NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1233/2011
ze dne 16. listopadu 2011
o uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů a o zrušení rozhodnutí Rady 2001/76/ES a 2001/77/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Exportní úvěrové agentury přispívají k rozvoji světového obchodu, neboť podporují vývoz a investice společností, a to způsobem, který je doplňkem k poskytování financí a pojištění ze strany soukromého sektoru. Unie je stranou Ujednání Organizace pro ekonomickou spolupráci a rozvoj (OECD) o státem podporovaných vývozních úvěrech (dále jen „ujednání“). Ujednání, jak bylo účastníky uzavřeno, upravuje finanční podmínky, jež mohou exportní úvěrové agentury nabízet s cílem vytvořit v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů rovné podmínky pro všechny.
(2)
Na základě rozhodnutí Rady 2001/76/ES ze dne 22. prosince 2000, kterým se nahrazuje rozhodnutí ze dne 4. dubna 1978 o uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů (2), a rozhodnutí Rady 2001/77/ES ze dne 22. prosince 2000 o uplatňování zásad rámcové dohody o financování projektů v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů (3) se v Unii používají pravidla uvedená v ujednání a zvláštní pravidla financování projektů.
(3)
Prostřednictvím činnosti exportních úvěrových agentur ujednání nepřímo podporuje svobodný a spravedlivý obchod a investice společností, které by jinak měly obtížnější přístup k úvěrovým prostředkům poskytovaným soukromým sektorem.
(4)
Členské státy by se měly při vytváření, rozvíjení a uplatňování svých vnitrostátních systémů vývozních úvěrů a při výkonu dohledu nad činností v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů řídit obecnými ustanoveními týkajícími se vnější činnosti Unie, jako je upevňování demokracie, dodržování lidských práv, soudržnost politik ve prospěch rozvoje a boj proti změně klimatu.
(5)
Účastníci ujednání jsou zapojeni do nepřetržitého procesu, jehož cílem je minimalizovat narušení trhu a vytvořit rovné podmínky, za kterých bude pojistné účtované exportními úvěrovými agenturami založeno na riziku, bude přiměřené s ohledem na pokrytí dlouhodobých provozních nákladů a ztrát a bude v souladu se závazky Světové obchodní organizace. Aby bylo dosaženo tohoto cíle, fungují systémy vývozních úvěrů transparentním způsobem a agentury v souladu s tím předkládají zprávy OECD.
(6)
Správně zaměřené vývozní úvěry poskytované exportními úvěrovými agenturami mohou zlepšit možnosti přístupu společností Unie na trh, včetně malých a středných podniků.
(7)
Účastníci ujednání a členské státy Unie se v souladu s pravidly transparentnosti OECD a Unie dohodli na zveřejňování určitých informací o vývozních úvěrech, aby byly pro účastníky ujednání a členské státy vytvořeny rovné podmínky.
(8)
Unie uplatňuje opatření týkající se transparentnosti a podávání zpráv, která jsou uvedena v příloze I.
(9)
S ohledem na silnější konkurenci na světových trzích a za účelem předcházení konkurenčnímu znevýhodnění společností Unie by Komise vzhledem ke zmocnění k jednání, které jí udělily členské státy, měla podpořit snahu OECD o oslovení stran, které se ujednání neúčastní. Komise by měla využít dvoustranných a vícestranných jednání k tomu, aby stanovila celosvětové normy pro státem podporované vývozní úvěry. Celosvětové normy v této oblasti jsou předpokladem rovných podmínek pro všechny účastníky světového obchodu.
(10)
Země OECD se sice ujednáním řídí, nečlenské země OECD však nejsou účastníky ujednání, což by mohlo vést ke konkurenční výhodě pro vývozce z těchto zemí. Tyto země se proto vyzývají, aby ujednání uplatňovaly, a zajistily tak rovné podmínky pro všechny i na celosvětové úrovni.
