)
- 100
- 284
-59
-28
Forrás:
a mintában szereplő uniós gyártók kérdőívre adott válaszai
(145)
A vizsgálat kimutatta, hogy annak ellenére, hogy az eladási árak visszaesése részben a költségek csökkenését tükrözte, az uniós gazdasági ágazat áraira nyomást gyakorolt az Indiából származó, rozsdamentes acélból készült kötőelemek behozatala. Az uniós gazdasági ágazat a figyelembe vett időszak kezdete óta veszteséges volt. Az uniós gazdasági ágazat különösen 2009-ben arra kényszerült, hogy az Indiából érkező alacsony árú import növekedése miatt a költségek csökkenését meghaladó mértékben csökkentse az árait. Ez a nyereségesség jelentős visszaesését vonta maga után az adott évben. 2010-ben és a vizsgálati időszakban a nyereségesség javult, ám továbbra is veszteséges maradt.
(146)
A pénzforgalom - amely az ágazat önfinanszírozó képességére utal - a nyereségességhez hasonlóan alakult. 2009-ben elérte a legalacsonyabb szintet, majd növekedésnek indult, és a vizsgálati időszakban pozitív tartományba ért.
(147)
A rozsdamentes acélból készült kötőelemek gyártása terén 2008-ban végrehajtott beruházásokat követően a figyelembe vett időszakban mintegy 94 %-kal csökkentek a beruházások. A beruházások megtérülése az uniós gazdasági ágazat nyereségességéhez hasonlóan visszaeső tendenciát mutatott, és folyamatosan negatív tartományban maradt.
(148)
A nyereségesség és a pénzforgalom alakulása, valamint a beruházások alacsony szintje arra enged következtetni, hogy a mintában szereplő uniós gyártók feltételezhetően tőkebevonási nehézségekkel küldöttek.
5.4.7. Készletek
10. táblázat
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Az uniós gazdasági ágazat zárókészlete
Index (2008 = 100)
100
92
100
103
Forrás:
Kérdőívre adott válasz
(149)
Az uniós gazdasági ágazat készleteinek szintje 3 %-kal emelkedett a figyelembe vett időszak során. A zárókészletek szintje 2009-ben 8 %-kal csökkent, majd 2010-ben és a vizsgálati időszakban 8 %-kal, illetve 3 %-kal emelkedett.
5.4.8. A támogatási különbözet nagysága
(150)
A támogatott indiai import mennyiségét, piaci részesedését és árait tekintve a tényleges támogatási különbözet uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatása nem minősíthető elhanyagolhatónak.
5.5. A kárra vonatkozó következtetés
(151)
A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a kármutatók többsége - például a termelés (- 25 %), a kapacitáskihasználtság (- 6 %), az értékesítések volumene (- 14 %), a piaci részesedés (- 21 %) és a foglalkoztatottság (- 24 %) - kedvezőtlenül alakult a figyelembe vett időszakban. Annak ellenére, hogy a fogyasztás növekedett, az értékesítések volumene és a piaci részesedés egyaránt csökkent. Az értékesítések volumene 2010-ben és a vizsgálati időszakban némi növekedést mutatott 2009-hez képest, az uniós gazdasági ágazat azonban nem volt képes visszaszerezni elvesztett piaci részesedését az Indiából érkező, az uniós gazdasági ágazat árainak folyamatosan alákínáló behozatalok miatt, amelyek a figyelembe vett időszak alatt folyamatos növekedést mutattak.
(152)
Emellett jelentősen romlottak az uniós ágazat pénzügyi teljesítményéhez kapcsolódó kármutatók, például a pénzforgalom és a nyereségesség. Ez azt jelenti, hogy az uniós gazdasági ágazat tőkebevonási képessége is csökkent.
(153)
A fentiek figyelembevételével azt a következtetést lehetett levonni, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte az alaprendelet 8. cikkének (5) bekezdése értelmében.
6. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
6.1. Bevezetés
(154)
Az alaprendelet 8. cikke (5) és (6) bekezdésének megfelelően a Bizottság megvizsgálta, hogy az Indiából származó dömpingelt behozatal által okozott kár olyan mértékű-e, amely jelentősnek tekinthető. Olyan ismert, a támogatott behozatalon kívüli tényezőket is vizsgáltak, amelyek ugyanabban az időszakban kárt okozhattak az uniós gazdasági ágazatnak, hogy az ezen egyéb tényezők által esetlegesen okozott kárt ne a támogatott behozatalnak tulajdonítsák.
