ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 8. února 2012
o státní podpoře SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 & ex CP 194/09), kterou Švédsko poskytlo společnosti Hammar Nordic Plugg AB
(oznámeno pod číslem C(2012) 546)
(Pouze švédské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/293/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek (1) v souladu s výše uvedenými články, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 26. května 2009, zaevidovaným dne 16. června 2009, Komise obdržela stížnost ohledně údajné státní podpory pro společnost Hammar Nordic Plugg AB tím, že obec Vänersborg (Vänersborgs kommun) prodala veřejný majetek pod tržní cenou.
(2)
Dne 27. října 2009 postoupila Komise nedůvěrné znění stížnosti vnitrostátním orgánům. Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 30. listopadu 2009, zaevidovaným téhož dne.
(3)
Dne 9. března 2010 si Komise vyžádala další informace, Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 20. dubna 2010.
(4)
Dne 11. května 2010 Komise obdržela informace, jež poskytla společnost Chips AB.
(5)
Dopisem ze dne 27. října 2010 oznámila Komise Švédsku rozhodnutí zahájit ohledně podpory řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (2) (dále jen „SFEU“). Rozhodnutí Komise o zahájení řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k podpoře podaly připomínky.
(6)
Dopisem ze dne 23. listopadu 2010 požádalo Švédsko o prodloužení lhůty k podání připomínek k rozhodnutí o zahájení řízení.
(7)
V dopisech ze dne 15. a 17. prosince 2010 předložily švédské orgány Komisi své připomínky. Společnost Hammar Nordic Plugg AB poskytla Komisi své připomínky dopisem ze dne 22. ledna 2011.
(8)
Dne 1. února 2011 Komise zaslala připomínky společnosti Hammar Nordic Plugg AB švédským orgánům k vyjádření.
(9)
Dne 1. června 2011 zaslala Komise další žádost o informace. Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 29. června 2011 a další upřesňující informace poskytlo v e-mailech dne 12. září a 30. září 2011.
(10)
Dne 6. června 2011 zaslala Komise společnosti Chips AB dotazník. Společnost na něj neodpověděla přímo, nicméně poskytla určité informace švédským orgánům, jež je použily ve svém upřesňujícím mailu ze dne 12. září 2011.
(11)
Dne 19. října 2011 se konalo jednání mezi útvary Komise a zástupci společnosti Hammar Nordic Plugg AB.
(12)
Dne 3. listopadu 2011 poskytla společnost Hammar Nordic Plugg AB Komisi prostřednictvím elektronické pošty další informace. Dne 4. listopadu 2011 předala Komise tyto informace švédským orgánům, které k nim podle svého vyjádření ze dne 28. listopadu 2011 neměly připomínky.
2. POPIS
2.1 Příjemce podpory a zúčastněné strany
(13)
Příjemce podpory je akciová společnost Hammar Nordic Plugg AB (dále jen „Hammar“), jež se zabývá pronájmem a správou nemovitostí. Hammar má sídlo v Trollhättanu v kraji Västra Götaland a je ve 100 % vlastnictví své mateřské společnosti Hammar Nordic Fastigheter AB, kterou vlastní soukromá osoba Anders Hammar (4).
(14)
Obec Vänersborg (dále jen „obec“) se nachází v kraji Västra Götaland poblíž norských hranic. Podle mapy regionální podpory Švédska na období 2007-2013 neleží Vänersborg v podporované oblasti.
(15)
Fastighets AB Vänersborg (dále jen „FABV“) je realitní společnost zcela vlastněná obcí.
(16)
Společnost Topp Livsmedel (dále jen „Topp“) byla součástí společnosti Chips AB (5) patřící do mezinárodní skupiny Orkla ASA (dále jen „Orkla“).
(17)
Nemovitost, jíž se opatření podpory týká (dále jen „závod“), zahrnuje dva pozemky, výrobní zařízení, movitý majetek a práva duševního vlastnictví (např. ochranné známky). Nachází se v Brålandě, malé vesnici v rámci obce Vänersborg. Společnost Topp se zhruba 30 zaměstnanci produkovala v závodě do roku 2007 zmrazenou zeleninu.
2.2 Shrnutí opatření
(18)
Dopisem ze dne 26. května 2009 obdržela Komise stížnost ohledně údajného poskytnutí státní podpory na základě prodeje veřejného majetku (závodu) pod tržní cenou.
(19)
V případu platí tyto skutečnosti: na konci roku 2007 oznámila společnost Chips AB ukončení výroby v podniku Topp a zahájila proces prodeje závodu.
(20)
Dne 13. února 2008 odkoupila závod od Chips AB - prostřednictvím FABV - obec za 17 milionů SEK(1,7 milionu EUR) (6).
(21)
Ve stejný den, 13. února 2008, uzavřela FABV dvě smlouvy s Hammar. U první z nich se jednalo o nájemní smlouvu, na jejímž základě pronajala FABV celý závod společnosti Hammar (7). Druhá smlouva obsahovala opci, podle níž měla společnost Hammar právo koupit závod od FABV za pevně stanovenou cenu 8 milionů SEK(0,8 milionu EUR) kdykoliv v průběhu dvouletého období mezi 1. březnem 2008 a 28. únorem 2010. Hammar tuto opci využila a získala závod od FABV za uvedenou pevnou cenu dne 11. srpna 2008.
(22)
Na základě smlouvy ze dne 1. března 2008 pronajala společnost Hammar většinu závodu místním podnikatelům, přičemž výše nájemného (8) přesahovala nájemné, na němž se dohodly FABV a Hammar. Místní podnikatelé podmiňovali podepsání nájemní smlouvy opcí na nákup závodu v budoucnu, pokud by se společnost Hammar stala jeho vlastníkem. Opční smlouva, podepsaná týž den, umožňovala místním podnikatelům získat závod za 40 milionů SEK(4 miliony EUR).
(23)
Dne 2. září 2008 uzavřela společnost Hammar smlouvu s místními podnikateli o prodeji závodu za dohodnutou cenu 40 milionů SEK.
3. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(24)
Komise důvodně domnívala, že prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar zahrnoval státní podporu, a proto dne 27. října 2010 zahájila ohledně této transakce formální vyšetřovací řízení (9).
(25)
Švédské orgány a Hammar předložily k zahájení formálního vyšetřovacího řízení své připomínky.
(26)
Švédské orgány zastávají stanovisko, že prodej závodu společnosti Hammar státní podporu nepředstavuje. Trvají na tom, že jediným cílem obce při nákupu závodu prostřednictvím FABV bylo zachování výroby a pracovních míst. Jelikož obec neměla v úmyslu sama závod provozovat, bylo vybráno řešení, jež navrhla společnost Hammar, tj. nájemní smlouva s kupní opcí. Švédské orgány rovněž podotýkají, že opce poskytnutá společnosti Hammar vyžadovala kapitálovou injekci z rozpočtu obce společnosti FABV ve výši 9 milionů SEK (0,9 milionu EUR) na vyrovnání ztráty, jež by vznikla, pokud by Hammar opci využila.
(27)
Hammar argumentuje, že FABV koupila závod od Chips AB za příliš vysokou cenu, což by mohlo zahrnovat státní podporu ve prospěch společnosti Orkla. Dále Hammar tvrdí, že závod byl od FABV odkoupen za tržních podmínek a prodej neovlivnil obchod mezi členskými státy ani nevedl k narušení hospodářské soutěže.
(28)
Na podporu svých tvrzení předložila Hammar ocenění ex post (s datem 20. ledna 2011) hodnoty závodu, které provedla společnost PricewaterhouseCoopers (dále jen „zpráva PwC“). Podle zprávy PwC je stupeň nejistoty při odhadování tržní ceny u tohoto typu nemovitostí natolik vysoký, že lze říci, že daná cena splňovala tržní podmínky při každém prodeji závodu (tj. když jej FABV kupovala od Chips AB, při jeho pozdějším prodeji společnosti Hammar a konečně i tehdy, kdy jej Hammar prodávala místním podnikatelům). Především pokud jde o prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar a poté místním podnikatelům, byla podle zprávy zaplacena tržní cena - vzhledem k finančním podmínkám v obou nájemních smlouvách (tj. mezi FABV a Hammar na jedné straně, a mezi Hammar a místními podnikateli na straně druhé).
(29)
Hammar při jednání s útvary Komise dne 19. října 2011 a ve svém podání dodatečných informací ze dne 3. listopadu 2011 tvrdila, že v době, kdy se obec a Hammar dohodly, že Hammar bude mít opci na nákup závodu za 8 milionů SEK, nebyly podány žádné jiné nabídky, a proto je třeba považovat uvedenou cenu za tržní cenu bez ohledu na případné cenové odhady, jež musí být beztak chápány jako hypotetické.
(30)
Dne 3. listopadu 2011 předložila Hammar Komisi zprávu, kterou vypracovala společnost Copenhagen Economics A/S (10) (dále jen „Copenhagen Economics“) a jež pojednává o tom, jak nákup závodu ze strany FABV od Chips AB a jeho další prodej společnosti Hammar mohl ovlivnit obchod mezi členskými státy. Zpráva dochází k závěru, že první transakce mohla ovlivnit obchod uvnitř Unie, jelikož prodejce Chips AB je mezinárodní podnik (finská dceřiná společnost v rámci norské skupiny Orkla), na jehož aktivity se vztahuje hospodářská soutěž v mezinárodním měřítku. Naproti tomu zpráva uvádí, že prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar podle zprávy vůbec nebo jen v nevýznamné míře ovlivnil obchod uvnitř Unie, jelikož Hammar působí pouze na místní úrovni a na relevantních trzích nemá mezinárodní konkurenty.
4. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
4.1 Existence státní podpory
(31)
Otázku, zda prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar zahrnoval státní podporu, je třeba posoudit ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, který stanoví, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
(32)
Komise podotýká, že příjemce podpory, tj. Hammar, je považován za podnik, jelikož vykonává hospodářskou činnost - poskytuje na trhu služby v oblasti nemovitostí a další služby s tím související.
(33)
Transakci provedla obec prostřednictvím FABV. FABV je ve 100 % vlastnictví obce, jež ze svého běžného rozpočtu kryje její případné ztráty. Vedení FABV tvoří členové obecní rady Vänersborgu. Rozhodnutí, jež přijímá FABV, jsou tudíž přičitatelná státu. Pokud mají tato rozhodnutí ekonomické dopady, znamená to, že jsou použity státní prostředky. Kromě toho se obec této transakce zcela jasně zúčastnila, jelikož opce udělená společnosti Hammar vyžadovala od obce ve prospěch FABV kapitálovou injekci ve výši 9 milionu SEK na vyrovnání ztráty, jež by vznikla, pokud by Hammar opci využila. Na základě těchto skutečností Komise dospívá k závěru, že prodej závodu společnosti Hammar zahrnoval státní prostředky.
(34)
Jelikož transakce zvýhodnila určitý podnik (tj. Hammar), je třeba opatření považovat za selektivní.
(35)
Opatření narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod uvnitř Unie a Evropského hospodářského prostoru (dále jen „obchod uvnitř EHP“) ve smyslu judikatury Soudního dvora Evropské unie v oblasti státních podpor. Ve zprávě vypracované společností Copenhagen Economics (viz 30. bod odůvodnění) je tvrzení, že selektivní výhoda vyplývající z prodeje závodu společnosti Hammar obchod neovlivnila vůbec nebo jen v nevýznamné míře, podloženo argumentem, že Hammar působí pouze na místním trhu s nemovitostmi. Případný vliv na obchod se však neodvíjí od toho, zda je určitý příjemce podpory činný v mezinárodním či pouze vnitrostátním měřítku, nýbrž závisí na tom, zda zboží či služby, s nimiž příjemce podpory obchoduje, jsou nebo mohou být předmětem obchodu uvnitř Unie (11). Toto kritérium je v této věci splněno, jelikož služby v oblasti nemovitostí a další služby s tím související jsou předmětem obchodu a investic uvnitř Unie, což potvrzuje i skutečnost, že dřívější vlastník závodu (Chips AB) je dceřiná společnost se sídlem ve Finsku patřící do skupiny Orkla, jež působí v mezinárodním měřítku. To dokazuje, že existuje přeshraniční zájem o dané aktivum (tj. závod), u něhož se navíc nejedná o prázdný pozemek, ale o funkční závod na výrobu zmrazených potravin.
(36)
Proto zastává Komise stanovisko, že byť Hammar působí pouze na místní úrovni, jde o podnik činný na trhu, na němž nelze vliv na obchod a hospodářskou soutěž uvnitř Unie a EHP vyloučit. Argumenty, jež Hammar předložila, proto pro Komisi nejsou důvodem upustit od svého předběžného posouzení tohoto kritéria v rozhodnutí o zahájení řízení.
(37)
Při definování státní podpory je proto třeba zvážit pouze jedno kritérium, čili zjistit, zda prodej závodu ze strany FABV zvýhodnil společnost Hammar. Na základě dostupných informací se Komise domnívá, že FABV prodala závod společnosti Hammar za cenu nižší, než činí jeho tržní hodnota, což by soukromý investor pravděpodobně neučinil. Tímto způsobem tak byla společnost Hammar zvýhodněna.
(38)
V této věci jde o prodej určitých aktiv ve veřejném vlastnictví soukromému podniku. Část aktiv představují nemovitosti (pozemky a budovy). Pro posouzení existence státní podpory v těchto případech uplatňuje Komise své sdělení o prvcích státní podpory při prodejích pozemků a staveb orgány veřejné moci (12) (dále jen „sdělení“). U ostatních typů aktiv, jichž se prodej týká, uplatňuje Komise zásadu soukromého investora v tržním hospodářství, tzn. posuzuje, zda veřejnoprávní prodejce jednal jako soukromý investor v tržním hospodářství. Jelikož se však uvedené sdělení zakládá na stejném testu soukromého investora, bude Komise podle něj pro větší jasnost posuzovat celou transakci (13).
(39)
V souladu s bodem 1 oddílu II sdělení je existence státní podpory pro kupujícího automaticky vyloučena v případě prodeje, který následuje „po dostatečně zveřejněném, otevřeném a nepodmíněném nabídkovém řízení srovnatelném s veřejnou dražbou, a který přijímá nejlepší nebo jedinou nabídku.“ Z informací, které Komise shromáždila, nevyplývá, že by FABV před prodejem závodu uspořádala nabídkové řízení, proto není možné existenci státní podpory na základě tohoto důvodu automaticky vyloučit.
(40)
Hammar tvrdí, že cena 8 milionů SEK odpovídá tržní hodnotě závodu, jelikož v době uzavření smlouvy o opci neexistovaly žádné další nabídky. Komise však konstatuje, že prodej závodu ze strany obce nebyl transparentní a otevřený dalším zájemcům. Proto Komise nemůže z prodejní ceny vyvozovat žádné závěry o skutečné tržní ceně (14). Komise dále poznamenává, že FABV koupila závod za 17 milionů SEK dne 13. února 2008 a že v týž den souhlasila s tím, že společnosti Hammar bude poskytnuta opce k nákupu závodu za mnohem nižší cenu 8 milionů SEK.
(41)
V oddíle II bodu 2 písm. a) sdělení se stanoví, že uskuteční-li se prodej bez nepodmíněného nabídkového řízení, „mělo by být před jednáními o prodeji provedeno nezávislé ocenění jedním nebo více nezávislými majetkovými odhadci, aby byla stanovena tržní hodnota na základě obecně uznávaných tržních ukazatelů a oceňovacích norem.“ Komise konstatuje, že FABV před jednáními o prodeji žádné nezávislé ocenění závodu nepožadovala.
(42)
Přestože nebylo uspořádáno otevřené a nepodmíněné nabídkové řízení ani nebylo před jednáními o prodeji provedeno nezávislé ocenění závodu, jsou k dispozici další informace, z nichž lze tržní cenu závodu v okamžiku, kdy jej FABV prodávala společnosti Hammar, vyvodit.
(43)
Když byl závod na konci roku 2007 nabídnut k prodeji, pověřila Chips AB společnost Colliers International (15) vypracováním memoranda k prodeji závodu. Colliers International uvedla jako prodejní cenu 27 milionů SEK(2,7 milionu EUR) za samotnou nemovitost, tzn. bez movitého majetku a práv duševního vlastnictví. Jak je již uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, má Komise za to, že se jedná o přiměřený odhad tržní ceny, jelikož i) tento odhad byl proveden před jednáními o prodeji, ii) objednala si ho Chips AB v souvislosti s prodejem závodu, tzn. v kontextu, kdy Chips AB zjevně nemohlo jít o nic jiného než o získání správného odhadu tržní ceny, iii) posouzení provedla třetí strana, jež byla nezávislá jak na prodejci, tak na kupujícím, a iv) Colliers International má v odvětví nemovitostí rozsáhlé zkušenosti. Hammar však předběžné stanovisko Komise o nezávislosti odhadu zpochybňuje, jelikož si jej objednal prodejce. Hammar se rovněž domnívá, že odhady Colliers International nebyly, vezme-li se v úvahu situace závodu v době prodeje, realistické (např. Colliers International vycházela pouze z 10 % míry neobsazenosti).
(44)
Dalším možným ukazatelem tržní ceny závodu je ocenění, jež v červnu 2008 provedla společnost Swedbank Kommersiella Fastigheter (16) (dále jen „Swedbank“). Toto ocenění si objednali místní podnikatelé, kteří později závod koupili, a to za účelem úvěru zamýšleného na pořízení závodu. Swedbank odhadla tržní cenu závodu na 30 milionů SEK(3 miliony EUR), i když prostory, jež byly oceňovány, byly menší než rozloha celého závodu (17). Swedbank vycházela z 35 % neobsazenosti, další předpoklady byly srovnatelné s předpoklady Colliers International.
(45)
Zpráva PwC obsahuje řadu odhadů tržní hodnoty závodu v závislosti na okamžiku jeho prodeje. Ve zprávě se např. uvádí, že hodnota závodu v okamžiku, kdy jej Chips AB prodávala FABV, činila cca 9 milionů SEK, zatímco když si jej Hammar ve stejný den (13. února 2008) od FABV pronajímala, byla jeho cena cca 5,5 milionu SEK(0,55 milionu EUR). Zpráva PwC obsahuje třetí odhad tržní hodnoty závodu v okamžiku, kdy jej Hammar pronajímala místním podnikatelům (dne 1. března 2008). Tato hodnota dosahuje přibližně 21 milionů SEK(2,1 milionu EUR).
(46)
Komise v prvé řadě konstatuje, že zpráva PwC poskytuje různé číselné údaje o tržní hodnotě závodu v průběhu krátké doby. Jelikož tržní cena nemovitostí bývá z krátkodobého hlediska poměrně stabilní (s výjimkou mimořádných okolností), má Komise silné pochybnosti o některých odhadech ve zprávě PwC, a to zejména s ohledem na skutečnost, že všechny transakce byly provedeny ve velmi krátké době.