(11)
S ohledem na politiku zdokonalování tvorby právních předpisů Unie, jejímž účelem je zjednodušit a zlepšit stávající předpisy, se Komise a členské státy při budoucích revizích ujednání soustředí na případné snížení administrativní zátěže podniků a vnitrostátních správních orgánů, včetně exportních úvěrových agentur.
(12)
Účastníci ujednání se rozhodli ujednání upravit a racionalizovat. Změny, na kterých se dohodli, se týkají lepší praktické použitelnosti, větší konzistentnosti příslušných mezinárodních závazků a dosažení větší transparentnosti, zejména vůči státům, které nejsou účastníky ujednání. Účastníci ujednání se navíc dohodli, že do textu ujednání začlení pravidla financování projektů zavedená rozhodnutím 2001/77/ES a pravidla vývozních úvěrů pro lodě zavedená rozhodnutím Rady 2002/634/ES (4), kterým se mění rozhodnutí 2001/76/ES.
(13)
Rozhodnutí 2001/76/ES v pozměněném znění by proto mělo být zrušeno a nahrazeno tímto nařízením, přičemž konsolidovaný a revidovaný text ujednání by měl být připojen k tomuto nařízení jako příloha, a rozhodnutí 2001/77/ES by mělo být zrušeno.
(14)
Za účelem bezproblémového a rychlého zapracování změn pravidel stanovených v ujednání, na nichž se dohodli účastníci ujednání, do právních předpisů Unie by Komise měla v případě potřeby přijmout ke změně přílohy II akty v přenesené pravomoci, kterými se mění příloha II. Na Komisi by proto měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny pravidel dojednané účastníky ujednání. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Použití ujednání
V Unii se použijí pravidla uvedená v Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech („dále jen ujednání“). Znění ujednání je uvedeno v příloze k tomuto nařízení.
Článek 2
Přenesení pravomoci
Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 3, kterými se mění příloha II, pokud je to nezbytné v důsledku změn pravidel, které dojednali účastníci ujednání.
Ve zvláště závažných naléhavých případech se na akty v přenesené pravomoci podle tohoto článku, kterými se mění příloha II v důsledku změn pravidel, které dojednali účastníci ujednání, použije postup uvedený v článku 4.
Článek 3
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 2 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje 9. prosincem 2011.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 4
Postup pro naléhavé případy
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení o aktu v přenesené pravomoci poskytnutém Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v čl. 3 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 5
Transparentnosti a podávání zpráv
Opatření uplatňovaná v Unii, která se týkají transparentnosti a podávání zpráv, jsou uvedena v příloze I.
Článek 6
Zrušení
Rozhodnutí 2001/76/ES a 2001/77/ES se zrušují.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1233/2011/EU RENDELETE
(2011. november 16.)
a hivatalosan támogatott exporthitelek terén bizonyos iránymutatások alkalmazásáról, valamint a 2001/76/EK és a 2001/77/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
mivel:
(1)
Az exporthitel-ügynökségek hozzájárulnak a világkereskedelem fejlődéséhez azáltal, hogy a magánszektori finanszírozást és biztosítást kiegészítő módon támogatják a vállalatok exportját és beruházásait. Az Unió a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló megállapodásának (a továbbiakban: a megállapodás) részese. A résztvevők között létrejött megállapodás szabályozza azokat a pénzügyi feltételeket, melyeket az exporthitel-ügynökségek a hivatalosan támogatott exporthitelek terén biztosított egyenlő versenyfeltételek erősítése érdekében kínálhatnak.
(2)
A hivatalosan támogatott exporthitelek terén bizonyos iránymutatások alkalmazásáról szóló, 1978. április 4-i határozat felváltásáról szóló, 2000. december 22-i 2001/76/EK tanácsi határozat (2) értelmében és a projektfinanszírozásról szóló keretmegállapodásban foglalt alapelveknek az állami exporthitel-támogatás területén történő alkalmazásáról szóló, 2000. december 22-i 2001/77/EK tanácsi határozat (3) értelmében a megállapodásban foglalt iránymutatásokat és a projektfinanszírozásra vonatkozó különleges szabályokat alkalmazzák az Unióban.