6.2. A támogatott behozatal hatása
(155)
A vizsgálat kimutatta, hogy az uniós fogyasztás 9 %-kal növekedett a figyelembe vett időszakban, miközben az uniós gazdasági ágazat értékesítéseinek volumene 14 %-kal, piaci részesedése pedig 21 %-kal esett vissza. Ezzel egyidejűleg az Indiából származó támogatott behozatal jelentősen, 65 %-kal növekedett, és piaci részesedése 52 %-kal gyarapodott.
(156)
Az uniós fogyasztás 2010-ben és a vizsgálati időszakban a gazdaság általános élénkülésének megfelelően növekedett. Az uniós gazdasági ágazat értékesítéseinek volumene azonban csupán csekély mértékben növekedett 2010-ben és a vizsgálati időszakban (+ 3 %-kal, illetve + 4,7 %-kal). A vizsgálat ugyanakkor arra is fényt vetett, hogy az Indiából származó behozatal éves szinten 16 %-kal, illetve 10 %-kal emelkedett 2010-ben és a vizsgálati időszakban.
(157)
Az Indiából származó támogatott behozatal különösen 2009-ben gyakorolt nyomást az uniós gazdasági ágazatra, amikor is 2008-hoz viszonyítva 30 %-os növekedést és a piaci részesedés 6,6 százalékpontos bővülését könyvelhette el. Ugyanebben az évben az uniós gazdasági ágazat értékesítései 20 %-kal visszaestek.
(158)
Ami a 2009. évi árleszorítást illeti, az Indiából származó behozatalok átlagára 21 %-kal csökkent, ami arra kényszerítette az uniós gazdasági ágazatot, hogy 36 %-kal csökkentse eladási árait. Ez az árcsökkentés meghaladta a költségek visszaesésének mértékét. Mindez a nyereségesség jelentős romlását vonta maga után, amely 2009-ben drámaian visszaesett.
(159)
A figyelembe vett időszakban az Indiából származó behozatal ára összességében 9 %-kal csökkent, és minden esetben a más országokból származó behozatal árai és az uniós gazdasági ágazat által alkalmazott eladási árak alatt maradt.
(160)
A fentiek alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy az Indiából származó, az uniós gazdasági ágazat árainak folyamatosan alákínáló támogatott behozatal jelentős növekedésének meghatározó része volt az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárban, amelyet az ágazat gyenge pénzügyi helyzete, az értékesítések volumenének és a piaci részesedésnek a jelentős visszaesése, valamint a legtöbb kármutató romlása tükröz.
6.3. Egyéb tényezők hatása
6.3.1. Egyéb harmadik országokból származó behozatal
11. táblázat
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egyéb harmadik országokból származó behozatal volumene (tonna)
50 010
37 633
54 454
59 255
Index (2008 = 100)
100
75
109
118
Egyéb harmadik országokból származó behozatal piaci részesedése
41,5 %
37,2 %
44,5 %
45,1 %
Index (2008 = 100)
100
90
107
109
Egyéb harmadik országokból származó behozatal átlagos importára (EUR/tonna)
5 380
5 236
5 094
5 234
Index (2008 = 100)
100
97
95
97
A Malajziából származó behozatal volumene (tonna)
13 712
9 810
9 611
9 966
A Malajziából származó behozatal piaci részesedése
11,4 %
9,7 %
7,9 %
7,6 %
A Malajziából származó behozatal átlagára (EUR/tonna)
4 203
2 963
3 324
3 633
A Fülöp-szigetekről származó behozatal volumene (tonna)
7 046
5 406
15 576
18 149
A Fülöp-szigetekről származó behozatal piaci részesedése
5,8 %
5,3 %
12,7 %
13,8 %
A Fülöp-szigetekről származó behozatal átlagára (EUR/tonna)
4 645
3 474
3 714
3 912
A Kínai Népköztársaságból származó behozatal volumene (tonna)
2 332
2 452
3 217
3 288
A Kínai Népköztársaságból származó behozatal piaci részesedése
1,9 %
2,4 %
2,6 %
2,5 %
A Kínai Népköztársaságból származó behozatal átlagára (EUR/tonna)
4 004
4 561
5 272
5 648
A Tajvanból származó behozatal volumene (tonna)
4 304
3 703
6 451
6 640
A Tajvanból származó behozatal piaci részesedése
3,6 %
3,7 %
5,3 %
5,1 %
A Tajvanból származó behozatal átlagára (EUR/tonna)
5 092
4 719
4 755
4 943
Forrás:
Eurostat.
