NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 699/2012
ze dne 30. července 2012
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Turecka
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení
(1)
Dne 1. listopadu 2011 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím zveřejnění oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Turecka (dále též „dotčené země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu podaného dne 20. září 2011 Výborem na obranu výrobního odvětví Evropské unie vyrábějícího ocelové tvarovky pro svařování natupo (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 40 % celkové výroby některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
2. Strany dotčené řízením
(3)
Komise o zahájení řízení úředně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a zástupce dotčených zemí, známé dovozce a uživatele. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(4)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(5)
V souladu s článkem 17 základního nařízení a s ohledem na zjevně velký počet výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku pro účely zjištění újmy.
(6)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával ze tří společností z celkového počtu 22 výrobců v Unii, o nichž bylo známo před zahájením šetření, že vyrábí obdobný výrobek.
(7)
Vzorek byl vybrán na základě objemu prodeje a výroby, jež mohou být přiměřeně prošetřeny v daném časovém rámci. Do vzorku byli zařazeni výrobci se sídlem ve čtyřech členských státech, přičemž na ně připadá 48 % celkového prodeje všech výrobců z Unie, které se uskutečnily v Unii, a představují 64 % výrobců, kteří se přihlásili. Žádná ze zúčastněných stran nevyjádřila nesouhlas s navrženým vzorkem.
b) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(8)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v souladu s článkem 17 základního nařízení v oznámení o zahájení řízení předpokládal výběr vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, tak vzorek vybrat, byli všichni dovozci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení řízení uvedli základní údaje týkající se jejich činností souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření (od 1. října 2010 do 30. září 2011).
(9)
Z celkem 38 dovozců, kteří nejsou ve spojení a na něž se Komise obrátila, odpovědělo ve stanovené lhůtě na dotazník pro výběr vzorku pouze pět společností. Jedna společnost se ukázala být spíše uživatelem, než dovozcem výrobku. Proto se mělo za to, že výběr vzorku není nutný, a dotazníky byly zaslány všem čtyřem dovozcům, kteří se přihlásili. Na dotazník nakonec odpověděli pouze dva dovozci, kteří při šetření plně spolupracovali.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(10)
Vzhledem k zřejmému vysokému počtu vyvážejících výrobců se v oznámení o zahájení řízení počítalo v souladu s článkem 17 základního nařízení s výběrem vzorku pro stanovení dumpingu. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný a pokud ano, tak vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení řízení uvedli aby v souladu se zněním oznámení o zahájení uvedli základní údaje týkající se jejich činností souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření (od 1. října 2010 do 30. září 2011). Konzultovány byly rovněž orgány dotčených zemí.
(11)
Pokud jde o Rusko, při šetření nespolupracovali žádní vyvážející výrobci. Pokud jde o turecké vyvážející výrobce, přihlásily se tři společnosti, a Komise proto rozhodla, že výběr vzorku není v případě Turecka nutný. Dané tři spolupracující turecké společnosti představují většinu tureckého vývozu do Unie během období šetření.
d) Odpovědi na dotazník a ověření informací na místě
(12)
Aby mohla Komise provést svou analýzu, zaslala dotazníky všem třem spolupracujícím tureckým vyvážejícím výrobcům, jakož i výrobcům v Unii zařazeným do vzorku a spolupracujícím dovozcům a uživatelům, kteří nejsou ve spojení.
(13)
Odpovědi na dotazník přišly od všech tří spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, dvou dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a čtyř uživatelů.
(14)
Komise si vyžádala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. V prostorách těchto společností se uskutečnily inspekce na místě:
Vyvážející výrobci v Turecku
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul, Turecko,
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul, Turecko,
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul, Turecko.
Výrobci v Unii
-
ERNE Fittings, Schlinz, Rakousko,
-
Virgilio CENA & Figli S.p.A., Brescia, Itálie.
3. Období šetření
(15)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
4. Platná opatření vztahující se na další třetí země
(16)
V platnosti jsou antidumpingová opatření vztahující se na některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli pocházející z Malajsie, Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Thajska a v důsledku praktik obcházení rovněž na některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli pocházející z Čínské lidové republiky a zasílané z Indonésie, Srí Lanky, Filipín a Tchaj-wanu (s určitými výjimkami) (3). Země uvedené v předchozí větě se dále označují jako „země v režimu antidumpingových opatření“.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(17)
Dotčeným výrobkem jsou potrubní tvarovky (jiné nežli lité tvarovky, příruby a tvarovky se závitem) ze železa nebo oceli (kromě korozivzdorné oceli) o největším vnějším průměru nepřesahujícím 609,6 mm, používané ke svařování natupo a jiným účelům, v současnosti kódů KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 a ex 7307 99 80 („dotčený výrobek“).
