SMĚRNICE KOMISE 2010/60/EU
ze dne 30. srpna 2010,
kterou se stanovují některé odchylky pro uvádění směsí osiv pícnin určených k uchování přirozeného životního prostředí na trh
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 66/401/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva pícnin na trh (1), a zejména na čl. 13 odst. 1 čtvrtý pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Otázky biologické rozmanitosti a zachování genetických zdrojů rostlin získávají v průběhu posledních let stále více na významu, jak ukazuje vývoj na mezinárodní úrovni a na úrovni EU. Jako příklady lze uvést rozhodnutí Rady 93/626/EHS ze dne 25. října 1993 o uzavření Úmluvy o biologické rozmanitosti (2), rozhodnutí Rady 2004/869/ES ze dne 24. února 2004 o uzavření Mezinárodní smlouvy o genetických zdrojích rostlin pro výživu a zemědělství jménem Evropského společenství (3), nařízení Rady (ES) č. 870/2004 ze dne 26. dubna 2004, kterým se zřizuje program Společenství pro zachování, popis, sběr a využití genetických zdrojů v zemědělství a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1467/94 (4), a nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (5). V rámci právních předpisů EU, jimiž se řídí uvádění směsí osiv pícnin na trh, a to směrnice 66/401/EHS, by měly být stanoveny zvláštní podmínky, aby byly tyto otázky zohledněny.
(2)
Aby bylo umožněno uvádění směsí osiv pícnin určených k uchování přirozeného životního prostředí na trh v rámci uchování genetických zdrojů (dále jen „směsi určené k uchování“) i v případech, kdy tyto směsi nesplňují některé obecné požadavky pro uvádění na trh stanovené ve směrnici 66/401/EHS, je nezbytné stanovit některé odchylky.
(3)
Aby se zajistilo, že směsi uváděné na trh jako směsi určené k uchování budou splňovat požadavky těchto odchylek, je nezbytné stanovit, že při uvádění těchto směsí na trh je zapotřebí povolení. Toto povolení by se mělo udělovat na základě žádosti.
(4)
Touto směrnicí by však neměla být dotčena směrnice Komise 2008/62/ES ze dne 20. června 2008, kterou se stanovují některé odchylky pro povolování zemědělských krajových odrůd a odrůd, které jsou přirozeně adaptovány na místní a regionální podmínky a ohroženy genetickou erozí, a pro uvádění osiva a sadby brambor těchto odrůd na trh (6), pokud jde o směsi určené k uchování obsahující uchovávané odrůdy ve smyslu směrnice 2008/62/ES.
(5)
Zvláštní oblasti ochrany vyhlášené členskými státy v souladu se směrnicí Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (7) jsou oblasti s přirozenými a polopřirozenými stanovišti, která si zasluhují ochranu. Tyto oblasti by měly být považovány za zdrojové oblasti směsí určených k uchování. Členské státy by také měly mít možnost vyhlásit další oblasti přispívající k uchování genetických zdrojů rostlin v případě, že tyto oblasti podléhají srovnatelným pravidlům.
(6)
Mělo by být stanoveno, že složky směsi určené k uchování se budou v povolení a na návěsce uvádět jako druhy, případně poddruhy. Zároveň by zde měly být uvedeny konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice. Pokud jde o tyto požadavky, u přímo sklízených směsí určených k uchování je nezbytné zohlednit použitou metodu sklizně.
(7)
Před vydáním povolení pro uvedení na trh je nezbytné stanovit odchylky pro zkoušku směsi určené k uchování prováděnou členskými státy. Způsob provádění zkoušek těchto směsí by měl také v určitých případech umožnit rozlišení mezi metodami sklizně směsí z jednotlivě pěstovaných plodin a přímo sklízených směsí určených k uchování.
(8)
Aby se zajistilo, že uvádění směsí určených k uchování na trh probíhá v souladu s cílem uchování genetických zdrojů, měla by být stanovena omezení, zejména pokud jde o oblast původu a zdrojovou oblast.
(9)
Mělo by být pevně stanoveno maximální množství směsí určených k uchování uváděných na trh. K zajištění toho, aby bylo toto maximální množství dodržováno, by měly členské státy od producentů vyžadovat, aby oznamovali množství směsí určených k uchování, u kterých chtějí žádat o povolení, a je-li to nutné, měly by příslušné množství producentům přidělovat.
(10)
Sledovatelnost směsí určených k uchování by měla být zajištěna prostřednictvím příslušných požadavků na uzavírání a označování.
(11)
K zajištění správného používání pravidel stanovených v této směrnici by mělo být prováděno úřední sledování.
(12)
Po uplynutí odpovídajícího období by Komise měla posoudit, zda jsou opatření stanovená touto směrnicí účinná.
