PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 745/2011
ze dne 28. července 2011
o zapsání názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Karlovarské trojhránky (CHZO))
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 7 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 6 odst. 2 a čl. 17 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006 byla v Úředním věstníku Evropské unie (2) zveřejněna žádost České republiky ze dne 19. října 2004 o zapsání názvu „Karlovarské trojhránky“.
(2)
Rakousko a Německo vznesly v souladu s čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006 proti zápisu námitku. Námitky byly podle čl. 7 odst. 3 prvního pododstavce písm. a), b), c) a d) uvedeného nařízení shledány přípustnými.
(3)
Dopisy ze dne 6. května 2008 vyzvala Komise dotčené členské státy k hledání vzájemné dohody v souladu s jejich vnitřními postupy.
(4)
Vzhledem k tomu, že Česká republika a Rakousko ani Česká republika a Německo ve stanovené lhůtě dohody nedosáhly, musí Komise postupem podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006 přijmout rozhodnutí.
(5)
Pokud jde o námitku, že nejsou dodržena ustanovení článku 2 nařízení (ES) č. 510/2006, protože produkce neprobíhá v uvedené zeměpisné oblasti a výrobek nedosahuje požadované jakosti a pověsti, příslušné vnitrostátní orgány potvrdily, že produkce v dané zeměpisné oblasti skutečně probíhá. Souvislost byla založena na zvláštní jakosti produktu, kterou lze přičíst zeměpisnému původu, konkrétně vřídelní vodě, jíž se využívá při výrobě, což dostatečně splňuje požadavky čl. 2 odst. 1 písm. b); zda produkt má či nemá také dostatečnou pověst, aby splňoval požadavky čl. 2 odst. 1, nebylo podstatné.
(6)
Z námitky vznesené Německem je patrné, že ochranné známky obsahující výraz „Karlsbader Oblaten“ byly zapsány před podáním žádosti o zápis názvu „Karlovarské trojhránky“ jako chráněného zeměpisného označení. Byly rovněž poskytnuty důkazy, že spotřebitelé v Německu spojují označení „Karlsbader Oblaten“ s určitým druhem oplatky. Námitka však neobsahovala žádný důkaz, že spotřebitelé výrazně spojují oplatky se všemi nebo některými ochrannými známkami, které se liší od popisného označení „Karlsbader Oblaten“, ani že by spotřebitelé mohli být uvedeni v omyl ohledně skutečné identity produktu uváděného na trh pod názvem „Karlovarské trojhránky“. Komise proto nemůže učinit závěr, že by zápis názvu „Karlovarské trojhránky“ byl v rozporu s čl. 3 odst. 4 nařízení (ES) č. 510/2006.
(7)
Protože nejvýznamnější část názvů „Karlsbader Oblaten“ a „Karlovarské trojhránky“ je totožná, lze logicky vyvodit, že pro účely čl. 7 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 510/2006 jsou oba názvy zčásti totožné. Stejně tak i s ohledem na skutečnost, že se oba produkty vyznačují podobnými znaky a mají společný původ, by použití ustanovení o ochraně uvedeného v článku 13 nařízení (ES) č. 510/2006, a zejména v odst. 1 písm. b), mohlo vést příslušný soud k závěru, že název „Karlovarské trojhránky“, pokud by byl zapsán, je chráněn proti použití názvu „Karlsbader Oblaten“ na daných oplatkách. Z důkazů tudíž vyplývá, že ve smyslu čl. 7 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 510/2006 by další existence názvu „Karlsbader Oblaten“ mohla být zapsáním názvu „Karlovarské trojhránky“ ohrožena.
(8)
Námitky byly prohlášeny za přípustné mimo jiné proto, že zapsání navrhovaného názvu by ohrozilo existenci částečně totožného názvu, tj. „Karlsbader Oblaten“, pokud se tohoto názvu používá na výrobku a není-li chráněn právními předpisy pro ochranné známky. Dále z důkazů vyplývá, že název „Karlsbader Oblaten“ dali produktu výrobci ve městě dříve známém jako Karlsbad a že výroba takto označených oplatek probíhala po značně dlouhou dobu. Z důkazů je navíc zřejmé, že používání názvu „Karlsbader Oblaten“ se vztahovalo na původní a tradiční produkt, který nevyužíval pověsti produktu „Karlovarské trojhránky“. Z těchto důvodů je třeba stanovit maximální přechodné období uvedené v čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 510/2006.
(9)
Pokud jde o ochranné známky obsahující výraz „Karlsbader Oblaten“, které byly chráněny zapsáním nebo získány používáním před podáním žádosti o zapsání názvu „Karlovarské trojhránky“, jelikož nejsou splněny podmínky stanovené v čl. 14 odst. 1, nelze zapsáním názvu „Karlovarské trojhránky“ jako chráněného zeměpisného označení uvedené ochranné známky zrušit ani bránit jejich dalšímu používání, jestliže jsou jinak splněny obecné požadavky stanovené právními předpisy pro ochranné známky.