(18)
V rámci výrobního procesu se pro výrobu kolen, přechodek a profilů tvaru T používají bezešvé nebo svařované ocelové trubky, zatímco pro výrobu uzávěrů se obvykle jako surovina používají ocelové plechy. Kolena a přechodky se vyrábějí řezáním a tvarováním, ohýbáním nebo krácením. Profily tvaru T se vyrábějí za použití hydrostatického tlaku a uzávěry jsou vyráběny tvarováním plechů nebo desek. Před zabalením výrobku dále obvykle dochází k srážení hran a otryskávání pískem. V určitých případech se též provádí galvanizace výrobku. Všechny typy výrobků mají stejné základní fyzikální, chemické a technické charakteristiky a stejná základní užití.
(19)
Potrubní tvarovky se používají v petrochemickém průmyslu, stavebnictví, při výrobě energie, stavbě lodí a v průmyslových zařízeních. Ve všech výše uvedených aplikacích jsou používány za účelem spojování trubek nebo rour.
2. Obdobný výrobek
(20)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek a některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli prodávané na domácím trhu v dotčených zemích a rovněž některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a stejná základní užití. Předběžně se tedy považují za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. Rusko
(21)
Jak je uvedeno v 11. bodě odůvodnění výše, žádný ruský vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval. Proto byly v souladu s článkem 18 základního nařízení výpočty související s dumpingem v případě Ruska byly provedeny na základě dostupných údajů, jak je vysvětleno níže.
1.1 Běžná hodnota
(22)
V důsledku neexistující spolupráce ze strany ruských vyvážejících výrobců byla běžná hodnota pro Rusko vypočtena na základě dostupných údajů.
(23)
Je třeba připomenout, že podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu v souvislosti s ruským dovozem dotčeného výrobku. V důsledku chybějících podrobnějších informací byl výpočet, jenž vedl k uvedeným důkazům, založen na početně zjištěné běžné hodnotě pro Rusko. Nicméně za účelem přesnějšího stanovení běžné hodnoty Komise předběžně rozhodla, že běžná hodnota pro Rusko má být stanovena na základě informací získaných během šetření od těch tureckých vyvážejících výrobců, kteří používají ruské bezešvé trubky a roury jako vstupy pro výrobu dotčeného výrobku. Náklady na suroviny skutečně představují převážnou část celkových výrobních nákladů dotčeného výrobku, a proto byla tato metoda považována za nejvíce přiměřenou pro stanovení běžné hodnoty pro Rusko na základě dostupných skutečností.
(24)
Běžná hodnota pro Rusko byla tudíž vypočtena určením váženého průměru běžné hodnoty těch spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců, kteří kupují část svých surovin z Ruska.
(25)
Je důležité poznamenat, že výsledná běžná hodnota byla místo všech typů dotčeného výrobku stanovena pro typ výrobku (kolena), který představuje nejvyšší objem dovozu, s cílem umožnit reprezentativní srovnání s vývozní cenou (viz následující body odůvodnění).
1.2 Vývozní cena
(26)
V důsledku chybějících podrobnějších informací o cenách byla vývozní cena pro dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska stanovena na základě údajů Eurostatu o dovozu. Vzhledem k velké škále sortimentní skladby spadající pod určité kódy KN byla vývozní cena určena omezením využití údajů Eurostatu na typ výrobku (kolena) představující nejvyšší objem dovozu, což je považováno za reprezentativní pro všechny typy dotčeného výrobku. Vývozní cena byla proto založena na kódu KN 7307 93 11.
(27)
Výše zmíněné údaje Eurostatu o dovozu musely být upraveny s ohledem na skutečnost, že některé dovozní transakce z Ruska do Bulharska, Estonska a Litvy obsahovaly chybná celní prohlášení, s největší pravděpodobností v důsledku chybného zařazení výrobků. Tyto transakce byly určeny s využitím statistiky dovozu dostupné v databázi podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení a byly vyňaty z výpočtu vývozní ceny s cílem vyhnout se při výpočtu dumpingu použití zkreslené vývozní ceny.