(13)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Definice
Pro účely této směrnice:
a)
„zdrojovou oblastí“ se rozumí:
i)
oblast vyhlášená členským státem jako zvláštní oblast ochrany v souladu s čl. 4 odst. 4 směrnice 92/43/EHS,
ii)
oblast podílející se na uchování genetických zdrojů rostlin vyhlášená členským státem v souladu s vnitrostátním postupem založeném na kritériích srovnatelných s kritérii podle čl. 4 odst. 4 směrnice 92/43/EHS ve spojení s čl. 1 písm. k) a l) uvedené směrnice, která je spravována, chráněna a sledována způsobem odpovídajícím článkům 6 a 11 uvedené směrnice;
b)
„lokalitou sběru“ se rozumí část zdrojové oblasti, na níž byl proveden sběr osiva;
c)
„přímo sklízenou směsí“ se rozumí směs osiv uváděná na trh jako směs získaná v lokalitě sběru s čištěním nebo bez čištění;
d)
„směsí z jednotlivě pěstovaných plodin“ se rozumí směs osiv vyrobená podle následujícího procesu:
i)
v lokalitě sběru je získáno osivo jednotlivých druhů,
ii)
osivo uvedené v bodu i) se namnoží mimo lokalitu sběru jako jednodruhové osivo,
iii)
tato jednodruhová osiva se poté smíchají, a tak se vytvoří směs složená z rodů, druhů a případně poddruhů, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru.
Článek 2
Směsi určené k uchování
1. Odchylně od čl. 3 odst. 1 a 2 směrnice 66/401/EHS mohou členské státy povolit uvádění směsí různých rodů, druhů a případně poddruhů na trh, které jsou určeny k uchování přirozeného životního prostředí v kontextu uchování genetických zdrojů podle čl. 22a odst. 1 písm. b) uvedené směrnice.
Tyto směsi mohou obsahovat osivo pícnin, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS, a dále osivo rostlin, které nejsou pícninami ve smyslu uvedené směrnice.
Tyto směsi se dále označují jako „směsi určené k uchování“.
2. V případech, kdy směs určená k uchování obsahuje uchovávanou odrůdu, použije se směrnice 2008/62/ES.
3. Pokud není v této směrnici uvedeno jinak, použije se směrnice 66/401/EHS.
Článek 3
Oblast původu
Když členský stát udělí povolení k uvedení směsi určené k uchování na trh, určí zároveň oblast, s níž je směs přirozeně spojena a která se dále označuje jako „oblast původu“. Zohlední přitom informace od orgánů odpovědných za genetické zdroje rostlin nebo od organizací, které jsou v členských státech pro tento účel uznávány. Pokud se oblast původu nachází ve více než jednom členském státě, bude určena všemi dotčenými členskými státy na základě vzájemné dohody.
Článek 4
Povolení
1. Členské státy mohou povolit uvádění směsí určených k uchování na trh v jejich oblasti původu za podmínky, že tyto směsi splňují požadavky uvedené v článku 5 v případě přímo sklízených směsí, nebo požadavky uvedené v článku 6 v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin.
2. Povolení musí obsahovat tyto údaje:
a)
jméno a adresa producenta;
b)
metoda sklizně: přímá sklizeň nebo z jednotlivě pěstovaných plodin;
c)
procentní podíl hmotnosti složek představovaných jednotlivými druhy a případně poddruhy;
d)
v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice;
e)
množství směsi, které se má povolení týkat;
f)
oblast původu;
g)
omezení uvádění na trh v oblasti původu;
h)
zdrojová oblast;
i)
lokalita sběru a v případě směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin také lokalita, kde se provádí množení;
j)
typ stanoviště v lokalitě sběru;
k)
rok sběru.
3. Pokud jde o odst. 2 písm. c), u přímo sklízených směsí určených k uchování je dostačující uvést ty složky představované druhy a případně poddruhy, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro ochranu životního prostředí v kontextu zachování genetických zdrojů.
Článek 5
Požadavky pro získání povolení pro přímo sklízené směsi určené k uchování
1. Přímo sklízená směs určená k uchování musí být ve zdrojové oblasti získána z lokality sběru, která nebyla oseta po dobu 40 let před podáním žádosti producentem podle čl. 7 odst. 1. Zdrojová oblast musí spadat do oblasti původu.
2. Procentní podíl složek přímo sklízené směsi určené k uchování, které představují druhy a případně poddruhy typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro uchování přirozeného životního prostředí v rámci uchování genetických zdrojů, musí být vhodný pro potřeby obnovy typu stanoviště v lokalitě sběru.
3. Klíčivost složek uvedených v odstavci 2 musí být dostačující pro potřeby obnovy typu stanoviště v lokalitě sběru.
4. Maximální obsah druhů a případně poddruhů, které nesplňují podmínky stanovené v odstavci 2, nesmí překročit 1 % hmotnostní. Přímo sklízená směs určená k uchování nesmí obsahovat druhy Avena fatua, Avena sterilis a Cuscuta spp. Maximální obsah Rumex spp. jiných než Rumex acetosella a Rumex maritimus nesmí překročit 0,05 % hmotnostních.