(161)
Az Eurostat adatai alapján az egyéb harmadik országokból származó, rozsdamentes acélból készült kötőelemek Unióba történő behozatala 18 %-kal emelkedett a figyelembe vett időszakban. Ugyanakkor az átlagos importárak a figyelembe vett időszakban 3 %-kal csökkentek, piaci részesedésük pedig mintegy 9 %-kal emelkedett.
(162)
2005. november 19. óta dömpingellenes intézkedések vannak hatályban a Kínai Népköztársaságból és Tajvanból származó, rozsdamentes acélból készült kötőelemek behozatalára. Az intézkedések ellenére ezek a behozatalok jelentősen növekedtek a figyelembe vett időszakban, miközben piaci részesedésük viszonylag szerény, 2,5 %-os és 5,1 %-os maradt a vizsgálati időszakban. Az import további fő forrása a Fülöp-szigetek és Malajzia. Különösen a Fülöp-szigetekről származó behozatal növekedett jelentős mértékben a figyelembe vett időszak alatt, és piaci részesedése 5,8 %-ról (2008) 13,8 %-ra emelkedett (vizsgálati időszak).
(163)
Malajziát illetően csökkenő tendencia volt megfigyelhető a figyelembe vett időszakban, a behozatalok piaci részesedése viszont ennek ellenére 7,6 % volt a vizsgálati időszakban. A Fülöp-szigetekről származó behozatal volumene jelentősen növekedett a figyelembe vett időszakban. Az átlagos importár azonban lényegesen, mintegy 20 %-kal magasabb volt az Indiából származó, rozsdamentes acélból készült kötőelemek átlagáránál (lásd alább).
(164)
Ami az importárakat illeti, az egyéb harmadik országokból származó behozatalok átlagos importára a figyelembe vett időszakban viszonylag stabil maradt, és minden esetben meghaladta az uniós gazdasági ágazat átlagos eladási árait és az Indiából származó behozatalok átlagárát.
(165)
A fentiek alapján a Bizottság ideiglenesen azt a következtetést vonta le, hogy az egyéb harmadik országokból származó behozatal nem szünteti meg az okozati összefüggést az Indiából származó támogatott behozatalok hatása és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár között.
6.3.2. Gazdasági válság
(166)
Az uniós fogyasztás 2009-es visszaesése részben a gazdasági válsággal magyarázható. Érdemes azonban megjegyezni, hogy a fogyasztás 2009. évi 16 %-os csökkenése ellenére az Indiából származó behozatal volumene 30 %-kal emelkedett.
(167)
Az uniós fogyasztás 2010-ben és a vizsgálati időszakban a gazdaság általános élénkülésének megfelelően növekedett. Az uniós gazdasági ágazat értékesítéseinek volumene ennek ellenére csupán kis mértékben növekedett 2010-ben és a vizsgálati időszakban (3 %-kal, illetve 4,7 %-kal). Ezzel szemben az Indiából származó behozatal éves szinten 16 %-kal, illetve 10 %-kal nőtt.
(168)
Rendes gazdasági körülmények között és a támogatott behozatal által gyakorolt erőteljes árnyomás, illetve a behozatali szint emelkedésének hiányában az uniós gazdasági ágazatnak némi nehézséget okozhatott volna, hogy megbirkózzon a fogyasztás csökkenésével és az egységenkénti állandó költségeknek az alacsony kapacitáskihasználtság miatti emelkedésével. A támogatott behozatalok azonban felerősítették a gazdasági visszaesés hatását, és az uniós gazdasági ágazat még a gazdaság általános élénkülése idején sem volt képes talpraállni, és visszaszerezni az Indiából származó behozatalok miatt elvesztett piaci részesedését.