1.3 Srovnání
(28)
Dumpingové rozpětí bylo stanoveno srovnáním vývozní ceny ze závodu na základě údajů Eurostatu s běžnou hodnotou pro Rusko stanovenou, jak je uvedeno výše.
(29)
Pro účely stanovení vývozní ceny ze závodu byla vývozní cena CIF vycházející z údajů Eurostatu (s korekcí pro eliminaci zkreslení, jak je uvedeno výše) upravena o náklady na přepravu. Pro tento účel byly použity náklady na přepravu, jak jsou vypočítány v podnětu, což bylo považováno za přiměřený odhad.
1.4 Dumpingové rozpětí
(30)
Celostátní dumpingové rozpětí bylo vyjádřeno jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(31)
Na základě výše uvedeného celostátní prozatímní dumpingové rozpětí vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Všechny společnosti
23,8 %
2. Turecko
2.1 Běžná hodnota
(32)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení Komise u každého ze tří spolupracujících vyvážejících výrobců nejdříve stanovila, zda je jejich celkový domácí prodej obdobného výrobku reprezentativní, tj. zda celkový objem těchto prodejů představuje alespoň 5 % jejich celkového objemu prodeje dotčeného výrobku na vývoz do Unie. Šetření stanovilo, že domácí prodej obdobného výrobku byl u všech spolupracujících vyvážejících výrobců reprezentativní.
(33)
Komise následně určila ty typy výrobků prodávané na domácím trhu společnostmi s celkově reprezentativním domácím prodejem, které byly shodné s typy prodávanými na vývoz do Unie nebo jim byly velmi podobné.
(34)
Dále bylo pro každý typ obdobného výrobku, který prodali vyvážející výrobci na domácím trhu a který je srovnatelný s typem dotyčného výrobku, jenž je prodáván na vývoz do Unie, zjištěno, zda byl domácí prodej dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud objem prodeje tohoto typu výrobku na domácím trhu nezávislým odběratelům v období šetření představoval přibližně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku prodávaného na vývoz do Unie. Šetřením bylo zjištěno, že v případě všech tří společností byl domácí prodej pro většinu typů výrobku reprezentativní.
(35)
Komise následně zkoumala, zda je možné prodej každého typu dotčeného výrobku na domácím trhu v reprezentativním množství považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Tento přezkum proběhl tak, že byl pro každý typ výrobku stanoven podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření.
(36)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu nejméně ve výši vypočítaných výrobních nákladů představoval více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku a pokud vážený průměr prodejní ceny dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota podle typu výrobku vypočítána jako vážený průměr cen veškerého domácího prodeje daného typu výrobku.
(37)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážený průměr ceny daného typu výrobku nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, vycházela běžná hodnota ze skutečné ceny na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku.
(38)
Šetřením bylo stanoveno, že ziskový prodej některých srovnatelných typů výrobků činil více než 80 % celkového domácího prodeje, a proto byl u tohoto prodeje pro výpočet průměrné ceny pro běžnou hodnotu použit veškerý domácí prodej. Pro ostatní typy výrobků rovněž považované za prodávané v běžném obchodním styku byl použit pouze ziskový prodej.
(39)
Pokud byly všechny typy výrobků prodány se ztrátou, mělo se za to, že nebyly prodány v běžném obchodním styku. Pro prodeje typů výrobků neuskutečněné v běžném obchodním styku, jakož i pro typy výrobků, které nebyly prodány na domácím trhu v reprezentativním množství, bylo nezbytné běžnou hodnotu stanovit početně. Všechny tři šetřené společnosti prodávaly tyto typy výrobků na vývoz do Unie, i když pouze v omezeném množství.
(40)
Pro stanovení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení byly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměrný zisk realizovaný příslušnými spolupracujícími vyvážejícími výrobci při domácím prodeji obdobného výrobku na domácím trhu v běžném obchodním styku během období šetření přičteny k jejich průměrným výrobním nákladům během období šetření. Pro typy výrobku prodávané na domácím trhu v nereprezentativním množství byl ke stanovení běžné hodnoty použit vážený průměr zisku a prodejní, správní a režijní náklady na tento nereprezentativní prodej v běžném obchodním styku.
2.2 Vývozní cena
(41)
Ve všech případech byl dotčený výrobek vyvážen pro nezávislé odběratele v Unii, a proto byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tj. na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo vývozních cen, které je třeba zaplatit.