(47)
Pokud jde o první dva odhady hodnoty závodu ve zprávě PwC (9 milionů SEK, resp. 5,5 milionu SEK), Komise je považuje ve srovnání s odhady Colliers International a Swedbank ze stejné doby za nerealistické. Pokud jde o odhad 5,5 milionu SEK, Komise na jednu stranu poznamenává, že PricewaterhouseCoopers vychází při svém odhadu z peněžních toků v podobě nájemného, které Hammar platí za závod společnosti FABV. PwC přesto sama uznává, že toto nájemné je velmi nízké v porovnání s výnosy za srovnatelný průmyslový závod. Ještě nápadnější je pak srovnání s nájemným, které Hammar požaduje od místních podnikatelů o pouhých několik dní později a které je přibližně sedmkrát vyšší (viz poznámky pod čarou 7 a 8). S ohledem na tyto skutečnosti dospívá Komise k závěru, že nájemné, které platila společnost Hammar, bylo nižší než tržní nájemné. Komise se tudíž domnívá, že ocenění na 5,5 milionu SEK, jež vychází z odhadu příjmů z nájemného, které je nižší než tržní nájemné, neodráží skutečnou hodnotu závodu. Na druhou stranu vychází ocenění na 9 milionů SEK z předpokladu, že neobsazenost bude v prvních dvou letech vlastnictví činit 100 %, poté se ve třetím roce sníží na 75 %, ve čtvrtém roce na 50 % a pak se ustálí na 60 % po zbytek období, na které se ocenění vztahuje. V odhadu neobsazenosti se však nepřihlíží ke skutečnosti, že v okamžiku prodeje bylo známo, že místní podnikatelé jsou připraveni si závod pronajmout. Za cenu závodu je pak tedy třeba považovat cenu závodu s nájemcem.
(48)
Podle třetího odhadu ve zprávě PwC činí tržní cena závodu v okamžiku, kdy jej Hammar prodávala místním podnikatelům, cca 21 milionů SEK, přestože prostory, jichž se odhad týká, jsou o něco menší než rozloha celého závodu (viz poznámka pod čarou 17). Tento odhad je založen na vesměs stejné metodě jako odhady Colliers International a Swedbank a vychází zejména z podmínek v nájemní smlouvě mezi společností Hammar a místními podnikateli, tj. podmínek v nájemní smlouvě platné v okamžiku prodeje. Je třeba rovněž poznamenat, že podmínky smlouvy byly pravděpodobně tržní, a to zejména z toho důvodu, že byly dohodnuty mezi dvěma soukromými tržními subjekty, kteří v tomto ohledu měli patrně pouze ekonomicky racionální důvody. Komise má tudíž za to, že třetí odhad tržní ceny závodu ve zprávě PwC je přiměřený.
(49)
Bez ohledu na to, který odhad tržní ceny závodu (Colliers International, Swedbank či třetí odhad ve zprávě PwC) bude vybrán, je proto jasné, že cena 8 milionů SEK, za kterou FABV prodala závod společnosti Hammar, byla mnohem nižší, než činila tržní cena, a společnost Hammar tudíž zvýhodnila.
(50)
Jelikož jsou splněny všechny podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 SFEU, Komise dospívá k závěru, že posuzované opatření představuje státní podporu, jež je navíc protiprávní, jelikož byla příjemci poskytnuta bez předchozího schválení Komisí.
(51)
Výhoda pro příjemce podpory odpovídá rozdílu mezi cenou, kterou zaplatila Hammar (8 milionů SEK), a tržní cenou závodu.
(52)
Při stanovování tržní ceny bude Komise posuzovat možné alternativy a odhady, jež jsou k dispozici, konkrétně: i) 17 milionů SEK, jež FABV společnosti Chips AB dne 18. února 2008 skutečně zaplatila, ii) 40 milionů SEK, jež místní podnikatelé skutečně zaplatili společnosti Hammar, iii) 27 milionů SEK, což byl odhad Colliers International před prodejem, iv) 30 milionů SEK, což byl odhad Swedbank v červnu 2008, a v) 21 milionů SEK, což je odhad ze zprávy PwC.
(53)
Komise se domnívá, že cena 17 milionů SEK, kterou FABV zaplatila společnosti Chips AB v okamžiku nákupu závodu, není přesvědčivým důkazem tržní ceny. Komise již v rozhodnutí o zahájení řízení vysvětlila, že Chips AB akceptovala cenu, jež byla nižší než odhadovaná tržní cena, jelikož chtěla zabránit poškození pověsti podniku, k němuž by došlo při uzavření závodu a následné ztrátě pracovních míst. Mimo to chtěla Chips AB využít možnosti rychlého prodeje, aby mohla uzavřít provoz Topp. Soukromý tržní subjekt, který nemá tato omezení (jež jsou pro Chips AB specifická), by požadoval vyšší cenu. Z těchto důvodů Komise nepovažuje za nutné odpovídat na argumenty společnosti Hammar (shrnuté ve 27. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí), které se navíc týkají okolnosti, která není součástí formálního vyšetřování.
(54)
Komise rovněž na základě informací, které v průběhu formálního vyšetřovacího řízení obdržela, konstatovala, že částka ve výši 40 milionů SEK, jež byla dohodnuta s místními podnikateli, se nejeví jako nejlepší měřítko pro tržní cenu závodu, jelikož podnikatelé financovali tento dohodnutý obnos částečně z bankovního úvěru a částečně z úvěru, který jim poskytla sama společnost Hammar. Vysoký podíl, který má na financování prodejce (jenž je v rámci transakce zároveň i věřitelem), a s tím spojené úvěrové riziko, které pro něj vyplývá, nepodporují argument, že nominální cena 40 milionů SEK představuje skutečnou ekonomickou hodnotu závodu. Nominální cena, jež byla v této transakci zaplacena, proto není přesvědčivým důkazem pro cenu, která by byla za závod zaplacena za tržních podmínek. Přesto jde o další náznak toho, že cena 8 milionů SEK neodpovídá tržní ceně závodu. Tyto dvě alternativy od sebe dělí období kratší než tři týdny. Takto významný cenový rozdíl v tak krátké době potvrzuje, že uvedená částka nepředstavovala tržní cenu.
(55)
Pokud jde o odhady Colliers International a Swedbank, nemá Komise v zásadě důvod pochybovat o tom, že jde o nezávislá ocenění vypracovaná podle obecně uznávaných norem. Komise se přesto domnívá, že ocenění nejsou přímo srovnatelná, jelikož část podkladů pro ocenění se od sebe liší. Na základě informací, jež jsou k dispozici, nemůže Komise s plnou jistotou rozhodnout, zda tato ocenění podávají nejspolehlivější informaci o tržní hodnotě závodu, jelikož vycházejí z odhadů a srovnání spojených s jinými transakcemi na trhu než s transakcemi, jež se týkají předmětného závodu.
(56)
V souhrnu má Komise za to, že existují důvody pro použití tržní ceny, jež vyplývá ze třetího odhadu ve zprávě PwC. Jak už se uvádí ve 48. bodě odůvodnění, Komise má za to, že tento odhad - i když byl vypracován až po provedení transakcí - vychází z údajů o peněžních tocích u nájemní smlouvy, jež skutečně existovala (mezi společností Hammar a místními podnikateli), a tudíž vychází ze skutečného pozorování trhu. Ve srovnání s oceněními Colliers International a Swedbank představuje v tomto ohledu 21 milionů SEK věrohodný, byť opatrný odhad tržní ceny závodu. Komise dále podotýká, že Hammar uzavřela dne 13. února 2008 dohodu o opci k nákupu závodu za 8 milionů SEK a tuto opci dne 11. srpna 2008 využila. Dne 1. března 2008 uzavřela Hammar s místními podnikateli opční smlouvu o prodeji závodu za 40 milionů SEK. Smlouva o prodeji byla uzavřena dne 2. září 2008, kdy došlo k využití opce. Datum, jež se ve zprávě PwC používá jako základ pro odhadovanou hodnotu závodu ve výši 21 milionů SEK, je 1. březen 2008. Vzhledem k tomu, že mezi všemi uvedenými transakcemi byl malý časový odstup, není důvod se domnívat, že tržní hodnota závodu se mohla výrazně lišit od částky 21 milionů SEK v době, kdy Hammar závod kupovala či kdy uzavírala opční smlouvu.
(57)
Na základě výše uvedeného lze konstatovat, že výhoda poskytnutá společnosti Hammar činí 13 milionů SEK(1,3 milionu EUR). Výhoda se vypočítá jako rozdíl mezi tržní hodnotou 21 milionů SEK a cenou 8 milionů SEK, kterou Hammar skutečně za závod zaplatila.
4.2 Slučitelnost podpory
(58)
Švédské orgány, ani společnost Hammar nepředložily argumenty o slučitelnosti podpory s vnitřním trhem. Jediným cílem, který švédské orgány uvedly, je politický záměr obce zachovat provoz podniku a zajistit pracovní místa v oblasti Vänersborgu.
(59)
Jelikož obec neleží v podporované oblasti (viz 13. bod odůvodnění), není způsobilá pro regionální podporu. Různé typy cílů podpory, jež švédské orgány uvedly, by bylo možné posoudit podle sdělení Komise o pokynech Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (18). Neexistují však žádné náznaky toho, že by podmínky stanovené v pokynech byly v tomto případě splněny. Zejména nic nenasvědčuje tomu, že Hammar byl v okamžiku nákupu závodu podnikem v obtížích.
(60)
Dosud rovněž nebylo dostatečně prokázáno, že opatření bylo nezbytné a přiměřené ke splnění některých cílů obecného zájmu. Komise tudíž nezjistila žádné důvody, na jejichž základě lze podporu prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 SFEU.
