ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. září 2010
o režimu státních podpor C 4/09 (ex N 679/97) zavedeném Francií ve prospěch rozhlasového vysílání
(oznámeno pod číslem K(2010) 6483)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/147/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody (2),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s uvedenými články (3),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 2. října 1997 oznámila Francouzská republika Komisi režim podpory N 679/97 - návrh nařízení, jehož cílem bylo pozměnit zavedený režim podpory rozhlasového vysílání (4). Komise rozhodnutím ze dne 10. listopadu 1997 (5) schválila prodloužení tohoto režimu podpory rozhlasového vysílání na dobu deseti let.
(2)
Úprava uvedeného režimu podpory byla schválena rozhodnutím Komise ze dne 28. července 2003 (6). Úprava navrhovaná francouzskými orgány se mimo jiné týkala změny pravidel pro financování režimu podpory (7). V uvedeném rozhodnutí Komise dospěla k závěru, že pozměněný režim podpory je slučitelný se společným trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie. Tato úprava nabyla účinnosti dne 1. ledna 2003 na období deseti let.
(3)
Soudní dvůr Evropské unie prohlásil dne 22. prosince 2008 rozhodnutí Komise ze dne 10. listopadu 1997 týkající se období 1997-2002 za neplatné. Komise přijala všechna nezbytná opatření k nápravě zjištěné protiprávnosti a přezkoumala informace poskytnuté francouzskými orgány (podrobný popis tohoto postupu viz část 3 „Důvody, které vedly k zahájení řízení“).
(4)
Dopisem ze dne 11. února 2009 Komise informovala Francouzskou republiku o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie ve věci uvedené podpory.
(5)
Rozhodnutí Komise zahájit uvedené řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (8). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k předmětné podpoře.
(6)
Francouzská republika podala své připomínky k tomuto opatření dopisem ze dne 23. dubna 2009.
(7)
Komise neobdržela žádné další připomínky zúčastněných stran v této věci.
2. PODROBNÝ POPIS PODPORY
(8)
Předmětné opatření je režimem podpory ve prospěch malých francouzských rozhlasových stanic zaměřených na místní posluchače, které plní roli místní sociální komunikace a jejichž podnikatelské příjmy z vysílání reklamní nebo sponzorské povahy nepřekročí 20 % obratu.
(9)
Podpora byla financována prostřednictvím parafiskálního poplatku odváděného z příjmů z reklamy šířené v rámci rozhlasového a televizního vysílání.
(10)
Příslušný orgán, kterým je Fond na podporu rozhlasového vysílání (Fonds de soutien à l’expression radiophonique, FSER), může poskytnout tři druhy podpor:
a)
zřizovací příspěvek ve prospěch rozhlasových stanic „radios associatives“ nově povolených Nejvyšší radou pro rozhlasové a televizní vysílání (Conseil supérieur de l’audiovisuel), který nesmí překročit tabulkově stanovenou maximální hranici;
b)
provozní příspěvek, jehož výše je určena nejprve progresivní a poté degresivní tabulkovou sazbou stanovenou výborem pro udělování dotací. Tento příspěvek se může v rámci stanovených limitů zvýšit s ohledem na úsilí, které provozovatel rozhlasového vysílání vynakládá v oblasti vnitřního řízení a při činnostech v oblasti vzdělávací, občanské a kulturní nebo v oblasti místní sociální komunikace;
c)
příspěvek na vybavení ve výši 50 % nákladů na obnovu zařízení způsobilých rozhlasových stanic, který může být poskytnut pouze jednou za pět let a nesmí přesáhnout tabulkově stanovenou maximální hranici.
(11)
Tento režim je uplatňován od roku 1989 a prodělal několik úprav, které byly všechny oznámeny Komisi a Komisí schváleny v letech 1990, 1992, 1997 a 2003.
2.1 Příjemci režimu podpory
(12)
Návrh oznámený francouzskými orgány zavádí režim podpory podle článku 80 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, ve znění článku 25 zákona 89-25 ze dne 17. ledna 1989 a článku 27 zákona 90-1170 ze dne 29. prosince 1990, který stanoví:
„Provozovatelům rozhlasového vysílání, jejichž podnikatelské příjmy z vysílání reklamní nebo sponzorské povahy nedosahují 20 % jejich celkového obratu, bude za podmínek stanovených nařízením Conseil d’État (Státní rady) poskytnuta podpora.
Financování této podpory se zajišťuje výběrem poplatku z příjmů z reklamy šířené v rámci rozhlasového a televizního vysílání.
Na úplatu, již provozovatelé rozhlasového vysílání obdrží v souvislosti s vysíláním na podporu kolektivních akcí nebo obecně prospěšných akcí, nebude při stanovení horní hranice uvedené v odstavci 1 tohoto článku brán zřetel.“
2.2 Způsob financování režimu podpory
(13)
Pokud jde o financování režimu podpor, návrh oznámený francouzskými orgány dne 2. října 1997, jenž se stal nařízením č. 97-1263 ze dne 29. prosince 1997, kterým se zavádí parafiskální poplatek ve prospěch Fondu na podporu rozhlasového vysílání (9), stanoví v článku 1:
„K financování Fondu na podporu majitelů licence k provozování rozhlasového vysílání, jejichž podnikatelské příjmy z vysílání reklamní nebo sponzorské povahy nedosahují 20 % jejich celkového obratu, se s účinností od 1. ledna 1998 na období pěti let zavádí parafiskální poplatek z reklamy šířené v rámci rozhlasového a televizního vysílání (dále jen ‚poplatek z reklamní činnosti‘). Cílem uvedeného poplatku je podpora rozhlasového vysílání.“
Článek 2 téhož nařízení stanoví:
„Poplatek se vyměřuje z částek po odečtení provize agentuře a daně z přidané hodnoty, které jsou zaplaceny inzerenty za šíření jejich reklamních sdělení určených pro francouzské území.
Osobami povinnými k odvádění poplatku jsou osoby, které jsou zodpovědné za uvádění těchto reklamních vysílání na trh.
