NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 430/2010
ze dne 20. května 2010,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 648/2005 (2) zavedlo do nařízení (EHS) č. 2913/92 povinnost elektronického podání vstupního nebo výstupního souhrnného celního prohlášení. Nařízení Komise (ES) č. 273/2009 (3), kterým se stanoví odchylka od některých ustanovení nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (4), stanoví přechodnou fázi, jež skončí dnem 31. prosince 2010 a během níž hospodářské subjekty mohou, avšak nemusí podávat vstupní a výstupní souhrnné celní prohlášení elektronicky.
(2)
Je vhodné poupravit pravidla týkající se vstupních a výstupních souhrnných celních prohlášení s cílem snížit administrativní zátěž v případech, kdy tato prohlášení nejsou pro účely bezpečnosti a zabezpečení nutná. Dále by pro účely lepší analýzy rizik nemělo být z povinnosti podávat tato prohlášení vyjmuto vybavení domácnosti definované v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1186/2009 ze dne 16. listopadu 2009 o systému Společenství pro osvobození od cla (5), je-li toto vybavení dopravováno na základě přepravní smlouvy.
(3)
V některých případech není pro účely bezpečnosti a zabezpečení nutné uvádět v celních prohlášeních údaje o bezpečnosti a zabezpečení ani požadovat konkrétní lhůtu pro podání těchto prohlášení, takže by v tomto ohledu měly být zavedeny další případy zproštění povinnosti. Toto zproštění povinnosti by však nemělo ovlivnit obecná pravidla platná pro celní prohlášení podávaná jakoukoliv formou.
(4)
V některých případech, kdy se na vývozní celní prohlášení nevztahují lhůty spojené s bezpečností a zabezpečením, např. u lodních a leteckých zásob, by celní orgány měly mít možnost oprávnit spolehlivé hospodářské subjekty k tomu, aby vyvážené zboží zapisovaly do svých záznamů a aby své vývozní operace pravidelně vykazovaly poté, co zboží opustí celní území Společenství.
(5)
Nařízením Komise (ES) č. 1192/2008 (6), kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, byla zavedena společná kritéria udělování povolení ke zjednodušeným celním prohlášením a místnímu celnímu řízení a společná žádost o udělení těchto povolení. Mělo by být upřesněno, že tato pravidla se vztahují na všechny celní režimy. Stejné nařízení zavedlo v článku 253a s účinkem od 1. ledna 2011 požadavek, aby používání zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení bylo podmíněno podáváním elektronických celních prohlášení a oznámení. Některé členské státy Komisi sdělily, že tyto systémy možná nebudou k uvedenému dni ve všech případech dostupné. Za předpokladu, že bude provedena účinná analýza rizik, by tyto členské státy měly mít možnost přijímat za podmínek, jež samy stanoví, celní prohlášení a oznámení v jiné než elektronické podobě, a to do doby, než se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví celní kodex Společenství (modernizovaný celní kodex) (7).
(6)
Pro případy, kdy je dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I zpětně vyváženo z celního území Společenství a není k němu požadováno výstupní souhrnné celní prohlášení, je třeba stanovit alternativní způsob zaznamenávání nebo oznamování zpětného vývozu a odpovědnou osobu.
(7)
Mělo by být upřesněno, že vývozní formality se nepoužijí pouze u zboží Společenství, jež má být dopraveno na místo určení mimo celní území Společenství, nýbrž i u leteckých a lodních zásob osvobozených od daně, aby osoby, které tyto zásoby doručují, mohly pro účely osvobození od daně získat doklad o výstupu z celního území Společenství. Stejná pravidla by se měla použít i v případě, kdy má být zboží, které není zbožím Společenství, zpětně vyvezeno na základě celního prohlášení na zpětný vývoz.
(8)
Články 278, 279 a 280 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (8) a článek 3 směrnice Rady 2008/118/ES ze dne 16. prosince 2008 o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS (9) vyžadují použití dovozních a vývozních formalit v případě, kdy je zboží Společenství dopravováno na ta území a z těch území v rámci celního území Společenství, na která se uvedené směrnice nevztahují. Vzhledem k tomu, že by se tato ustanovení měla vztahovat pouze na zboží dopravované na celní území a z celního území Společenství, je vhodné na tato ustanovení odkázat a uvedené typy přepravy vyjmout z povinnosti poskytnout údaje o bezpečnosti a zabezpečení a dodržet zvláštní lhůty pro kontroly bezpečnosti a zabezpečení. Zvláštní lhůty pro kontroly bezpečnosti a zabezpečení a poskytnutí údajů o bezpečnosti a zabezpečení nejsou nutné v případech, kdy je zboží dopravováno na Helgoland, do Republiky San Marino a do Vatikánského městského státu, a to vzhledem k jejich zeměpisné poloze.
(9)
Měl by být upřesněn celní úřad, jemuž má být podáno výstupní souhrnné celní prohlášení, a osoba odpovědná za podání tohoto prohlášení. Toto upřesnění by mělo zahrnout situace, ve kterých se místo výstupního souhrnného celního prohlášení podává tranzitní celní prohlášení obsahující údaje výstupního souhrnného celního prohlášení.
(10)
S cílem usnadnit celní dohled na celním úřadu výstupu je nutné upřesnit povinnosti osob, které předávají zboží jiné osobě před tím, než je zboží dopraveno z celního území Společenství, a povinnosti osob, které musí celnímu úřadu výstupu poskytnout informace o výstupu zboží. Stejné povinnosti by měly být uplatňovány v případech, kdy zboží navržené v celním prohlášení pro vývoz a předložené celnímu úřadu výstupu již není určeno k přepravě z celního území Společenství a je z celního úřadu výstupu odstraněno.
(11)
Na základě směrnice 2008/118/ES je používání elektronického systému pro přepravu zboží podléhajícího spotřební dani (EMCS) povinné v případě přepravy zboží podléhajícího spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně s platností od 1. ledna 2011. Podle uvedené směrnice se přeprava zboží Společenství v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně, jehož místo určení se nachází mimo celní území Společenství, musí uskutečnit v režimu vývozu, pro který je nutno použít elektronický systém. S účinkem od 1. ledna 2011 by proto měla být zrušena zvláštní pravidla týkající se používání průvodního správního dokladu, který stanoví nařízení Komise (EHS) č. 2719/92 ze dne 11. září 1992 o průvodním úředním dokladu při přepravě výrobků podléhajících spotřební dani v rámci režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně (10). Režimy vývozu zahájené na základě průvodního správního dokladu před tímto datem by měly být v souladu s článkem 793c nařízení (EHS) č. 2454/93 ukončeny s platností k 31. prosinci 2010.
(12)
Tyto změny by si neměly vyžádat žádné úpravy těch elektronických systémů, které jsou nebo musí být zavedeny v okamžiku, kdy toto nařízení vstupuje v platnost.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1)
V článku 1 se doplňuje nový bod 18, který zní:
„18.
výstupním souhrnným celním prohlášením: souhrnné celní prohlášení podle článku 182c kodexu, které má být podáno pro zboží, jež má být dopraveno z celního území Společenství, nestanoví-li toto nařízení jinak.“
2)
Článek 181c se mění takto:
a)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
zboží, u kterého je přípustné celní prohlášení podané jinými formami projevu vůle v souladu s články 230, 232 a 233, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1186/2009 (11), palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;
b)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
zboží, u kterého je přípustné ústní celní prohlášení v souladu s články 225 a 227 a čl. 229 odst. 1, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
c)
písmeno m) se nahrazuje tímto:
„m)
následujícího zboží vstupujícího na celní území Společenství přímo z vrtných nebo těžebních plošin nebo větrných turbín provozovaných osobou usazenou na celním území Společenství:
i)
zboží, které bylo součástí těchto plošin nebo větrných turbín za účelem jejich stavby, opravy, údržby nebo přeměny,
ii)
zboží určeného k upevnění na těchto plošinách nebo větrných turbínách nebo k jejich vybavení,
iii)
jiných zásob používaných nebo spotřebovávaných na těchto plošinách nebo větrných turbínách a dále
iv)
odpadní produkty z těchto plošin nebo větrných turbín, které nejsou zařazeny jako nebezpečné;“;
d)
doplňuje se nové písmeno o), které zní:
„o)
zboží dopravovaného z těch území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice Rady 2006/112/ES (12) ani směrnice Rady 2008/118/ES (13), a zboží dopravovaného z Helgolandu, Republiky San Marino a Vatikánského městského státu na celní území Společenství.