(169)
Ezért, jóllehet a 2008-2009-es gazdasági válság hozzájárulhatott az uniós gazdasági ágazat gyenge teljesítményéhez, ez nem tekinthető olyan hatásnak, amely megszüntetné a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazat hátrányos helyzete közötti okozati összefüggést.
6.3.3. A mintában szereplő uniós ágazati szereplők exportteljesítménye
12. táblázat
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Exportértékesítések (tonna)
967
689
933
884
Index (2008 = 100)
100
71
97
91
Eladási egységár (EUR)
4 770
3 060
4 020
4 313
Index (2008 = 100)
100
64
84
90
(170)
A figyelembe vett időszakban a mintában szereplő uniós ágazati szereplők exportértékesítéseinek volumene 9 %-kal csökkent, átlagos exportáraik pedig 10 %-kal estek vissza. Noha nem zárható ki, hogy az exportteljesítményben tapasztalt csökkenő tendencia további negatív hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazatra, a Bizottság úgy véli, hogy ez a hatás - tekintettel az exportnak az Unió piacán megvalósuló értékesítésekhez viszonyított alacsony volumenére - nem szünteti meg a támogatott behozatalok és a megállapított kár közötti okozati összefüggést.
6.4. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(171)
A fenti elemzés azt igazolta, hogy az Indiából származó alacsony árú, támogatott behozatal volumene és piaci részesedése jelentősen növekedett a figyelembe vett időszakban. Emellett megállapítást nyert, hogy az említett behozatalok folyamatos áralákínálást jelentettek az uniós gazdasági ágazat által az uniós piacon felszámított árakhoz viszonyítva.
(172)
Az Indiából származó támogatott behozatalok volumene és piaci részesedése folyamatosan, még 2009-ben, az uniós fogyasztás 16 %-os csökkenése idején is növekedett, ami egybeesett az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének ugyanabban az időszakban tapasztalt csökkenésével.
(173)
2008-tól kezdődően, a gazdasági hanyatlás és az uniós fogyasztás erőteljes visszaesése idején az indiai exportáló gyártók jelentősen növelni tudták piaci részesedésüket. Ez egybeesett az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének csökkenésével, valamint a nyereségesség és más pénzügyi mutatók jelentős romlásával. A figyelembe vett időszak alatt az Indiából származó támogatott, alacsony árú behozatal - amely folyamatos áralákínálást jelentett az uniós gazdasági ágazat áraihoz viszonyítva - összességében kedvezőtlenül hatott az uniós gazdasági ágazat pénzügyi helyzetére. Noha a helyzet némileg javult a vizsgálati időszak közeledtével, az uniós gazdasági ágazat nem volt képes visszaszerezni elvesztett piaci részesedését, és továbbra is veszteséges maradt.
(174)
Megvizsgálva azokat az egyéb ismert tényezőket (például gazdasági válság), amelyek az uniós gazdasági ágazatot ért kárt okozhatták, kiderült, hogy ezek a tényezők nem szüntetik meg az Indiából származó támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
(175)
A fenti elemzés alapján a Bizottság ideiglenesen azt a következtetést vonta le, hogy az Indiából származó támogatott behozatal az alaprendelet 8. cikkének (5) bekezdése értelmében jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak.
7. AZ UNIÓS ÉRDEK
7.1. Előzetes megjegyzés
(176)
Az alaprendelet 31. cikkének megfelelően a Bizottság megvizsgálta, hogy annak ellenére, hogy megállapította a kárt okozó támogatás meglétét, vannak-e olyan kényszerítő okok, amelyekből arra lehet következtetni, hogy ebben az adott esetben az intézkedések elfogadása nem szolgálja az Unió érdekét. Az uniós érdek meghatározása az összes érintett érdek megítélésén alapult, beleértve az uniós gazdasági ágazat, az importőrök és az érintett termék felhasználóinak érdekeit is.
7.2. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(177)
Az uniós gazdasági ágazat az Indiából származó támogatott behozatal következtében jelentős kárt szenvedett el. Emlékeztetni kell arra, hogy a legtöbb kármutató a figyelembe vett időszak alatt negatív tendenciát mutatott. Intézkedések hiányában elkerülhetetlennek tűnik az uniós gazdasági ágazat helyzetének további romlása.
