SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/51/EU
ze dne 11. května 2011,
kterou se rozšiřuje oblast působnosti směrnice Rady 2003/109/ES na osoby požívající mezinárodní ochrany
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 79 odst. 2 písm. a) a b) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 2003/109/ES ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty (2), se nevztahuje na osoby požívající mezinárodní ochrany ve smyslu směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany (3).
(2)
Možnost získat po určité době právní postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta v členském státě má významný dopad na plnou integraci osob, které v členském státě svého pobytu požívají mezinárodní ochrany.
(3)
Udělení právního postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta osobám, které požívají mezinárodní ochrany, je rovněž důležitou součástí podpory hospodářské a sociální soudržnosti, která je jedním ze základních cílů Unie stanovených ve Smlouvě o fungování Evropské unie.
(4)
Osoby požívající mezinárodní ochrany by proto měly mít možnost získat právní postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta v tom členském státě, který jim poskytl mezinárodní ochranu, za stejných podmínek jako ostatní státní příslušníci třetích zemí.
(5)
Vzhledem k tomu, že osoby požívající mezinárodní ochrany mají právo pobývat v jiných členských státech než v tom, který jim poskytl mezinárodní ochranu, je nutné zajistit, že tyto jiné členské státy obdrží informace o ochraně dotyčných osob, aby mohly plnit své povinnosti týkající se zásady nenavracení.
(6)
Osoby, které požívají mezinárodní ochrany a jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty, by měly mít za určitých podmínek v široké řadě ekonomických a sociálních oblastí nárok na stejné zacházení jako občané členského státu, v němž pobývají, aby právní postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta představovalo skutečný nástroj pro integraci dlouhodobě pobývajících rezidentů do společnosti, v níž žijí.
(7)
Rovným zacházením s osobami, které požívají mezinárodní ochrany v členském státě, který jim mezinárodní ochranu poskytl, by neměla být dotčena práva a výhody zaručené směrnicí 2004/83/ES a Úmluvou o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951, ve znění protokolu podepsaného v New Yorku dne 31. ledna 1967 (dále jen „Ženevská úmluva“).
(8)
Podmínky směrnice 2003/109/ES, které se týkají práva dlouhodobě pobývajícího rezidenta pobývat v jiném členském státě a získat tam právní postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta, by se měly vztahovat stejným způsobem na všechny státní příslušníky třetích zemí, kteří získali právní postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta.
(9)
Přenos odpovědnosti za ochranu osob, které požívají mezinárodní ochrany, nespadá do oblasti působnosti této směrnice.
(10)
Pokud chce členský stát vyhostit na základě důvodu stanoveného ve směrnici 2003/109/ES osobu, která požívá mezinárodní ochrany a získala v tomto členském státě právní postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta, měla by mít daná osoba nárok na ochranu před navracením zaručenou směrnicí 2004/83/ES a článkem 33 Ženevské úmluvy. Pro tento účel je nutné stanovit, že osoba, která požívá mezinárodní ochrany v jiném členském státě než ve státě, jehož je dlouhodobě pobývajícím rezidentem, může být vyhoštěna pouze do členského státu, který jí poskytl mezinárodní ochranu a tento členský stát má povinnost ji přijmout zpět, s výjimkou případů, kdy je vyhoštění povoleno v souladu se směrnicí 2004/83/ES. Tytéž záruky by se měly vztahovat na osobu požívající mezinárodní ochrany, která pobývá v druhém členském státě, ale dosud v něm nezískala právní postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta.
(11)
Pokud je vyhoštění osoby požívající mezinárodní ochrany mimo území Unie povoleno v souladu se směrnicí 2004/83/ES, měly by být členské státy povinny zajistit, aby byly získány veškeré informace z příslušných zdrojů, včetně - ve vhodných případech - členského státu, který mezinárodní ochranu poskytl, a byly důkladně posouzeny s cílem zajistit, aby rozhodnutí o vyhoštění dotyčné osoby bylo v souladu s článkem 4 a čl. 19 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie.
(12)
Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznané článkem 6 Smlouvy o Evropské unii a Listinou základních práv Evropské unie, zejména pak článkem 7 této listiny.
(13)
V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (4) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(14)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná.
