PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 7. května 2012
o určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu pro účely směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU o průmyslových emisích
(oznámeno pod číslem C(2012) 2948)
(Text s významem pro EHP)
(2012/249/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU ze dne 24. listopadu 2010 o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění) (1), a zejména na čl. 41 první pododstavec písm. a) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve směrnici 2010/75/EU není určena doba uvádění do provozu a ukončování provozu, i když se tyto doby týkají několika ustanovení uvedené směrnice.
(2)
U spalovacích zařízení, na něž se vztahuje kapitola III směrnice 2010/75/EU, je určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu nutné pro posouzení dodržování mezních hodnot emisí stanovených v příloze V směrnice 2010/75/EU, přičemž se přihlédne k části 4 uvedené přílohy, a je též nezbytné pro stanovení počtu provozních hodin spalovacích zařízení, pokud to je důležité pro provádění uvedené směrnice.
(3)
V čl. 14 odst. 1 písm. f) směrnice 2010/75/EU se požaduje, aby byla v povolení obsažena opatření pro případ jiných než běžných provozních podmínek, jako je spouštění a odstavování. Uvedená opatření lze v souladu s článkem 6 směrnice 2010/75/EU zařadit do obecně závazných pravidel.
(4)
Koncentrace emisí ze spalovacích zařízení jsou během doby uvádění do provozu a ukončování provozu oproti běžným provozním podmínkám obvykle vyšší. S ohledem na cíl směrnice 2010/75/EU, jímž je prevence emisí, by tyto doby měly být co možná nejkratší.
(5)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 75 směrnice 2010/75/EU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto rozhodnutí stanoví pravidla pro určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu uvedených v čl. 3 bodě 27 a v příloze V části 4 bodě 1 směrnice 2010/75/EU.
Toto rozhodnutí se použije na spalovací zařízení, na něž se vztahuje kapitola III směrnice 2010/75/EU.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:
1)
„minimálním zatížením při uvádění do provozu v zájmu stabilní výroby“ se rozumí minimální zatížení slučitelné s ustáleným provozem výrobního spalovacího zařízení v návaznosti na zahájení provozu, po kterém je zařízení schopno bezpečně a spolehlivě dodávat výstupy do sítě, soustavy, tepelného akumulátoru nebo průmyslové lokality;
2)
„minimálním zatížením při ukončování provozu v zájmu stabilní výroby“ se rozumí minimální zatížení, při němž již zařízení není schopno bezpečně a spolehlivě dodávat výstupy do sítě, soustavy, tepelného akumulátoru nebo průmyslové lokality, a má se za to, že se provoz daného zařízení ukončuje.
Článek 3
Obecná pravidla pro určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu
Pro určení konce doby uvádění do provozu a začátku ukončování provozu se použijí tato pravidla:
1)
kritéria nebo parametry použité pro určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu jsou transparentní a externě ověřitelné;
2)
určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu musí vycházet z podmínek umožňujících stabilní výrobní proces, při němž je chráněno zdraví a zaručena bezpečnost;
3)
doby, během nichž je spalovací zařízení po uvedení do provozu provozováno s dodávkami paliva stabilně a bezpečně, ovšem bez výdeje tepla nebo elektřiny či mechanické energie, nesmí být zahrnuty do doby uvádění do provozu nebo ukončování provozu.