3)
V čl. 184d odst. 3 se výraz „čl. 181c písm. c) až i), l) až n)“ nahrazuje výrazem „čl. 181c písm. c) až i), l) až o)“.
4)
V článku 189 se vkládá nový odstavec, který zní:
„Avšak zboží vstupující na celní území Společenství, které se během aktuálně probíhající cesty vykládá nebo znovu nakládá na stejný dopravní prostředek s cílem umožnit vykládku nebo nakládku dalšího zboží, se celním orgánům nepředkládá.“
5)
V článku 253a se vkládá nový odstavec, který zní:
„Avšak v případech, kdy celní orgány ani hospodářský subjekt nemají zaveden elektronický systém pro podání nebo příjem zjednodušených celních prohlášení nebo oznámení o místním celním řízení pomocí technologie počítačového zpracování dat, mohou celní orgány přijmout jiné formy celních prohlášení a oznámení, jež samy stanoví, provede-li se účinná analýza rizik.“
6)
V článku 261 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b a 253c.“
7)
V článku 264 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat místní celní řízení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b a 253c.“
8)
V článku 269 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b, 253c a 270.“
9)
V článku 272 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat místní celní řízení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v odstavci 2 a v článcích 253, 253a, 253b a 253c a 274.“
10)
Článek 279 se nahrazuje tímto:
„Článek 279
Vývozní formality stanovené v článcích 786 až 796e mohou být zjednodušeny v souladu s touto kapitolou.“
11)
V článku 282 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se udělí v souladu s podmínkami a způsobem stanoveným v článcích 253, 253a, 253b a 253c, čl. 261 odst. 2 a článku 262, který se použije přiměřeně.“
12)
Článek 283 se nahrazuje tímto:
„Článek 283
Povolení používat místní celní řízení se udělí v souladu s podmínkami a způsobem stanoveným v článcích 253, 253a, 253b a 253c každé osobě (dále jen „schválený vývozce“), která si přeje provést vývozní formality ve svých prostorách nebo na jiném místě určeném nebo schváleném celními orgány.“
13)
Článek 284 se zrušuje.
14)
V článku 285a se vkládá nový odstavec 1a, který zní:
„1a V případech, kdy se použije článek 592a nebo 592d, mohou celní orgány hospodářskému subjektu povolit, aby do svých záznamů neprodleně zapsal každou vývozní operaci a všechny tyto operace pravidelně vykazoval schvalujícímu celnímu úřadu na doplňkovém celním prohlášení, a to až do jednoho měsíce poté, co zboží opustí celní území Společenství. Toto povolení lze udělit za následujících podmínek:
a)
hospodářský subjekt povolení uplatňuje pouze na zboží, které nepodléhá zákazům a omezením;
b)
hospodářský subjekt poskytuje celnímu úřadu vývozu všechny informace, jež tento úřad pokládá za nutné proto, aby mohl u zboží vykonávat kontroly;
c)
v případech, kdy se celní úřad vývozu liší od celního úřadu výstupu, se celní orgány dohodnou na použití tohoto režimu a informace uvedené v písmenu b) jsou dostupné i celnímu úřadu výstupu.
Použije-li se postup uvedený v prvním pododstavci, považuje se zápis zboží do záznamů za jeho propuštění k vývozu a výstupu.“
15)
Článek 592a se mění takto:
a)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
zboží, na které lze uplatnit celní prohlášení podané jinými formami projevu vůle v souladu s článkem 231, čl. 232 odst. 2 a článkem 233, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
b)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
zboží, u kterého je přípustné ústní celní prohlášení v souladu s články 226 a 227 a čl. 229 odst. 2, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
c)
písmeno l) se nahrazuje tímto:
„l)
následující zboží opouštějící celní území Společenství přímo na vrtné nebo těžební plošiny nebo větrné turbíny provozované osobou usazenou na celním území Společenství:
i)
zboží, které má být použito ke stavbě, opravě, údržbě nebo přeměně těchto plošin nebo větrných turbín,
ii)
zboží určené k upevnění na těchto plošinách nebo větrných turbínách nebo k jejich vybavení,
iii)
zásoby používané nebo spotřebovávané na těchto plošinách nebo větrných turbínách;“;
d)
doplňují se nová písmena n) až p), která znějí:
„n)
zboží, které je osvobozeno od cla podle Vídeňské úmluvy ze dne 18. dubna 1961 o diplomatických stycích, Vídeňské úmluvy ze dne 24. dubna 1963 o konzulárních stycích nebo ostatních konzulárních úmluv nebo Newyorské úmluvy ze dne 16. prosince 1969 o zvláštních misích;
o)
zboží, které se dodává v podobě dílů nebo příslušenství určeného pro použití v plavidlech a letadlech, pohonných látek, maziv a plynu nezbytných pro provoz plavidel nebo letadel, potravin a dalších položek určených ke spotřebě nebo prodeji na palubě plavidel a letadel;
p)
zboží určené pro ta území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice 2006/112/ES ani směrnice 2008/118/ES, zboží odesílané z těchto území na jiné místo určení na celním území Společenství, jakož i zboží odesílané z celního území Společenství na Helgoland, do Republiky San Marino a do Vatikánského městského státu.“
16)
Článek 592b se mění takto:
a)
v odstavci 1 se zrušuje písmeno e);
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Jestliže se celní prohlášení nepodává pomocí technologie počítačového zpracování dat, činí lhůty stanovené v odst. 1 písm. a) bodech iii) a iv) a písm. b), c) a d) nejméně čtyři hodiny.“
17)
V článku 592 g se výraz „čl. 592a písm. c) až m)“ nahrazuje výrazem „čl. 592a písm. c) až p)“.
18)
V hlavě IV kapitole 2 se vkládá nový článek 786, který zní:
„Článek 786
1. Režim vývozu ve smyslu čl. 161 odst. 1 kodexu se použije v případě, kdy má být zboží Společenství dopraveno na místo určení mimo celní území Společenství.
2. Formality týkající se vývozního celního prohlášení, jež jsou stanoveny v této kapitole, se použijí také v případech:
a)
kdy má být zboží Společenství dopraveno na ta území a z těch území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice 2006/112/ES ani směrnice 2008/118/ES;
b)
kdy má být zboží Společenství dopraveno osvobozené od daně v podobě leteckých a lodních zásob bez ohledu na místo určení letadla nebo lodi.
V případech uvedených v písmenech a) a b) však není nutné zahrnout do vývozního celního prohlášení údaje požadované pro výstupní souhrnné celní prohlášení stanovené v příloze 30 A.“
19)
V čl. 792a odst. 2 se výraz „čl. 793a odst. 6“ nahrazuje výrazem „čl. 793 odst. 2 druhém pododstavci písm. b)“.
20)
V článku 793 se vkládá nový odstavec 3, který zní:
„3. V případech uvedených v odst. 2 druhém pododstavci písm. b), kdy je zboží převzaté na základě jediné přepravní smlouvy dopraveno celnímu úřadu v samotném místě výstupu z celního území Společenství, poskytne dopravce tomuto úřadu na požádání jeden z následujících dokumentů:
a)
referenční číslo vývozního celního prohlášení, je-li uvedeno, nebo
b)
kopii jediné přepravní smlouvy nebo vývozního celního prohlášení pro dané zboží nebo
c)
jedinečné referenční číslo zásilky nebo číslo přepravního dokladu, počet balíků, a jsou-li použity kontejnery, identifikační číslo zařízení nebo
d)
informace týkající se jediné přepravní smlouvy nebo přepravy zboží z celního území Společenství obsažené v systému počítačového zpracování dat osoby, která zboží přebírá, nebo v jiném systému počítačového zpracování obchodních dat.“
21)
V článku 793a se zrušuje odstavec 6.