Sazba poplatku bude stanovena ve společném výnosu ministrů pro rozpočet a spoje a bude odstupňovaná podle čtvrtletních příjmů provozovatelů povinných k odvádění poplatků, přičemž platí následující horní hranice:
[…].“
Článek 4 téhož nařízení stanoví, že poplatek uvedený v článku 2 nařízení je vyměřen a vybrán daňovou správou ve prospěch Fondu na podporu rozhlasového vysílání podle týchž právních předpisů a s týmiž zárukami a sankcemi, jaké platí pro daň z přidané hodnoty.
(14)
Tato ustanovení byla změněna v souvislosti s úpravou režimu podpory, který byl oznámen Komisi a schválen rozhodnutím ze dne 28. července 2003 (10). Podle nových pravidel parafiskálnímu poplatku podléhají pouze provozovatelé usazení na francouzském území.
3. DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(15)
Rozhodnutím N 679/97 Komise v roce 1997 schválila úpravu režimu podpory spočívajícího v systému financování prostřednictvím parafiskálního poplatku z reklamy vysílané rozhlasem nebo televizí. Toto rozhodnutí neobsahuje žádnou analýzu způsobu financování. Rozhodnutí z roku 1997 bylo účinné až do roku 2003, kdy bylo nahrazeno novým rozhodnutím o schválení NN 42/03 (11).
(16)
Dne 3. srpna 2004 Régie Networks, reklamní dceřiná společnost velké francouzské rozhlasové stanice NRJ, napadla u soudu v Lyonu poplatky odvedené v roce 2001 (152 524 EUR). Případ byl předmětem žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce k Soudnímu dvoru ohledně platnosti rozhodnutí Komise ze dne 10. listopadu 1997 o povolení podpory.
(17)
Soudní dvůr prohlásil rozsudkem (12) ze dne 22. prosince 2008 rozhodnutí z roku 1997 za neplatné s odůvodněním, že Komise neprovedla posouzení způsobu financování zkoumaného opatření.
(18)
V bodě 89 svého rozsudku Soudní dvůr připomíná, že přezkoumání opatření podpory Komisí musí nutně zohlednit i způsob financování podpory v případě, že tento způsob financování je nedílnou součástí opatření podpory. V bodě 99 svého rozsudku Soudní dvůr uvádí, že poplatek je nedílnou součástí opatření podpory, pokud na základě relevantní vnitrostátní právní úpravy existuje vztah závazného určení mezi dotčeným poplatkem a dotčenou podporou v tom smyslu, že výnos z poplatku je nezbytně určen k financování podpory a přímo ovlivňuje její výši, a v důsledku toho i posouzení slučitelnosti této podpory se společným trhem.
(19)
Poté, co Soudní dvůr ověřil, zda všechny tyto podmínky jsou v daném případě splněny, dospěl v bodě 112 svého rozsudku k závěru, že poplatek z reklamní činnosti je nedílnou součástí režimu podpor pro rozhlasové vysílání, k jejichž financování tento poplatek slouží. Komise tudíž měla povinnost zohlednit uvedený poplatek při přezkumu předmětného režimu podpory, což však v rozhodnutí NN 42/03 neučinila.
(20)
V návaznosti na rozsudek, který prohlásil rozhodnutí Komise ze dne 10. listopadu 1997 za neplatné, Komise přijala všechna nezbytná opatření k nápravě zjištěné protiprávnosti a přezkoumala informace poskytnuté francouzskými orgány. V důsledku toho Komise dne 11. února 2009 zahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie pod číslem řízení C4/2009 (13).
4. PŘIPOMÍNKY FRANCIE
(21)
Dopisem ze dne 23. dubna 2009 zaslaly francouzské orgány Komisi tyto připomínky:
a)
Průměrná výše finančních prostředků vybraných a odvedených v průběhu dotčeného období odpovídala částce 20 milionů EUR ročně, která byla rozdělena mezi více než 500 příjemců.
b)
Je nesporné, že zahraniční hospodářské subjekty poskytující rozhlasové služby ve Francii prostřednictvím stanic nebo provozovatelů usazených v jiných členských státech rovněž odváděly tento parafiskální poplatek, jejich totožnost však není možné zjistit.
c)
Podpora nemůže být navrácena ze dvou hlavních důvodů: za prvé, tento režim podpor byl řádně oznámen a opakovaně schválen Komisí, což vedlo ke vzniku legitimního očekávání u příjemců. Za druhé, finanční situace příjemců neumožňuje francouzským orgánům za současných okolností získat zpět vyplacené částky.
5. POSOUZENÍ PODPORY
5.1 Právní základ posouzení
(22)
Posouzení předmětného režimu podpor je založeno na čl. 107 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.
5.2 Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie
(23)
Ustanovení čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví:
„Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“.
(24)
Analýza předmětného případu s ohledem na podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
a) Podpora poskytnutá státem ze státních prostředků
Režim podpor je financován z prostředků pocházejících z odvodů parafiskálního poplatku, který je stanoven v právních předpisech, vybírán daňovou správou, a který se vztahuje na reklamu šířenou v rámci rozhlasového a televizního vysílání.
Podpory jsou tudíž poskytovány z veřejných zdrojů francouzského státu.
b) Účinek narušení nebo možnosti narušení hospodářské soutěže zvýhodněním určitých podniků nebo určitých odvětví výroby
Režim podpory zvýhodňuje pouze provozovatele služeb rozhlasového vysílání. Příjemci režimu podpory jsou provozovatelé těchto služeb, jejichž reklamní zdroje nedosahují 20 % jejich celkového obratu. Tito provozovatelé jsou konkurenty, pokud jde o příjmy z reklam a upoutání posluchačů, a to zejména vzhledem k ostatním provozovatelům rozhlasového vysílání na území Francie, jejichž podnikatelské příjmy přesahují tuto hranici a kteří nejsou příjemci veřejné podpory v rámci režimu podpor.
Předmětné podpory tudíž narušují nebo přinejmenším mohou narušit hospodářskou soutěž mezi provozovateli služeb, kteří jsou příjemci uvedených podpor a provozovateli služeb, kteří jejich příjemci nejsou.
c) Vliv na obchod mezi členskými státy
Služby rozhlasového vysílání poskytované z francouzského území, a to zejména příjemci režimu podpor, mohou být přijímány v jiných členských státech, byť jen v příhraničních oblastech. Je také zřejmé, že parafiskálnímu poplatku stanovenému oznámenými právními předpisy podléhají i reklamní zdroje provozovatelů služeb poskytovaných z jiných členských států na francouzském území.