Článek 4
Určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu v rámci povolení
1. Pro účely určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu v rámci povolení pro zařízení sestávající ze spalovacího zařízení zahrnují opatření uvedená v čl. 14 odst. 1 písm. f) směrnice 2010/75/EU:
a)
alespoň jednu z těchto náležitostí:
i)
koncový bod doby uvádění do provozu a počáteční bod doby ukončování provozu vyjádřené jako prahové hodnoty zatížení, a to v souladu s články 6, 7 a 8 a vzhledem k tomu, že minimální zatížení při ukončování provozu v zájmu stabilní výroby může být nižší než minimální zatížení při uvádění do provozu v zájmu stabilní výroby, neboť spalovací zařízení může být provozováno stabilně při nižším zatížení, jakmile dosáhlo dostatečné teploty v návaznosti na dobu provozu,
ii)
samostatné procesy nebo prahové hodnoty pro provozní parametry, jež jsou spojené s koncem doby uvádění do provozu a se začátkem doby ukončování provozu a které jsou jasné, snadno monitorovatelné a poplatné použité technologii; jak je uvedeno v článku 9;
b)
opatření, která zajistí, aby byla doba uvádění do provozu a ukončování provozu co nejkratší;
c)
opatření, která zajistí, aby byla uvedena do provozu všechna zařízení na snižování emisí, jakmile je to technicky možné.
Pro účely prvního pododstavce se zohlední technické a provozní vlastnosti spalovacího zařízení a jeho jednotek a technické požadavky na fungování zavedených technik ke snižování emisí.
2. Pokud dojde ke změně jakýchkoli aspektů týkajících se zařízení, které ovlivňují dobu uvádění do provozu a ukončování provozu, včetně instalovaného zařízení, druhu paliva, úlohy zařízení v systému a zavedených technik ke snižování emisí, musí příslušný orgán přezkoumat a v případě nutnosti aktualizovat podmínky povolení vztahující se k době uvádění do provozu a ukončování provozu.
Článek 5
Určení doby uvádění spalovacích zařízení sestávajících ze dvou nebo více jednotek do provozu a ukončování jejich provozu
1. Pro účely výpočtu průměrných hodnot emisí stanovených v příloze V části 4 bodě 1 směrnice 2010/75/EU se pro určení doby uvádění spalovacích zařízení sestávajících ze dvou nebo více jednotek do provozu a ukončování jejich provozu použijí tato pravidla:
a)
hodnoty naměřené během doby uvádění první jednotky do provozu a během doby ukončování provozu poslední spalovací jednotky se neberou v úvahu;
b)
hodnoty určené během dalších dob uvádění jednotlivých jednotek do provozu a ukončování jejich provozu se neberou v úvahu, pouze pokud jsou naměřeny, nebo není-li měření technicky ani ekonomicky proveditelné, spočítány odděleně pro každou příslušnou jednotku.
2. Pro účely čl. 3 bodu 27 směrnice 2010/75/EU je doba uvádění spalovacích zařízení sestávajících ze dvou nebo více jednotek do provozu a ukončování jejich provozu tvořena pouze dobou uvádění první spalovací jednotky do provozu a ukončování provozu poslední spalovací jednotky.
Pro spalovací zařízení, u nichž je podle přílohy V části 1 bodů 2, 4 a 6 směrnice 2010/75/EU pro část spalovacího zařízení, která vypouští odpadní plyny jedním či více samostatnými průduchy v rámci společného komína, povoleno použít mezní hodnotu emisí, se může doba uvádění do provozu a ukončování provozu určit samostatně pro každou z uvedených částí spalovacího zařízení. Doba uvádění části zařízení do provozu a ukončování jejího provozu pak sestává z doby uvádění první spalovací jednotky do provozu v dané části zařízení a doby ukončování provozu poslední spalovací jednotky v dané části zařízení.
Článek 6
Určení doby uvádění spalovacích zařízení pro výrobu elektřiny nebo spalovacích zařízení dodávajících energii pro mechanický pohon do provozu a ukončování jejich provozu prostřednictvím prahových hodnot zatížení
1. U spalovacích zařízení pro výrobu elektřiny a u spalovacích zařízení pro mechanický pohon se má za to, že doba uvádění do provozu končí v okamžiku, kdy zařízení dosáhne minimálního zatížení při uvádění do provozu v zájmu stabilní výroby.