(15)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 2003/109/ES se mění takto:
1)
v článku 2 se písmeno f) nahrazuje tímto:
„f)
‚mezinárodní ochranou‘ mezinárodní ochrana ve smyslu čl. 2 písm. a) směrnice Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany (5).
2)
článek 3 se mění takto:
a)
v odstavci 2 se písmena c) a d) nahrazují tímto:
„c)
kteří jsou oprávněni pobývat v členském státě na základě jiné formy ochrany než mezinárodní ochrany nebo kteří požádali o povolení k pobytu na tomto základě a čekají na rozhodnutí o svém právním postavení;
d)
kteří požádali o mezinárodní ochranu a dosud neobdrželi konečné rozhodnutí;“;
b)
v odstavci 3 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
Evropské úmluvy o usazování ze dne 13. prosince 1955, Evropské sociální charty ze dne 18. října 1961, novelizované Evropské sociální charty ze dne 3. května 1987, Evropské úmluvy o právním postavení migrujících pracovníků ze dne 24. listopadu 1977, odstavce 11 dodatku k Úmluvě o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951, ve znění protokolu podepsaného v New Yorku dne 31. ledna 1967, a Evropské dohody o převodu odpovědnosti za uprchlíky ze dne 16. října 1980.“;
3)
článek 4 se mění takto:
a)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„1a. Členské státy neudělí právní postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta na základě mezinárodní ochrany v případě odnětí, ukončení platnosti nebo zamítnutí prodloužení mezinárodní ochrany podle čl. 14 odst. 3 a čl. 19 odst. 3 směrnice 2004/83/ES.“;
b)
v odstavci 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„V případě osob, kterým byla poskytnuta mezinárodní ochrana, se při výpočtu doby uvedené v odstavci 1 vezme v úvahu alespoň polovina doby mezi dnem podání žádosti o mezinárodní ochranu, na základě které byla tato mezinárodní ochrana poskytnuta, a dnem udělení povolení k pobytu podle článku 24 směrnice 2004/83/ES, nebo celá doba, jestliže její délka přesáhla 18 měsíců.“;
4)
v článku 8 se doplňují nové odstavce, které znějí:
„4. Jestliže členský stát vydá povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta - EU státnímu příslušníkovi třetí země, jemuž poskytl mezinárodní ochranu, zapíše do tohoto povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta - EU pod hlavičku „Poznámky“ tuto poznámku: ‚Mezinárodní ochrana poskytnuta [název členského státu] dne [datum].“
5. Jestliže druhý členský stát vydá povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta - EU státnímu příslušníkovi třetí země, jemuž již bylo vydáno povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta - EU jiným členským státem, které obsahuje poznámku uvedenou v odstavci 4, zapíše druhý členský stát tutéž poznámku do povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta - EU.
Předtím, než druhý členský stát zapíše poznámku uvedenou v odstavci 4, vyžádá si od členského státu uvedeného v poznámce informace o tom, zda dlouhodobě pobývající rezident nadále požívá mezinárodní ochrany. Členský stát uvedený v poznámce odpoví do jednoho měsíce od obdržení žádosti o informace. Jestliže byla mezinárodní ochrana odňata konečným rozhodnutím, druhý členský stát uvedenou poznámku nezapíše.
6. Byla-li v souladu s příslušnými mezinárodními nástroji nebo vnitrostátními právními předpisy odpovědnost za mezinárodní ochranu dlouhodobě pobývajícího rezidenta převedena do druhého členského státu po vydání povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta - EU podle odstavce 5, druhý členský stát odpovídajícím způsobem změní poznámku uvedenou v odstavci 4, a to do tří měsíců po tomto převodu.“;
5)
v článku 9 se vkládá nový odstavec, který zní:
„3a. Členské státy mohou odejmout právní postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta v případě odnětí, ukončení platnosti nebo zamítnutí prodloužení mezinárodní ochrany podle čl. 14 odst. 3 a čl. 19 odst. 3 směrnice 2004/83/ES, pokud právní postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta bylo získáno na základě mezinárodní ochrany.“;
6)
v článku 11 se vkládá nový odstavec, který zní:
„4a. Pokud jde o členský stát, který poskytl mezinárodní ochranu, odstavci 3 a 4 není dotčena směrnice 2004/83/ES.“;
7)
článek 12 se mění takto:
a)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„3a. Jestliže se členský stát rozhodne vyhostit dlouhodobě pobývajícího rezidenta, jehož povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta - EU obsahuje poznámku uvedenou v čl. 8 odst. 4, požádá členský stát, který je v dané poznámce uveden, aby potvrdil, zda dotčená osoba v tomto členském státě nadále požívá mezinárodní ochrany. Členský stát uvedený v poznámce odpoví do jednoho měsíce od obdržení žádosti o informaci.