22)
Článek 793c se zrušuje.
23)
V článku 796c se druhý odstavec nahrazuje tímto:
„Takové oznámení musí obsahovat referenční číslo vývozního celního prohlášení.“
24)
Článek 796d se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Aniž je dotčen čl. 793 odst. 2 druhý pododstavec písm. b), celní úřad výstupu se ujistí, že předložené zboží odpovídá zboží uvedenému v celním prohlášení, a dohlédne na skutečný výstup zboží z celního území Společenství. Jakoukoli kontrolu zboží provádí celní úřad výstupu prostřednictvím sdělení „zpráva o očekávaném vývozu“ obdrženého od celního úřadu vývozu jako základ pro tuto kontrolu.
Aby byl zajištěn celní dohled v místě, kde se zboží vykládá z dopravního prostředku, předává jinému držiteli zboží a nakládá do jiného dopravního prostředku, který zboží po jeho předložení celnímu úřadu výstupu dopraví z celního území Společenství, použijí se následující ustanovení:
a)
Držitel nejpozději při předání zboží sdělí následnému držiteli zboží jedinečné referenční číslo zásilky nebo číslo přepravního dokladu, počet balíků, nebo jsou-li použity kontejnery, identifikační číslo zařízení a referenční číslo vývozního celního prohlášení, pokud bylo toto číslo vystaveno. Toto sdělení lze učinit elektronicky a/nebo pomocí obchodních, přístavních či dopravních informačních systémů a procesů, nebo není-li to možné, jakoukoliv jinou formou. Osoba, jíž se zboží předává, sdělení poskytnuté bezprostředně předcházejícím držitelem zboží zaznamená nejpozději při předání zboží.
b)
Dopravce nesmí zboží určené pro přepravu z celního území Společenství naložit, jestliže mu informace uvedené v písmenu a) nebyly poskytnuty.
c)
Dopravce oznámí výstup zboží celnímu úřadu výstupu tím, že mu sdělí informace uvedené v písmenu a), pokud tyto informace nejsou celním orgánům dostupné prostřednictvím stávajících obchodních, přístavních či dopravních informačních systémů nebo procesů. Je-li to možné, je toto oznámení součástí stávajícího manifestu nebo jiných požadovaných výkazů o přepravě.
Pro účely druhého pododstavce se „dopravcem“ rozumí osoba, která dopravuje zboží z celního území Společenství nebo která za tuto dopravu přebírá odpovědnost. Nicméně:
-
v případě kombinované přepravy, kdy aktivní dopravní prostředek opouštějící celní území Společenství pouze přepravuje jiný dopravní prostředek, který se po příjezdu aktivního dopravního prostředku na jeho místo určení bude pohybovat samostatně jako aktivní dopravní prostředek, se „dopravcem“ rozumí osoba, která bude ovládat dopravní prostředek, který se bude pohybovat samostatně poté, co dopravní prostředek opouštějící celní území Společenství dorazí na své místo určení,
-
v případě námořní nebo letecké přepravy, kdy je zavedeno společné využívání plavidla nebo smluvní ujednání, se „dopravcem“ rozumí osoba, která uzavřela smlouvu a vydala konosament nebo letecký nákladní list pro vlastní přepravu zboží z celního území Společenství.“;
b)
vkládá se nový odstavec 4, který zní:
„4. Aniž je dotčen článek 792a, platí, že v případě, kdy zboží navržené v celním prohlášení pro vývoz již není určeno k přepravě z celního území Společenství, poskytne osoba, která odstraňuje zboží z celního úřadu výstupu s cílem převézt je na jiné místo v rámci tohoto území, celnímu úřadu výstupu informace uvedené v odst. 1 druhém pododstavci písm. a). Tyto informace lze poskytnout v jakékoliv formě.“
25)
V čl. 796da odst. 4 se písmeno e) nahrazuje tímto:
„e)
záznamy hospodářských subjektů o zboží dodaném na ropné a plynové vrtné a těžební plošiny nebo větrné turbíny.“
26)
V čl. 841 odst. 1 se výraz „články 787 až 796e“ nahrazuje výrazem „čl. 786 odst. 1 a odst. 2 písm. b) a články 787 až 796e“.
27)
Článek 841a se nahrazuje tímto:
„Článek 841a
1. V jiných případech, než jaké jsou vymezeny ve třetí větě čl. 182 odst. 3 kodexu, se zpětný vývoz oznamuje výstupním souhrnným celním prohlášením v souladu s články 842a až 842e s výjimkou případů, kdy se od tohoto požadavku upouští v souladu s čl. 842a odst. 3 nebo 4.
2. V případě, kdy je zpětně vyváženo dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I a kdy není požadováno žádné celní prohlášení ani výstupní souhrnné celní prohlášení, oznamuje se zpětný vývoz celnímu úřadu příslušnému v místě, ze kterého zboží opustí celní území Společenství ještě před výstupem zboží v podobě, již celní orgány stanoví.
Osoba uvedená v odstavci 3 je oprávněna změnit na svou žádost jeden nebo více údajů v oznámení. Tato změna již není možná poté, co zboží uvedené v oznámení opustí celní území Společenství.
3. Oznámení uvedené v odst. 2 prvním pododstavci podává dopravce. Toto oznámení však podává držitel dočasného skladu, držitel skladu ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I nebo jakákoliv jiná osoba schopná předložit zboží, pokud byl dopravce informován o tom, že osoba uvedená ve druhé větě tohoto odstavce oznámení podává, a dal k tomu svůj souhlas na základě smluvního ujednání. Celní úřad výstupu může předpokládat, že neexistují-li důkazy prokazující opak, přepravce svůj souhlas na základě smluvního ujednání udělil a že oznámení bylo podáno s jeho vědomím.
Pokud jde o definici dopravce, použije se čl. 796d odst. 1 poslední pododstavec.
4. V případech, kdy po podání oznámení uvedeného v odst. 2 prvním pododstavci již zboží není určeno k přepravě z celního území Společenství, použije se přiměřeně čl. 796d odst. 4.“
28)
Článek 842a se nahrazuje tímto:
„Článek 842a
1. Aniž jsou dotčeny odstavce 3 a 4, platí, že v případě, kdy k přepravě zboží z celního území Společenství není nutné celní prohlášení, podává se výstupní souhrnné celní prohlášení celnímu úřadu výstupu.
2. Pro účely této kapitoly se „celním úřadem výstupu“ rozumí:
a)
celní úřad příslušný v místě, ze kterého zboží opustí celní území Společenství, nebo
b)
v případě, že má zboží opustit celní území Společenství leteckou či námořní cestou, celní úřad příslušný v místě, kde se zboží nakládá na plavidlo nebo do letadla, kterým bude přepraveno na místo určení mimo celní území Společenství.
3. Výstupní souhrnné celní prohlášení se nepožaduje, jestliže údaje výstupního souhrnného celního prohlášení obsahuje elektronické tranzitní celní prohlášení a pokud je úřad určení zároveň celním úřadem výstupu nebo pokud se úřad určení nachází mimo celní území Společenství.