Článek 6
Požadavky pro získání povolení pro směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin
1. Pokud jde o směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, osivo určené k výrobě směsi osiva z jednotlivě pěstovaných plodin musí být ve zdrojové oblasti získáno z lokality sběru, která nebyla oseta po dobu 40 let před podáním žádosti producentem podle čl. 7 odst. 1. Zdrojová oblast musí spadat do oblasti původu.
2. Osivo, z něhož se skládá směs určená k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin musí tvořit druhy a případně poddruhy, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro uchování přirozeného životního prostředí v rámci uchování genetických zdrojů.
3. Složky směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, které jsou osivem pícnin ve smyslu směrnice 66/401/EHS, musí před smísením splňovat požadavky stanovené v části III přílohy II směrnice 66/401/EHS, pokud jde o technickou čistotu, jak je stanoveno ve sloupcích 4 až 11 tabulky v části I bodě 2 oddíle A uvedené přílohy, pokud jde o nejvyšší povolený výskyt jiných druhů rostlin ve vzorku o hmotnosti uvedené ve sloupci 4 přílohy III uvedené směrnice (celková hodnota pro daný sloupec), jak je stanoveno ve sloupcích 12, 13 a 14 tabulky v části I bodě 2 oddíle A přílohy II uvedené směrnice, a pokud jde o podmínky týkající se semen druhu Lupinus, jak je stanoveno ve sloupci 15 tabulky v části I bodě 2 oddíle A uvedené přílohy.
4. Množení může probíhat po pět generací.
Článek 7
Procesní požadavky
1. Povolení se uděluje na základě žádosti producenta.
K žádosti musejí být připojeny informace nutné k ověření souladu s články 4 a 5 v případě přímo sklízených směsí určených k uchování a s články 4 a 6 v případě směsí určených k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin.
2. Pokud jde o přímo sklízené směsi určené k uchování, provede členský stát, ve kterém se nachází lokalita sběru, vizuální kontroly.
Tyto vizuální kontroly proběhnou v lokalitě sběru v průběhu období růstu v intervalech potřebných k zajištění toho, aby směs splňovala přinejmenším požadavky pro získání povolení uvedené v čl. 5 odst. 2 a 4.
Členský stát, který provedl vizuální kontrolu, zaznamená její výsledky.
3. Pokud jde o směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, členský stát po přezkoumání žádosti provede zkoušky nebo pod vlastním oficiálním dohledem nechá provést zkoušky, kterými ověří, že směs určená k uchování splňuje přinejmenším požadavky pro získání povolení uvedené v čl. 6 odst. 2 a 3.
Tyto zkoušky se provádí v souladu se současnými mezinárodními metodami nebo, v případě, že takové metody neexistují, v souladu s jinými vhodnými metodami.
U těchto zkoušek dotčený členský stát zajistí, aby byly vzorky odebírány z homogenních partií. Zajistí také uplatňování pravidel pro hmotnost partie a hmotnost vzorku podle čl. 7 odst. 2 směrnice 66/401/EHS.
Článek 8
Množstevní omezení
Každý členský stát zajistí, aby celkové množství osiva ve směsích určených k uchování uváděných na trh ročně nepřesáhlo 5 % celkové hmotnosti všech směsí osiv pícnin, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které se uvádí na trh v daném roce v dotčeném členském státě.
Článek 9
Uplatňování množstevních omezení
1. V případě přímo sklízených směsí určených k uchování zajistí členské státy, aby producenti před začátkem každého pěstitelského období informovali o množství osiva ve směsích určených k uchování, pro které chtějí žádat o povolení, a o velikosti a poloze plánované lokality nebo plánovaných lokalit sběru.
V případě směsí určených k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin zajistí členské státy, aby producenti před začátkem každého pěstitelského období informovali o množství osiva ve směsích určených k uchování, pro které chtějí žádat o povolení, a o velikosti a poloze plánované lokality nebo plánovaných lokalit sběru a plánované lokality nebo plánovaných lokalit, kde bude probíhat množení.
2. Pokud z informací oznámených podle odstavce 1 vyplývá, že by mohlo dojít k překročení množství uvedeného v článku 8, přidělí členské státy každému z dotčených producentů množství, které bude moci v daném pěstitelském období uvést na trh.
Článek 10
Uzavírání obalů a nádob
1. Členské státy zajistí, aby byly směsi určené k uchování uváděny na trh pouze v uzavřených obalech a nádobách opatřených uzávěrem.
2. Aby se zajistila funkčnost uzávěru, musí být součástí uzavíracího systému alespoň návěska nebo připevněná plomba.
3. Obaly a nádoby uvedené v odstavci 1 musejí být uzavřeny tak, aby nemohly být otevřeny bez poškození uzavíracího systému nebo bez zanechání stop po manipulaci buď na návěsce producenta, nebo na obalu či nádobě.