(3)
A megállapodás az exporthitel-ügynökségek tevékenysége révén közvetetten hozzájárul a szabad és tisztességes kereskedelemhez, valamint a vállalatok befektetéseihez, amelyek egyébként kevésbé férnének hozzá a magánszektor által nyújtott hitelekhez.
(4)
A tagállamoknak a nemzeti exporthitel-rendszereik létrehozása, fejlesztése és alkalmazása, illetve a hivatalosan támogatott exporthitel-tevékenységek felügyelete során meg kell felelniük az Unió külső fellépésre vonatkozó általános rendelkezéseinek, úgy, mint a demokrácia megerősítése, az emberi jogok tiszteletben tartása és a következetes fejlesztési politika, valamint az éghajlatváltozás elleni küzdelem.
(5)
A megállapodás résztvevői egy állandó folyamatban vesznek részt, melynek célja, hogy minimalizálja a piac torzulását, és olyan egyenlő versenyfeltételeket hozzon létre, amely keretében az exporthitel-ügynökségek által felszámolt kockázati díjak kockázati alapúak, és alkalmasnak kell lenniük a hosszú távú működési költségek és veszteségek fedezésére, a Világkereskedelmi Szervezet által előírt kötelezettségekkel összhangban. E cél megvalósítása érdekében az exporthitel-rendszerek átlátható módon működnek, és az ügynökségek ennek megfelelően jelentést tesznek az OECD-nek.
(6)
Az exporthitel-ügynökségek által nyújtott jól célzott exporthitelek hozzájárulhatnak az uniós vállalatok - ideértve a kis- és középvállalkozásokat (a továbbiakban: a kkv-k) is - piaci hozzáférési lehetőségeihez.
(7)
A megállapodás résztvevői és az Unió tagállamai az OECD és az Unió átláthatóságra vonatkozó szabályaival összhangban úgy döntöttek, hogy nyilvánosságra hoznak az exporthitelekre vonatkozó bizonyos információkat, annak érdekében, hogy egyenlő versenyfeltételeket tegyenek lehetővé a megállapodás résztvevői és a tagállamok számára.
(8)
Az Unió az I. mellékletben meghatározott átláthatósági és jelentéstételi intézkedéseket alkalmazza.
(9)
Tekintettel a verseny kiéleződésére a világpiacokon, és annak elkerülése érdekében, hogy az Unió vállalatai versenyhátrányba kerüljenek, a Bizottságnak - tekintettel a tagállamoktól kapott tárgyalási engedélyre - támogatnia kell az OECD arra irányuló erőfeszítéseit, hogy bevonja azokat az országokat, amelyek nem résztvevői a megállapodásnak. A Bizottságnak kétoldalú és többoldalú tárgyalások révén globális szabványokat kell létrehoznia a hivatalosan támogatott exporthitelek tekintetében. Globális szabványok nélkül nem lehet egyenlő versenyfeltételeket biztosítani a világkereskedelemben.
(10)
Bár az OECD-országoknak iránymutatást ad a megállapodás, a nem OECD-országok nem résztvevői a megállapodásnak, és ezért ezen utóbbi országok exportőrei versenyelőnyhöz juthatnak. Ezért ezeket az országokat ösztönzik arra, hogy az egyenlő versenyfeltételek világszinten való biztosítása érdekében alkalmazzák a megállapodást.
(11)
Tekintettel a hatályos szabályozás egyszerűsítésére és javítására irányuló uniós szabályozásjavító politikára, a Bizottság és a tagállamok a megállapodás jövőbeli felülvizsgálatai során adott esetben a vállalkozásokra és a nemzeti hatóságokra, köztük az exporthitel-ügynökségekre nehezedő adminisztratív terhek csökkentését helyezik a középpontba.