4. Výstupní souhrnné celní prohlášení se nepožaduje v těchto případech:
a)
v případě výjimek uvedených v článku 592a;
b)
v případě, že se zboží Společenství nakládá v přístavu nebo na letišti na celním území Společenství a má být vyloženo v jiném přístavu nebo na jiném letišti Společenství, je-li celnímu úřadu výstupu poskytnut na požádání v souvislosti se zamýšleným místem vykládky důkaz v podobě obchodního, přístavního či přepravního manifestu nebo ložného listu. Stejné ustanovení platí v případě, kdy plavidlo nebo letadlo, které zboží dopravuje, má provést mezipřistání v přístavu nebo na letišti mimo celní území Společenství a kdy má toto zboží zůstat během mezipřistání v přístavu nebo na letišti mimo celní území Společenství naloženo na palubě plavidla nebo letadla;
c)
v případě, kdy se zboží v přístavu nebo na letišti nevykládá z dopravního prostředku, který je dopravil na celní území Společenství a který je dopraví i z tohoto území;
d)
v případě, kdy zboží bylo naloženo v předcházejícím přístavu nebo na předcházejícím letišti na celním území Společenství a kdy zůstává v dopravním prostředku, který je dopraví z celního území Společenství;
e)
v případě, kdy se dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I překládá z dopravního prostředku, který je do tohoto dočasného skladu nebo svobodného pásma dovezl, pod dohledem téhož celního úřadu na plavidlo, letadlo či železnici, které je z tohoto dočasného skladu nebo svobodného pásma dopraví z celního území Společenství, pokud:
i)
se překládka uskuteční do čtrnácti kalendářních dnů poté, co bylo zboží předloženo k dočasnému uskladnění nebo ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I; za výjimečných okolností mohou celní orgány tuto lhůtu prodloužit, aby tyto okolnosti bylo možné zvládnout,
ii)
jsou informace o zboží dostupné celním orgánům, a pokud
iii)
si dopravce není vědom toho, že by došlo ke změně místa určení zboží a příjemce;
f)
v případě, že důkaz o tom, že se na zboží, jež má být dopraveno z celního území Společenství, již vztahovalo celní prohlášení s údaji výstupního souhrnného celního prohlášení, je podán celnímu úřadu výstupu buď prostřednictvím systému počítačového zpracování dat držitele dočasného skladu, dopravce nebo provozovatele přístavu/letiště, nebo prostřednictvím jiného systému počítačového zpracování obchodních dat, pokud byl schválen celními orgány.
Aniž je dotčen čl. 842d odst. 2, zohlední celní kontroly v případech uvedených v písmenech a) až f) zvláštní povahu situace.
5. Výstupní souhrnné celní prohlášení podává v případě, že je vyžadováno, dopravce. Toto prohlášení však podává držitel dočasného skladu, držitel skladu ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I nebo jakákoliv jiná osoba schopná předložit zboží, pokud byl dopravce informován o tom, že osoba uvedená ve druhé větě tohoto odstavce prohlášení podává, a dal k tomu svůj souhlas na základě smluvního ujednání. Celní úřad výstupu může předpokládat, neexistují-li důkazy prokazující opak, že přepravce svůj souhlas na základě smluvního ujednání udělil a že prohlášení bylo podáno s jeho vědomím.
Pokud jde o definici dopravce, použije se čl. 796d odst. 1 poslední pododstavec.
6. V případech, kdy po podání výstupního souhrnného celního prohlášení již zboží není určeno k přepravě z celního území Společenství, použije se přiměřeně čl. 796d odst. 4.“
29)
V čl. 842d odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Jestliže je zboží, na které se vztahuje jedna z výjimek z povinnosti podat výstupní souhrnné celní prohlášení podle čl. 842a odst. 4, dopravováno mimo celní území Společenství, provede se v případě, že je to nutné, analýza rizik při předložení zboží na základě dokumentace nebo jiných informací o tomto zboží.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 odst. 1 až 13 a odst. 15 až 29 se použijí ode dne 1. ledna 2011. Avšak v případě, že vývozní operace již byla zahájena před 1. lednem 2011 na základě průvodního správního dokladu v souladu s čl. 793c odst. 1, celní úřad výstupu uplatní opatření stanovená v článku 793c počínaje tímto datem.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. května 2010.
A BIZOTTSÁG 430/2010/EU RENDELETE
(2010. május 20.)
a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló 2454/93/EGK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 247. cikkére,
mivel:
(1)
A 648/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) bevezette a 2913/92/EGK rendeletbe a belépési és kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatok elektronikus úton történő benyújtásának kötelezettségét. A 2454/93/EGK bizottsági rendelet (3) egyes rendelkezéseitől való eltérést lehetővé tévő 273/2009/EK bizottsági rendelet (4)2010. december 31-ig tartó átmeneti időszakról rendelkezik, amelynek során a gazdasági szereplőknek lehetőségük van, de nem kötelesek elektronikus úton benyújtani a belépési, illetve a kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatokat.
(2)
Indokolt kiigazítani a belépési és kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatokra vonatkozó szabályokat annak érdekében, hogy csökkenjenek az adminisztratív terhek azokban az esetekben, amikor biztonsági és védelmi célból nincs szükség ilyen nyilatkozatokra. A kockázatelemzések hatékonyságának fokozása céljából ugyanakkor helyénvaló kötelezővé tenni ilyen nyilatkozatok benyújtását a vámmentességek közösségi rendszerének létrehozásáról szóló, 2009. november 16-i 1186/2009/EK tanácsi rendelet (5) 2. cikke (1) bekezdésének d) pontja szerinti azon háztartási célú ingóságok esetében, amelyeknek a szállítására fuvarozási szerződés alapján kerül sor.
(3)
Bizonyos esetekben biztonsági és védelmi szempontból nincs szükség a biztonsági és védelmi adatoknak a vámáru-nyilatkozatokban való feltüntetésére és a nyilatkozatok benyújtására vonatkozó konkrét határidő meghatározására, ezért helyénvaló e tekintetben további mentesítéseket bevezetni; e mentesítések azonban csak a vámáru-nyilatkozatokra vonatkozó általános szabályok sérelme nélkül alkalmazhatók, függetlenül a nyilatkozatok benyújtásának formájától.
(4)
Egyes olyan esetekben, amikor a kiviteli nyilatkozatokra vonatkozó, biztonsággal és védelemmel kapcsolatos határidőket nem kell alkalmazni (mint például a hajózási és repülési készletek esetében), indokolt, hogy a vámhatóságok engedélyezhessék a megbízható gazdasági szereplőknek, hogy a kivitt árukat saját nyilvántartásukba bejegyezzék, és kiviteli műveleteikről rendszeres időközönként, az áruknak a közösségi vámterületről történő kiszállítását követően tegyenek jelentést.
(5)
A 2454/93/EGK rendeletet módosító 1192/2008/EK bizottsági rendelet (6) közös kritériumokat és egységes kérelem-formanyomtatványt vezetett be az egyszerűsített nyilatkozattételi és a helyi vámkezelési eljárás alkalmazásának engedélyezésére vonatkozóan. Helyénvaló egyértelművé tenni, hogy a szóban forgó szabályokat valamennyi vámeljárásra alkalmazni kell. Ugyanez a rendelet 2011. január 1-jei hatállyal bevezette továbbá a 253a. cikkbe azt az előírást, miszerint az egyszerűsített nyilatkozattételi, illetve helyi vámkezelési eljárás alkalmazásának feltétele, hogy a vámáru-nyilatkozatokat és az értesítéseket elektronikus formában nyújtsák be. Egyes tagállamok arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy az ehhez szükséges rendszerek esetleg nem minden esetben állnak majd rendelkezésre az említett időpontra. Feltéve, hogy hatékony kockázatelemzésre kerül sor, helyénvaló lehetővé tenni az érintett tagállamok számára, hogy a Közösségi Vámkódex létrehozásáról (Modernizált Vámkódex) szóló, 2008. április 23-i 450/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) alkalmazásának megkezdéséig az általuk meghatározott feltételekkel az elektronikustól eltérő formában benyújtott vámáru-nyilatkozatokat és értesítéseket is elfogadhassák.
(6)
Azon esetekre, mikor az átmeneti megőrzésben lévő vagy I. típusú ellenőrzés alá tartozó vámszabad területen tárolt áruknak a közösségi vámterületről történő újrakiviteléhez nem kell kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatot benyújtani, alternatív eszközt szükséges meghatározni az újrakivitel és a felelős személyek nyilvántartására és bejelentésére.
(7)
Helyénvaló egyértelművé tenni, hogy a kiviteli vámalakiságokat nemcsak a Közösség vámterületén kívüli rendeltetési helyre szállítandó közösségi áruk esetében kell elvégezni, hanem az adómentes repülési és hajózási készletek tekintetében is, annak érdekében, hogy az ilyen készleteket szállító személyek megkapják az adómentesség feltételét képező igazolást a Közösség vámterületéről történő kiléptetésre vonatkozóan. Indokolt ugyanezeket a szabályokat alkalmazni nem közösségi áruknak újrakiviteli nyilatkozat alapján történő újrakivitelekor is.