(61)
Žádné jiné důvody pro slučitelnost se nejeví jako použitelné. Komise proto dospívá k závěru, že prodej závodu ze strany obce společnosti Hammar představuje státní podporu, jež je protiprávní a neslučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
4.3 Nájemní smlouva a cena opce
(62)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda nájemní smlouva, kterou FABV a Hammar uzavřely dne 13. února 2008, a cena opce společnosti Hammar k nákupu závodu byly v souladu s tržními podmínkami (viz 38. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení).
(63)
Komise konstatuje, že nájemní smlouva zahrnuje státní podporu, jelikož jsou - ze stejných důvodů, jež jsou uvedeny výše v oddíle 4.1 - splněna nezbytná kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 SFEU: i) příjemce podpory, tj. Hammar, je podnik; ii) rozhodnutí, jež přijímá FABV, jsou přičitatelná státu, a pokud mají ekonomické dopady, znamená to, že jsou použity státní prostředky; iii) opatření je selektivní, jelikož je určeno ve prospěch určitého podniku; iv) jak je vysvětleno ve 47. bodě odůvodnění a jak uvádí zpráva PwC, kterou předložila sama společnost Hammar, má Komise za to, že nájemné, které společnost Hammar platila FABV, je nižší než tržní cena, a proto Hammar zvýhodňuje; a v) byť Hammar působí pouze na místní úrovni, provozuje svou činnost na trhu, na němž nelze vyloučit vliv na obchod a hospodářskou soutěž uvnitř Unie a EHP.
(64)
Aby bylo možné zjistit rozsah zvýhodnění společnosti Hammar, je třeba porovnat nájemné, na němž se dohodly FABV a Hammar dne 13. února 2008 (0,5 milionu SEK v prvním roce) s nájemným, na němž se Hammar dohodla ve smlouvě s místními podnikateli dne 1. března 2008 (3,5 milionu SEK v prvním roce). Komise má za to, že podmínky v posledně jmenované smlouvě odpovídají tržní hodnotě pronájmu závodu, jelikož smlouva byla uzavřena mezi dvěma soukromými stranami z ekonomicky racionálních důvodů. V tomto ohledu je rovněž třeba poznamenat, že zpráva PwC při výpočtu hodnoty závodu vychází právě z posledně jmenované částky. Jelikož Hammar platila nájemné obci pouze mezi 1. březnem 2008 a 11. srpnem 2008, kdy využila svou opci, tj. přibližně šest měsíců, měla by výsledná částka po poměrném výpočtu zvýhodnění ve výši 3 miliony SEK, což je rozdíl mezi nájemným dohodnutým mezi FABV a společností Hammar a nájemným dohodnutým mezi Hammar a místními podnikateli, činit 1,5 milionu SEK (0,15 milionu EUR).
(65)
Jelikož nelze použít žádné důvody pro slučitelnost podpory s vnitřním trhem ani nebyly tyto důvody předloženy (viz oddíl 4.2), dospívá Komise k závěru, že nájemní smlouva uzavřená mezi FABV a společností Hammar dne 13. února 2008 zahrnuje státní podporu, jež je protiprávní a neslučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(66)
Pokud jde o cenu opce k nákupu závodu poskytnuté společnosti Hammar, Komise poznamenává, že tato opce se nejeví jako uplatnitelná, jelikož závazek k budoucímu nákupu či prodeji nemovitého majetku v zásadě není podle švédských právních předpisů vymahatelný (19). Případné zvýhodnění společnosti Hammar na základě takové opce je značně nejisté, pokud vůbec nějaké, a mohlo být v každém případě vykompenzováno prodejní cenou nebo uhrazeným nájemným. Proto nelze s jistotou stanovit, že opce poskytla společnosti Hammar zvýhodnění, které lze oddělit od zvýhodnění, jež pro Hammar vyplývalo z nájemní smlouvy a pozdějšího prodeje závodu.
5. NAVRÁCENÍ STÁTNÍ PODPORY
(67)
Čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (20), ukládá: „Je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil.“
(68)
Jelikož nynější opatření představuje protiprávní a neslučitelnou podporu, musí být podpora navrácena, tak aby bylo možné obnovit situaci, jež na trhu panovala před poskytnutím podpory. Navrácení podpory je tudíž třeba uplatnit od chvíle, kdy byl příjemce zvýhodněn, tj. od okamžiku poskytnutí podpory příjemci, a dokud k němu skutečně nedojde, budou z navracené podpory účtovány úroky.
(69)
Prvek podpory, jenž je neslučitelný s vnitřním trhem, je třeba vyčíslit na 14,5 milionu SEK. Skládá se z rozdílu mezi tržní cenou závodu (21 milionů SEK) a cenou, kterou zaplatila Hammar (8 milionů SEK), což je 13 milionů SEK, ke kterým se připočte částka týkající se nájemní smlouvy, kterou je třeba navrátit (1,5 milionu SEK).
(70)
Z částky, kterou je třeba navrátit, je třeba zaplatit příslušný úrok. V případě neslučitelného prvku podpory vyčísleného na 13 milionů SEK by se úrok při navrácení měl počítat ode dne, kdy Hammar využila svou opci a koupila závod od FABV, tj. od 11. srpna 2008. V případě neslučitelného prvku podpory vyčísleného na 1,5 milionu SEK by se úrok při navracení měl počítat ode dne splatnosti nájemného, tj. od 1. března 2008,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora ve výši 14,5 milionu SEK, kterou Švédsko v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie protiprávně poskytlo společnosti Hammar Nordic Plugg AB prostřednictvím prodeje a pronájmu veřejného majetku v Brålandě v obci Vänersborg pod jeho tržní cenou, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
1. Švédsko zajistí, aby Hammar Nordic Plugg AB vrátila podporu podle článku 1.
2. Podpora, která má být navrácena, zahrnuje úroky od data, kdy byla podpora dána společnosti Hammar Nordic Plugg AB k dispozici, do data jejího skutečného navrácení.
3. Úroková sazba se vypočítá jako složený úrok v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (21).
Článek 3
1. Navrácení podpory podle článku 1 musí být okamžité a účinné.
2. Švédsko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Do dvou měsíců po oznámení tohoto rozhodnutí předloží Švédsko Komisi tyto informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úroky), kterou má příjemce vrátit;
b)
podrobný popis již přijatých a plánovaných opatření k provedení tohoto rozhodnutí;
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Švédsko informuje Komisi o vývoji vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí až do té doby, než dojde k úplnému navrácení podpory podle článku 1. Na žádost Komise neprodleně předloží informace vztahující se k již přijatým a plánovaným opatřením k provedení tohoto rozhodnutí. Rovněž poskytne podrobné informace o částkách podpory a úroků, které již příjemce navrátil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Švédskému království.
V Bruselu dne 8. února 2012.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2012. február 8.)
a Svédország által a Hammar Nordic Plugg AB javára nyújtott, SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 & ex CP 194/09) állami támogatásról
(az értesítés a C(2012) 546. számú dokumentummal történt)
(Csak a svéd nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2012/293/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdése a) pontjára,
miután az említett rendelkezéseknek megfelelően felkérte az érdekelt feleket észrevételeik megtételére (1), és ezen észrevételek figyelembevételével,
mivel:
1. ELJÁRÁS
(1)
A Bizottsághoz 2009. május 26-án kelt és 2009. június 16-án iktatott levél formájában panasz érkezett a Hammar Nordic Plugg AB-nak Vänersborg önkormányzata által köztulajdon piaci ár alatti értékesítése formájában nyújtott állítólagos állami támogatás kapcsán.
(2)
A panasz bizalmas adatokat nem tartalmazó változatát a Bizottság 2009. október 27-én megküldte a nemzeti hatóságoknak. Svédország 2009. november 30-án kelt, ugyanezen a napon iktatott levelében válaszolt.
(3)
2010. március 9-én a Bizottság további felvilágosítást kért, amelyet Svédország 2010. április 20-i levelében adott meg.
(4)
2010. május 11-én a Chips AB információkat nyújtott be a Bizottsághoz.
(5)
2010. október 27-én kelt levelében a Bizottság azon határozatáról tájékoztatta Svédországot, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés (2) (a továbbiakban: az EUMSZ) 108. cikkének (2) bekezdése szerint eljárást indít a támogatást illetően. Az eljárás megindítására irányuló bizottsági határozatot (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat) az Európai Unió Hivatalos Lapjában (3) kihirdették. A Bizottság felszólította az érintett feleket, hogy az intézkedés vonatkozásában nyújtsák be észrevételeiket.
(6)
2010. november 23-i levelében Svédország az eljárás megindításáról szóló határozatra vonatkozó észrevételek benyújtására rendelkezésre álló határidő meghosszabbítását kérte.
(7)
A svéd hatóságok 2010. december 15-i és 17-i levelükben küldték meg észrevételeiket a Bizottságnak. A Hammar Nordic Plugg AB 2011. január 22-i levelében küldte meg észrevételeit a Bizottságnak.
(8)
A Bizottság 2011. február 1-jén észrevételezésre továbbította a Hammar Nordic Plugg AB megjegyzéseit a svéd hatóságoknak.
(9)
2011. június 1-jén a Bizottság további információkat kért. Svédország erre 2011. június 29-i levelében válaszolt, majd 2011. szeptember 12-én és szeptember 30-án e-mailben további felvilágosítással szolgált.
(10)
2011. június 6-án a Bizottság kérdőívet küldött a Chips AB-nek, erre azonban közvetlenül a vállalkozástól nem kapott választ. A Chips AB mindazonáltal benyújtott bizonyos információkat a svéd hatóságokhoz, amelyek ezen információkat is belefoglalták a 2011. szeptember 12-én küldött felvilágosításba.