Článek 11
Označování
1. Členské státy zajistí, aby byly obaly a nádoby směsí určených k uchování opatřeny návěskou producenta nebo vytištěným či orazítkovaným nápisem obsahujícím alespoň tyto informace:
a)
slova „pravidla a normy EU“;
b)
jméno a adresa osoby odpovědné za připevňování návěsek nebo její identifikační značka;
c)
metoda sklizně: přímá sklizeň nebo z jednotlivě pěstovaných plodin;
d)
rok uzavření vyjádřený slovy: „uzavřeno …“ (rok);
e)
oblast původu;
f)
zdrojová oblast;
g)
lokalita sběru;
h)
typ stanoviště v lokalitě sběru;
i)
slova „směs osiva pícniny určená k uchování, která má být použita v oblasti se stejným typem stanoviště jako lokalita sběru, bez ohledu na biotické podmínky“;
j)
číslo partie přidělené osobou odpovědnou za připevňování návěsek;
k)
procentní podíl hmotnosti složek představovaných jednotlivými druhy a případně poddruhy;
l)
deklarovaná čistá nebo hrubá hmotnost;
m)
v případě použití granulovaných pesticidů, granulovacích látek nebo jiných tuhých přídavných látek je nutné uvést druh přídavné látky a přibližný poměr mezi hmotností klubíček nebo čistých semen a celkovou hmotností a
n)
v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice.
2. Pokud jde o odst. 1 písm. k), postačí uvést složky přímo sklízených směsí určených k uchování podle čl. 4 odst. 3.
3. Pokud jde o odst. 1 písm. n), postačí uvést průměr požadovaných hodnot klíčivosti v případě, že je počet požadovaných hodnot klíčivosti vyšší než pět.
Článek 12
Sledování
Členské státy zajistí dodržování této směrnice prostřednictvím úředního sledování.
Článek 13
Podávání zpráv
Členské státy zajistí, aby producenti působící na jejich území podali za každé pěstitelské období zprávu o množství směsí určených k uchování uvedených na trh.
Na požádání podají členské státy Komisi a ostatním členským státům zprávu o množství směsí určených k uchování uvedených na trh na jejich území.
Článek 14
Oznámení uznávaných organizací odpovědných za genetické zdroje rostlin
Členské státy na požádání uvědomí Komisi o orgánech odpovědných za genetické zdroje rostlin nebo organizacích, které jsou v členských státech pro tento účel uznávány.
Článek 15
Hodnocení
Komise zhodnotí provádění této směrnice do 31. prosince 2014.
Článek 16
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. listopadu 2011. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 17
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 18
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 30. srpna 2010.
A BIZOTTSÁG 2010/60/EU IRÁNYELVE
(2010. augusztus 30.)
a természetes környezet megőrzésére szánt takarmánynövény-vetőmagkeverékek forgalmazása tekintetében bizonyos eltérések biztosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a takarmánynövény-vetőmagok forgalmazásáról szóló, 1966. június 14-i 66/401/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 13. cikke (1) bekezdésének negyedik albekezdésére,
mivel:
(1)
A különböző nemzetközi és uniós szintű fejlemények azt mutatják, hogy az elmúlt években egyre fontosabbá váltak a biológiai sokféleséggel kapcsolatos kérdések, valamint a növényi genetikai erőforrások megőrzése. A példák között említhetjük a biológiai sokféleségről szóló egyezmény megkötéséről szóló, 1993. október 25-i 93/626/EGK tanácsi határozatot (2), a növénygenetikai források élelmezési és mezőgazdasági felhasználásáról szóló nemzetközi egyezménynek az Európai Közösség nevében történő megkötéséről szóló, 2004. február 24-i 2004/869/EK tanácsi határozatot (3), a mezőgazdasági genetikai erőforrások megőrzésére, jellemzésére, begyűjtésére és hasznosítására irányuló közösségi program létrehozásáról és az 1467/94/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 26-i 870/2004/EK tanácsi rendeletet (4), valamint az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 2005. szeptember 20-i 1698/2005/EK tanácsi rendeletet (5). E kérdések figyelembevétele céljából a takarmánynövény-vetőmagkeverékek forgalmazását szabályozó uniós jogszabályokban, nevezetesen a 66/401/EGK irányelvben különleges feltételeket kell megállapítani.
(2)
Annak érdekében, hogy a genetikai erőforrások megőrzése keretében lehetővé váljon a természeti környezet megőrzésére szánt takarmánynövény-vetőmagkeverékek (a továbbiakban: megőrzést biztosító keverékek) forgalmazása még abban az esetben is, ha e keverékek összetevői nem felelnek meg a 66/401/EGK irányelv forgalmazásra vonatkozó általános követelményeinek, bizonyos eltéréseket kell biztosítani.
(3)
Annak érdekében, hogy a megőrzést biztosító keverékekként forgalmazott vetőmagkeverékek megfeleljenek az eltérésekben meghatározott feltételeknek, az ilyen keverékek forgalmazását engedélyhez kell kötni. Az engedélyek előzetes kérelem alapján adhatók ki.