(8)
A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (8) 278., 279. és 280. cikke, valamint a jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezésekről és a 92/12/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. december 16-i 2008/118/EK tanácsi irányelv (9) 3. cikke kötelezővé teszi a behozatali és a kiviteli vámalakiságok alkalmazását azokban az esetekben, amikor közösségi árukat olyan, a Közösség vámterületének részét képező területre, illetve területről szállítanak, amelyen az említett irányelvek nem alkalmazandók. Helyénvaló hivatkozni az említett rendelkezésekre, és a szóban forgó árumozgások tekintetében mentességet biztosítani a biztonsági és védelmi adatok szolgáltatásával, valamint a biztonsági és védelmi célú ellenőrzésekre vonatkozó konkrét határidők betartásával kapcsolatos követelmény alól, tekintve, hogy az érintett rendelkezéseket csak a Közösség vámterületére behozott, illetve onnan kiszállított árukra kell alkalmazni. A Helgolandra, a San Marino Köztársaságba és a Vatikánváros Államba szállított áruk esetében - az említett területek földrajzi elhelyezkedésére való tekintettel - szintén nem szükséges megkövetelni a biztonsági és védelmi célú ellenőrzésekre vonatkozó konkrét határidők betartását és a biztonsági és védelmi adatok benyújtását.
(9)
Helyénvaló meghatározni, hogy melyik vámhivatalnál kell benyújtani a kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatot, valamint hogy ki az ilyen nyilatkozat benyújtásáért felelős személy. Ezzel összefüggésben indokolt rendelkezni az olyan helyzetekről is, amikor a gazdasági szereplő a kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozat helyett olyan árutovábbítási nyilatkozatot nyújt be, amelyben szerepelnek a kérdéses kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozat adatai.
(10)
Annak érdekében, hogy a kiléptető vámhivatal számára egyszerűbbé váljon a vámfelügyelet gyakorlása, szükséges pontosan meghatározni azon személyek kötelezettségeit, akik az árukat a közösségi vámterületről történő kiszállításuk előtt egy másik személynek átadják, továbbá azon személyek kötelezettségeit is, akiknek tájékoztatást kell nyújtaniuk a kiléptető vámhivatalnak az áruk kiviteléről. Helyénvaló, hogy ugyanezek a kötelezettségek vonatkozzanak azokra az esetekre is, amikor a kivitelre bejelentett és a kiléptető vámhivatalnál vám elé állított árukat időközben már nem kívánják kivinni a Közösség vámterületéről, és a szóban forgó árukat elszállítják a kiléptető vámhivatalból.
(11)
A 2008/118/EK irányelv értelmében 2011. január 1-jétől kötelező a jövedéki termékek mozgásának ellenőrzésére szolgáló számítógépes rendszer használata a jövedéki adó felfüggesztésével szállított jövedéki termékek esetében. Az említett irányelvnek megfelelően a Közösség vámterületén kívüli rendeltetési helyre szánt, jövedékiadó-felfüggesztés alatt álló közösségi árukat a számítógépes rendszer alkalmazásán alapuló kiviteli eljárás keretében kell szállítani. A jövedékiadó-köteles termékek adófelfüggesztéses eljárás mellett történő szállításához szükséges adminisztratív kísérőokmányról szóló, 1992. szeptember 11-i 2719/92/EGK bizottsági rendeletben (10) az adminisztratív kísérőokmány használatára vonatkozóan előírt egyedi szabályokat ezért 2011. január 1-jei hatállyal el kell hagyni. Az ezen időpontot megelőzően, adminisztratív kísérőokmány alapján megindított kiviteli eljárásokat a 2454/93/EGK rendelet 793c. cikkének 2010. december 31-én hatályos változatával összhangban kell lezárni.
(12)
Helyénvaló úgy rendelkezni, hogy e módosítások semmiféle változtatást ne tegyenek szükségessé azokban az elektronikus rendszerekben, amelyek e rendelet alkalmazásának megkezdésekor már működnek, illetve amelyeknek addigra működésbe kell lépniük.
(13)
Az e rendeletben előírt rendelkezések összhangban vannak a Vámkódex Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 2454/93/EGK rendelet a következőképpen módosul:
1.
Az 1. cikk a következő 18. ponttal egészül ki:
„18.
Kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozat: a Vámkódex 182c. cikke szerinti gyűjtő vámáru-nyilatkozat, amelyet - amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik - a Közösség vámterületéről történő kiszállításra szánt árukra vonatkozóan be kell nyújtani.”
2.
A 181c. cikk a következőképpen módosul:
a)
az e) pont helyébe a következő szöveg lép:
„e)
azok az áruk, amelyekre vonatkozóan a 230., a 232. és a 233. cikkel összhangban egyéb módon is vámáru-nyilatkozatot lehet tenni, kivéve azokat az 1186/2009/EK tanácsi rendelet (11) 2. cikke (1) bekezdésének d) pontja szerinti háztartási célú ingóságokat, továbbá azokat a raklapokat, konténereket, valamint közúti, vasúti, légi, tengeri és belvízi szállítóeszközöket, amelyek szállítása fuvarozási szerződés alapján történik;
b)
a g) pont helyébe a következő szöveg lép:
„g)
azok az áruk, amelyek esetében a 225. és a 227. cikkel, valamint a 229. cikk (1) bekezdésével összhangban szóbeli vámáru-nyilatkozatot lehet tenni, kivéve azokat az 1186/2009/EK rendelet 2. cikke (1) bekezdésének d) pontja szerinti háztartási célú ingóságokat, továbbá azokat a raklapokat, konténereket, valamint közúti, vasúti, légi, tengeri és belvízi szállítóeszközöket, amelyek szállítása fuvarozási szerződés alapján történik;”
c)
az m) pont helyébe a következő szöveg lép:
„m)
a Közösség vámterületén letelepedett személy által üzemeltetett tengeri fúró- vagy termelési platformokról, illetve szélturbinákból közvetlenül a Közösség vámterületére beszállított következő áruk:
i.
olyan áruk, amelyeket az említett platformokba, illetve szélturbinákba beépítettek, ha a beszállítás célja ezen platformok vagy szélturbinák építése, javítása, karbantartása vagy átalakítása;
ii.
az említett platformokra vagy szélturbinákba felszerelt, illetve az említett platformok vagy szélturbinák felszereléseként használt áruk;
iii.
az említett platformokon, illetve szélturbinákban használt vagy elfogyasztott egyéb ellátmány; és
iv.
az említett platformokról, illetve szélturbinákból származó, hulladéknak minősülő termék, ha nem minősül veszélyes hulladéknak;”
d)
a cikk szövege a következő o) ponttal egészül ki:
„o)
a Közösség vámterületének részét képező olyan területekről beszállított áruk, ahol a 2006/112/EK tanácsi irányelv (12) és a 2008/118/EK tanácsi irányelv (13) nem alkalmazandó, valamint a Helgolandról, a San Marino Köztársaságból és a Vatikánváros Államból a Közösség vámterületére beszállított áruk.
3.
A 184d. cikk (3) bekezdésében a „181c. cikk c)-i) és l)-n) pontjának” szövegrész helyébe a „181c. cikk c)-i) és l)-o) pontjának” szövegrész lép.
4.
A 189. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„Azokat a Közösség vámterületére beszállított árukat azonban, amelyeket a szállítás során egy adott szállítóeszközről lerakodnak, majd ugyanarra a szállítóeszközre visszarakodnak abból a célból, hogy lehetővé tegyék más áruk ki- vagy berakodását, nem kell vám elé állítani.”
5.
A 253a. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„Abban az esetben azonban, ha nem áll a vámhatóságok vagy a gazdasági szereplők rendelkezésére az egyszerűsített vámáru-nyilatkozatok vagy a helyi vámkezelési eljáráshoz kapcsolódó értesítések benyújtására vagy fogadására szolgáló, adatfeldolgozási technikát alkalmazó számítógépes rendszer, a vámhatóságok az általuk meghatározott egyéb formában benyújtott nyilatkozatokat és értesítéseket is elfogadhatják, feltéve, hogy az alapján hathatós kockázatelemzés végezhető.”