(10)
Pokud jde o druhový charakter, důkazy předložené v námitce se týkaly obecného používání výrazu „Karlsbader Oblaten“, a nikoliv výrazu „Karlovarské trojhránky“. Zatímco jsou v námitkách uvedeny důkazy dokládající časté používání výrazu jako obecného popisného označení, včetně německého „Karlsbader Oblaten“, nebyl předložen žádný důkaz, že názvu „Karlovarské trojhránky“ se používá k označení kategorie produktů, které nevznikají v karlovarském kraji. Námitka nebere v úvahu situaci v České republice. Z těchto důvodů nelze na základě předložených informací považovat název „Karlovarské trojhránky“ za druhové označení, a nejedná se tedy o nedodržení ustanovení čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006.
(11)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti by název „Karlovarské trojhránky“ měl být zapsán do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení s výhradou přechodného období pěti let, během něhož je možné dále používat výraz „Karlsbader Oblaten“ za okolností, které by s výjimkou přechodného období mohly být v rozporu s ochranou stanovenou v čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Označení uvedené v příloze tohoto nařízení se zapisuje do rejstříku.
Článek 2
1. Výraz „Karlsbader Oblaten“ může být používán k označení oplatek, které neodpovídají specifikaci uvedené pro „Karlovarské trojhránky“, po dobu pěti let ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Ochranné známky obsahující výraz „Karlsbader Oblaten“, které byly chráněny zapsáním nebo získány používáním přede dnem 19. října 2004, nelze zrušit ani bránit jejich dalšímu používání zapsáním názvu „Karlovarské trojhránky“ jako chráněného zeměpisného označení, pokud jsou jinak splněny obecné požadavky stanovené právními předpisy pro ochranné známky.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. července 2011.
A BIZOTTSÁG 745/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2011. július 28.)
egy elnevezésnek az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába való bejegyzéséről (Karlovarské trojhránky [OFJ])
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 7. cikke (5) bekezdésének harmadik albekezdésére,
mivel:
(1)
Az 510/2006/EK rendelet 6. cikke (2) bekezdésével összhangban és 17. cikkének (2) bekezdése alapján a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétette (2) a Cseh Köztársaság 2004. október 19-i kérelmét a „Karlovarské trojhránky” elnevezés bejegyzésére.
(2)
Ausztria és Németország az 510/2006/EK rendelet 7. cikkének (1) bekezdése alapján kifogással élt a bejegyzés ellen. E kifogások az említett rendelet 7. cikke (3) bekezdése első albekezdésének a), b), c) és d) pontja alapján elfogadhatónak bizonyultak.
(3)
2008. május 6-án kelt levelében a Bizottság felkérte az érintett tagállamokat, hogy belső eljárásaikkal összhangban igyekezzenek megállapodásra jutni egymás között.
(4)
Mivel a kijelölt határidőn belül sem Ausztria és a Cseh Köztársaság, sem Németország és a Cseh Köztársaság között nem jött létre megállapodás, a Bizottságnak az 510/2006/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárás szerint határozatot kell hoznia.
(5)
Azon állítást illetően, hogy a termék - az adott földrajzi területen történő termelés és különleges minőség, illetve hírnév hiányában - nem felel meg az 510/2006/EK rendelet 2. cikkének, az illetékes nemzeti hatóságok megerősítették, hogy a termelés a szóban forgó földrajzi területen folyt. A földrajzi eredettel való kapcsolatot a terméknek ezen eredethez kapcsolódó különleges minőségével támasztják alá, nevezetesen azzal, hogy a termelés során gyógyforrásvizet használnak fel, ez pedig elegendő a 2. cikk (1) bekezdésének b) pontjában foglalt követelmények teljesítéséhez; lényegtelen, hogy a termék egyébként kellő hírnévvel is rendelkezik-e a 2. cikk (1) bekezdése szerinti követelmények teljesítéséhez.
(6)
A Németország által benyújtott kifogás szerint a „Karlsbader Oblaten” kifejezést tartalmazó védjegyeket még azelőtt lajstromozták, hogy a „Karlovarské trojhránky” kifejezés oltalom alatt álló földrajzi jelzésként való bejegyzését kérelmezték volna. Ezenkívül bizonyítékot szolgáltattak arról, hogy a németországi fogyasztók szemében a „Karlsbader Oblaten” elnevezés bizonyos fajta ostyához kapcsolódik. A kifogások azonban nem szolgálnak bizonyítékkal sem arról, hogy a fogyasztók az ostyákat szoros kapcsolatba hozzák a védjegyek mindegyikével vagy valamelyikével, különbséget téve a „Karlsbader Oblaten” leíró kifejezéssel, sem pedig arról, hogy a „Karlovarské trojhranky” megnevezés alkalmas a fogyasztók megtévesztésére az ilyen néven forgalmazott termékek tényleges azonossága tekintetében. Ezért a Bizottság nem vonhatja le azt a következtetést, hogy a „Karlovarské trojhránky” elnevezés bejegyzése ellentétes az 510/2006/EK rendelet 3. cikkének (4) bekezdésével.