(11)
2011. október 19-én találkozóra került sor a Bizottság szolgálatai és a Hammar Nordic Plugg AB képviselői között.
(12)
2011. november 3-án a Hammar Nordic Plugg AB e-mailben további információkat nyújtott be a Bizottsághoz. A Bizottság 2011. november 4-én továbbította ezeket az információkat a svéd hatóságok felé, amelyek azonban 2011. november 28-án megerősítették, hogy nincsenek további észrevételeik.
2. AZ ÜGY LEÍRÁSA
2.1. A kedvezményezett és az érintett felek
(13)
A támogatás kedvezményezettje a Hammar Nordic Plugg AB (a továbbiakban: Hammar), amely ingatlankiadással és -kezeléssel foglalkozik. A Hammar, amelynek székhelye a nyugat-götalandi Trollhättan városában található, anyavállalatának, a Hammar Nordic Fastigheter AB-nek 100 %-os tulajdonában van, ez utóbbi tulajdonosa pedig egy magánszemély, Anders Hammar (4).
(14)
Vänersborg önkormányzata (a továbbiakban: az önkormányzat) Nyugat-Götaland megyében található, a norvég határ közelében. Svédország 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó regionális támogatási térképe alapján Vänersborg nem támogatási területen található.
(15)
A Fastighets AB Vänersborg (a továbbiakban: FABV) az önkormányzat tulajdonában lévő ingatlankezelő vállalat.
(16)
A Topp Livsmedel (a továbbiakban: Topp) az Orkla ASA (a továbbiakban: Orkla) nemzetközi konszern részét képező Chips AB (5) vállalkozáshoz tartozott.
(17)
Az intézkedés tárgyát képező ingatlan (a továbbiakban: a létesítmény) két telket, egy gyárépületet, tárgyi eszközöket és immateriális javakat (pl. védjegyeket) foglal magában. A létesítmény a Vänersborg önkormányzathoz tartozó egyik kisebb település, Brålanda területén található. 2007-ig a Topp mintegy 30 alkalmazottal mélyhűtött zöldségeket állított elő a létesítményben.
2.2. Az intézkedés összefoglalása
(18)
Egy 2009. május 26-i levélben panasz érkezett a Bizottsághoz egy állítólagos, köztulajdon (a létesítmény) piaci ár alatti értékesítése révén nyújtott állami támogatásra vonatkozóan.
(19)
A tényállás a következő: 2007 végén a Chips AB bejelentette, hogy leállítja a Topp-ban a gyártást, majd megkezdte a létesítmény értékesítését.
(20)
2008. február 13-án az önkormányzat - az FABV-n keresztül - 17 millió SEK-ért (1,7 millió EUR) (6) megvásárolta a létesítményt a Chips AB-tól.
(21)
Ugyanazon a napon, 2008. február 13-án az FABV két megállapodást kötött a Hammarral. Az egyik megállapodás bérleti szerződés volt, amely révén az FABV a teljes létesítményt bérbe adta a Hammarnak (7). A másik megállapodás egy opciót tartalmazott, amely jogot biztosított a Hammar számára, hogy a 2008. március 1. és 2010. február 28. közötti kétéves időszakban 8 millió SEK-es (0,8 millió EUR) áron bármikor megvásárolhassa az FABV-től a létesítményt. A Hammar élt az opcióval és 2008. augusztus 11-én a rögzített áron megvásárolta a létesítményt az FABV-től.
(22)
Egy 2008. március 1-jei megállapodás értelmében a Hammar a létesítmény legnagyobb részét helyi vállalkozásoknak adta bérbe, az FABV és a Hammar közötti megállapodásban szereplőnél magasabb bérleti díj (8) fejében. A bérleti szerződés aláírásának feltételeként a helyi vállalkozások azt a követelményt állították, hogy amennyiben a Hammar lesz a létesítmény tulajdonosa, a jövőben legyen lehetőségük a létesítmény megvásárlására. Az ugyanazon a napon aláírt opciós megállapodás lehetőséget biztosított a helyi vállalkozások számára, hogy 40 millió SEK-ért (4 millió EUR) megvásárolják a létesítményt.
(23)
2008. szeptember 2-án a Hammar szerződést kötött a helyi vállalkozásokkal a létesítmény 40 millió SEK-ért történő értékesítéséről.
3. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZAT
(24)
A Bizottság okkal feltételezte, hogy a létesítmény FABV általi, Hammarnak történő eladása állami támogatást tartalmazott. Ezért a Bizottság az említett ügylet tekintetében 2010. október 27-én hivatalos vizsgálati eljárást indított (9).
(25)
A svéd hatóságok és a Hammar benyújtották a hivatalos vizsgálati eljárás megindítására vonatkozó észrevételeiket.
(26)
A svéd hatóságok álláspontja szerint a létesítmény Hammarnak történő értékesítése nem valósít meg állami támogatást. Fenntartják véleményüket, miszerint az önkormányzat a létesítmény FABV-n keresztül történő megvásárlásával kizárólag a gyár és a munkahelyek fennmaradását kívánta biztosítani. Mivel az önkormányzatnak nem állt szándékában, hogy saját maga működtesse az üzemet, a Hammar által javasolt megoldást, azaz a vételi opciót tartalmazó bérleti szerződést választották. A svéd hatóságok azt is megjegyezték, hogy a Hammarnak biztosított opció 9 millió SEK (0,9 millió EUR) összegű, az önkormányzat költségvetéséből az FABV-nek nyújtott tőkeinjekciót is előírt azon veszteség ellentételezésére, amely akkor keletkezik, ha a Hammar él az opcióval.
(27)
A Hammar azt állítja, hogy az FABV túlságosan magas áron vásárolta meg a létesítményt a Chips AB-től, ami azt jelentheti, hogy az Orkla részesült állami támogatásban. Ezenfelül a Hammar azt állítja, hogy a létesítményt piaci feltételek mellett vásárolta az FABV-től, és az adásvétel nem volt hatással a tagállamok közötti kereskedelemre, továbbá nem vezetett versenytorzuláshoz.
(28)
Állításának alátámasztására a Hammar benyújtott egy (2011. január 20-i keltezésű) utólagos számítást, amelyet a PricewaterhouseCoopers készített a létesítmény értékéről (a továbbiakban: PwC-jelentés). A PwC-jelentés értelmében az ingatlanok e típusa esetében a piaci ár kiszámítása során olyan nagy a bizonytalansági tényező, hogy úgy tekinthető, hogy az ár a létesítmény minden egyes adásvétele során (azaz amikor az FABV megvette a Chips AB-tól, majd amikor az FABV eladta a Hammarnak, és végül amikor a Hammar értékesítette a helyi vállalkozásoknak) a piaci ár közelében került meghatározásra. A jelentés mindenekelőtt az FABV által a Hammarnak, majd utóbbi által a helyi vállalkozásoknak történő értékesítés során fizetett árat tekinti piaci árnak, figyelembe véve a két (az FABV és a Hammar, illetve a Hammar és a helyi vállalkozások közötti) bérleti szerződésben rögzített pénzügyi feltételeket.
(29)
A Bizottság szolgálataival tartott 2011. október 19-i találkozón, valamint 2011. november 3-i beadványában, amelyben további információkkal látta el a Bizottságot, a Hammar hangsúlyozta, hogy a létesítményre nem volt más ajánlat az önkormányzat és a Hammar közötti, a 8 millió SEK összegű vételi opciót tartalmazó megállapodás létrejöttének időpontjában, ezért ez az ár bármiféle esetleges - hipotetikusnak tekintendő - számításoktól függetlenül piaci árnak minősül.
(30)
2011. november 3-án a Hammar a Copenhagen Economics A/S (10) (a továbbiakban: Copenhagen Economics) által készített jelentést küldött a Bizottságnak. A jelentés azt vizsgálja, hogyan hathatott a tagállamok közötti kereskedelemre a létesítmény FABV általi megvásárlása a Chips AB-tól, majd a Hammarnak történő értékesítése. A jelentés arra a következtetésre jut, hogy az első adásvétel rendelkezett az Unión belüli kereskedelemre való hatásgyakorlás potenciáljával, mivel az eladó, a Chips AB nemzetközi vállalkozás - a norvég Orkla-konszern finn leányvállalata -, amely részt vesz a nemzetközi versenyben. Ezzel szemben a jelentés megállapítja, hogy a létesítmény FABV általi, Hammarnak történő értékesítése egyáltalán nem, vagy csak jelentéktelen mértékben hatott az Unión belüli kereskedelemre, mivel a Hammar csak helyi szinten folytatja tevékenységét és nem rendelkezik nemzetközi versenytársakkal az érintett piacon.
4. AZ INTÉZKEDÉS ÉRTÉKELÉSE
4.1. Állami támogatás megléte
(31)
Azt, hogy a létesítmény FABV általi, a Hammarnak történő értékesítése állami támogatásnak minősül-e, az EK-Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése fényében kell értékelni, amely szerint „a közös piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet”.
(32)
A Bizottság megjegyzi, hogy a támogatás kedvezményezettje, a Hammar vállalkozásnak minősül, mivel a piacon nyújtott ingatlan- és ingatlannal kapcsolatos szolgáltatások révén gazdasági tevékenységet folytat.