6.
A 261. cikkben az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A kérelmező akkor kap engedélyt az egyszerűsített nyilatkozattételi eljárás alkalmazására, ha a 253., a 253a., a 253b. és a 253c. cikkben említett feltételek és kritériumok teljesülnek.”
7.
A 264. cikkben az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A kérelmező akkor kap engedélyt a helyi vámkezelési eljárás alkalmazására, ha a 253., a 253a., a 253b. és a 253c. cikkben említett feltételek és kritériumok teljesülnek.”
8.
A 269. cikkben az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A kérelmező akkor kap engedélyt az egyszerűsített nyilatkozattételi eljárás alkalmazására, ha a 253., a 253a., a 253b., a 253c. és a 270. cikkben említett feltételek és kritériumok teljesülnek.”
9.
A 272. cikkben az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A kérelmező akkor kap engedélyt a helyi vámkezelési eljárás alkalmazására, ha a (2) bekezdésben és a 253., a 253a., a 253b., a 253c. és a 274. cikkben említett feltételek és kritériumok teljesülnek.”
10.
A 279. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„279. cikk
A 786-796e. cikkben előírt kiviteli vámalakiságok az e fejezetben foglaltaknak megfelelően egyszerűsíthetőek.”
11.
A 282. cikkben az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Az egyszerűsített nyilatkozattételi eljárás alkalmazása a 253., a 253a., a 253b., a 253c. cikkben, a 261. cikk (2) bekezdésében, valamint - értelemszerűen - a 262. cikkben megállapított feltételekkel és módon engedélyezhető.”
12.
A 283. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„283. cikk
A helyi vámkezelési eljárásra vonatkozó engedélyt a 253., a 253a., a 253b. és a 253c. cikkben foglalt feltételek szerint és módon minden olyan személynek (a továbbiakban: elfogadott exportőr) meg kell adni, aki a kiviteli eljárást a saját helyiségében vagy területén vagy a vámhatóság által kijelölt vagy jóváhagyott más helyen kívánja lefolytatni.”
13.
A 284. cikket el kell hagyni.
14.
A 285a. cikk az alábbi (1a) bekezdéssel egészül ki:
„(1a) Azokban az esetekben, amikor az 592a. vagy az 592d. cikk alkalmazandó, a vámhatóságok engedélyezhetik a gazdasági szereplőknek, hogy az egyes kiviteli műveleteket azonnal bejegyezzék saját nyilvántartásukba, és az összes műveletet együtt, rendszeres időközönként, legfeljebb egy hónappal az áruknak a közösségi vámterületről történő kiszállítását követően, kiegészítő vámáru-nyilatkozatban jelentsék be az engedélyező vámhivatalnak. Ilyen engedély a következő feltételekkel adható:
a)
a gazdasági szereplő kizárólag tilalom vagy korlátozás alá nem eső áruk esetében használja az engedélyt;
b)
a gazdasági szereplő minden olyan információt a kiviteli vámhivatal rendelkezésére bocsát, amelyet az említett vámhivatal szükségesnek ítél ahhoz, hogy elvégezhesse az áruk ellenőrzését;
c)
amennyiben a kiviteli vámhivatal nem azonos a kiléptető vámhivatallal, a vámhatóságok előzetesen hozzájárulnak a szóban forgó eljárás alkalmazásához, és a b) pontban említett információkhoz a kiléptető vámhivatal is hozzáfér.
Az első albekezdésben említett eljárás alkalmazása esetén az áruk nyilvántartásba vétele egyenértékű azok kivitel, illetve kiléptetés céljára történő kiadásával.”
15.
Az 592a. cikk a következőképpen módosul:
a)
az e) pont helyébe a következő szöveg lép:
„e)
azok az áruk, amelyekre vonatkozóan a 231. cikkel, a 232. cikk (2) bekezdésével és a 233. cikkel összhangban egyéb módon is vámáru-nyilatkozatot lehet tenni, kivéve azokat az 1186/2009/EK rendelet 2. cikke (1) bekezdésének d) pontja szerinti háztartási célú ingóságokat, továbbá azokat a raklapokat, konténereket, valamint közúti, vasúti, légi, tengeri és belvízi szállítóeszközöket, amelyek szállítása fuvarozási szerződés alapján történik;”
b)
a g) pont helyébe a következő szöveg lép:
„g)
azok az áruk, amelyek esetében a 226. és a 227. cikkel, valamint a 229. cikk (2) bekezdésével összhangban szóbeli vámáru-nyilatkozatot lehet tenni, kivéve azokat az 1186/2009/EK rendelet 2. cikke (1) bekezdésének d) pontja szerinti háztartási célú ingóságokat, továbbá azokat a raklapokat, konténereket, valamint közúti, vasúti, légi, tengeri és belvízi szállítóeszközöket, amelyek szállítása fuvarozási szerződés alapján történik;”
c)
az l) pont helyébe a következő szöveg lép:
„l)
a közvetlenül a Közösség vámterületén letelepedett személy által üzemeltetett tengeri fúró- vagy termelési platformokra, illetve szélturbinákba a Közösség vámterületéről kiszállított következő áruk:
i.
az említett platformok, illetve szélturbinák építése, javítása, karbantartása vagy átalakítása céljából való felhasználásra szánt áruk;
ii.
az említett platformokra vagy szélturbinákba való felszerelésre, illetve az említett platformok vagy szélturbinák felszereléseként való használatra szánt áruk;
iii.
az említett platformokon, illetve szélturbinákban történő használatra vagy fogyasztásra szánt egyéb ellátmány;”
d)
a bekezdés a következő n)-p) ponttal egészül ki:
„n)
azok az áruk, amelyekre a diplomáciai kapcsolatokról szóló, 1961. április 18-i Bécsi Szerződés, a konzuli kapcsolatokról szóló, 1963. április 24-i Bécsi Egyezmény vagy más konzuli egyezmények alapján, vagy a különleges küldetésekről szóló, 1969. december 16-i New York-i Egyezmény alapján mentesség biztosítható;
o)
a hajókba vagy légi járművekbe alkatrészként vagy tartozékként történő beszerelés céljából szállított áruk, a hajók vagy légi járművek üzemeltetéséhez szükséges üzemanyagok, kenőanyagok és gáz, valamint a fedélzeten elfogyasztandó vagy értékesítendő élelmiszerek és egyéb árucikkek;
p)
az olyan, a Közösség vámterületének részét képező területekre szánt áruk, ahol a 2006/112/EK irányelv és a 2008/118/EK irányelv nem alkalmazandó, valamint az e területekről egyéb, a Közösség vámterületén található rendeltetési helyre feladott áruk, továbbá a Közösség vámterületéről Helgolandra, a San Marino Köztársaságba és a Vatikánváros Államba feladott áruk.”
16.
Az 592b. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdésben az e) pontot el kell hagyni;
b)
a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Amennyiben a vámáru-nyilatkozat benyújtása nem adatfeldolgozási eljárás útján történik, az (1) bekezdés a) pontjának iii. és iv. alpontjában, valamint b), c) és d) pontjában megállapított határidő legalább négy óra.”
17.
Az 592 g. cikkben az „592a. cikk c)-m) pontja” szövegrész helyébe az „592a. cikk c)-p) pontja” szövegrész lép.
18.
A IV. cím 2. fejezete a következő 786. cikkel egészül ki:
„786. cikk
(1) A Vámkódex 161. cikkének (1) bekezdése szerinti kiviteli eljárás a Közösség vámterületén kívüli rendeltetési helyre szállítandó közösségi áruk esetében alkalmazandó.