(4)
A helyi és a regionális feltételekhez természetes módon alkalmazkodott, és génerózió által veszélyeztetett mezőgazdasági honos fajok és fajták elfogadása, és ezen honos fajok és fajták vetőmagjának, valamint vetőburgonyájának forgalmazása esetében alkalmazható eltérésekről szóló, 2008. június 20-i 2008/62/EK bizottsági irányelv (6) értelmében vett genetikai anyagokat tartalmazó, megőrzést biztosító keverékek tekintetében a jelen irányelv azonban nem sértheti a 2008/62/EK irányelvet.
(5)
A tagállamok által a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelvvel (7) összhangban kijelölt különleges természetvédelmi területeken olyan természetes és természetközeli élőhelyek találhatók, amelyek megóvásra érdemesek. Ezeket a területeket a megőrzést biztosító keverékek forrásterületeinek kell tekinteni. A tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy további olyan területeket jelölhessenek ki, amelyek hozzájárulnak a növénygenetikai erőforrások megőrzéséhez, amennyiben azok hasonló szabályoknak felelnek meg.
(6)
Elő kell írni, hogy a megőrzést biztosító keverékek összetevőinek esetében az engedélyen és a címkén egyaránt fel kell tüntetni a fajt és adott esetben az alfajt. Fel kell tüntetni továbbá a 66/401/EGK irányelv hatálya alá tartozó vetőmagkeverékek összetevőinek csírázási arányát, amennyiben ez nem felel meg az irányelv II. mellékletében meghatározott csírázási követelményeknek. Ezeket a követelményeket tekintve a közvetlenül betakarított, megőrzést biztosító keverékek esetében figyelembe kell venni a betakarítási eljárást.
(7)
A megőrzést biztosító keverékek forgalmazásának engedélyezése előtt szükséges, tagállamok által elvégzendő vizsgálatokra nézve eltéréseket kell biztosítani. A keverékek vizsgálati eljárásainál bizonyos esetekben figyelembe kell venni a termesztett, illetve közvetlenül betakarított, megőrzést biztosító keverékek betakarítási eljárásai közötti különbségeket is.
(8)
Annak érdekében, hogy a megőrzést biztosító keverékek forgalmazása a genetikai erőforrások megőrzése keretében történjen, korlátozásokat kell előírni, különösen a származási régiót és a forrásterületet illetően.
(9)
Meg kell állapítani a megőrzést biztosító keverékek maximális forgalomba hozható mennyiségét. A maximális mennyiség betartásának biztosítása érdekében a tagállamoknak bejelentési kötelezettséget kell előírniuk a termelők számára azoknak a megőrzést biztosító keverékeknek a mennyiségére vonatkozóan, amelyeknek az engedélyezését kérelmezni kívánják, illetve szükség esetén ki kell osztaniuk a termelőknek az adott mennyiségeket.
(10)
A megőrzést biztosító keverékek nyomon követhetőségét megfelelő lezárási és címkézési követelményekkel kell biztosítani.
(11)
Az ebben az irányelvben megállapított szabályok helyes alkalmazásának biztosítására hivatalos ellenőrzést kell végezni.
(12)
Megfelelő idő elteltével a Bizottság megvizsgálja, hogy az ebben az irányelvben előírt intézkedések kellőképpen hatásosak-e.
(13)
Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a Mezőgazdasági, Kertészeti és Erdészeti Vetőmagok és Szaporítóanyagok Állandó Bizottsága véleményével,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:
a) „forrásterület”:
i.
a 92/43/EGK irányelv 4. cikkének (4) bekezdése alapján egy adott tagállam által különleges természetvédelmi területté nyilvánított terület; vagy
ii.
a növénygenetikai erőforrások megőrzéséhez hozzájáruló olyan terület, amelyet - a 92/43/EGK irányelv 4. cikkének (4) bekezdésében meghatározott követelményekhez hasonló követelményeken alapuló nemzeti eljárással összhangban, összefüggésben az említett irányelv 1. cikke k) és l) pontjával - egy adott tagállam jelölt ki, és amelynek igazgatása, védelme és felügyelete az említett irányelv 6. és 11. cikkével egyenértékű módon történik;
b) „begyűjtési helyszín”: a forrásterület része, amelyen a vetőmagot begyűjtötték;
c) „közvetlenül betakarított keverék”: a begyűjtési helyszínen begyűjtött formában, tisztítva vagy tisztítatlanul forgalmazott vetőmagkeverék;
d) „termesztett keverék”: a következő eljárással előállított vetőmagkeverék:
2. cikk
Megőrzést biztosító keverékek
(1) A 66/401/EGK irányelv 3. cikkének (1) és (2) bekezdésétől eltérően a tagállamok azoknak a növénynemzetségeket, fajokat és adott esetben alfajokat tartalmazó keverékeknek a forgalmazását is engedélyezhetik, amelyeket az említett irányelv 22a. cikke (1) bekezdése b) pontjában említett genetikai erőforrások megőrzése keretében a természetes környezet megőrzésére szánnak.