(33)
Az ügyletet az önkormányzat bonyolította le, az FABV-n keresztül. Az FABV 100 %-ban az önkormányzat tulajdonában van, esetleges veszteségeit az önkormányzat rendes költségvetéséből fedezik. Az FABV vezetése Vänersborg önkormányzati vezetőiből áll. Az FABV által hozott határozatok így az államnak tulajdoníthatók, és olyan mértékben, amennyiben a határozatok gazdasági következményekkel járnak, állami forrás felhasználásának minősülnek. Ezenfelül az önkormányzat egyértelműen résztvevője volt az ügyletnek, hiszen a Hammarnak biztosított opció 9 millió SEK összegű, az önkormányzat költségvetéséből az FABV-nek nyújtott tőkeinjekciót is előírt azon veszteség ellentételezésére, amely akkor keletkezik, ha a Hammar él az opcióval. Mindezek fényében a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a létesítmény Hammarnak történő eladása állami források felhasználását foglalta magában.
(34)
Mivel az ügylet egy bizonyos vállalkozást (a Hammart) részesített előnyben, az intézkedés szelektív intézkedésnek minősül.
(35)
Az Európai Unió Bírósága állami támogatásra vonatkozó ítélkezési gyakorlatának értelmében az intézkedés torzítja vagy torzíthatja a versenyt és hatással lehet az Unión és az Európai Gazdasági Térségen (a továbbiakban: EGT) belüli kereskedelemre. Annak alátámasztására, hogy a létesítmény Hammarnak történő értékesítéséből eredő szelektív előny nem, vagy csak jelentéktelen mértékben gyakorolt hatást a kereskedelemre, a Copenhagen Economics által készített tanulmány (lásd a (30) preambulumbekezdést) azt állítja, hogy az ingatlanpiac, amelyen a Hammar tevékenykedik, csupán helyi szintű. A kereskedelemre gyakorolt esetleges hatás azonban nem attól függ, hogy a támogatás kedvezményezettje nemzetközi vagy csupán nemzeti szinten tevékeny, sokkal inkább az határozza meg, hogy azok az áruk és szolgáltatások, amelyekkel a támogatás kedvezményezettje kereskedik, az Unión belüli kereskedelem tárgyát képezik vagy képezhetik-e (11). Ez a feltétel ezen intézkedés kapcsán teljesül, mivel az ingatlan- és ingatlannal kapcsolatos szolgáltatások az Unión belüli kereskedelem és beruházások tárgyát képezik. Ezt a tényt a szóban forgó ügyben megerősíti az a körülmény, hogy a létesítmény korábbi tulajdonosa (Chips AB) a nemzetközi szinten tevékeny Orkla-konszern finnországi székhelyű leányvállalata. Ez azt bizonyítja, hogy a szóban forgó eszköz (a létesítmény) vonatkozásában határokon átnyúló érdekek léteznek; ezen felül a létesítmény nem egy beépítetlen telek, hanem egy működő, mélyhűtött élelmiszereket előállító üzem.
(36)
A Bizottság ezért úgy véli, hogy még ha a Hammar csak helyi szinten tevékenykedik is, egy olyan piacon folytat tevékenységet, amelyen nem zárható ki az Unión és EGT-n belüli kereskedelemre és versenyre gyakorolt hatás. A Hammar által benyújtott érvek ezért nem indokolják, hogy a Bizottság eltérjen az e feltételre vonatkozó, az eljárás megindításáról szóló határozatában megfogalmazott előzetes értékelésétől.
(37)
Ezért az állami támogatás definíciójának egyetlen mérlegelendő kritériuma az, hogy a létesítmény FABV általi értékesítése előnyt biztosított-e a Hammarnak. A rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság úgy véli, hogy az FABV a piaci érték alatti áron értékesítette a létesítményt a Hammarnak (amit egy piaci magánbefektető vélhetően nem tett volna), és ezzel előnyhöz juttatta a Hammart.
(38)
Az ügy bizonyos köztulajdonban lévő eszközök magánvállalkozásnak történő értékesítésével kapcsolatos. Az eszközök egy része ingatlan (telek és épületek), amelyek esetében a támogatás meglétének vizsgálata során a Bizottság a hatóságok általi földterület- és épületértékesítés állami támogatási elemeiről szóló közleményére (12) (a továbbiakban: a közlemény) támaszkodik. Ha az értékesítés más eszköztípust érint, a Bizottság a piacgazdasági magánbefektető elvén alapuló tesztet alkalmazza, vagyis azt határozza meg, hogy a közjogi eladó úgy viselkedett-e, mint egy piacgazdasági magánbefektető. Az egyértelműség kedvéért a Bizottság mindazonáltal a szóban forgó ügylet egészét a közlemény alapján ítéli meg, mivel a közlemény szintén ezen az elven alapul (13).
(39)
A közlemény II.1. pontja értelmében mindenekelőtt akkor zárható ki a vevő javára nyújtott állami támogatás automatikus megléte, ha az értékesítésre megfelelően közzétett, nyílt és feltételmentes, árveréshez hasonlítható pályázati eljárást követően kerül sor, amely során a legjobb vagy az egyetlen ajánlatot fogadják el. A Bizottság által összegyűjtött információk alapján úgy tűnik, az FABV a létesítmény értékesítését megelőzően nem hirdetett pályázati eljárást, ezért az állami támogatás megléte nem zárható ki automatikusan.
(40)
A Hammar úgy érvel, hogy a 8 millió SEK összegű ár megfelel a létesítmény piaci értékének, mivel az opcióról való megállapodás időpontjában más ajánlat nem volt. A Bizottság mindazonáltal megállapítja, hogy a létesítmény önkormányzat általi értékesítése nem volt átlátható és más ajánlattevők számára nyitott. Ezért a Bizottság nem tud a tényleges piaci értékre (14) vonatkozó következtetést levonni az eladási árból. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy az FABV 2008. február 13-án 17 millió SEK-ért vette meg a létesítményt, és ugyanaznap beleegyezett, hogy a Hammarnak vételi opciót biztosítson a létesítmény sokkal alacsonyabb áron, 8 millió SEK-ért történő megvételére.
(41)
A közlemény II. 2a. pontja szerint abban az esetben, ha az értékesítés feltételhez nem kötött pályázati eljárás nélkül zajlik, az értékesítési tárgyalások előtt egy vagy több független értékbecslőnek független értékbecslést kell végeznie a piaci érték általánosan elfogadott piaci számadatok és értékbecslési normák alapján történő megállapítása céljából. A Bizottság megállapítja, hogy az FABV nem készíttetett független értékbecslést a létesítményről az értékesítési tárgyalások előtt.
(42)
Annak ellenére, hogy nem került sor nyílt és feltételmentes pályázati eljárásra és az értékesítési tárgyalásokat megelőzően nem készült független értékbecslés a létesítményről, rendelkezésre állnak más információk, amelyek lehetővé teszik, hogy következtessünk a létesítmény azon időpontbeli piaci értékére, amikor az FABV eladta azt a Hammarnak.
(43)
Amikor a létesítményt 2007 végén piacra bocsátották, a Chips AB megbízta a Colliers Internationalt (15), hogy készítsen értékesítési feljegyzést a létesítményről. A Colliers International 27 millió SEK (2,7 millió EUR) összegű eladási árat adott meg az épületekre, a tárgyi eszközök és immateriális javak nélkül. Amint az az eljárás megindításáról szóló határozatban megállapításra került, a Bizottság ezt a piaci ár megfelelő becslésének tekinti, mivel i. a becslésre az értékesítési tárgyalások előtt került sor; ii. a becslést a Chips AB a létesítmény értékesítése kapcsán rendelte meg, vagyis olyan összefüggésben, amikor a Chips AB-nak ésszerűen nem állhatott más érdekében, mint hogy helytálló becslést kapjon a piaci értékről; iii. a vizsgálatot mind az eladótól, mind a vevőtől független harmadik fél végezte; és iv. a Colliers International megbízható tapasztalattal rendelkezik az ingatlanágazatban. A Hammar mindazonáltal vitatja a Bizottság azon álláspontját, hogy az értékbecslés független lett volna, hiszen azt az eladó rendelte meg. A Hammar emellett úgy véli, hogy - tekintettel a létesítmény tranzakciókori helyzetére - a Colliers International feltevései nem voltak realisztikusak (a Colliers International többek között csupán 10 %-os kihasználatlansági szintből indult ki).
(44)
A létesítmény piaci árának egy másik lehetséges mutatója a Swedbank Kommersiella Fastigheter (16) (a továbbiakban: Swedbank) által 2008 júniusában végzett értékelés. Ez az értékbecslés azon helyi vállalkozások számára készült, amelyek később megvásárolták a létesítményt, a létesítményvásárláshoz történő hitelfelvétel céljából. A Swedbank 30 millió SEK-re (3 millió EUR) becsülte a létesítmény piaci értékét, bár az értékelt ingatlan kisebb volt, mint a létesítmény egésze (17). A Swedbank 35 %-os kihasználatlansági szintből indult ki; a többi feltételezés összehasonlítható volt a Colliers International feltevéseivel.
(45)
A PwC-jelentés az értékesítés időpontjának függvényében számos becslést tartalmaz a létesítmény piaci értékére vonatkozóan. A jelentésben megállapításra kerül például, hogy a létesítmény értéke mintegy 9 millió SEK volt, amikor a Chips AB eladta azt az FABV-nek, míg mintegy 5,5 millió SEK (0,55 millió EUR) volt, amikor a Hammar ugyanaznap (2008. február 13-án) bérbe vette az FABV-től. A PwC-jelentésben szerepel egy harmadik, a létesítmény értékére vonatkozó becslés is: azon időpontban, amikor a Hammar bérbe adta a létesítményt a helyi vállalkozásoknak (2008. március 1-jén) megközelítőleg 21 millió SEK-et (2,1 millió EUR-t) ért.