(42)
Jedna ze tří spolupracujících tureckých společností během období šetření uskutečnila prodej na vývoz do Unie pouze ve velmi omezeném množství. Dotyčná společnost tvrdila, že chce zvýšit svůj vývoz do Unie, avšak nebyla schopna nabízet dovozcům dostatečně nízké ceny, a požádala, aby tato skutečnost byla při analýze vzata v úvahu.
(43)
Pokud však jde o výpočet dumpingu pro tuto společnost, bylo nutné vycházet z jejího omezeného prodeje. Ačkoli byl prodej této společnosti do Unie omezený, musí být brán v potaz a použit jako jediný možný základ pro výpočet individuálního dumpingového rozpětí pro tuto společnost. V žádném případě nelze neschopnost společnosti prodat více kvůli své údajně vysoké ceně posuzovat jako faktor, který by měl ovlivnit výpočet dumpingu ve vztahu k této společnosti.
2.3 Srovnání
(44)
Běžná hodnota a vývozní ceny byly porovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Příslušné úpravy byly provedeny ve všech případech, kdy to bylo považováno za přiměřené, přesné a podložené ověřenými důkazy. Zejména byla umožněna úprava zohledňující náklady na přepravu a pojištění včetně přepravy ve vyvážející zemi, slev, provizí, úvěrových nákladů a bankovních poplatků.
2.4 Dumpingová rozpětí
(45)
Prozatímní dumpingová rozpětí byla vyjádřena jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
a) Dumpingové rozpětí u prošetřovaných společností
(46)
Individuální dumpingové rozpětí u jednoho ze tří spolupracujících vyvážejících výrobců bylo stanoveno v souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem ceny společností za dotčený výrobek při vývozu do Unie.
(47)
Pokud však jde o zbývající dva spolupracující turecké výrobce, výpočty týkající se dumpingu v jejich případě ukázaly, že společnosti prováděly cílený dumping, a sice pokud jde o konkrétní období, jakož i konkrétní zákazníky a regiony. Ukázalo se, že jejich vývozní ceny byly jasně strukturované a lišily se pro různé zákazníky, regiony i časová období. Kromě toho výpočet dumpingu na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozních cen neodráží plný rozsah dumpingu, kterého se dopouštěli oba dotčení výrobci.
(48)
Za účelem zohlednění plného rozsahu dumpingu prováděného oběma dotčenými společnostmi byla proto v souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení běžná hodnota stanovená na základě váženého průměru v jejich případě porovnána s cenami všech jednotlivých vývozních transakcí směřujících do Unie.
b) Dumpingové rozpětí u nespolupracujících společností
(49)
Pokud jde o všechny nespolupracující turecké vyvážející výrobce, bylo stanoveno zbytkové dumpingové rozpětí. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla považována za poměrně nízkou (objem vývozu tří spolupracujících tureckých společností představoval méně než 80 % celkového tureckého vývozu do Unie během období šetření), bylo zbytkové dumpingové rozpětí určeno na základě odpovídající metody vedoucí k rozpětí, které je vyšší než nejvyšší z individuálních rozpětí uvedených tří spolupracujících společností. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě prodeje reprezentativních typů výrobku, který uskutečnil turecký spolupracující výrobce s nejvyšším dumpingovým rozpětím z uvedených tří spolupracujících společností.
(50)
Na základě výše uvedeného prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(51)
V průběhu období šetření vyrábělo obdobný výrobek 22 výrobců v Unii. Všech 22 výrobců v Unii představuje výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a bude tudíž dále souhrnně označováno jako „výrobní odvětví Unie“.
(52)
Jak je uvedeno v 7. bodě odůvodnění výše, tři výrobci v Unii vybraní do vzorku představují přibližně 50 % celkového prodeje obdobného výrobku uskutečněného výrobci z Unie.
2. Spotřeba v Unii
(53)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemů prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle informací získaných z odpovědí společností vybraných do vzorku na dotazník, na základě odhadů uvedených v podnětu týkajících se zbývajících výrobců v Unii a na základě údajů Eurostatu o objemu dovozu.
(54)
Spotřeba v Unii mezi rokem 2008 a obdobím šetření výrazně poklesla, a sice o 40 %. V roce 2009 se snížila o 44 % a na dané úrovni se udržela i v roce 2010 a poté se v období šetření mírně zvýšila o 4 procentní body.