2. Má se za to, že doba ukončování provozu začíná zahájením ukončení dodávek paliva poté, co bylo dosaženo bodu minimálního zatížení při ukončování provozu v zájmu stabilní výroby, od něhož již není vyrobená elektřina k dispozici pro soustavu nebo vyrobená mechanická energie se již nevyužije pro mechanické zatížení.
3. Prahové hodnoty zatížení, které by se měly použít k určení konce doby uvádění spalovacích zařízení pro výrobu elektřiny do provozu a začátku doby ukončování jejich provozu a jež mají být zahrnuty do povolení pro tato zařízení, jsou pevně stanoveným procentem jmenovitého elektrického výkonu spalovacího zařízení.
4. Prahové hodnoty zatížení, které se mají použít k určení konce doby uvádění spalovacích zařízení pro mechanický pohon do provozu a začátku doby ukončování jejich provozu a jež mají být zahrnuty do povolení pro tato zařízení, jsou pevně stanoveným procentem mechanického energetického výkonu spalovacího zařízení.
Článek 7
Určení doby uvádění spalovacích zařízení pro výrobu tepla do provozu a ukončování provozu prostřednictvím prahových hodnot zatížení
1. U spalovacích zařízení pro výrobu tepla se má za to, že doba uvádění do provozu končí v okamžiku, kdy zařízení dosáhne minimálního zatížení při uvádění do provozu v zájmu stabilní výroby a teplo lze bezpečně a spolehlivě dodávat do distribuční sítě, tepelného akumulátoru nebo ho lze využít přímo v místní průmyslové lokalitě.
2. Má se za to, že doba ukončování provozu začíná poté, co bylo dosaženo minimálního zatížení při ukončování provozu v zájmu stabilní výroby, kdy již teplo nelze bezpečně a spolehlivě dodávat do sítě ani ho nelze využít přímo v místní průmyslové lokalitě.
3. Prahové hodnoty zatížení, které se mají použít k určení konce doby uvádění spalovacích zařízení pro výrobu tepla do provozu a začátku doby ukončování jejich provozu a jež mají být zahrnuty do povolení pro tato zařízení, jsou pevně stanoveným procentem jmenovitého tepelného výkonu spalovacího zařízení.
4. Doby, ve kterých zařízení pro výrobu tepla vyhřívají akumulátor nebo akumulační nádrž bez výdeje tepla, se považují za provozní hodiny, a nikoli za dobu uvádění do provozu nebo ukončování provozu.
Článek 8
Určení doby uvádění spalovacích zařízení pro výrobu tepla a elektřiny do provozu a ukončování jejich provozu prostřednictvím prahových hodnot zatížení
U spalovacích zařízení pro výrobu elektřiny a tepla se doba uvádění do provozu a ukončování provozu určí podle článků 6 a 7, přičemž se zohlední jak vyrobená elektřina, tak teplo.
Článek 9
Určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu prostřednictvím provozních parametrů nebo samostatných procesů
Pro určení minimálního zatížení při uvádění do provozu a minimálního zatížení při ukončování provozu v zájmu stabilní výroby se vymezí alespoň tři kritéria, přičemž konce doby uvádění do provozu a začátku doby ukončování provozu bude dosaženo, pokud byla splněna alespoň dvě kritéria.
Tato kritéria se vyberou:
1.
ze samostatných procesů uvedených v příloze nebo rovnocenných procesů, které vyhovují technické charakteristice zařízení;
2.
z prahových hodnot pro provozní parametry uvedené v příloze nebo rovnocenné provozní parametry, které vyhovují technické charakteristice zařízení.
Článek 10
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 7. května 2012.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2012. május 7.)
az ipari kibocsátásokról szóló 2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv vonatkozásában alkalmazandó indítási és leállítási időszakok meghatározásáról
(az értesítés a C(2012) 2948. számú dokumentummal történt)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2012/249/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az ipari kibocsátásokról (a környezetszennyezés integrált megelőzése és csökkentése) szóló, 2010. november 24-i 2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 41. cikke első bekezdésének a) pontjára,
mivel:
(1)
A 2010/75/EU irányelv nem határoz meg indítási és leállítási időszakokat, bár ezek az irányelv több rendelkezéséhez is kapcsolódnak.