Ezek a keverékek a 66/401/EGK irányelv hatálya alá tartozó takarmánynövény-vetőmagot és az említett irányelv értelmében takarmánynövénynek nem minősülő növények vetőmagját is tartalmazhatják.
Ezeknek a keverékeknek a megnevezése a továbbiakban: „megőrzést biztosító keverékek”.
(2) Amennyiben a megőrzést biztosító keverék genetikai anyagot is tartalmaz, a 2008/62/EK irányelv alkalmazandó.
(3) Amennyiben ez az irányelv másképp nem rendelkezik, a 66/401/EGK irányelvet kell alkalmazni.
3. cikk
Származási régió
A megőrzést biztosító keverék forgalmazását engedélyező tagállam meghatározza azt a régiót, amelyhez a keverék természetes módon társul; ennek a régiónak a megnevezése a továbbiakban: „származási régió”. A tagállam figyelembe veszi a növénygenetikai erőforrásokkal foglalkozó, a tagállamok által e célra elismert hatóságoktól vagy szervezetektől származó információkat. Ha egy származási régió több tagállam területén helyezkedik el, az érintett tagállamoknak közös megegyezéssel kell meghatározniuk.
4. cikk
Engedélyezés
(1) A tagállamok engedélyezhetik a megőrzést biztosító keverékek származási régiójukban történő forgalmazását, amenynyiben a keverékek eleget tesznek a közvetlenül betakarított, megőrzést biztosító keverékekre vonatkozó 5. cikkben, illetve a termesztett, megőrzést biztosító keverékekre vonatkozó 6. cikkben meghatározott követelményeknek.
(2) Az engedélyeknek a következőket kell tartalmazniuk:
a)
a termelő neve és címe;
b)
a betakarítási eljárás elnevezése: közvetlen betakarítás vagy termesztett vetőmag betakarítása;
c)
az összetevők tömegének százalékos aránya fajokra és adott esetben alfajokra bontva;
d)
a termesztett, megőrzést biztosító keverékek esetében a 66/401/EGK irányelv hatálya alá tartozó vetőmagkeverékek összetevőinek csírázási aránya, amennyiben ez nem felel meg az irányelv II. mellékletében meghatározott csírázási követelményeknek;
e)
az engedélyezendő keverék mennyisége;
f)
származási régió;
g)
a származási régióban való forgalmazásra irányuló korlátozás;
h)
forrásterület;
i)
begyűjtési helyszín, illetve a termesztett, megőrzést biztosító keverékek esetében a szaporítási helyszín is;
j)
a begyűjtési helyszín élőhelytípusa, és
k)
a begyűjtés éve.
(3) A (2) bekezdés c) pontját illetően a közvetlenül betakarított, megőrzést biztosító keverékek esetében elegendő megnevezni azoknak az összetevőknek a faját és adott esetben alfaját, amelyek a begyűjtési helyszín élőhelytípusára jellemzőek, és amelyeknek a megőrzést biztosító keverék összetevőiként a genetikai erőforrások megőrzése keretében jelentős szerepük van a természetes környezet megőrzésében.
5. cikk
A közvetlenül betakarított, megőrzést biztosító keverékek engedélyezésének követelményei
(1) A közvetlenül betakarított, megőrzést biztosító keveréket a forrásterületen található olyan begyűjtési helyszínen kell begyűjteni, amelyet a termelői kérelem 7. cikk (1) bekezdésének megfelelő benyújtását megelőzően 40 évig nem vetettek be. A forrásterületnek a származási régión belül kell lennie.
(2) A közvetlenül betakarított, megőrzést biztosító keverék összetevőinek, vagyis a begyűjtési helyszín élőhelytípusára jellemző fajoknak és adott esetben alfajoknak, amelyeknek a megőrzést biztosító keverék összetevőiként a genetikai erőforrások megőrzése keretében jelentős szerepük van a természetes környezet megőrzésében, olyan százalékarányban kell előfordulniuk, amely megfelel a begyűjtési helyszínre jellemző élőhelytípus kialakítási céljának.
(3) A (2) bekezdésben említett összetevők csírázási arányának megfelelőnek kell lennie ahhoz, hogy kialakítható legyen a begyűjtési helyszín élőhelytípusa.
(4) A (2) bekezdésnek meg nem felelő fajokból és adott esetben alfajokból származó maximális vetőmagtartalom nem haladhatja meg az egy tömegszázalékot. A közvetlenül betakarított, megőrzést biztosító keverék nem tartalmazhatja az Avena fatua, az Avena sterilis és a Cuscuta spp. vetőmagját. A Rumex spp. vetőmagok maximális tömegszázalékos aránya - a Rumex acetosella és a Rumex maritimus kivételével - nem haladhatja meg a 0,05 tömegszázalékot.