(12)
A megállapodás résztvevői úgy határoztak, hogy módosítják és racionalizálják a megállapodást. Az általuk meghatározott változtatások a felhasználóbarát jelleg erősítését, a vonatkozó nemzetközi kötelezettségek összhangjának javítását és a nagyobb átláthatóságot érintik, különösen a megállapodásban nem részesek számára. A megállapodás résztvevői továbbá úgy határoztak, hogy a megállapodás szövegébe belefoglalják a projektfinanszírozásra vonatkozó, a 2001/77/EK határozattal bevezetett szabályokat és a 2001/76/EK határozatot módosító, a hajók exporthiteleire vonatkozó 2002/634/EK tanácsi határozattal (4) bevezetett szabályokat.
(13)
Ezért a módosított 2001/76/EK határozat hatályát veszti, és helyébe e rendelet, valamint a megállapodás módosított és egységes szerkezetbe foglalt mellékelt szövege lép, és a 2001/77/EK határozat hatályát veszti.
(14)
Annak érdekében, hogy az Unió jogalkotásában zökkenőmentesen és azonnal alkalmazni lehessen a megállapodásnak a megállapodás résztvevői által meghatározott iránymutatásaihoz fűzött módosításokat, a Bizottságnak felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat kell elfogadnia a II. melléklet módosítása céljából, amennyiben ez szükségessé válik. A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően, a megállapodás részesei által az iránymutatások módosítása céljából meghatározottak tekintetében jogi aktusokat fogadjon el. Különösen fontos, hogy a Bizottság előkészítő munkája során - többek között szakértői szinten - megfelelő konzultációkat folytasson. A Bizottságnak a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és kidolgozása során biztosítania kell a vonatkozó dokumentumok egyidejű, időben és megfelelő módon történő továbbítását az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A megállapodás alkalmazása
A hivatalosan támogatott exporthitelekről szóló megállapodás (a továbbiakban: a megállapodás) iránymutatásait az Unióban alkalmazni kell. A megállapodás szövegét csatolták e rendelethez.
2. cikk
Felhatalmazás
A Bizottság a 3. cikknek megfelelően a megállapodás résztvevői által az iránymutatásokhoz fűzött módosítások nyomán felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a II. melléklet módosítása céljából.
Amennyiben a II. mellékletnek a megállapodás résztvevői által az iránymutatásokhoz fűzött módosítások nyomán történő módosítása tekintetében sürgősségi okok úgy kívánják, a 4. cikkben meghatározott eljárást kell alkalmazni az e cikk alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok tekintetében.
3. cikk
A felhatalmazás gyakorolása
(1) A Bizottság felhatalmazást kap az e cikkben megállapított feltételek mellett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására.
(2) A 2. cikkben említett, a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó hatáskört a 2011. december 9-től számított meghatározatlan időtartamra a Bizottságra ruházzák.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 2. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. Az említett határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján vagy a határozatban megjelölt napon lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadása esetén erről egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(5) A 2. cikk alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlament vagy a Tanács a jogi aktusról az Európai Parlamentnek vagy Tanácsnak szóló értesítést követő két hónapos időtartamon belül nem emel ellene kifogást, vagy ha az Európai Parlament és a Tanács az időtartam leteltét megelőzően egyaránt arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem emel kifogást. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez a határidő két hónappal meghosszabbítható.
4. cikk
Sürgősségi eljárás
(1) Az e cikk alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok haladéktalanul hatályba lépnek és alkalmazandók, amennyiben nem emelnek ellenük kifogást a (2) bekezdésnek megfelelően. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusról az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak küldött értesítésben ismertetni kell a sürgősségi eljárás alkalmazásának indokait.
(2) Az Európai Parlament vagy a Tanács a 3. cikk (5) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kifogást emelhet a felhatalmazáson alapuló jogi aktus ellen. Kifogás esetén a kifogásolásról szóló európai parlamenti vagy tanácsi határozat közlését követően a Bizottság haladéktalanul visszavonja az aktust.
5. cikk
Átláthatóság és jelentéstétel
Az Unióban alkalmazandó, az átláthatóságra és jelentéstételre vonatkozó intézkedéseket e rendelet I. melléklete tartalmazza.
6. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 2001/76/EK és a 2001/77/EK határozat hatályát veszti.
7. cikk
Hatályba lépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2011. november 16-án.