(2)
A 2010/75/EU irányelv III. fejezetének hatálya alá tartozó tüzelőberendezések esetében, amennyiben az irányelv végrehajtása szempontjából releváns, szükséges az indítási és leállítási időszakok meghatározása a 2010/75/EU irányelv V. mellékletében meghatározott kibocsátási határértékek betartásának - a melléklet 4. részét figyelembe véve történő - értékeléséhez, valamint a tüzelőberendezések üzemóráinak meghatározásához.
(3)
A 2010/75/EU irányelv 14. cikke (1) bekezdésének f) pontja előírja, hogy az engedélynek tartalmaznia kell a normál üzemeltetési feltételektől eltérő feltételekre - például az indítási és leállítási műveletekre - vonatkozó intézkedéseket. A 2010/75/EU irányelv 6. cikkének értelmében a tagállamok ezeket az intézkedéseket belefoglalhatják az általánosan kötelező előírásokba.
(4)
A tüzelőberendezések kibocsátása az indítási és a leállítási időszakban általában koncentráltabb a normál üzemeltetésnél való kibocsátásnál. A 2010/75/EU kibocsátásmegelőzési céljaira tekintettel ezeket az időszakokat a lehető legrövidebb időtartamra kell korlátozni.
(5)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a 2010/75/EU irányelv 75. cikke alapján létrehozott bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Tárgy és alkalmazási kör
E határozat megállapítja a 2010/75/EU irányelv 3. cikkének 27. pontjában és V. melléklete 4. részének 1. pontjában említett indítási és leállítási időszakok meghatározására vonatkozó szabályokat.
E határozat a 2010/75/EU irányelv III. fejezetének hatálya alá tartozó tüzelőberendezésekre alkalmazandó.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E határozat alkalmazásában:
1. „a stabil termeléshez szükséges minimum indítási terhelés”: az energiatermelő tüzelőberendezés beindítását követő folyamatos működéssel összeegyeztethető minimális terhelés, amely mellett a termelt energia biztonságos és megbízható módon eljuttatható a berendezésből a hálózatba, hőtárolóba vagy valamely ipari telephelyre;
2. „a stabil termeléshez szükséges minimum leállítási terhelés”: az a minimális terhelés, amelynél a termelt energia már nem juttatható el biztonságos és megbízható módon a tüzelőberendezésből a hálózatba, hőtárolóba vagy valamely ipari telephelyre, és hamarosan leáll.
3. cikk
Az indítási és leállítási időszak meghatározására érvényes általános szabályok
Az indítási időszak végének és a leállítási időszak kezdetének meghatározására a következő szabályok alkalmazandók:
1.
az indítási és leállítási időszak meghatározásához alkalmazott feltételek vagy paraméterek átláthatók és külső forrással alátámaszthatók;
2.
az indítási és leállítási időszak meghatározása az egészséget és biztonságot garantáló stabil termelést lehetővé tévő feltételeken alapul;
3.
az indítási és leállítási időszaknak nem képezi részét az az időszak, amely alatt a tüzelőberendezés az indítást követően tüzelőanyag-ellátással - hő-, villamos és mechanikus energia kinyerése nélkül - stabil és biztonságos módon üzemel.