Z toho vyplývá, že oznámený režim podpor ovlivňuje nebo může ovlivňovat obchod mezi členskými státy.
d) Závěr ohledně existence státní podpory
Vzhledem k těmto okolnostem má Komise za to, že režim podpory rozhlasového vysílání oznámený francouzskými orgány spadá do působnosti ustanovení čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie. Za předpokladu, že uvedený režim představuje státní podporu, musí Komise přezkoumat jeho slučitelnost s vnitřním trhem. V souladu s výše uvedeným rozsudkem Régie Networks musí být poplatek z reklamní činnosti, ze kterého je financována předmětná podpora, zohledněn při přezkumu slučitelnosti tohoto režimu.
5.3 Slučitelnost podpory ve smyslu čl. 107 odst. 2 a 3 Smlouvy o fungování Evropské unie
(25)
Oznámené opatření podpory vzhledem k svému předmětu a rozsahu působnosti zjevně nesplňuje podmínky stanovené v čl. 107 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie a čl. 107 odst. 3 písm. a) a b) Smlouvy o fungování Evropské unie.
(26)
Vzhledem ke svému cíli zvýhodnit stanice poskytující rozhlasové služby na francouzském území a podpořit zejména ty, jejichž reklamní zdroje jsou nejnižší, se režim podpory zaměřuje na zabezpečení plurality sdělovacích prostředků na území Francie, což je oprávněným obecným cílem. Podpora příjemců by tak mohla být přezkoumána s ohledem na podmínky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie. Ten stanoví: „Za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány: (…) podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem (…)“. V tomto případě musí Komise porovnat kladné a záporné účinky opatření.
(27)
Ve svých předchozích rozhodnutích Komise dospěla k závěru, že režim podpor má pozitivní účinky a je slučitelný s vnitřním trhem, a to zejména s ohledem na skutečnost, že tento režim podpor přispívá k jasně stanovenému cíli obecného zájmu. Jeho cílem je totiž podporovat pluralitu stanic poskytujících rozhlasové služby na území Francie. Režim podporuje malé stanice zaměřené na místní posluchače s ohledem na sociální, kulturní a místní zájmy, což je oprávněný cíl obecného zájmu. Možnost narušení hospodářské soutěže způsobené režimem podpor zvýhodňujícím tyto místní stanice je nízká a nemění podmínky obchodu v takové míře, která by byla v rozporu se společným zájmem. Vzhledem k poslání a velikosti těchto stanic je narušení hospodářské soutěže mezi těmito stanicemi a provozovateli stejných druhů služeb v jiném členském státě velmi omezená. V důsledku toho je vliv tohoto režimu na obchod mezi členskými státy velmi nízký.
(28)
Z přezkumu článků 3 a 6 nařízení č. 97-1263 nicméně vyplývá, že způsob financování režimu podpory prostřednictvím dotčeného parafiskálního poplatku je nedílnou součástí opatření, což mimo jiné uvedl Soudní dvůr v rozsudku Régie Networks (body 99 až 112).
(29)
Jak je uvedeno v bodě 89 rozsudku Régie Networks: „způsob financování podpory může činit celý režim podpor, k jehož financování slouží, neslučitelným se společným trhem. Přezkoumání podpory tudíž nemůže být odděleno od účinků jejího způsobu financování. Přezkoumání opatření podpory Komisí musí naopak nutně zohlednit i způsob financování podpory v případě, že tento způsob financování je nedílnou součástí opatření podpory (viz v tomto smyslu zejména výše uvedený rozsudek van Calster a další, bod 49, jakož i rozsudek ze dne 15. července 2004, Pearle a další, C-345/02, Sb. rozh. 2004, s. I-7139, bod 29)“.
(30)
Z toho vyplývá, že Komise musí při přezkumu slučitelnosti režimu podpory s vnitřním trhem zmíněný poplatek zohlednit. V tomto ohledu se uvedený poplatek z reklamní činnosti zdá být v rozporu s obecnou zásadou, která byla pravidelně uváděna Komisí a potvrzena také Soudním dvorem v jeho rozsudku ze dne 25. června 1970, Francie v. Komise (47/69, Sb. rozh. 1970, s. 487), podle níž musejí být dovezené výrobky nebo služby osvobozeny od jakéhokoli parafiskálního poplatku určeného k financování režimu podpor, které jsou poskytovány pouze domácím podnikům. Soudní dvůr uvedl tuto analýzu v bodě 115 svého rozsudku Régie Networks.
(31)
Komise má za to, že neosvobození rozhlasových služeb poskytovaných ve Francii ze stanic usazených v jiných členských státech, které nemohou být příjemci podpor poskytovaných v rámci oznámeného režimu, mění podmínky obchodu v míře, která je v rozporu se společným zájmem. I kdyby byl obecný cíl podpory příjemců, který oznámený režim sleduje, oprávněný a mohl být považován za slučitelný s vnitřním trhem, v případě způsobu financování uvedeného režimu tomu tak není.
6. ZÁVĚRY
(32)
Za těchto okolností Komise dospěla k závěru, že tento režim podpor může být prohlášen za slučitelný s vnitřním trhem, a to zejména s ohledem na kritéria stanovená v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie. Komise však nemůže schválit způsob financování tohoto režimu.