(46)
A Bizottság mindenekelőtt megjegyzi, hogy a PwC-jelentés rövid időszakon belül különböző piaci értékeket ad meg a létesítményre. Mivel az ingatlanok piaci értéke rövid távon (rendkívüli körülmények kivételével) meglehetősen stabil, a Bizottságnak erős kétségei vannak a PwC-jelentésben szereplő értékelések egy részével kapcsolatban, különösen azt figyelembe véve, hogy valamennyi tranzakcióra igen rövid időszak alatt került sor.
(47)
A létesítmény PwC-jelentésben szereplő első két értékbecslést (9 millió SEK és 5,5 millió SEK) a Bizottság - összehasonlítva a Colliers International és a Swedbank egyidejű értékelésével - irreálisnak találja. Egyrészről a Bizottság megjegyzi, hogy a PricewaterhouseCoopers (a továbbiakban: PwC) 5,5 millió SEK-es értékbecslése azon a pénzforgalmon alapul, amelyet a Hammar bérleti díj formájában fizetett a létesítményért az FABV-nek. A PwC maga is elismeri, hogy ezek a bérleti díjak jóval alacsonyabbak, mint egy hasonló ipari létesítmény rendes hozama. Ez még inkább figyelemre méltóvá válik azokkal a (mintegy hétszer magasabb) bérleti díjakkal összehasonlítva, amelyeket a helyi vállalkozások fizetnek csupán néhány nappal később a Hammarnak (lásd a 7. és 8. lábjegyzetet). Fentiekre figyelemmel a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a Hammar által fizetett bérleti díjak alacsonyabbak voltak a piaci bérleti díjaknál. A Bizottság ezért úgy véli, hogy az 5,5 millió SEK-es értékbecslés, amely a piaci szint alatti bérletidíj-bevételen alapul, nem tükrözi a létesítmény valós piaci értékét. Másrészről a 9 millió SEK-es értékbecslés azon a feltevésen alapul, hogy a létesítmény a tulajdonlás első két évében 100 %-ban üresen áll majd, a kihasználatlansági szint a harmadik évben 75 %-ra, a negyedik évben 50 %-ra csökken, majd az értékbecslés által felölelt időszak fennmaradó részére beáll 60 %-ra. A kihasználatlansági szintre vonatkozó feltevések azonban nem veszik figyelembe, hogy az értékesítés időpontjában ismert volt, hogy a helyi vállalkozások készek voltak a létesítmény bérbevételére, ezért a meghatározandó érték alapja a bérlővel rendelkező létesítmény.
(48)
A PwC-jelentésben szereplő harmadik becslés szerint a létesítmény piaci értéke mintegy 21 millió SEK volt, amikor a Hammar értékesítette azt a helyi vállalkozásoknak, bár a becslésbe bevont helyiségek nem foglalják magukban a létesítmény egészét (lásd a 17. lábjegyzetet). Ez a becslés alapvetően ugyanazon módszerre épül, mint a Colliers International és a Swedbank becslése; a feltevések alapjául főként a Hammar és a helyi vállalkozások közötti (azaz az értékesítés időpontjában érvényes) bérleti szerződés feltételei szolgálnak. Megjegyzendő továbbá, hogy a feltételezések szerint a szerződési feltételek összhangban voltak a piaci gyakorlattal, különösen, mivel a megállapodás két piaci magánszereplő között jött létre, akik vélhetőleg kizárólag gazdasági szempontból ésszerű indokok alapján cselekednek. A Bizottság ezért úgy véli, hogy a létesítmény piaci értékére vonatkozó, a PwC-jelentésben szereplő harmadik becslés helytálló.
(49)
Ezért egyértelmű, hogy - függetlenül attól, hogy a létesítmény piaci értékének melyik becslését (a Colliers International által, a Swedbank által készített vagy a PwC-jelentésben szereplő harmadik becslést) választjuk - a 8 millió SEK-es ár, amelyért az FABV eladta a létesítményt a Hammarnak, a piaci ár alatt volt, ezáltal a Hammar előnyben részesült.
(50)
Tekintve, hogy az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének valamennyi feltétele teljesül, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a vizsgált intézkedés állami támogatást valósít meg, amely ezenfelül jogellenes is, mivel azt a Bizottság előzetes jóváhagyása nélkül nyújtották a kedvezményezettnek.
(51)
A támogatás kedvezményezettjének biztosított előny a Hammar által fizetett ár (8 millió SEK) és a létesítmény piaci ára közötti különbségnek felel meg.
(52)
A Bizottság a létesítmény piaci árát a rendelkezésre álló lehetséges alternatívák és becslések vizsgálata révén állapítja meg. Ezek a következők: i. az FABV által 2008. február 18-án a Chips AB-nak ténylegesen megfizetett 17 millió SEK; ii. a helyi vállalkozások által a Hammarnak ténylegesen megfizetett 40 millió SEK; iii. a Colliers International által az értékesítés előtt készített becslés 27 millió SEK-ről; iv. a Swedbank által 2008 júniusában készített becslés 30 millió SEK-ről; és v. a PwC-jelentésben szereplő 21 millió SEK összegű becslés.
(53)
A Bizottság úgy véli, hogy az FABV által a létesítmény megvásárlásakor a Chips AB-nek fizetett 17 millió SEK nem szolgál a piaci érték meggyőző bizonyítékául. A Bizottság már az eljárás megindításáról szóló határozatában kifejtette, hogy a Chips AB elfogadta a becsült piaci értéknél alacsonyabb árat, mert el akarta kerülni a létesítmény bezárásából és a munkahelyek ebből következő megszűnéséből eredő, a vállalkozás hírnevére ható negatív következményeket. Ezenfelül a Chips AB ki akarta használni a gyors értékesítés lehetőségét, hogy lezárhassa a Topp működését. Az a piaci magánszereplő, amelyre nem érvényesek ezek (a Chips AB-ra specifikus) korlátozások, magasabb árat kért volna. A Bizottság ezért úgy véli, hogy nem szükséges megcáfolni a Hammar érvelését, amelyet e határozat (27) preambulumbekezdése foglal össze, és amely a hivatalos vizsgálatnak részét nem képező körülményre vonatkozik.
(54)
A Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárás során összegyűjtött információk alapján azt is megállapította, hogy a helyi vállalkozásokkal megállapodott 40 millió SEK összeg sem tűnik a legjobb mércének a létesítmény piaci árának meghatározásához, mivel a vállalkozások a megállapodásban szereplő összeget részben banki hitelből, részben pedig magától a Hammartól kapott hitelből finanszírozták. Az eladó (aki egyúttal hitelező is az ügyletben) nagyarányú részesedése a finanszírozásból és az ebből következő hitelkockázat nem támasztják alá közvetlenül azt az érvelést, miszerint a 40 millió SEK névleges ár jelenti a létesítmény tényleges gazdasági értékét. Az ezen ügylet során kifizetett névleges ár ezért nem meggyőző bizonyíték a piaci körülmények között fizetendő árra nézve, de további jel arra vonatkozóan, hogy a 8 millió SEK-es ár nem felel meg a létesítmény piaci értékének. A két alternatíva egy három hétnél rövidebb időszak alatt került megállapításra; a rövid időszak alatti igen jelentős árkülönbség megerősíti, hogy ez az összeg nem felel meg a piaci árnak.
(55)
Ami a Colliers International és a Swedbank becsléseit illeti, a Bizottságnak nincs oka kételkedni abban, hogy azok függetlenek és általánosan elfogadott standardok alapján készültek. A Bizottság mindazonáltal úgy véli, hogy a becslések közvetlenül nem hasonlíthatók össze, mivel az értékelések alapjául szolgáló feltevések egy része különböző. A rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság nem tudja teljes bizonyossággal megállapítani, hogy ezek a becslések nyújtják-e a legmegbízhatóbb képet a létesítmény valós piaci értékéről, mivel feltevéseken, valamint a piacon történő más tranzakciókkal való összehasonlításokon alapulnak, nem pedig az érintett létesítményre vonatkozó egyéb tranzakciókkal való összehasonlításokon.
(56)
Összességében a Bizottság úgy véli, hogy indokolt a PwC-jelentésben szereplő harmadik becslésből következő piaci értéket alkalmazni. Amint az a (48) preambulumbekezdésben is megállapításra került, a Bizottság úgy véli, hogy a becslés - annak ellenére, hogy elkészítésére az ügylet lebonyolítását követően került sor - egy (a Hammar és a helyi vállalkozások között) valóban létező bérleti szerződésből eredő pénzforgalmon alapul, és így tényszerű piaci megfigyelésekre épít. Erre tekintettel a 21 millió SEK-es becslés a létesítmény piaci értékének hihető - bár a Colliers International és a Swedbank becsléséhez képest óvatos - becslése. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a Hammar 2008. február 13-án kötött opciós megállapodást a létesítmény 8 millió SEK-ért történő megvásárlásáról és 2008. augusztus 11-én élt az opcióval. 2008. március 1-jén a Hammar opciós szerződést kötött a helyi vállalkozásokkal a létesítmény 40 millió SEK-ért történő értékesítéséről, az értékesítési szerződés megkötésére 2008. szeptember 2-án került sor, amikor a vállalkozások éltek az opcióval. A PwC-jelentésben 2008. március 1-jét vették alapul a létesítmény 21 millió SEK-es értékének megbecslésekor. Tekintve, hogy valamennyi tranzakcióra rövid időn belül került sor, nincs ok azt feltételezni, hogy a létesítmény értéke különösen távol eshetett a 21 millió SEK-től, amikor a Hammar megvásárolta azt, vagy amikor az opciós szerződést megkötötte.
(57)
Ennek alapján megállapítható, hogy a Hammarnak biztosított előny 13 millió SEK(1,3 millió EUR). Az előny a 21 millió SEK-es piaci érték és a Hammar által a létesítményért ténylegesen fizetett 8 millió SEK-es ár közötti különbségből adódik.