6. cikk
A termesztett, megőrzést biztosító keverékek engedélyezésének követelményei
(1) A termesztett, megőrzést biztosító keverékek esetében a termesztett vetőmagkeverék alapjául szolgáló vetőmagot a forrásterületen található olyan begyűjtési helyszínen kell begyűjteni, amelyet a termelői kérelem 7. cikk (1) bekezdésének megfelelő benyújtását megelőzően 40 évig nem vetettek be. A forrásterületnek a származási régión belül kell lennie.
(2) A termesztett, megőrzést biztosító keveréknek olyan vetőmagokból kell állnia, amelyek a begyűjtési helyszín élőhelytípusára jellemző fajokból és adott esetben alfajokból származnak, és amelyeknek a megőrzést biztosító keverék összetevőiként a genetikai erőforrások megőrzése keretében jelentős szerepük van a természetes környezet megőrzésében.
(3) A termesztett, megőrzést biztosító keverékeknek a 66/401/EGK irányelv hatálya alá tartozó takarmánynövény-vetőmagokból álló összetevői csak akkor adhatók hozzá a keverékhez, ha megfelelnek a 66/401/EGK irányelv II. melléklete III. szakaszában megállapított, a kereskedelmi vetőmagokra vonatkozó feltételeknek a következők tekintetében: analitikai tisztaság - az említett melléklet I. szakaszának 2A. pontjában szereplő táblázat 4-11. oszlopának megfelelően; az egyéb növényfajoktól származó maximális magtartalom a III. melléklet 4. oszlopában meghatározott tömegű mintában (oszloponként összesen) - a II. melléklet I. szakaszának 2A. pontjában szereplő táblázat 12., 13. és 14. oszlopának megfelelően; a Lupin vetőmagjára vonatkozó feltételek - az említett melléklet I. szakaszának 2A. pontjában szereplő táblázat 15. oszlopának megfelelően.
(4) A szaporítás öt nemzedéken át engedélyezett.
7. cikk
Eljárási követelmények
(1) Az engedély a termelő kérelme alapján adható ki.
A kérelemmel egyidejűleg a termelőnek meg kell adnia a 4. és 5. cikknek (közvetlenül betakarított, megőrzést biztosító keverék esetén), illetve a 4. és 6. cikknek (termesztett, megőrzést biztosító keverékek esetén) való megfelelés ellenőrzéséhez szükséges információkat.
(2) A közvetlenül betakarított, megőrzést biztosító keverékek esetében az a tagállam, amelynek a területén a begyűjtési helyszín található, szemrevételezéses vizsgálatokat végez.
A begyűjtési helyszínen folytatandó szemrevételezéses vizsgálatokat a vegetációs időszakban megfelelő időközönként kell elvégezni annak biztosítására, hogy a keverék megfeleljen legalább az 5. cikk (2) és (4) bekezdésében előírt engedélyezési követelményeknek.
Azok a tagállamok, amelyek szemrevételezéses vizsgálatokat végeztek, dokumentálják a vizsgálatok eredményeit.
(3) A termesztett, megőrzést biztosító keverékek engedélyezésére irányuló kérelmek felülvizsgálatakor a tagállamok vizsgálattal, illetve hivatalos felügyeletük alatti vizsgálattal ellenőrzik, hogy a megőrzést biztosító keverék megfelel legalább a 6. cikk (2) és (3) bekezdésében előírt engedélyezési követelményeknek.
E vizsgálatokat a jelenlegi nemzetközi módszerekkel összhangban, vagy ha nem léteznek ilyen módszerek, bármely megfelelő módszerrel összhangban kell elvégezni.
A vizsgálatok elvégzése céljából az érintett tagállamok gondoskodnak arról, hogy a minták homogén tételekből származzanak. Biztosítják emellett a 66/401/EGK irányelv 7. cikkének (2) bekezdésében meghatározott, a tételek és minták súlyára vonatkozó előírások betartását.
8. cikk
Mennyiségi korlátozások
Minden tagállam gondoskodik arról, hogy a megőrzést biztosító keverékekben felhasznált vetőmagok évente forgalmazott mennyisége ne haladja meg az adott évben az érintett tagállamban forgalmazott, a 66/401/EGK irányelv hatálya alá tartozó valamennyi takarmánynövény-vetőmag össztömegének 5 %-át.
9. cikk
Mennyiségi korlátozások alkalmazása
(1) A közvetlenül betakarított, megőrzést biztosító keverékek esetében a tagállamok biztosítják, hogy a termelők minden termelési időszak kezdete előtt bejelentik azoknak a megőrzést biztosító keverékeknek a mennyiségét, amelyeknek az engedélyezését kérelmezni kívánják, továbbá a kiválasztott begyűjtési helyszín(ek) méretét és földrajzi elhelyezkedését.
A termesztett, megőrzést biztosító keverékek esetében a tagállamok biztosítják, hogy a termelők minden termelési időszak kezdete előtt bejelentik azoknak a megőrzést biztosító keverékeknek a mennyiségét, amelyeknek az engedélyezését kérelmezni kívánják, továbbá a kiválasztott begyűjtési és szaporítási helyszín(ek) méretét és földrajzi elhelyezkedését.