(178)
Az ideiglenes kiegyenlítő vámok kivetése várhatóan helyreállítaná az uniós piacon a hatékony kereskedelem feltételeit, és lehetővé tenné az uniós gazdasági ágazat számára, hogy a vizsgált termék árát hozzáigazítsa a különféle összetevők költségeihez és a piaci feltételekhez. Az ideiglenes intézkedések meghozatala várhatóan azt is lehetővé tenné az uniós gazdasági ágazat számára, hogy a figyelembe vett időszak alatt elvesztett piaci részesedésének legalább egy részét visszanyerje, ami további kedvező hatással lenne nyereségességére és általános pénzügyi helyzetére.
(179)
Intézkedések hiányában a piaci részesedés további csökkenése várható, és az uniós gazdasági ágazat tevékenysége veszteséges maradna. Ez közép- és hosszú távon nem lenne fenntartható. Tekintettel az elszenvedett veszteségekre és a gyártásban a figyelembe vett időszak elején végrehajtott beruházások magas szintjére, várható, hogy intézkedések hiányában a legtöbb uniós gyártó számára nem térülnének meg a beruházások. Emellett várható, hogy a kiegyenlítő intézkedések bevezetése hozzájárul majd a foglalkoztatottság fenntartásához, amely a figyelembe vett időszakban folyamatosan csökkent.
(180)
Ennek megfelelően a Bizottság ideiglenesen megállapítja, hogy a kiegyenlítő vámok bevezetése az uniós gazdasági ágazat érdekét szolgálná.
7.3. A felhasználók és az importőrök érdeke
(181)
A vizsgálatban nem működtek együtt felhasználók; a Bizottság 20 felhasználóval vette fel a kapcsolatot, de egyikük sem töltötte ki a hozzá eljuttatott kérdőívet. Ami az importőröket illeti, a Bizottság két, együttműködési szándékát kifejező független importőrnek küldött kérdőívet, de azokra nem kapott választ.
(182)
Emlékeztetni kell arra, hogy a felhasználók az azonos termékre vonatkozó korábbi vizsgálatok során is csak igen csekély mértékben működtek együtt. A Kínából és Tajvanból származó, rozsdamentes acélból készült kötőelemek behozatalára alkalmazandó dömpingellenes intézkedések hatályvesztésének felülvizsgálata során a Bizottság ugyanazokkal a felhasználókkal vette fel a kapcsolatot, de azok abban a vizsgálatban sem működtek együtt (5).
(183)
A panasz szerint, amennyiben intézkedések bevezetésére kerülne sor az Indiából származó, rozsdamentes acélból készült kötőelemek behozatalára vonatkozóan, elhanyagolható lenne a felhasználókat érő hatás, mivel a rozsdamentes acélból készült kötőelemek csupán egy töredékét teszik ki teljes költségeiknek. A panasz felbecsülte a rozsdamentes acélból készült kötőelemek jelentette költségek arányát az autók és mosógépek/mosogatógépek gyártásában. Mindkét esetben azt a következtetést vonták le, hogy a rozsdamentes acélból készült kötőelemek költségeinek aránya az említett termékek teljes előállítási költségéhez viszonyítva elhanyagolható.
(184)
Tekintettel az uniós gazdasági ágazat alacsony kapacitáskihasználtságára (46 % a vizsgálati időszakban), az Indiából származó behozatalokra vonatkozó intézkedések bevezetése nem vezetne annak kockázatához, hogy áruhiány lépne fel a piacon. Mi több, más beszerzési források is léteznek, mint például a rozsdamentes acélból készült kötőelemek olyan más országokból történő behozatala, amelyekre nem vonatkoznak intézkedések.
(185)
Végezetül, tekintettel a javasolt intézkedések alacsony szintjére, várható, hogy az Indiából származó behozatalok - jóllehet tisztességes árakon - továbbra is bejutnak majd az EU piacára.