(33)
V tomto ohledu Komise vzala na vědomí skutečnost zmíněnou v dopise francouzských orgánů ze dne 23. dubna 2009, tedy údajnou nemožnost zjistit (mezi plátci parafiskálního poplatku, ze kterého je režim financován) totožnost zahraničních hospodářských subjektů, které poskytovaly rozhlasové služby ve Francii prostřednictvím stanic nebo provozovatelů usazených v jiných členských státech v období, během nějž byl dotyčný režim podpor uplatňován. Komise připouští, že vzhledem ke staršímu datu skutkových okolností existují jisté administrativní potíže, které znemožňují zjištění jejich totožnosti. Nicméně na základě informací, které francouzské orgány poskytly, se v tomto případě nezdá, že by uplynulé časové období představovalo samo o sobě nepřekonatelnou překážku pro zjištění totožnosti osob povinných k odvádění poplatku. Francouzské orgány však uvedly, že z informací, které mají k dispozici, nelze vždy zjistit, zda osoby povinné k odvádění poplatku byly provozovatelé vysílající z francouzského území nebo z jiného členského státu. V takovém případě je jejich povinností ve lhůtě šesti měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí individuálně informovat osobu povinnou k odvádění poplatku o jejím konkrétním právu na navrácení poplatků, pokud vysílala do Francie z jiného členského státu. Orgány musejí vynaložit veškeré prostředky, které mají k dispozici, aby zjistily totožnost osob povinných k odvádění poplatku. Jelikož však není jisté, zda francouzské orgány budou samy moci zjistit totožnost všech osob povinných k odvádění tohoto poplatku, ukládá se jim povinnost vhodným způsobem zveřejnit informace o opatření k navrácení poplatků, aby dotčené hospodářské subjekty měly možnost se samy přihlásit.
(34)
Nic nebrání tomu, aby Francie umožnila těmto neznámým subjektům uplatnit právo na navrácení poplatků, které byly neoprávněně odvedeny v období let 1997-2002. Francie může napravit neslučitelnost způsobu financování režimu podpor navrácením částky poplatků, které jsou v rozporu s vnitřním trhem za těchto podmínek:
-
Francie osloví dotčené hospodářské subjekty formou individuálního oznámení jejich konkrétního práva na navrácení poplatků ve všech případech, ve kterých jsou francouzské orgány schopny zjistit jejich totožnost, a formou vhodného zveřejnění informací zejména prostřednictvím inzerce v odborných časopisech v celé Evropské unii (14),
-
pro podání žádosti o navrácení bude osobám povinným k odvádění poplatku poskytnuta lhůta tří let (15) od odpovídajícího zveřejnění,
-
navrácení poplatku se uskuteční nejpozději do šesti měsíců ode dne podání žádosti (16),
-
navrácené částky budou navýšeny o skutečné úroky naběhlé za období ode dne jejich odvedení do dne jejich skutečného navrácení, které se vypočtou na základě složené úrokové sazby, kdy jako referenční cílová sazba bude analogicky použita sazba uvedená v článku 9 nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (17),
-
francouzské orgány přijmou veškeré rozumné důkazy o zaplacení poplatku, které jim dotčené hospodářské subjekty poskytnou,
-
právo na navrácení nesmí podléhat dalším podmínkám,
-
každých šest měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí zašlou francouzské orgány Komisi pravidelně zprávy o stavu postupu navrácení poplatků,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Režim podpor zavedený Francií je slučitelný s vnitřním trhem za podmínek stanovených v článku 2.
Článek 2
K odstranění diskriminace vůči zahraničním provozovatelům rozhlasového vysílání, kteří francouzskému státu odvedli poplatky z reklamní činnosti, aniž by byli příjemci režimu podpor, francouzské orgány navrátí parafiskální poplatky vybrané od zahraničních subjektů v období let 1997-2002. Ve lhůtě šesti měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí informují všechny hospodářské subjekty povinné k odvádění poplatků, které mají být navráceny, o jejich právu na navrácení, a to ve všech případech, kdy budou moci zjistit jejich totožnost a prostřednictvím odpovídajícího zveřejnění je vyzvat, a tak jim umožnit, aby se přihlásily, přičemž jim poskytnou tříletou lhůtu k podání žádosti o navrácení poplatků (18). Po této výzvě a na základě důkazů předložených dotčenými hospodářskými subjekty Francie nejpozději do šesti měsíců ode dne podání žádosti o navrácení navrátí poplatky neslučitelné s vnitřním trhem navýšené o naběhlé skutečné úroky, které se vypočtou na základě složené úrokové sazby, kdy jako referenční cílová sazba bude analogicky použita sazba uvedená v článku 9 nařízení (ES) č. 794/2004.
Článek 3
Do dvou měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí Francie informuje Komisi o opatřeních přijatých za účelem dosažení souladu s tímto rozhodnutím.
Každých šest měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí Francie zašle Komisi pravidelnou zprávu o stavu postupu navrácení poplatků uvedeného v článku 2, a to do uplynutí lhůty tří let ode dne posledního opatření odpovídajícího zveřejnění uvedeného v článku 2.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 29. září 2010.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2010. szeptember 29.)
a Franciaország által a rádiós műsorszolgáltatásnak nyújtott C 4/09 (korábbi N 679/97) számú támogatási programról
(az értesítés a C(2010) 6483. számú dokumentummal történt)
(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2011/147/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére (1),
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára (2),
miután az érdekelt feleket az említett rendelkezéseknek megfelelően felkérte észrevételeik megtételére (3),
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
(1)
A Francia Köztársaság 1997. október 2-án kelt levelében bejelentette a Bizottságnak a 679/97. számú támogatási programot, amely a rádiós műsorszolgáltatásnak nyújtott már meglévő támogatási program módosítását célzó rendelettervezet (4). A Bizottság 1997. november 10-i határozatával (5) jóváhagyta a rádiós műsorszolgáltatásnak nyújtott ezen támogatási program tíz éves időtartamra történő meghosszabbítását.
(2)
A Bizottság 2003. július 28-i határozatával (6) engedélyezte a szóban forgó támogatási program módosítását. A francia hatóságok által javasolt módosítás többek között a támogatási program finanszírozási módjára vonatkozott (7). A Bizottság az említett határozatában megállapította, hogy a fentiek szerint módosított támogatási program az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében a közös piaccal összeegyeztethető. A módosítás 2003. január 1-jén lépett hatályba tízéves időtartamra.
(3)
2008. december 22-én az Európai Unió Bírósága érvénytelennek nyilvánította a Bizottság 1997. november 10-i határozatát az 1997-2002 közötti időszakra vonatkozóan. A Bizottság ennek megfelelően minden szükséges intézkedést megtett a megállapított jogellenesség orvosolására, és ismételten megvizsgálta a francia hatóságok által benyújtott információkat (ezen eljárás részletes leírása a 3. részben [„Az eljárás megindításának okai”] olvasható).