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v t)
98 197
55 172
54 878
58 706
Index (2008 = 100)
100
56
56
60
3. Dovoz z dotčených zemí
3.1 Souhrnné posouzení účinků dotčeného dovozu
(55)
Komise zjišťovala, zda by dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka neměly být posouzeny souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(56)
Šetření v případě obou dotčených zemí ukázalo, že dumpingová rozpětí byla nad úrovní minimální hranice určené v čl. 9 odst. 3 základního nařízení a že objem dumpingového dovozu z těchto dvou zemí nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení.
(57)
Pokud jde o podmínky hospodářské soutěže mezi dovozem z Ruska a Turecka v případě obdobného výrobku, z šetření vyplynulo, že výrobci z těchto zemí využívají stejné prodejní kanály a prodávají obdobným kategoriím odběratelů. Z šetření navíc vyplynulo, že dovoz z obou těchto zemí vykazoval v posuzovaném období stoupající trend, pokud jde o podíly na trhu.
(58)
Dva spolupracující turečtí vývozci tvrdili, že kumulace dovozu z Ruska a Turecka není v tomto případě vhodná, neboť dovoz z obou těchto zemí vykazuje různé trendy, pokud jde o objem a ceny.
(59)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že šetřením bylo stanoveno, že zatímco dovoz z Turecka je relativně stabilní, pokud jde o objemy, dovoz z Ruska narůstá. Vzhledem k poklesu poptávky v posuzovaném období však podíl dovozu z obou zemí na trhu roste. Zároveň se nezdá, že jejich ceny přinejmenším v období mezi rokem 2009 a obdobím šetření (vysoká průměrná cena u dovozu z Ruska v roce 2008 byla pravděpodobně důsledkem nesprávného vykazování), byly významně odlišné, přičemž průměrné ruské ceny jsou poněkud nižší, ale velmi blízké průměrným tureckým cenám.
(60)
S ohledem na výše uvedené se má předběžně za to, že všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení jsou splněna a že dovoz z Ruska a Turecka by měl být posuzován souhrnně.
3.2 Objem dumpingového dovozu
(61)
Objem dumpingového dovozu dotčeného výrobku z dotčených zemí na trh Unie v posuzovaném období vzrostl o 46 %. Konkrétně se dovoz v roce 2009 snížil o 31 %, a poté se v roce 2010 prudce zvýšil o 89 procentních bodů a v období šetření mírně klesl přibližně o 12 procentních bodů. Objem dumpingového dovozu v období šetření dosáhl 2 935 tun.
Tabulka 2
Dumpingový dovoz z dotčených zemí
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v t)
2 009
1 392
3 174
2 935
Index (2008 = 100)
100
69
158
146
Podíl na trhu
2 %
3 %
6 %
5 %
Zdroj: Eurostat.
3.3 Podíl dumpingového dovozu na trhu
(62)
Podíl dumpingového dovozu z dotčených zemí na trhu se v průběhu posuzovaného období více než zdvojnásobil, když vzrostl z 2 % na 5 %.
3.4 Ceny
a) Vývoj cen
(63)
Níže uvedená tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu z dotčených zemí s dodáním na hranice Unie před proclením, a to na základě údajů Eurostatu. Během posuzovaného období průměrná cena dovozu z dotčených zemí zůstala obecně na stabilní úrovni 1 961 EUR za tunu, s výjimkou roku 2010, kdy se snížila o zhruba 150 EUR.
Tabulka 3
Průměrné ceny dumpingového dovozu
2008
2009
2010
OŠ
Průměrné prodejní ceny za tunu
1 961
1 936
1 788
1 961
Index (2008 = 100)
100
99
91
100
Zdroj: Eurostat.
b) Cenové podbízení
(64)
Bylo provedeno cenové srovnání jednotlivých typů výrobku z hlediska prodejních cen spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců a prodejních cen výrobců z Unie zařazených do vzorku. Vzhledem k tomu, že ruští vývozci při šetření nespolupracovali, byl proveden výpočet podbízení za použití průměrných cen CIF uváděných Eurostatem a průměrných prodejních cen unijních výrobců v rámci Unie. V případě potřeby byly učiněny úpravy s ohledem na obě dotčené země, aby se zohlednila úroveň obchodu a náklady vynaložené po dovozu, včetně cla v případě Ruska.