4. cikk
Az indítási és leállítási időszak engedélyben történő meghatározása
(1) Az indítási és leállítási időszaknak a tüzelőberendezést tartalmazó létesítmény engedélyében történő meghatározásához a 2010/75/EU irányelv 14. cikke (1) bekezdésének f) pontjában említett intézkedések között szerepelniük kell:
a)
az alábbiak közül legalább egynek:
i.
az indítási időszak vége és a leállítási időszak kezdete, terhelési határértékben kifejezve, a 6., 7. és 8. cikkel összhangban, valamint figyelembe véve, hogy a stabil termeléshez szükséges minimum leállítási terhelés értéke alatta maradhat a stabil termeléshez szükséges minimum indítási terhelés értékének, mivel a tüzelőberendezés hőmérséklete egy bizonyos működési időszakot követően elérheti a stabil termeléshez szükséges azon hőmérsékletet, amelyen már alacsonyabb terhelés mellett is tud működni;
ii.
a 9. cikk alapján az indítási időszak végéhez és a leállítási időszak kezdetéhez kapcsolódó külön eljárások vagy működési paraméterekre vonatkozó határértékek, amelyek egyértelműek, könnyen ellenőrizhetőek és illeszkednek az alkalmazott technológiához;
b)
azt biztosító intézkedések, hogy az indítási és leállítási időszakok a lehető legrövidebbek legyenek;
c)
azt biztosító intézkedések, hogy a gyakorlati megvalósíthatóság szerint a lehető leghamarabb beindítsák valamennyi kibocsátáscsökkentő berendezést.
Az első albekezdés alkalmazásában figyelembe kell venni a tüzelőberendezés és egységei műszaki és működési jellemzőit, valamint az alkalmazott kibocsátáscsökkentő technikák alkalmazására vonatkozó műszaki előírásokat.
(2) A tüzelőberendezéssel kapcsolatos, az indítási és leállítási időszakot befolyásoló tényezők - többek között az üzembe helyezett berendezés, a tüzelőanyag típusa, a tüzelőberendezés rendszerbeli helyzete és az alkalmazott kibocsátáscsökkentő technikák - változása esetén az illetékes hatóság újra megvizsgálja az engedélyben szereplő, az indítási és leállítási időszakhoz kapcsolódó feltételeket, és adott esetben módosítja azokat.
5. cikk
A két vagy több egységből álló tüzelőberendezések indítási és leállítási időszakának meghatározása
(1) A 2010/75/EU irányelv V. melléklete 4. részének 1. pontjában említett átlagos kibocsátási határértékek kiszámításakor a két vagy több egységből álló tüzelőberendezések indítási és leállítási időszakát a következő szabályok alapján kell meghatározni:
a)
figyelmen kívül kell hagyni az első tüzelőegység indítása és az utolsó egység leállítása során mért értékeket;
b)
az egyes egységek egyéb indítása és leállítása során meghatározott értékeket csak akkor nem kell figyelembe venni, ha azokat az egyes egységekre nézve külön mérték, vagy - amennyiben a mérés műszaki vagy gazdasági szempontból nem megvalósítható - külön számították.
(2) A 2010/75/EU irányelv 3. cikke 27. pontjának alkalmazásában a két vagy több egységből álló tüzelőberendezésekre vonatkozóan az indítási időszak az első tüzelőegység indításának időszaka, a leállítási időszak pedig az utolsó tüzelőegység leállításának időszaka.
Azon tüzelőberendezések esetében, amelyekre vonatkozóan a 2010/75/EU irányelv V. melléklete 1. részének 2., 4. és 6. pontja lehetővé teszi kibocsátási határérték alkalmazását a tüzelőberendezés azon részére, amely közös kéményben egy vagy több külön füstcsatornán keresztül bocsátja ki a füstgázokat, az indítási és a leállítási időszak minden ilyen rész esetében külön-külön meghatározható. Ilyen esetben a tüzelőberendezés valamely része esetében az indítási időszak a tüzelőberendezés adott részében beinduló első tüzelőegység indítási időszakának, a leállítási időszak a tüzelőberendezés adott részében leálló utolsó tüzelőegység leállítási időszakának felel meg.