3b. Pokud dlouhodobě pobývající rezident v členském státě uvedeném v poznámce nadále požívá mezinárodní ochrany, je vyhoštěn do tohoto členského státu, který tuto osobu a její rodinné příslušníky okamžitě a bez formalit přijme zpět, aniž jsou dotčeny platné právní předpisy Unie či vnitrostátní právní předpisy a aniž je dotčena zásada zachování celistvosti rodiny.
3c. Odchylně od odstavce 3b si členský stát, který přijal rozhodnutí o vyhoštění, ponechá v souladu se svými mezinárodními závazky právo vyhostit dlouhodobě pobývajícího rezidenta do jiné země, než je členský stát, který poskytl mezinárodní ochranu, pokud tato osoba splňuje podmínky uvedené v čl. 21 odst. 2 směrnice 2004/83/ES.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„6. Tímto článkem není dotčen čl. 21 odst. 1 směrnice 2004/83/ES.“;
8)
vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 19a
Změny povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta - EU
1. Obsahuje-li povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta - EU poznámku uvedenou v čl. 8 odst. 4 a došlo-li v souladu s příslušnými mezinárodními nástroji nebo vnitrostátními právními předpisy k převodu odpovědnosti za mezinárodní ochranu dlouhodobě pobývajícího rezidenta do druhého členského státu předtím, než tento členský stát vydal povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta - EU podle čl. 8 odst. 5, tento druhý členský stát požádá členský stát, který povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta - EU vydal, aby uvedenou poznámku odpovídajícím způsobem změnil.
2. Pokud byla dlouhodobě pobývajícímu rezidentu poskytnuta mezinárodní ochrana ve druhém členském státě před tím, než tento členský stát vydal povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta - EU podle čl. 8 odst. 5, tento členský stát požádá členský stát, který povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta - EU vydal, aby uvedené povolení změnil a zapsal do něj poznámku uvedenou v čl. 8 odst. 4.
3. Na základě žádosti uvedené v odstavcích 1 a 2 členský stát, který vydal povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta - EU, vydá pozměněné povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta - EU do tří měsíců od obdržení žádosti od druhého členského státu.“;
9)
v článku 22 se vkládá nový odstavec, který zní:
„3a. Pokud mezitím nebyla odňata mezinárodní ochrana nebo pokud daná osoba nespadá do jedné z kategorií uvedených v čl. 21 odst. 2 směrnice 2004/83/ES, odstavec 3 tohoto článku se nepoužije na státní příslušníky třetích zemí, jejichž povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta - EU vydané prvním členským státem obsahuje poznámku uvedenou v čl. 8 odst. 4 této směrnice.
Tímto odstavcem není dotčen čl. 21 odst. 1 směrnice 2004/83/ES.“;
10)
v článku 25 se první odstavec nahrazuje tímto:
„Členské státy určí kontaktní místa odpovědná za přijímání a předávání informací a dokumentů uvedených v článcích 8, 12, 19, 19a, 22 a 23.“
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 20. května 2013. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si určí členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 11. května 2011.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2011/51/EU IRÁNYELVE
(2011. május 11.)
a 2003/109/EK tanácsi irányelv hatályának a nemzetközi védelmet élvező személyekre történő kiterjesztése tekintetében a fenti irányelv módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 79. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontjára,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
mivel:
(1)
A harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-i 2003/109/EK tanácsi irányelv (2) nem alkalmazandó a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státusok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelvben (3) meghatározott nemzetközi védelmet élvező személyekre.
(2)
A „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás egy meghatározott idő elteltével történő megszerzésének lehetősége egy tagállamban a nemzetközi védelmet élvező személyek teljes integrációjának fontos eleme a tartózkodási hely szerinti tagállamban.
(3)
A nemzetközi védelmet élvező személyeknek nyújtott „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás fontos a gazdasági és társadalmi kohézió előmozdítása céljából is, ami az Uniónak az Európai Unió működéséről szóló szerződésben foglalt alapvető célkitűzése.