(2) Amennyiben az (1) bekezdésben említett bejelentések arra utalnak, hogy a kérelmezett mennyiségek várhatóan meg fogják haladni a 8. cikkben megállapított mértéket, a tagállamok kiosztják az érintett termelőknek azt a mennyiséget, amelyet azok a megfelelő termelési időszakban forgalmazhatnak.
10. cikk
A csomagok és tárolóedények lezárása
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a megőrzést biztosító keverékek csak zárt csomagokban, illetve fémzárral lezárt tárolóedényekben kerülhessenek forgalomba.
(2) A megfelelő lezárás biztosítása érdekében a zárórendszernek legalább egy címkéből vagy a csomagolásra erősített fémzárból kell állnia.
(3) Az (1) bekezdésben említett csomagokat és tárolóedényeket oly módon kell lezárni, hogy azokat ne lehessen kinyitni a zárórendszer megrongálása nélkül, illetve anélkül, hogy az illetéktelen beavatkozás a termelő címkéjén, a csomagoláson vagy a tárolóedényen nyomot ne hagyna.
11. cikk
Címkézés
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a megőrzést biztosító keverékek csomagolásán és tárolóedényein szerepeljen a beszállító címkéje vagy egy nyomtatott, illetve bélyegzett figyelmeztetés, amely tartalmazza legalább a következő információkat:
a)
az „EU-szabályok és -szabványok” kifejezés;
b)
a címkézésért felelős személy neve és címe vagy azonosító jele;
c)
a betakarítási eljárás elnevezése: közvetlen betakarítás vagy termesztett vetőmag betakarítása;
d)
a lezárás éve a következőképpen kifejezve: „lezárva …” (év);
e)
származási régió;
f)
forrásterület;
g)
begyűjtési helyszín;
h)
a begyűjtési helyszín élőhelytípusa;
i)
a következő szöveg: „megőrzést biztosító takarmánynövény-vetőmagkeverék olyan területen való felhasználásra, amelyre - eltekintve a biotikus tényezőktől - a begyűjtési helyszínnel azonos élőhelytípus jellemző”;
j)
a címkézésért felelős személy által a tételhez rendelt referenciaszám;
k)
az összetevők tömegének százalékos aránya fajokra és adott esetben alfajokra lebontva;
l)
bejelentett nettó vagy bruttó tömeg;
m)
szemcsézett növényvédő szerek, drazsírozó anyagok vagy egyéb szilárd adalékanyagok használata esetén az adalékanyag jellege, valamint a termésfürtök, illetve a tiszta vetőmag tömege és az össztömeg közötti hozzávetőleges arány, valamint
n)
a termesztett, megőrzést biztosító keverékek esetében a 66/401/EGK irányelv hatálya alá tartozó vetőmagkeverékek összetevőinek sajátos csírázási aránya, amennyiben ez nem felel meg az irányelv II. mellékletében meghatározott csírázási követelményeknek.
(2) Az (1) bekezdés k) pontját illetően a közvetlenül betakarított megőrzést biztosító keverékek összetevőit elegendő a 4. cikk (3) bekezdésében előírt követelményeknek megfelelően megnevezni.
(3) Az (1) bekezdés n) pontját illetően, amennyiben az előírt sajátos csírázási arányok száma meghaladja az ötöt, elegendő megnevezni ezeknek az előírt sajátos csírázási arányoknak az átlagértékét.
12. cikk
Ellenőrzés
A tagállamok hivatalos ellenőrzés keretében biztosítják ennek az irányelvnek a betartását.
13. cikk
Jelentéstétel
A tagállamok biztosítják, hogy a területükön tevékenykedő termelők minden termelési időszakban jelentsék a forgalomba hozott, megőrzést biztosító keverékek mennyiségét.
A tagállamok kérésre jelentik a Bizottságnak és a többi tagállamnak a területükön forgalomba hozott, megőrzést biztosító keverékek mennyiségét.
14. cikk
Értesítés a növénygenetikai erőforrásokkal foglalkozó elismert szervezetekről
A tagállamok kérésre értesítik a Bizottságot a növénygenetikai erőforrásokkal foglalkozó, a tagállamok által e célból elismert hatóságokról vagy szervezetekről.
15. cikk
Értékelés
A Bizottság 2014. december 31-ig értékeli az irányelv végrehajtását.
16. cikk
Átültetés a nemzeti jogba
(1) A tagállamok legkésőbb 2011. november 30-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljenek ennek az irányelvnek. E rendelkezések szövegét, valamint az e rendelkezések és az irányelv közötti megfelelést bemutató táblázatot haladéktalanul megküldik a Bizottságnak.
A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok megküldik a Bizottságnak nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az irányelv tárgykörében fogadnak el.
17. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
18. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2010. augusztus 30-án.