6. cikk
A villamosenergia-termelő vagy a mechanikai meghajtáshoz szükséges energiát termelő tüzelőberendezések indítási és leállítási időszakának terhelési határértékkel történő meghatározása
(1) A villamosenergia-termelő tüzelőberendezések és a mechanikai meghajtásra termelő tüzelőberendezések esetében az indítási időszak akkor ér véget, amikor a tüzelőberendezés eléri a stabil termeléshez szükséges minimum indítási terhelést.
(2) A leállítási időszak akkor kezdődik, amikor a stabil termeléshez szükséges minimum leállítási terhelést elérve megkezdődik a tüzelőanyag-ellátás megszüntetése; ettől az időponttól kezdve a termelt villamos energia nem áll tovább rendelkezésre a hálózatban, vagy az előállított mechanikai teljesítmény már nem elegendő a mechanikai terheléshez.
(3) A villamosenergia-termelő tüzelőberendezés indulási időszaka végének és leállítási időszaka kezdetének meghatározásához használandó és a tüzelőberendezés engedélyébe belefoglalandó terhelési határértékeket a tüzelőberendezés névleges elektromos teljesítményéhez viszonyított százalékos értékben kell meghatározni.
(4) A mechanikai meghajtáshoz szükséges energiát termelő tüzelőberendezés indulási időszaka végének és leállítási időszaka kezdetének meghatározásához használandó és a tüzelőberendezés engedélyébe belefoglalandó terhelési határértékeket a tüzelőberendezés leadott mechanikai teljesítményéhez viszonyított százalékos értékben kell meghatározni.
7. cikk
A hőtermelő tüzelőberendezések indítási és leállítási időszakának terhelési határértékkel történő meghatározása
(1) Hőtermelő tüzelőberendezés esetében az indítási időszak akkor végződik, amikor az üzem eléri a stabil termeléshez szükséges minimum indítási terhelést, a hő pedig biztonságosan és megbízhatóan továbbítható az elosztóhálózatba és a hőtárolóba, vagy közvetlenül felhasználható valamely ipari telephelyen.
(2) A leállítási időszak a stabil termeléshez szükséges minimum leállítási terhelés elérését követően kezdődik, amikor a hő már nem továbbítható biztonságos és megbízható módon a hálózatba, illetve nem használható fel közvetlenül valamely ipari telephelyen.
(3) A hőtermelő tüzelőberendezés indulási időszaka végének és leállítási időszaka kezdetének meghatározásához használandó és a hőtermelő tüzelőberendezés engedélyébe belefoglalandó terhelési határértékeket a tüzelőberendezés névleges hőteljesítményéhez viszonyított százalékos értékben kell meghatározni.
(4) A tároló hőtermelő berendezés általi felfűtéséhez felhasznált idő, amely alatt nem történt hőkinyerés, nem számít bele az indítási és leállítási időszakba, hanem üzemórának számít.
8. cikk
A hő- és villamosenergia-termelő tüzelőberendezések indítási és leállítási időszakának terhelési határértékkel történő meghatározása
A hő- és villamosenergia-termelő tüzelőberendezés esetében az indítási és leállítási időszak meghatározása a 6. és 7. cikknek megfelelően történik, egyaránt figyelembe véve a megtermelt villamos energiát és a megtermelt hőmennyiséget.
9. cikk
Az indítási és leállítási időszak működési paraméterekkel vagy külön eljárásokkal történő meghatározása
A stabil termeléshez szükséges minimum indítási és minimum leállítási terhelés meghatározásához legalább három feltételt kell meghatározni; az indítási időszak akkor végződik, illetve a leállítási időszak akkor kezdődik, amikor a feltételek közül legalább kettő egyszerre teljesül.
A feltételeket az alábbiakból kell kiválasztani:
1.
a mellékletben meghatározott külön eljárások vagy a tüzelőberendezés műszaki jellemzői alapján meghatározott egyenértékű eljárások;
2.
a mellékletben meghatározott működési paraméterekre vonatkozó határértékek vagy a tüzelőberendezés műszaki jellemzői alapján meghatározott egyenértékű működési paraméterek.
10. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2012. május 7-én.