(4)
A nemzetközi védelmet élvező személyek számára ezért - más harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó feltételekkel azonos feltételek mellett - lehetővé kell tenni, hogy „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerezzenek abban a tagállamban, amely nemzetközi védelmet nyújtott számukra.
(5)
A nemzetközi védelmet élvező személyek azon joga tekintetében, hogy a számukra nemzetközi védelmet nyújtó tagállamtól eltérő tagállamokban tartózkodjanak, biztosítani kell, hogy ezeket az eltérő tagállamokat tájékoztassák az érintett személyek védelmi hátteréről, hogy eleget tehessenek a visszaküldés tilalma elvére vonatkozó kötelezettségeiknek.
(6)
A huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező nemzetközi védelmet élvező személyeket - meghatározott feltételek mellett - számos gazdasági és szociális kérdésben a tartózkodás helye szerinti tagállam állampolgáraival egyenlő bánásmódban kell részesíteni, hogy a „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás valódi eszköze lehessen a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyek integrálásának abba a társadalomba, ahol élnek.
(7)
A nemzetközi védelmet élvező személyek számára a nemzetközi védelmet nyújtó tagállamban biztosított egyenlő bánásmód nem sértheti a 2004/83/EK irányelv és az 1967. január 31-én New Yorkban aláírt jegyzőkönyvvel módosított, a menekültek jogállásáról szóló, 1951. július 28-i egyezmény (a genfi egyezmény) alapján biztosított jogokat és ellátásokat.
(8)
A 2003/109/EK irányelvben foglalt, a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy azon jogával kapcsolatos feltételeket, hogy egy másik tagállamban tartózkodjon és ott „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerezzen, ugyanúgy kell alkalmazni valamennyi olyan harmadik országbeli állampolgárra, aki „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerzett.
(9)
A nemzetközi védelmet élvező személyek védelmével kapcsolatos felelősség átszállása nem tartozik ezen irányelv hatálya alá.
(10)
Amennyiben egy tagállam a 2003/109/EK irányelvben meghatározott indokok egyike alapján kiutasítani szándékozik egy olyan nemzetközi védelmet élvező személyt, aki e tagállamban „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerzett, az érintett személy számára biztosítani kell a 2004/83/EK irányelvben és a genfi egyezmény 33. cikkében nyújtott visszaküldés elleni védelmet. Ennek érdekében, amennyiben egy személy „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást szerzett abban a tagállamban, ahol tartózkodik, egy másik tagállamban pedig nemzetközi védelmet élvez, elő kell írni, hogy - kivéve, ha a 2004/83/EK irányelv értelmében a visszaküldés megengedett - e személyt csak a nemzetközi védelmet nyújtó tagállamba lehet kiutasítani, és hogy e tagállam köteles őt visszafogadni. Ugyanezen biztosítékokat kell alkalmazni a nemzetközi védelmet élvező olyan személyre, aki egy másik tagállamban tartózkodik, de ott még nem szerzett „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállást.
(11)
Amennyiben a 2004/83/EK irányelv értelmében a nemzetközi védelmet élvező személyt ki lehet utasítani az Unió területéről, a tagállamoknak köteleseknek kell lenniük biztosítani azt, hogy az összes felhasználható forrásból, ezen belül szükség esetén a nemzetközi védelmet nyújtó tagállamtól származó valamennyi információ rendelkezésre álljon, továbbá biztosítaniuk kell az információ alapos kiértékelését annak érdekében, hogy a nemzetközi védelmet élvező személy kiutasításáról szóló határozat összhangban legyen az Európai Unió Alapjogi Chartája 4. cikkével és 19. cikkének (2) bekezdésével.
(12)
Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és betartja az Európai Unióról szóló szerződés 6. cikke és az Európai Unió Alapjogi Chartája, különösen annak 7. cikke által elismert elveket.
(13)
A jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodás (4) 34. pontjával összhangban a tagállamokat ösztönzik arra, hogy - a maguk számára, illetve az Unió érdekében - készítsék el saját táblázataikat, amelyekben a lehető legpontosabban bemutatják az ezen irányelv és az azt átültető intézkedések közötti megfelelést, és hogy e táblázatokat tegyék közzé.