(65)
Srovnání ukázalo, že u dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a prodávaného v Unii za dumpingové ceny docházelo během období šetření k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie až o cca 30 %.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(66)
Podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnuje zkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(67)
Jak je vysvětleno výše, Komise v případě výrobců v Unii využila výběr vzorku. Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
Makroekonomické prvky (výroba, výrobní kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, ceny a velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu) byly posouzeny na úrovni celkové výroby v Unii na základě posouzení údajů od spolupracujících výrobců a v případě ostatních výrobců v Unii na základě odhadu vycházejícího z údajů z podnětu.
-
Analýza mikroekonomických prvků (zásoby, mzdy, ziskovost, návratnost investic, peněžní tok, schopnost navýšit kapitál a investice) byla provedena u výrobců zařazených do vzorku na základě jimi dodaných údajů.
4.1 Makroekonomické prvky
a) Výroba
(68)
Výroba v Unii mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 44 %. Konkrétně v roce 2009 šlo o pokles o 47 % a v roce 2010 o další 2 procentní body, načež v období šetření následoval mírný nárůst o 5 procentních bodů a výroba dosáhla hodnoty 53 653 tun.
Tabulka 4
Výroba
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
95 079
49 917
48 017
53 653
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
(69)
Výrobní kapacita výrobců v Unii vykazovala v posuzovaném období stálou úroveň a dosahovala hodnoty 179 912 tun.
Tabulka 5
Výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
179 912
179 912
179 912
179 912
Index (2008 = 100)
100
100
100
100
Míra využití
53 %
28 %
27 %
30 %
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
(70)
Využití kapacity v roce 2008 odpovídalo 53 %, v roce 2009 se snížilo na 28 %, v roce 2010 na 27 % a v období šetření mírně stouplo na 30 %. Vývoj míry využití jasně odráží trend výroby, neboť výrobní kapacita zůstávala stejná.
c) Objem prodeje
(71)
Objem prodeje uskutečněného výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, v průběhu posuzovaného období klesl o 38 %. V roce 2009 klesl prodej o 45 %, v roce 2010 zůstal na této úrovni a v období šetření mírně stoupl o 7 procentních bodů. Během období šetření prodej výrobního odvětví Unie činil 42 379 tun.
Tabulka 6
Prodej výrobního odvětví Unie
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
68 870
37 649
37 890
42 379
Index (2008 = 100)
100
55
55
62
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
d) Podíl na trhu
(72)
Podíl výrobců z Unie na trhu byl během posuzovaného období poměrně stálý a v období šetření dokonce narostl na 72 %. Větší podíl na trhu je odrazem skutečnosti, že se objem prodeje výrobců z Unie snížil o něco méně nežli spotřeba v daném období.
Tabulka 7
Podíl výrobců z Unie na trhu
2008
2009
2010
OŠ
Podíl na trhu
70 %
68 %
69 %
72 %
Index (2008 = 100)
100
97
98
103
Zdroj: odpovědi na dotazník, podnět a Eurostat
e) Růst
(73)
Vzhledem k tomu, že spotřeba mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 40 %, konstatuje se, že výrobci v Unii nemohli profitovat z růstu trhu.
f) Zaměstnanost
(74)
Úroveň zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie mezi rokem 2008 a obdobím šetření vykazuje pokles o 18 %. Konkrétně počet zaměstnaných lidí významně poklesl mezi lety 2008 a 2009 z 982 na 824 neboli o 16 % a v roce 2010 zůstal blízko této hodnoty, než došlo k dalšímu poklesu na 801 v období šetření.
Tabulka 8
Zaměstnanost
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (počet osob)
982
824
833
801
Index (2008 = 100)
100
84
85
82
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
g) Produktivita
(75)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená výstupem (v tunách) na zaměstnance a rok, poklesla v průběhu posuzovaného období o 31 %. Tento pokles odráží skutečnost, že se výroba snižovala rychleji než úroveň zaměstnanosti.
Tabulka 9
Produktivita
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v tunách na zaměstnance)
194
121
115
134
Index (2008 = 100)
100
63
60
69
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
h) Prodejní ceny
(76)
Roční průměrné prodejní ceny výrobců v Unii pro nezávislé odběratele na trhu Unie poklesly v průběhu posuzovaného období o více než 10 %. Konkrétně se v roce 2009 průměrné ceny nejprve zvýšily o přibližně 12 %, aby v roce 2010 prudce poklesly o 23 procentních bodů, a na této úrovni se udržely během období šetření. V období šetření průměrná cena výrobců v Unii činila 3 096 EUR za tunu.