(2) A kiviteli nyilatkozatra vonatkozóan e fejezetben megállapított alakiságok alkalmazandók abban az esetben is, ha
a)
közösségi árukat olyan, a Közösség vámterületén belüli területre, illetve területről kell szállítani, ahol a 2006/112/EK, illetve a 2008/118/EK tanácsi irányelv nem alkalmazandó;
b)
közösségi árukat repülési és hajózási készletekként adómentesen szállítanak, függetlenül a légi jármű vagy a hajó úti céljától.
Az a) és a b) pontban említett esetekben azonban nem szükséges feltüntetni a kiviteli nyilatkozatban a 30A. mellékletben a kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatra vonatkozóan meghatározott adatokat.”
19.
A 792a. cikk (2) bekezdésében a „793a. cikk (6) bekezdésében” szövegrész helyébe a „793. cikk (2) bekezdés második albekezdésének b) pontjában” szövegrész lép.
20.
A 793. cikk a következő (3) bekezdéssel egészül ki:
„(3) A (2) bekezdés második albekezdésének b) pontjában említett esetekben, amikor az egyetlen fuvarozási szerződés alapján átvett áruk a Közösség vámterületéről történő kiléptetés tényleges helye szerinti vámhivatalba érkeznek, a fuvarozó kérésre közli az adott hivatallal az alábbi adatok valamelyikét:
a)
a kiviteli nyilatkozatban szereplő művelethivatkozási szám, ha van ilyen; vagy
b)
az érintett árukra vonatkozó egyetlen fuvarozási szerződés vagy kiviteli nyilatkozat példánya; vagy
c)
az egyedi szállítmányhivatkozási szám vagy a fuvarokmány hivatkozási száma, valamint a csomagok száma és - konténerben történő szállítás esetén - a berendezés azonosító száma; vagy
d)
az egyetlen fuvarozási szerződésre vagy az áruknak a Közösség vámterületéről történő kiszállítására vonatkozó, az árukat átvevő személy adatfeldolgozó rendszerében vagy valamely más kereskedelmi adatfeldolgozó rendszerben szereplő információk.”
21.
A 793a. cikk (6) bekezdését el kell hagyni.
22.
A 793c. cikket el kell hagyni.
23.
A 796c. cikk második bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Az ilyen értesítésnek tartalmaznia kell a kiviteli nyilatkozatban szereplő művelethivatkozási számot.”
24.
A 796d. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A 793. cikk (2) bekezdése második albekezdésének b) pontjában foglaltak sérelme nélkül, a kiléptető vámhivatalnak meg kell győződnie arról, hogy a vám elé állított áruk megfelelnek a nyilatkozatban szereplő áruknak, és felügyelnie kell az áruknak a közösségi vámterületről való tényleges kiléptetését. Az áruk vizsgálatát a kiléptető vámhivatal a kiviteli vámhivataltól kapott és az ilyen vizsgálat alapjául szolgáló »Előzetes kiviteli jelentés« üzenet felhasználásával végzi el.
Annak érdekében, hogy lehetővé váljon a vámfelügyelet gyakorlása az olyan esetekben, amikor az árukat kirakodják egy adott szállítóeszközről és átadják egy másik, azokat birtokló személynek, majd berakodják őket egy másik szállítóeszközre, amely a kiléptető vámhivatalnál történő vám elé állítás után kiszállítja az árukat a Közösség vámterületéről, a következő rendelkezéseket kell alkalmazni:
a)
Az áruk birtokosa legkésőbb az áruk átadásakor közli az áruk következő birtokosával az egyedi szállítmányhivatkozási számot vagy a fuvarokmány hivatkozási számát, valamint a csomagok számát vagy - konténerben történő szállítás esetén - a berendezés azonosító számát, továbbá a kiviteli nyilatkozatban szereplő művelethivatkozási számot, amennyiben kiadtak ilyet. Ezen adatok közlése történhet elektronikus úton és/vagy kereskedelmi, kikötői vagy szállítási információs rendszerek és eljárások alkalmazásával, illetve - amennyiben ezek egyike sem áll rendelkezésre - bármely más módon. Az árukat átvevő személy legkésőbb az átvételkor rögzíti az árukat közvetlenül előtte birtokló személy által közölt adatokat.
b)
A fuvarozó addig nem rakodhatja be a Közösség vámterületén kívülre szállítandó árukat, amíg rendelkezésére nem állnak az a) pontban említett információk.
c)
A fuvarozó az a) pontban említett információk benyújtása útján értesíti a kiléptető vámhivatalt az áruk kilépéséről, kivéve, ha a szóban forgó információk a meglévő kereskedelmi, kikötői vagy szállítási információs rendszereken vagy eljárásokon keresztül már hozzáférhetők a vámhatóságok számára. Ez az értesítés lehetőség szerint valamely meglévő manifeszt vagy más, fuvarozással kapcsolatos jelentéstételi kötelezettség részét képezi.
A második albekezdés alkalmazásában »fuvarozó« az a személy, aki az árukat a Közösség vámterületéről kiszállítja, vagy aki az áruknak a Közösség vámterületéről történő kiszállításáért a felelősséget viseli. Mindazonáltal:
-
kombinált szállítás esetén, amikor a Közösség vámterületét elhagyó tényleges szállítóeszköz csupán egy másik, olyan szállítóeszközt szállít, amely, miután a tényeges szállítóeszköz megérkezett rendeltetési helyére, maga is saját erőből tényleges szállítóeszközként kezd mozogni, akkor fuvarozón az a személy értendő, aki azt a szállítóeszközt üzemelteti, amelyik a Közösség vámterületét elhagyó szállítóeszköznek a maga rendeltetési helyére történő megérkezését követően saját erőből mozog,
-
a tengeri vagy légi fuvarozás azon eseteiben, amikor szállítóeszköz-megosztási vagy szerződéses megállapodás van hatályban, a fuvarozó az a személy, aki az árunak a Közösség vámterületéről való tényleges fuvarozására vonatkozóan szerződéses kötelezettséget vállalt, és hajóraklevelet vagy légi fuvarlevelet állított ki.”
b)
a cikk a következő (4) bekezdéssel egészül ki:
„(4) A 792a. cikkben foglaltak sérelme nélkül, ha a kivitelre bejelentett árukat időközben már nem kívánják kiszállítani a Közösség vámterületéről, az a személy, aki az árukat elszállítja a kiléptető vámhivataltól azzal a céllal, hogy azokat valamely, a Közösség vámterületén található helyre fuvarozza, benyújtja a kiléptető vámhivatalnak az (1) bekezdés második albekezdésének a) pontjában említett információkat. Ezeket az információkat bármilyen formában meg lehet adni.”
25.
A 796da. cikk (4) bekezdésében az e) pont helyébe a következő szöveg lép:
„e)
a kőolaj- vagy földgázkitermelésre szolgáló fúró- vagy termelési platformokra, illetve a szélturbinákba szállított áruról a gazdasági szereplő által vezetett nyilvántartással.”
26.
A 841. cikk (1) bekezdésében a „787-796e. cikket” szövegrész helyébe a „786. cikk (1) bekezdését, és (2) bekezdésének b) pontját, valamint a 787-796e. cikket” szövegrész lép.
27.
A 841a. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„841a. cikk
(1) A Vámkódex 182. cikke (3) bekezdésének harmadik mondatában meghatározottaktól eltérő esetekben az újrakivitelt kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozat benyújtásával, a 842a-842e. cikkben foglaltaknak megfelelően be kell jelenteni, kivéve, ha e követelmény alól a 842a. cikk (3) vagy (4) bekezdése mentességet ad.
(2) Azokban az esetekben, amikor átmeneti megőrzésben lévő vagy I. típusú ellenőrzés alá tartozó vámszabad területen tárolt áruk újrakivitelére kerül sor, és ehhez nincs szükség vámáru-nyilatkozatra vagy kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatra, az újrakivitelről az áruknak a vámhatóságok által előírt formában történő kiléptetését megelőzően értesíteni kell az azon hely szerint illetékes vámhivatalt, ahonnan az áruk a Közösségi vámterületén kívülre kerülnek.
A (3) bekezdésben említett személy saját kérésére engedélyt kap arra, hogy az értesítés egy vagy több adatát módosítsa. Azt követően, hogy az értesítésben szereplő áruk elhagyták a Közösség vámterületét, már nem hajtható végre ilyen módosítás.