(14)
Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló (21.) jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, és e jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, ezek a tagállamok nem vesznek részt ezen irányelv elfogadásában, az rájuk nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.
(15)
Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló (22.) jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban Dánia nem vesz részt ezen irányelv elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 2003/109/EK irányelv a következőképpen módosul:
1.
A 2. cikkben az f) pont helyébe a következő szöveg lép:
„f) »nemzetközi védelem«: a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státusok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelv (5) 2. cikkének a) pontjában meghatározott nemzetközi védelem;
2.
A 3. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (2) bekezdésben a c) és d) pont helyébe a következő szöveg lép:
„c)
engedéllyel tartózkodnak valamely tagállamban a nemzetközi védelemtől eltérő védelem alapján, vagy engedélyért folyamodtak az ilyen alapon történő tartózkodásra és jogállásukról még nem hoztak döntést;
d)
nemzetközi védelmet kérelmeztek, és akiknek a kérelmével kapcsolatban még nem hoztak jogerős határozatot;”;
b)
a (3) bekezdésben a c) pont helyébe a következő szöveg lép:
„c)
a letelepedésről szóló, 1955. december 13-i európai egyezmény, az 1961. október 18-i Európai Szociális Charta, az 1987. május 3-i módosított Európai Szociális Charta, a migráns munkavállalók jogállásáról szóló, 1977. november 24-i európai egyezmény, az 1967. január 31-én New Yorkban aláírt jegyzőkönyvvel módosított, a menekültek jogállásáról szóló, 1951. július 28-i egyezmény mellékletének (11) bekezdése, valamint a menekültekkel kapcsolatos felelősség átszállásáról szóló, 1980. október 16-i európai megállapodás.”.
3.
A 4. cikk a következőképpen módosul:
a)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(1a) A tagállamok nem adhatnak a nemzetközi védelem alapján »huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező« jogállást, amennyiben a 2004/83/EK irányelv 14. cikkének (3) bekezdésével és 19. cikkének (3) bekezdésével összhangban a nemzetközi védelem visszavonására, megszüntetésére vagy megújításának megtagadására került sor.”;
b)
a (2) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
„Azon személyek tekintetében, akik nemzetközi védelemben részesültek, a fennálló nemzetközi védelem alapjául szolgáló kérelem benyújtásának időpontja, és a 2004/83/EK irányelv 24. cikkében említett tartózkodási engedély megadásának időpontja közötti időtartam legalább felét, vagy ha ez az időtartam a 18 hónapot meghaladja, a teljes időtartamot figyelembe kell venni az (1) bekezdésben említett időtartam kiszámításához.”.
4.
A 8. cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(4) Amennyiben egy tagállam egy általa nemzetközi védelemben részesített harmadik országbeli állampolgár számára állítja ki a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyét, a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye »Megjegyzések« rovatába a következő megjegyzést jegyzi be: »[Tagállam neve]-ban/-ben, [dátum]-án/-én nemzetközi védelemben részesült«.
(5) Amennyiben a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyét egy második tagállam állítja ki egy olyan harmadik országbeli állampolgár számára, aki már rendelkezik egy másik tagállam által kiállított huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyével, amely tartalmazza a (4) bekezdésben említett megjegyzést, a második tagállam ugyanezt a megjegyzést jegyzi be a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyébe.
Mielőtt a második tagállam bejegyzi a (4) bekezdésben említett megjegyzést, megkeresi a megjegyzésben említett tagállamot, hogy szolgáltasson információt arról, hogy a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy továbbra is nemzetközi védelmet élvez-e. A megjegyzésben említett tagállam a megkeresés kézhezvételét követő egy hónapon belül válaszol. Amennyiben a nemzetközi védelmet jogerős határozattal visszavonták, a második tagállam nem jegyzi be az említett megjegyzést.
(6) Amennyiben - a vonatkozó nemzetközi jogi eszközökkel vagy nemzeti joggal összhangban - a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy nemzetközi védelmével kapcsolatos felelősség az (5) bekezdésben említett huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye kiállítását követően átszállt a második tagállamra, a második tagállam - a felelősség átszállását követő három hónapon belül - ennek megfelelően módosítja a (4) bekezdésben említett megjegyzést.”.
5.