(4)
A Bizottság 2009. február 11-i levelében tájékoztatta a Francia Köztársaságot határozatáról, miszerint e támogatás tekintetében megindítja az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást.
(5)
Az eljárás megindítására vonatkozó bizottsági határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (8). A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy nyújtsák be a szóban forgó támogatással kapcsolatos észrevételeiket.
(6)
A Francia Köztársaság 2009. április 23-i levelében benyújtotta az intézkedésre vonatkozó észrevételeit.
(7)
A Bizottsághoz további észrevételek nem érkeztek az érdekelt felek részéről.
2. A TÁMOGATÁS RÉSZLETES LEÍRÁSA
(8)
A szóban forgó intézkedés tárgya egy, a franciaországi kis helyi rádióállomások támogatására irányuló támogatási program. A kedvezményezett rádióállomások fontos szerepet töltenek be a helyi társadalmi kommunikációban, és a hirdetésből és szponzoroktól származó kereskedelmi bevételeik nem haladják meg a forgalom 20 %-át.
(9)
A támogatást a rádiós és televíziós műsorszórás útján terjesztett reklámokból származó források után kivetett adójellegű járulékból finanszírozták.
(10)
Az illetékes hatóság - nevezetesen a rádiós műsorszolgáltatást segítő támogatási alap (a továbbiakban: FSER) - három fajta támogatást ítélhet oda, melyek a következők:
a)
indulási támogatás az Audiovizuális Legfelsőbb Tanács (Conseil Supérieur de l’Audiovisuel) által újonnan engedélyezett közösségi rádiók számára, melynek összege nem halad meg egy skálán rögzített felső határértéket;
b)
működési támogatás, melynek összegét egy, a támogatások odaítélését végző bizottság által meghatározott, kezdetben emelkedő, majd csökkenő skála szerint állapítják meg. E bizottság meghatározott határokon belül megemelheti a támogatás összegét, tekintettel a kedvezményezett által a belső igazgatás, valamint az oktatási, közösségi, kulturális területen, illetve a helyi társadalmi kommunikáció terén véghezvitt erőfeszítésekre;
c)
berendezések beszerzéséhez nyújtott támogatás, amely mintegy 50 %-ban járul hozzá a támogatható rádiók berendezéseinek cseréjéhez. Berendezési támogatás csak ötévente nyújtható, és az összege nem haladhatja meg egy skála felső határösszegét.
(11)
A programot az 1989-es bevezetése óta több ízben módosították. Valamennyi módosítást bejelentették a Bizottságnak, amely azokat 1990-ben, 1992-ben, 1997-ben és 2003-ban hagyta jóvá.
2.1. A támogatási program kedvezményezettjei
(12)
A francia hatóságok által bejelentett tervezet az 1989. január 17-i 89-25. sz. törvény 25. cikkével és az 1990. december 29-i 90-1170. sz. törvény 27. cikkével módosított, a közlés szabadságáról szóló 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvény 80. cikke szerinti támogatási programot hajtja végre. E bekezdés a következőképpen rendelkezik:
„Az olyan földfelszíni rádiós műsorszolgáltatók, amelyeknek az élő adásokban elhangzó márka- vagy szponzorált reklámokból származó kereskedelmi bevételei a teljes bevételüknek kevesebb, mint 20 %-át teszik ki, az Államtanács rendeletében meghatározott szabályok szerint támogatásban részesülnek.
A támogatás finanszírozását a rádiós és televíziós műsorszórás útján terjesztett hirdetésekből származó források után kivetett járulék biztosítja.
A közösségi vagy közérdeket szolgáló tevékenységek támogatására irányuló reklámüzenetek terjesztése során a földfelszíni rádiós műsorszolgáltatóknak kifizetett díjakat nem veszik figyelembe a jelen cikk (1) bekezdésében említett küszöbérték meghatározásánál.”
2.2. A támogatási program finanszírozási módja
(13)
Ami a támogatási program finanszírozását illeti, a francia hatóságok által 1997. október 2-án bejelentett tervezet - amely jelenleg az 1997. december 29-i 97-1263. rendeletnek (9) felel meg - adójellegű járulékot hozott létre a rádiós műsorszolgáltatást segítő támogatási alap javára. E tervezet 1. cikke a következőképpen rendelkezik:
„1998. január 1-jétől kezdődően ötéves időtartamra egy, a rádiós és televíziós műsorszórás útján terjesztett reklámokból származó bevételek után kivetett adójellegű járulék (a továbbiakban: reklámokra kivetett járulék) bevezetésére, kerül sor, amelynek célja az olyan, engedéllyel rendelkező földfelszíni rádiós műsorszolgáltatók támogatási alapjának finanszírozása, amelyeknek az adásokban elhangzó márka- vagy szponzorált reklámokból származó kereskedelmi bevételei a teljes bevételüknek kevesebb mint 20 %-át teszik ki. Ez a járulék a rádiós műsorszolgáltatás elősegítését szolgálja.”
Ugyanezen rendelet 2. cikke kimondja:
„A járulékot a hirdetők által a Franciaország területére irányuló reklámüzeneteik terjesztéséért fizetett, ügynökségi jutalék és héa nélküli összegek után vetik ki.
A járulékot a reklámüzenetek készítőinek kell megfizetniük.
A költségvetésért és a kommunikációért felelős miniszter közös rendeletben határozta meg az érintett vállalkozások negyedéves bevétele alapján lépcsőzetes rendszerben számított adómértéket, a következő határok között:
[…]”
A fenti rendelet 4. cikke előírja, hogy a 2. cikkben szereplő járulékot az adóügyi főigazgatóság veti ki, számolja el és hajtja be a rádiós műsorszolgáltatást segítő támogatási alap javára, ugyanolyan szabályok, garanciák és szankciók szerint, mint a héa esetében.
(14)
E rendelkezéseket a támogatási alap bejelentett, és a 2003. július 28-i bizottsági határozattal (10) jóváhagyott módosítása alkalmával módosították. Az új szabályok értelmében az adójellegű járulékot csak a Franciaország területén letelepedett vállalkozásokra vetik ki.
3. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI
(15)
1997-ben a Bizottság az N 679/97. számú határozatával jóváhagyta a támogatási program módosítását, amely szerint a támogatás finanszírozása a rádiós és televíziós műsorszórás útján terjesztett reklámokra kivetett adójellegű járulék kivetésével történik. E határozat semmilyen elemzést nem tartalmaz a finanszírozás módjára vonatkozóan. Az 1997. évi határozat egészen 2003-ig hatályban volt; ekkor az NN 42/2003. számú új engedélyezési határozat (11) váltotta fel.
(16)
2004. augusztus 3-án a Régie Network, az egyik nagy francia rádiócsatorna - nevezetesen az NRJ - reklámozással foglalkozó leányvállalata a lyoni bíróság előtt vitatta a 2001-ben fizetett járulékot (152 524 EUR). Az ügy előzetes döntéshozatalra az Európai Bíróság elé került, amelynek a támogatás engedélyezését tartalmazó 1997. november 10-i bizottsági határozat érvényességéről kellett állást foglalnia.
(17)
A Bíróság 2008. december 22-i ítéletében (12) érvénytelennek nyilvánította az 1997-es határozatot azzal az indokolással, hogy a Bizottság elmulasztotta a vizsgált intézkedés finanszírozási módjának értékelését.
(18)
A Bíróság az ítélet 89. pontjában emlékeztet rá, hogy valamely támogatási intézkedés Bizottság általi vizsgálatának szükségszerűen figyelembe kell vennie a támogatás finanszírozási módját akkor, ha az az intézkedés szerves részét képezi. Az ítélet 99. pontjában a Bíróság megállapítja, hogy ahhoz, hogy a járulék valamely támogatási intézkedés szerves részének minősüljön, a vonatkozó nemzeti szabályozás alapján kötelező hozzárendeltségi viszonynak kell fennállnia a járulék és a támogatás között abban az értelemben, hogy a járulékbevételt szükségképpen a támogatás finanszírozására fordítják, és az közvetlenül befolyásolja ez utóbbi nagyságát, ebből következően annak megítélését is, hogy a támogatás összeegyeztethető-e a közös piaccal.
(19)
Annak vizsgálatát követően, hogy a fenti feltételek mindegyike fennáll, a Bíróság az ítéletének 112. pontjában arra a következtetésre jutott, hogy a reklámokra kivetett járulék szerves részét képezi annak a rádiós műsorszolgáltatási célú támogatásnak, amelynek finanszírozására szolgál. Fentiekre tekintettel a Bizottságnak szükségszerűen figyelembe kellett vennie a szóban forgó járulékot a kérdéses támogatási program vizsgálata során, ennek megtételét azonban az NN 42/03 számú határozatában elmulasztotta.
(20)
Az 1997. november 10-i határozat érvénytelenségét megállapító ítéletet követően a Bizottság minden szükséges intézkedést megtett a feltárt jogellenesség orvosolása érdekében, és ismételten megvizsgálta a francia hatóságok által benyújtott információkat. Következésképpen a Bizottság 2009. február 11-én C 4/2009 eljárási számon (13) megindította az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást.
4. FRANCIAORSZÁG ÉSZREVÉTELEI
(21)
A francia hatóságok 2009. április 23-án kelt levelükben a következő észrevételeket nyújtották be a Bizottsághoz:
a)
a kérdéses időszakban beszedett és kifizetett támogatási alap összege éves átlagban 20 millió EUR, amely több mint 500 kedvezményezett között kerül felosztásra;
b)
Franciaország nem vitatja, hogy olyan külföldi rádiós műsorszolgáltatók is fizették a szóban forgó adójellegű járulékot, amelyek jóllehet Franciaország területén sugározták műsoraikat, a rádióállomásuk vagy telephelyük más tagországban van; ezek azonosítása azonban nem lehetséges;
c)
A támogatás visszafizettetésére nincs mód lényegében két okból kifolyólag, nevezetesen: egyrészt a támogatási programot a francia hatóságok több alkalommal megfelelően bejelentették, a Bizottság pedig mindannyiszor jóváhagyta azt, ami jogos bizalmat ébresztett a kedvezményezettekben, másrészt tekintettel a jelenlegi gazdasági viszonyokra, a kedvezményezettek pénzügyi helyzete nem tenné lehetővé a francia hatóságok számára a folyósított összegek visszafizettetését.
5. A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE
5.1. Az értékelés jogalapja
(22)
A szóban forgó támogatási program értékelése az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdésén alapul.
5.2. Támogatás fennállása az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében
(23)
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Ha a Szerződések másként nem rendelkeznek, a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet”.
(24)
A jelen ügy vizsgálata az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében foglalt feltételekkel összhangban.
a) Állami források igénybevételével nyújtott állami támogatás
A támogatási program finanszírozása egy jogszabályi és rendeleti intézkedésekkel bevezetett adójellegű járulékból származó források igénybevételével történik. A járulékot az adóhatóság szedi be, és a rádiós és televíziós műsorszórás útján terjesztett reklámok után fizetendő.
A támogatást tehát Franciaország állami forrásainak igénybevételével finanszírozzák.
b) Versenytorzulás vagy annak veszélye bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által
A támogatási program kizárólag a földfelszíni rádiós műsorszolgáltatókra terjed ki. A támogatási program kedvezményezettjei olyan szolgáltatók, amelyek reklámokból származó forrásai nem érik el a teljes bevételük 20 %-át. E szolgáltatók versenyhelyzetben vannak a hallgatók megnyerése és a reklámbevételek tekintetében a többi olyan Franciaország területén sugárzó rádiós műsorszolgáltatóval, amelynek a kereskedelmi bevételei az adott küszöböt meghaladják, és így nem részesül a támogatási program nyújtotta állami támogatásban.
A kérdéses támogatás tehát torzítja a kedvezményezett műsorszolgáltatók és a támogatásban nem részesülő műsorszolgáltatók közötti versenyt, vagy legalábbis a versenytorzulás veszélyével fenyeget.
c) A tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatás
A támogatási program kedvezményezettjei által Franciaország területéről sugárzott földfelszíni rádióműsorok más tagállamokban is foghatók, még ha csak a határ menti övezetekben is. Ugyanakkor megállapítható az is, hogy a bejelentett jogszabályi és rendeleti intézkedésekkel bevezetett adójellegű járulékot a más tagállamokból franciaországi területek felé sugárzó rádiós műsorszolgáltatók reklámbevételei után is kivetik.