7.4. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
(186)
A fentiekre való tekintettel ideiglenesen azt a következtetést lehetett levonni, hogy - az Unió érdekeit illetően rendelkezésre álló adatok szerint - nem állnak fenn olyan kényszerítő okok, amelyek az Indiából származó érintett termék behozatalára vonatkozó ideiglenes intézkedések bevezetése ellen szólnának.
8. IDEIGLENES KIEGYENLÍTŐ INTÉZKEDÉSEK
8.1. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
(187)
Figyelembe véve a támogatás, a kár, az okozati összefüggés és az uniós érdek tekintetében levont következtetéseket, a támogatott behozatal által az uniós gazdasági ágazatnak okozott további károk megelőzése érdekében ideiglenes kiegyenlítő intézkedéseket kell bevezetni.
(188)
Az intézkedések szintjének megállapítása céljából figyelembe vették a megállapított támogatási különbözetet és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárnak a megállapított támogatási különbözet túllépése nélküli felszámolásához szükséges vám összegét.
(189)
A kárt okozó támogatás hatásainak megszüntetéséhez szükséges vám összegének kiszámításakor figyelembe vették, hogy az intézkedéseknek lehetőséget kell adniuk az uniós gazdasági ágazatnak arra, hogy termelési költségeit úgy tudja fedezni, és olyan adózás előtti nyereségre tegyen szert, amelyet rendes versenyfeltételek mellett, vagyis támogatott behozatal nélkül a szektorban működő ilyen típusú gazdasági ágazat ésszerűen elérhetne az Unióban a hasonló termék eladásával. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a támogatott behozatal hiányában elérhető nyereségnek a mintában szereplő uniós gyártók 2007. évi, adózás előtti átlagos haszonkulcsán kell alapulnia, azaz olyan haszonkulcson, amely a figyelembe vett időszakot megelőző időszakot tükrözi, amikor a gazdasági ágazat tevékenysége még nyereséges volt. A Bizottság tehát úgy ítéli meg, hogy a forgalom 7 %-ának megfelelő haszonkulcsot olyan megfelelő minimumnak lehet tekinteni, amelynek megszerzésére az uniós gazdasági ágazat a kárt okozó támogatás hiányában számíthatott volna.
(190)
Ennek alapján az uniós gazdasági ágazat tekintetében a Bizottság kiszámította a hasonló termék kárt nem okozó árát. A kárt nem okozó ár kiszámítása úgy történt, hogy a mintába felvett uniós gyártók eladási árait kiigazították a vizsgálati időszakban elért tényleges nyereséggel és veszteséggel, és hozzáadták a fent említett haszonkulcsot.
(191)
A szükséges áremelést ezután az együttműködő indiai exportáló gyártóknak az áralákínálás kiszámításához megállapított súlyozott átlagos importárának és az uniós gazdasági ágazat által az uniós piacon a vizsgálati időszakban értékesített termékek kárt nem okozó árának összehasonlítása alapján határozták meg. Az ebből az összehasonlításból származó különbözetet ezután az átlagos teljes CIF-importérték százalékában fejezték ki.
8.2. Ideiglenes intézkedések
(192)
Az előzőekben kifejtettekre való tekintettel a Bizottság úgy véli, hogy az alaprendelet 12. cikke (1) bekezdésének megfelelően az Indiából származó behozatalra vonatkozóan ideiglenes kiegyenlítő intézkedéseket kell bevezetni, a támogatási és kárkülönbözet szintje közül az alacsonyabbat figyelembe véve, az alacsonyabb vám szabályával összhangban.
(193)
A fentiek alapján a kiegyenlítő vámtételt a kár megszüntetéséhez szükséges szint és a támogatási különbözet összehasonlításával állapították meg. Következésképpen a javasolt kiegyenlítő vámok a következőképpen alakulnak:
Vállalat
Támogatási különbözet
Kárkülönbözet
Az ideiglenes kiegyenlítő vám mértéke
Agarwal Fastners Pvt. Ltd.
11,7 %
20,9 %
11,7 %
Raajratna Ventures Ltd.