A 9. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(3a) Amennyiben a 2004/83/EK irányelv 14. cikkének (3) bekezdésével és 19. cikkének (3) bekezdésével összhangban a nemzetközi védelem visszavonására, megszüntetésére vagy megújításának megtagadására került sor, a tagállamok visszavonhatják a nemzetközi védelem alapján megadott »huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező« jogállást.”.
6.
A 11. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4a) A nemzetközi védelmet nyújtó tagállamot illetően a (3) és (4) bekezdés nem sérti a 2004/83/EK irányelvet.”.
7.
A 12. cikk a következőképpen módosul:
a)
a cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(3a) Amennyiben egy tagállam úgy dönt, hogy kiutasít egy olyan huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyt, akinek a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye tartalmazza a 8. cikk (4) bekezdésében említett megjegyzést, megkeresi a megjegyzésben említett tagállamot, hogy erősítse meg, hogy az érintett személy abban a tagállamban továbbra is nemzetközi védelmet élvez-e. A megjegyzésben említett tagállam a megkeresés kézhezvételét követő egy hónapon belül válaszol a megkeresésre.
(3b) Amennyiben a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy a megjegyzésben említett tagállamban továbbra is nemzetközi védelmet élvez, ebbe a tagállamba kell őt kiutasítani, ennek a tagállamnak pedig a hatályos uniós vagy nemzeti jog, valamint a család egysége elvének sérelme nélkül, és a formalitások mellőzésével azonnal vissza kell fogadnia a nemzetközi védelmet élvező személyt és családtagjait.
(3c) A (3b) bekezdéstől eltérően, az a tagállam, amely a kiutasításról határozott, nemzetközi kötelezettségeivel összhangban jogosult marad arra is, hogy a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyt a nemzetközi védelmet nyújtó tagállamtól eltérő országba küldje vissza, amennyiben az adott személy megfelel a 2004/83/EK irányelv 21. cikkének (2) bekezdésében részletezett feltételeknek.”;
b)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(6) E cikk nem sérti a 2004/83/EK irányelv 21. cikkének (1) bekezdését.”.
8.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„19a. cikk
A huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyének módosítása
(1) Amennyiben egy huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye tartalmazza a 8. cikk (4) bekezdésében említett megjegyzést, és amenynyiben - a vonatkozó nemzetközi jogi eszközökkel vagy nemzeti joggal összhangban - a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy nemzetközi védelmével kapcsolatos felelősség a 8. cikk (5) bekezdésében említett huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye második tagállam általi kiállítása előtt átszáll egy második tagállamra, a második tagállam megkeresi a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyét kiállító tagállamot a megjegyzés ennek megfelelő módosítása céljából.
(2) Amennyiben a második tagállam a 8. cikk (5) bekezdésében említett huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye kiállítása előtt nemzetközi védelemben részesíti a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személyt, megkeresi a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyét kiállító tagállamot az engedélynek a 8. cikk (4) bekezdésében említett megjegyzés bejegyzése érdekében történő módosítása céljából.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett megkeresést követően a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélyét kiállító tagállam a második tagállam megkeresésének kézhezvételét követő három hónapon belül kiállítja a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy módosított EU tartózkodási engedélyét.”
9.
A 22. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(3a) Feltéve, hogy időközben nem vonják vissza a nemzetközi védelmet, vagy az érintett személy nem tartozik a 2004/83/EK irányelv 21. cikkének (2) bekezdésében leírt kategóriák egyikébe, e cikk (3) bekezdése nem alkalmazandó azokra a harmadik országbeli állampolgárokra, akiknek az első tagállam által kiállított huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személy EU tartózkodási engedélye tartalmazza az ezen irányelv 8. cikkének (4) bekezdésében említett megjegyzést.
E bekezdés nem sérti a 2004/83/EK irányelv 21. cikkének (1) bekezdését.”.
10.
A 25. cikk első bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A tagállamok kapcsolattartó pontokat jelölnek ki, amelyek felelősek a 8., 12., 19., 19a., 22. és 23. cikkben említett tájékoztatások és dokumentumok fogadásáért és továbbításáért.”.
2. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy ennek az irányelvnek 2012. május 20-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv hatálya alá tartozó területen fogadnak el.
3. cikk
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
4. cikk
Ennek az irányelvnek a Szerződéseknek megfelelően a tagállamok a címzettjei.
Kelt Strasbourgban, 2011. május 11-én.