Következésképpen a bejelentett támogatási program hatást gyakorol vagy hatást gyakorolhat a tagállamok közötti kereskedelemre.
d) Következtetés az állami támogatás fennállásáról
Fentiekre tekintettel a Bizottság úgy véli, hogy a francia hatóságok bejelentésének tárgyát képező, a rádiós műsorszolgáltatásnak nyújtott támogatási program az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozik. Amennyiben a szóban forgó program állami támogatást képez, a Bizottságnak meg kell vizsgálnia annak a belső piaccal való összeegyeztethetőségét. A fent említett Régie Networks ügyben hozott ítélet értelmében a program belső piaccal való összeegyeztethetőségének vizsgálatakor tekintetbe kell venni a reklámokra kivetett járulékot, amely a vitatott támogatás finanszírozására szolgál.
5.3. A támogatás összeegyeztethetősége az EUMSZ 107. cikkének (2) és (3) bekezdése alapján
(25)
A bejelentett támogatás a tárgya és hatálya miatt nyilvánvalóan nem felel meg az EUMSZ 107. cikke (2) bekezdésében, valamint (3) bekezdésének a) és b) pontjában foglalt feltételeknek.
(26)
Mivel a támogatás célja a franciaországi területen sugárzó földfelszíni rádióállomások szolgáltatásainak előmozdítása - nevezetesen azoké, amelyek a legalacsonyabb reklámbevételekkel rendelkeznek -, a támogatás a franciaországi média pluralitásának biztosítására irányul, ami általánosságban jogos célkitűzésnek tekinthető. Így a kedvezményezetteknek nyújtott támogatási elem vizsgálatát az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjában említett feltételek szerint vizsgálhatnánk meg. E szöveg így rendelkezik: „A belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető: (…) az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben (…)”. Ebben az esetben a Bizottságnak mérlegelnie kell az intézkedés pozitív és negatív hatásait egyaránt.
(27)
Előző határozataiban a Bizottság megállapította, hogy a kérdéses támogatási program pozitív hatású és a belső piaccal összeegyeztethető, nevezetesen azért, mert hozzájárul egy pontosan meghatározott közérdekű célkitűzés megvalósításához. A célja ugyanis a Franciaország területén földfelszíni rádiós műsorszolgáltatást nyújtó adóállomások pluralitásának előmozdítása. A helyi hallgatóságot szolgáló kis rádióállomásokat támogatja a társadalmi, kulturális és helyi érdekek figyelembevételével, ami általánosságban jogos törekvés. Továbbá az e rádióállomásokat előnyben részesítő támogatási program által esetlegesen okozott versenytorzulás igen csekély, és nem változtatja meg a kereskedelmi feltételeket a közérdekkel ellentétes mértékben. Tekintettel az említett rádióállomások feladatára és nagyságára, az utóbbiak és a valamely más tagállamban ugyanolyan jellegű szolgáltatásokat nyújtó műsorszolgáltatók közötti versenytorzulás különösen csekély. Következésképpen a támogatási program kereskedelemre gyakorolt hatása rendkívül elenyésző.
(28)
Mindazonáltal a 97-1263. rendelet 3. és 6. cikkének vizsgálata alapján úgy tűnik, hogy a támogatási programnak a vitatott adójellegű járulékból történő finanszírozási módja az intézkedés szerves részét képezi, ahogyan azt már a Bíróság is megállapította a Régie Networks ügyben hozott ítéletében (99-112. pont).
(29)
A Bíróság az ítélet 89. pontjában az alábbi következtetést vonja le: „valamely támogatás finanszírozási módja az egész finanszírozni kívánt támogatási rendszert a közös piaccal összeegyeztethetetlenné teheti. Ezért valamely támogatást nem lehet a finanszírozási módjának hatásaitól elkülönítve vizsgálni. Éppen ellenkezőleg, valamely támogatási intézkedés Bizottság általi vizsgálatának szükségszerűen figyelembe kell vennie a támogatás finanszírozási módját akkor, ha az az intézkedés szerves részét képezi (lásd ebben az értelemben többek között a fent hivatkozott Van Calster és társai ügyben hozott ítélet 49. pontját, valamint a C-345/02. sz., Pearle és társai ügyben hozott ítélet [EBHT 2004., I-7139. o.] 29. pontját)”.
(30)
Fentiek értelmében a Bizottságnak figyelembe kell vennie a szóban forgó járulékot a támogatási program belső piaccal való összeegyeztethetőségének vizsgálatakor. Ezzel összefüggésben a reklámbevételekre kivetett járulék látszólag ellentétes azzal az alapelvvel, amelyet a Bizottság több ízben hangsúlyozott és azt a Bíróság is megerősítette a 47/69 sz. Franciaország kontra Bizottság ügyben hozott ítéletében (EBHT., 487. o.), miszerint az importált termékeket vagy szolgáltatásokat mentesíteni kell minden olyan adójellegű járulék alól, amely olyan támogatási program finanszírozására szolgál, amelynek egyedüli kedvezményezettjei a nemzeti vállalkozások. A Bíróság e véleményét a Régie Networks ügyben hozott ítélete 115. pontjában fogalmazta meg.
(31)
A Bizottság úgy véli, hogy amennyiben nem mentesítik a járulékfizetési kötelezettség alól az olyan földfelszíni rádiós műsorszolgáltatókat, amelyek más tagállamokban található adóállomásokról franciaországi területekre sugároznak és a bejelentett program alapján nyújtott támogatást nem vehetik igénybe, az a kereskedelmi feltételeknek a közérdekkel ellentétes mértékű megváltozását eredményezi. Jóllehet a bejelentett program támogatási eleme általánosságban jogos célkitűzésnek minősülhet, és az a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető, ugyanez a program finanszírozási módjáról már nem mondható el.
6. KÖVETKEZTETÉS
(32)
Tekintettel a fenti körülményekre, a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az adott támogatási programot a belső piaccal összeegyeztethetőnek lehet nyilvánítani, különösen az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjában foglalt egyik feltétel vonatkozásában. A Bizottság ezzel szemben a program finanszírozási módját nem hagyhatja jóvá.