4.2. A támogatás összeegyeztethetősége
(58)
Sem a svéd hatóságok, sem a Hammar nem nyújtott be bizonyítékokat annak alátámasztására, hogy a támogatás a közös piaccal összeegyeztethető lenne. Az intézkedés svéd hatóságok által megadott egyetlen indoka az önkormányzat azon politikai szándéka volt, hogy fenntartsa az üzem működését és ezzel egyidejűleg biztosítsa a foglalkoztatást Vänersborg körzetében.
(59)
Tekintve, hogy az önkormányzat nem támogatási területen helyezkedik el (lásd a (14) preambulumbekezdést), nem jogosult regionális támogatásra. A támogatás svéd hatóságok által megadott különböző céljai figyelembe vehetők lennének a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatásról szóló bizottsági közlemény (18) alapján. Semmi nem utal azonban arra, hogy ebben az esetben teljesülnek az iránymutatás feltételei. Különösen pedig semmi nem utal arra, hogy a Hammar nehéz helyzetben lévő vállalkozás lett volna a létesítmény megvásárlásakor.
(60)
Semmi esetre sem volt kellő bizonyíték arra, hogy az intézkedés szükséges és arányos volt valamely közös érdekű cél eléréséhez. Ezért a Bizottság nem talált indokot arra, hogy a támogatást az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdése értelmében a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánítsa.
(61)
Az összeegyeztethetőség egyetlen más oka sem tűnik alkalmazhatónak. Ezért a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a létesítmény önkormányzat általi, Hammarnak történő értékesítése jogtalan és az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében a közös piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatást valósít meg.
4.3. A bérleti szerződés és az opciós ár
(62)
Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság azt illetően is kételyének adott hangot, hogy mennyiben felelt meg a piaci feltételeknek az FABV és a Hammar között 2008. február 13-án létrejött bérleti szerződés, valamint az az ár, amelyen a Hammar az opció értelmében megvásárolhatta a létesítményt (lásd az eljárás megindításáról szóló határozat (38) preambulumbekezdését).
(63)
A bérleti szerződést illetően a Bizottság megállapítja, hogy az állami támogatást tartalmaz, mivel a 4.1. szakaszban bemutatott okok miatt teljesülnek az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének szükséges feltételei: i. a támogatás kedvezményezettje, a Hammar vállalkozás; ii. az FABV által hozott határozatok az államnak tulajdoníthatók, és amennyiben gazdasági következménnyel járnak, állami forrás felhasználásának minősülnek; iii. az intézkedés szelektív, mivel bizonyos vállalkozást részesít előnyben; iv. a (47) preambulumbekezdésben leírtak és a Hammar által benyújtott PwC-jelentés alapján a Bizottság úgy véli, hogy az FABV által a Hammartól beszedett bérleti díj alacsonyabb a piaci árnál, ezért előnyt biztosít a Hammarnak; és v. még ha a Hammar csak helyi szinten tevékenykedik is, egy olyan piacon folytat tevékenységet, amelyen nem zárható ki az Unión és EGT-n belüli kereskedelemre és versenyre gyakorolt hatás.
(64)
Annak megállapításához, hogy mekkora előnyben részesült a Hammar, össze kell hasonlítani azt a bérleti díjat, amelyről az FABV és a Hammar 2008. február 13-án megállapodott (0,5 millió SEK az első évre), azzal, amelyről 2008. március 1-jén a Hammar és a helyi vállalkozások között jött létre megállapodás (3,5 millió SEK az első évre). A Bizottság úgy véli, hogy e második szerződés feltételei megfelelnek a létesítmény bérbeadása piaci értékének, mivel a szerződés két piaci magánszereplő között jött létre, akik gazdasági szempontból ésszerű indokok alapján cselekszenek. Ugyancsak megjegyzendő ebben az összefüggésben, hogy a PwC-jelentés is az utóbbi összegből indul ki a létesítmény értékének számítása során. Mivel a Hammar csupán 2008. március 1. és 2008. augusztus 11. (azon időpont, amikor a Hammar élt a vételi opcióval) között, vagyis mintegy hat hónapig fizetett bérleti díjat az önkormányzatnak, az FABV és a Hammar, illetve a Hammar és a helyi vállalkozások közötti megállapodásban szereplő bérleti díjak közötti 3 millió SEK-es különbségből számított előny időarányos összege 1,5 millió SEK (0,15 millió EUR).
(65)
Mivel a közös piaccal való összeegyeztethetőség egyik indoka sem alkalmazható, illetve egyikre sem hivatkoztak (lásd a 4.2. szakaszt), a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az FABV és a Hammar közötti, 2008. február 13-i megállapodásban foglalt bérleti díj állami támogatást tartalmaz, amely jogellenes és az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
(66)
A Hammarnak biztosított vételi opció árát illetően a Bizottság megállapítja, hogy nem lehet abból kiindulni, hogy az opció megvalósításra kerül, mivel a svéd jog szerint az ingatlan jövőbeli megvásárlására vagy eladására tett kötelezettségvállalás elvben nem bír kötelező erővel (19). A Hammar ezen opcióból eredő tényleges előnye ezért nagymértékben bizonytalan, ha létezik egyáltalán, és mindenesetre megfelelő módon ellentételezésre kerülhetett az eladási árban vagy a fizetett bérleti díjban. Ezért nem állapítható meg teljes bizonyossággal, hogy az opció olyan előnyt biztosított a Hammar számára, amely elkülöníthető a bérleti szerződés és a létesítmény későbbi értékesítése által a Hammarnak biztosított előnytől.
5. A TÁMOGATÁS VISSZAFIZETTETÉSE
(67)
A 659/1999/EK tanácsi rendelet (20) 14. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik: „Amennyiben a jogellenes támogatások esetén elutasító határozat születik, a Bizottság dönt arról, hogy az érintett tagállam hozza meg a szükséges intézkedéseket a támogatásnak a kedvezményezettől történő visszavételére”.
(68)
Mivel a szóban forgó intézkedés jogellenes és összeegyeztethetetlen támogatást valósít meg, annak érdekében, hogy helyreálljon a támogatás nyújtása előtti piaci helyzet, a támogatást vissza kell fizetni. A visszafizettetést attól a pillanattól kezdve kell alkalmazni, amikortól a kedvezményezett előnyben részesült, azaz amikortól a támogatást a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották, és a tényleges visszafizetésig tartó időszakra visszafizetési kamatot kell kiszabni.
(69)
Az intézkedésben foglalt, a közös piaccal összeegyeztethetetlen és ezért visszafizetendő támogatási elem 14,5 millió SEK; ez a létesítmény piaci ára (21 millió SEK) és a Hammar által fizetett ár (8 millió SEK) közötti, 13 millió SEK-et kitevő különbségből, valamint a bérleti szerződésből eredő összegből (1,5 millió SEK) tevődik össze.
(70)
A visszafizetési kamatot erre a visszafizetendő összegre kell megfizetni. A 13 millió SEK jogellenes támogatási elem után fizetendő visszafizetési kamat számításának kezdete az a nap, amikor a Hammar élt az opcióval és megvásárolta a létesítményt az FABV-től, azaz 2008. augusztus 11. Az 1,5 millió SEK jogellenes támogatási elem után fizetendő visszafizetési kamat számításának kezdete az a nap, amikortól bérletfizetés történt, vagyis 2008. március 1.,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk.
A 14,5 millió SEK összegű állami támogatás, amelyet Svédország Vänersborg önkormányzat területén, Brålanda településen, köztulajdon piaci ár alatti értékesítése és bérbeadása formájában, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (3) bekezdését megsértve, jogellenesen nyújtott a Hammar Nordic Plugg AB javára, nem összeegyeztethető a közös piaccal.
2. cikk.
(1) Svédország visszafizetteti a Hammar Nordic Plugg AB-val az 1. cikkben említett támogatást.
(2) A visszatérítendő összeg utáni kamatot attól a naptól, hogy az összeegyeztethetetlen támogatást a kedvezményezett Hammar Nordic Plugg AB rendelkezésére bocsátották, a visszafizetés napjáig kell megfizetni.
(3) A kamatot a 794/2004/EK bizottsági rendelet (21) V. fejezetével összhangban kamatos kamatként kell kiszámítani.
3. cikk.
(1) Az 1. cikkben említett támogatás behajtására azonnal és hatékonyan sort kell keríteni.
(2) Svédország biztosítja, hogy e határozat bejelentésétől számított négy hónapon belül végrehajtja ezt a határozatot.
4. cikk.
(1) E határozat közzétételétől számított két hónapon belül Svédország köteles a Bizottság rendelkezésére bocsátani az alábbi adatokat:
a)
a kedvezményezett által visszafizetendő teljes összeg (a támogatás összege és a kamatok);
b)
az e határozatnak való megfelelés érdekében meghozott és tervezett intézkedések részletes leírása;
c)
igazoló dokumentumok arra vonatkozóan, hogy a támogatás kedvezményezettjével szemben megindították a visszafizettetési eljárást.
(2) Svédország tájékoztatja a Bizottságot az e határozat végrehajtása érdekében tett intézkedéseiről, amíg az 1. cikkben említett támogatás visszafizetése meg nem történt. A Bizottság kérésére Svédország azonnali tájékoztatást nyújt az e határozat végrehajtása érdekében már meghozott és tervezett intézkedésekről. Ugyancsak részletes tájékoztatást nyújt a kedvezményezett által már visszafizetett támogatásokról és kamatokról.
5. cikk.
Ennek a határozatnak a Svéd Királyság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2012. február 8-án.