(7)
Mivel a „Karlsbader Oblaten” és a „Karlovarské trojhránky” kifejezés fő része azonos, ésszerű azt a következtetést levonni, hogy a két elnevezés az 510/2006/EK rendelet 7. cikke (3) bekezdése c) pontjának alkalmazásában részben azonos. Tekintettel továbbá a két termék hasonlóságaira és közös eredetére, az 510/2006/EK rendelet 13. cikke és különösen (1) bekezdésének b) pontja szerinti oltalom alkalmazása következtében a „Karlovarské trojhránky” elnevezésről - annak bejegyzése esetén - egy illetékes bíróság megállapíthatná, hogy az oltalmat élvez a „Karlsbader Oblaten” elnevezésnek a szóban forgó ostyával kapcsolatban történő használatával szemben. A bizonyítékok tehát azt mutatják, hogy a „Karlovarské trojhránky” elnevezés bejegyzése az 510/2006/EK rendelet 7. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében veszélyeztethetné a „Karlsbader Oblaten” elnevezés létét.
(8)
A kifogások elfogadhatónak nyilvánítását többek között az indokolta, hogy a kérelem tárgyát képező elnevezés bejegyzése létében veszélyeztetne egy részben azonos elnevezést, mégpedig a „Karlsbader Oblaten” elnevezést, mivel a termékek jelölésére használatos és a védjegyszabályozás szerint nem élvez oltalmat. Bizonyítást nyert továbbá, hogy a „Karlsbader Oblaten” elnevezés a valaha Karlsbad néven ismert város termelőitől ered, és hogy a későbbiekben is jelentős ideig gyártották az ezt az elnevezést viselő ostyát. Ezenkívül az is bizonyítást nyert, hogy a „Karlsbader Oblaten” kifejezés használata olyan, eredeti és hagyományos termékre utalt, amellyel a „Karlovarské trojhránky” hírnevét nem használták ki. Mindezen okokból indokolt az 510/2006/EK rendelet 13. cikkének (3) bekezdése szerinti lehető leghosszabb átmeneti időszakot előírni.
(9)
A „Karlsbader Oblaten” kifejezést tartalmazó azon védjegyek, amelyeket a „Karlovarské trojhránky” bejegyzésének kérelmezése előtt lajstromozással oltalom alá helyeztek vagy használat révén megszereztek, a „Karlovarské trojhránky” oltalom alatt álló földrajzi jelzés bejegyzése alapján nem érvényteleníthetők, és használatuk ezen az alapon nem akadályozható meg - feltéve, hogy egyébként teljesülnek a védjegyekre vonatkozó szabályozásban foglalt általános követelmények -, mivel a 14. cikk (1) bekezdése szerinti feltételek nem teljesülnek.
(10)
Az elnevezés szokásos voltát illetően a kifogásban szolgáltatott bizonyítékok a „Karlsbader Oblaten” kifejezés szokásos használatára vonatkoznak, nem pedig a „Karlovarské trojhránky” kifejezésére. Noha a felhozott kifogások bizonyítják, hogy használatban vannak általános leíró kifejezések, köztük a „Karlsbader Oblaten” német nyelvű kifejezés is, nincs bizonyíték arra nézve, hogy a „Karlovarské trojhránky” elnevezést nem Karlovy Vary térségéből származó termékek bizonyos csoportjának jelölésére használják. A kifogás nem veszi figyelembe a Cseh Köztársaságban fennálló helyzetet. A benyújtott információk alapján tehát a „Karlovarské trojhránky” kifejezés nem tekinthető szokásos elnevezésnek, így nem sérül az 510/2006/EK rendelet 3. cikkének (1) bekezdése.
(11)
A fentiekre való figyelemmel a „Karlovarské trojhránky” elnevezést helyénvaló az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába ötéves átmeneti időszak kikötésével bejegyezni; az átmeneti időszak alatt a „Karlsbader Oblaten” elnevezés tovább használható, mégpedig olyan körülmények között is, amelyek ezen átmeneti időszak hiányában ellentétesek lehetnének az 510/2006/EK rendelet 13. cikkének (1) bekezdésében előírt oltalommal.
(12)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az oltalom alatt álló földrajzi jelzésekkel és az oltalom alatt álló eredetmegjelölésekkel foglalkozó állandó bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az e rendelet mellékletében szereplő elnevezés bejegyzésre kerül.
2. cikk
(1) A „Karlsbader Oblaten” kifejezés az e rendelet hatálybalépésétől számított öt évig használható olyan ostya jelölésére, amely nem felel meg a „Karlovarské trojhránky” termékleírásában foglaltaknak.
(2) A „Karlsbader Oblaten” kifejezést tartalmazó azon védjegyek, amelyeket 2004. október 19. előtt lajstromozással oltalom alá helyeztek vagy használat révén megszereztek, a „Karlovarské trojhránky” oltalom alatt álló földrajzi jelzés bejegyzése alapján nem érvényteleníthetők, és használatuk ezen az alapon nem akadályozható meg, feltéve, hogy egyébként teljesülnek a védjegyekre vonatkozó szabályozásban foglalt általános követelmények.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. július 28-án.