(33)
Ezzel összefüggésben a Bizottság tudomásul vette, hogy a francia hatóságoknak - ahogyan azt 2009. április 23-i levelükben állították - nincs lehetőségük arra, hogy azonosítsák (a támogatási program finanszírozását biztosító adójellegű járulék fizetésére kötelezett vállalkozások közül) azon külföldi rádiós műsorszolgáltatókat, amelyek adásaikat a vitatott támogatási program által érintett időszakban Franciaország területére sugározták, de adóállomásaik vagy székhelyeik más tagállamokban voltak. Tekintettel az események óta eltelt hosszú időre, a Bizottság kész elfogadni, hogy az érintettek azonosítása adminisztratív nehézségekbe ütközhet. Mindazonáltal a francia hatóságok által adott magyarázat alapján az adott esetben az eltelt idő önmagában nem jelenthet leküzdhetetlen akadályt a járulékfizetésre kötelezett vállalkozások azonosítását illetően. A francia hatóságok ezzel szemben azt állították, hogy a rendelkezésükre álló adatok alapján nem mindig volt lehetőségük annak megállapítására, hogy a járulékfizetésre kötelezett műsorszolgáltatók franciaországi területről vagy valamely más tagállam területéről sugározták-e adásaikat. Ebben az esetben a francia hatóságoknak e határozat közlésétől számított hat hónapon belül egyenként tájékoztatnia kell a járulékfizetésre kötelezetteket visszatérítési jogosultságukról, amely akkor illeti meg azokat, ha valamely más tagállamból sugározták adásaikat Franciaország területeire. A hatóságoknak valamennyi rendelkezésükre álló eszközzel meg kell kísérelniük a járulékfizetésre kötelezett vállalkozások azonosítását. Mivel azonban nem valószínű, hogy a francia hatóságok saját erejükből képesek az összes járulékfizetésre kötelezett azonosítására, a visszatérítési eljárásról egy megfelelő hirdetést kell közzétenniük, amely lehetővé teszi, hogy az érintett vállalkozások jelentkezzenek igényükkel.
(34)
Nincs akadálya annak, hogy Franciaország ezen ismeretlen szolgáltatók számára lehetővé tegye az 1997-2002 közötti időszakban jogalap nélkül kivetett járulék visszatérítésére irányuló jogaik érvényesítését. Franciaország orvosolhatja a támogatási program finanszírozási módja tekintetében felmerült összeegyeztethetetlenséget, amennyiben a belső piaccal összeegyeztethetetlennek bizonyult járulék visszatérítését az alábbi feltételek figyelembevételével végzi el:
-
Franciaországnak valamennyi olyan érintett műsorszolgáltatót egyénileg kell tájékoztatnia a visszatérítési jogosultságáról, amelyet a rendelkezésre álló eszközeivel azonosítani tud, az ismeretlen műsorszolgáltatók felkutatása érdekében pedig felhívást kell közzétennie az Európai Unió területén (14) megjelenő szaklapokban,
-
a járulékfizetésre kötelezettek a felhívás megjelenésétől számított három éven belül nyújthatják be visszatérítési kérelmüket (15),
-
a visszatérítésnek a kérelem benyújtását követően legfeljebb hat hónapon belül meg kell történnie (16),
-
a visszatérített összegnek magában kell foglalnia a járulékfizetés napjától a tényleges visszatérítésig terjedő időszakra esedékes, kamatos kamattal számított kamatokat. Referenciaként egy célrátát kell figyelembe venni, az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 2004. április 21-i 794/2004/EK bizottsági rendelet (17) 9. cikkében szereplő referenciával megegyezően,
-
a francia hatóságoknak az érintett szolgáltatók által benyújtott minden olyan ésszerű igazolást el kell fogadniuk, amely hitelt érdemlően bizonyítja a járulék megfizetését,
-
a visszatérítéshez való jog további feltételekhez nem köthető,
-
a francia hatóságok az e határozatról szóló értesítés időpontjától számítva hat havonként rendszeres jelentést küldenek a Bizottságnak a visszatérítési eljárás alakulásáról,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Franciaország által végrehajtott támogatási program a 2. cikkben foglalt feltételek szerint a belső piaccal összeegyeztethető.
2. cikk
Azon hátrányos megkülönböztetés megszüntetésére, amely a külföldi műsorszolgáltatókat sújtotta azáltal, hogy a reklámbevételeik után járulékot kellett fizetniük a francia államnak, miközben a támogatási program előnyeiből nem részesülhettek, a francia hatóságoknak vissza kell téríteniük az 1997-2002 közötti időszakban a külföldi műsorszolgáltatókra kivetett adójellegű járulékokat. Jelen értesítés időpontjától számított hat hónapon belül valamennyi járulékfizetésre kötelezett szolgáltatót értesíteniük kell a visszatérítésre való jogosultságukról, amennyiben az azonosításuk eredményes volt, valamint egy megfelelő felhívást kell közzétenniük, amely lehetővé teszi, hogy az érintett vállalkozások jelentkezzenek igényükkel. A visszatérítési kérelmek benyújtására hároméves határidőt kell biztosítani az érintett vállalkozások számára (18). A felhívást követően és az érintett műsorszolgáltatók által benyújtott igazolások alapján Franciaországnak a visszatérítési kérelem benyújtását követő legfeljebb hat hónapon belül vissza kell térítenie a belső piaccal összeegyeztethetetlen járulék összegét, amelynek magában kell foglalnia a kamatos kamattal számított tényleges kamatokat. Referenciaként egy célrátát kell figyelembe venni, a 794/2004/EK rendelet 9. cikkében szereplő referenciával megegyezően.
3. cikk
Franciaország az e határozatról szóló értesítés napjától számított két hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot azon intézkedésekről, amelyeket a határozatban foglaltaknak való megfelelés érdekében tett.
Franciaország hat havonként rendszeres jelentést küld a Bizottságnak a 2. cikk szerinti visszatérítési eljárás alakulásáról, az e határozatról szóló értesítés időpontjától kezdődően a 2. cikkel összhangban közzétett legutolsó felhívás időpontjától számított három éves határidő leteltéig.
4. cikk
Ennek a határozatnak a Francia Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2010. szeptember 29-én.