(3) A (2) bekezdés első albekezdésében említett értesítést a fuvarozónak kell megküldenie. Az átmeneti megőrzésre igénybe vett létesítmény üzemeltetőjének, az I. típusú ellenőrzés alá tartozó vámszabad területen található raktárlétesítmény üzemeltetőjének vagy bármely más, az áruk vám elé állítására képes személynek kell azonban benyújtania az értesítést abban az esetben, ha a fuvarozó előzetesen tájékoztatást kapott arról, hogy az e bekezdés második mondatában említett személy benyújtja az értesítést, és ehhez szerződéses megállapodás alapján hozzájárulását adta. A kiléptető vámhivatal ellenkező bizonyíték hiányában vélelmezheti, hogy a fuvarozó szerződéses megállapodás alapján hozzájárulását adta, és az értesítés benyújtása az ő tudtával történt.
A fuvarozó fogalmának meghatározását illetően a 796d. cikk (1) bekezdésének utolsó albekezdését kell alkalmazni.
(4) Azokban az esetekben, amikor a (2) bekezdés első albekezdésében említett értesítést követően az árukat mégsem kívánják már kiszállítani a Közösség vámterületéről, a 796d. cikk (4) bekezdését kell értelemszerűen alkalmazni.”
28.
A 842a. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„842a. cikk
(1) A (3) és a (4) bekezdésben foglaltak sérelme nélkül, amennyiben az áruknak a közösségi vámterületről történő kiszállításához nincs szükség vámáru-nyilatkozatra, a kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatot a kiléptető vámhivatalnál kell benyújtani.
(2) E fejezet alkalmazásában a »kiléptető vámhivatal«:
a)
az azon hely szerint illetékes vámhivatal, ahonnan az áruk a Közösség vámterületén kívülre kerülnek; vagy
b)
amennyiben az áruk légi vagy tengeri úton hagyják el a Közösség vámterületét, az azon hely szerint illetékes vámhivatal, ahol az árukat berakodják arra a hajóra vagy légi járműre, amelyen valamely, a Közösség vámterületén kívüli rendeltetési helyre szállítják őket.
(3) Nem kell benyújtani kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatot akkor, ha az abban feltüntetendő adatok szerepelnek valamely elektronikus árutovábbítási nyilatkozatban, feltéve, hogy a rendeltetési vámhivatal megegyezik a kiléptető vámhivatallal vagy a Közösség vámterületén kívül van.
(4) Nem szükséges kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatot benyújtani a következő esetekben:
a)
az 592a. cikkben felsorolt mentesítések;
b)
ha az árukat valamely, a Közösség vámterületén lévő kikötőben vagy repülőtéren rakodják be, és az érintett áruk rendeltetési helye egy másik közösségi kikötő vagy repülőtér, feltéve, hogy a kiléptető vámhivatalnak kérésre megfelelő bizonyítékot bocsátanak rendelkezésére - kereskedelmi, kikötői vagy fuvarozási árujegyzék vagy rakományjegyzék formájában - a kirakodás tervezett helyére vonatkozóan. Ugyanez vonatkozik azokra az esetekre, amikor az érintett árukat szállító hajónak vagy légi járműnek ki kell kötnie, illetve le kell szállnia valamely, a Közösség vámterületén kívül található kikötőben vagy repülőtéren, és az áruknak a hajó vagy a légi jármű fedélzetén kell maradniuk a szóban forgó kikötőben vagy repülőtéren való tartózkodás ideje alatt;
c)
ha az árukat egy adott kikötőben vagy repülőtéren nem rakodják ki arról a szállítóeszközről, amely azokat a Közösség vámterületére beszállította és onnan ki is fogja szállítani;
d)
ha az árukat valamely, a Közösség vámterületén belüli előző kikötőben vagy repülőtéren rakodták be, és azon a szállítóeszközön maradnak, amely kiszállítja őket a Közösség vámterületéről;
e)
ha az átmeneti megőrzésben lévő vagy I. típusú ellenőrzés alá tartozó vámszabad területen tárolt árukat az őket az adott átmeneti megőrzési raktárba vagy vámszabad területre fuvarozó szállítóeszközről egyazon vámhivatal felügyelete mellett átrakodják arra a hajóra, repülőgépre vagy vonatra, amely azután az említett átmeneti megőrzési raktárból vagy vámszabad területről kiszállítja őket a Közösség vámterületéről, feltéve, hogy
i.
az átrakodásra attól az időponttól számítva tizennégy naptári napon belül kerül sor, amikor az árukat átmeneti megőrzés alá helyezés vagy I. típusú ellenőrzés alá tartozó vámszabad területen való elhelyezés céljából vám elé állították; rendkívüli körülmények fennállása esetén a vámhatóságok meghosszabbíthatják ezt az időszakot a szóban forgó körülmények elhárítása érdekében;
ii.
a vámhatóságok rendelkeznek az árukra vonatkozó információkkal; és
iii.
a fuvarozó tudomása szerint nincs változás az áruk rendeltetési helyét és a címzettet illetően;
f)
ha az átmeneti megőrzésre szolgáló létesítmény üzemeltetőjének, a fuvarozónak vagy a kikötő/repülőtér üzemeltetőjének adatfeldolgozó rendszerén vagy egyéb, a vámhatóságok által előzetesen jóváhagyott kereskedelmi adatfeldolgozó rendszeren keresztül a kiléptető vámhivatal rendelkezésére áll annak bizonyítéka, hogy a Közösség vámterületéről kiszállítandó áruk már szerepeltek valamely, a kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozat adatait tartalmazó vámáru-nyilatkozatban.
A 842d. cikk (2) bekezdésében foglaltak sérelme nélkül, az a)-f) pontban említett esetekben a vámellenőrzések során figyelembe kell venni a helyzet különleges jellegét.
(5) A kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatot - amenynyiben szükség van ilyenre - a fuvarozónak kell benyújtania. Az átmeneti megőrzésre igénybe vett létesítmény üzemeltetőjének, az I. típusú ellenőrzés alá tartozó vámszabad területen található raktárlétesítmény üzemeltetőjének vagy bármely más, az áruk vám elé állítására képes személynek kell azonban benyújtania ezt a nyilatkozatot abban az esetben, ha a fuvarozó előzetesen tájékoztatást kapott arról, hogy az e bekezdés második mondatában említett személy benyújtja a nyilatkozatot, és ehhez szerződéses megállapodás alapján hozzájárulását adta. A kiléptető vámhivatal ellenkező bizonyíték hiányában vélelmezheti, hogy a fuvarozó szerződéses megállapodás alapján hozzájárulását adta, és a nyilatkozat benyújtása az ő tudtával történt.
A fuvarozó fogalmának meghatározását illetően a 796d. cikk (1) bekezdésének utolsó albekezdését kell alkalmazni.
(6) Azokban az esetekben, amikor kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozat benyújtását követően az árukat mégsem kívánják már kiszállítani a Közösség vámterületéről, a 796d. cikk (4) bekezdését kell értelemszerűen alkalmazni.”
29.
A 842d. cikk (2) bekezdésének második albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„Ha olyan árukat szállítanak ki a Közösség területéről, amelyekre kiterjed a 842a. cikk (4) bekezdésében a kilépési gyűjtő vámáru-nyilatkozatra vonatkozó követelmény tekintetében biztosított mentesítések valamelyike, a kockázatelemzést szükség esetén az áruk vám elé állításakor kell elvégezni, az árukra vonatkozó okmányok vagy egyéb információ alapján.”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Az 1. cikk 1-13. és 15-29. pontjában foglaltakat 2011. január 1-jétől kell alkalmazni. Azokban az esetekben azonban, amikor a kiviteli művelet 2011. január 1. előtt, a 793c. cikk (1) bekezdése szerinti adminisztratív kísérőokmány alapján kezdődött meg, a kiléptető vámhivatal a 793c. cikkben megállapított intézkedéseket az említett időpontban és azután is alkalmazza.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2010. május 20-án.