13,0 %
13,7 %
13,0 %
Viraj Profiles Limited
3,2 %
27,7 %
3,2 %
A mintában nem szereplő együttműködő vállalatok
13,6 %
17,3 %
13,6 %
Minden más vállalat
16,5 %
20,9 %
16,5 %
(194)
Az egyes vállalatokra vonatkozó, az e rendeletben megállapított kiegyenlítő vámokat jelen vizsgálat megállapításai alapján határozták meg. Így ezek az értékek a vizsgálat során a vállalatokkal kapcsolatban feltárt helyzetet tükrözik. Emiatt e vámok (ellentétben a „minden más vállalatra” alkalmazandó országos vámmal) kizárólag az Indiából származó és a vállalatok - vagyis az említett konkrét jogi személyek - által előállított termékek behozatalaira alkalmazandók. Azok az importált termékek, melyeket az e rendelet rendelkező részében külön nem említett egyéb vállalatok gyártanak, ideértve a külön említett vállalatokkal kapcsolatban álló egységeket is, nem részesülhetnek e vámok előnyeiből, ezekre a „minden más vállalatra” alkalmazandó vámok vonatkoznak.
(195)
Az ezekre a vállalatokra kivetett egyedi kiegyenlítő vámok alkalmazására vonatkozó kérelmeket (például a szervezet nevében bekövetkezett változás miatt vagy új termelési vagy értékesítési szervezetek létrehozása miatt) haladéktalanul be kell nyújtani a Bizottsághoz (6) valamennyi fontos információ megadásával, különösen ami a vállalat tevékenységében bekövetkezett, a termeléshez, a belföldi és exportértékesítéshez kapcsolódó változásokat illeti, amelyek például az adott névváltoztatással vagy a termelési és értékesítési szervezet megváltozásával állnak összefüggésben. Adott esetben a rendeletet az egyedi vámtételekben részesülő vállalatok listájának aktualizálásával ennek megfelelően módosítják.
9. NYILVÁNOSSÁGRA HOZATAL
(196)
A fenti ideiglenes megállapításokat a Bizottság az összes érdekelt féllel közli, és egyben fel is kéri őket, hogy álláspontjukat írásban ismertessék, és kérjék meghallgatásukat. A Bizottság tanulmányozni fogja észrevételeiket, és megalapozottságuk esetén ezeket a végleges döntés meghozatala előtt figyelembe veszi. Ezenkívül fontos kijelenteni, hogy e rendelet alkalmazásában a kiegyenlítő vámok kivetésével kapcsolatban tett megállapítások ideiglenes jellegűek, és azokat adott esetben a végleges megállapítások megtétele céljából újra kell értékelni,
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
1. cikk
(1) Ideiglenes kiegyenlítő vámot kell kivetni az Indiából származó, jelenleg a 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 és 7318 15 70 KN-kód alá besorolt, rozsdamentes acélból készült kötőelemek és részeik behozatalára.
(2) Az alábbi vállalatok által gyártott, az (1) bekezdésben leírt termék vámkezelés előtti, uniós határparitáson számított nettó árára alkalmazandó ideiglenes kiegyenlítő vámtételek a következők:
Vállalat
Vámtétel (%)
TARIC-kiegészítő kód
Agarwal Fastners Pvt. Ltd., Vasai (East), Thane, Maharashtra
11,7
B266
Raajratna Ventures Ltd., Ahmedabad, Gujarat
13,0
B267
Viraj Profiles Limited, Boisar, Thane, Maharashtra
3,2
B268
A mellékletben felsorolt vállalatok
13,6
B269
Minden más vállalat
16,5
B999
(3) Az (1) bekezdésben említett termék Unión belüli szabad forgalomba bocsátásának feltétele az ideiglenes vám összegével megegyező biztosíték nyújtása.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
(1) Az 597/2009/EK tanácsi rendelet 30. cikkének sérelme nélkül az érdekelt felek az e rendelet hatálybalépésétől számított egy hónapon belül kérhetik azoknak a lényeges tényeknek és szempontoknak a közlését, amelyek alapján ezt a rendeletet elfogadták, írásban ismertethetik álláspontjukat, és kérhetik a Bizottság általi szóbeli meghallgatásukat.
(2) Az 597/2009/EK rendelet 31. cikkének (4) bekezdése szerint az érintett felek az e rendelet hatálybalépésének időpontjától számított egy hónapon belül észrevételeket tehetnek e rendelet alkalmazására vonatkozóan.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
E rendelet 1. cikkét négy hónapig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. február 9-én.