Tabulka 10
Průměrné ceny výrobců v Unii
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR/t)
3 489
3 911
3 116
3 096
Index (2008 = 100)
100
112
89
89
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
(77)
Jak je uvedeno výše, u prodejních cen výrobního odvětví Unie docházelo k cenovému podbízení prostřednictvím dumpingového dovozu z Ruska a Turecka.
i) Rozsah dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(78)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dovozu z Ruska a Turecka nelze považovat dopad skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie za zanedbatelný. Je důležité připomenout, že proti osmi zemím jsou uplatňována antidumpingová opatření, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění výše. Vzhledem k tomu, že v období posuzovaném v tomto šetření výrobní odvětví Unie zaznamenalo pokles prodeje a ztráty, není možné zaznamenat žádné skutečné překonání účinků dřívějšího dumpingu a má se za to, že výroba Unie je nadále zranitelná vůči poškozujícímu účinku případného dumpingového dovozu na trhu Unie.
4.2 Mikroekonomické prvky
a) Stav zásob
(79)
Konečný stav zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku poklesl mezi rokem 2008 a obdobím šetření o 18 %. Konkrétně se stav zásob v roce 2009 mírně zvýšil o 2 % a později v roce 2010 klesl o 13 procentních bodů a v období šetření o dalších 7 procentních bodů. V období šetření činil konečný stav zásob výrobců v Unii 5 338 tun.
Tabulka 11
Konečný stav zásob
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotka (t)
6 526
6 661
5 822
5 338
Index (2008 = 100)
100
102
89
82
Zdroj: odpovědi na dotazník.
b) Mzdy
(80)
Roční mzdové náklady mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesly o 10 %. Konkrétně v roce 2009 mzdové náklady významně klesly, a sice o 20 % (což odpovídalo snížení zaměstnanosti), a později v roce 2010 se zvýšily o 4 procentní body a během období šetření o dalších 5 procentních bodů.
Tabulka 12
Roční mzdové náklady
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Index (2008 = 100)
100
81
85
90
Zdroj: odpovědi na dotazník.
c) Ziskovost a návratnost investic
(81)
Během posuzovaného období se ziskovost prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na trhu Unie, uskutečněného výrobním odvětvím Unie, vyjádřená jako procento čistých prodejů, snížila z úrovně zdravých zisků na úroveň významných ztrát. Konkrétně se zisk propadl z 9,6 % v roce 2008 na - 1,2 % v roce 2009 a v roce 2010 následoval další propad na - 7,8 %. V období šetření se situace mírně zlepšila, když ztráty dosahovaly - 7,0 %.
Tabulka 13
Ziskovost a návratnost investic
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Index (2008=100)
100
-12
-81
-73
Návratnost investic
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Index (2008=100)
100
-7
-39
-44
Zdroj: odpovědi na dotazník.
(82)
Návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic, v zásadě odpovídala vývoji ziskovosti.
d) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(83)
Čistý peněžní tok z provozní činnosti byl v roce 2008 kladný ve výši 9,3 milionu EUR. V roce 2009 došlo k jeho mírnému zvýšení na 9,8 milionu EUR, avšak v roce 2010 nastal pokles až na hodnotu pouze 1,5 milionu EUR, načež v období šetření dosáhl peněžní tok záporné hodnoty - 4,6 milionu EUR.
(84)
Známky toho, že by výrobní odvětví Unie mělo problémy s navyšováním kapitálu, se neobjevily, zejména z toho důvodu, že někteří výrobci jsou součástí větších skupin.
Tabulka 14
Peněžní tok
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Index (2008 = 100)
100
106
16
-50
Zdroj: odpovědi na dotazník.
e) Investice
(85)
Roční investice do výroby obdobného výrobku u společností zařazených do vzorku v průběhu posuzovaného období neustále klesaly. Největší pokles o 32 % nastal v roce 2009, načež následoval pokles o 25 procentních bodů v roce 2010 a o dalších 8 procentních bodů v období šetření. Celkově roční investice poklesly z 8,3 milionu EUR v roce 2008 na 2,9 milionu EUR v období šetření.
Tabulka 15
Čisté investice
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Index (2008 = 100)
100
68
43
35
Zdroj: odpovědi na dotazník.
5. Závěr ohledně újmy
(86)
Z rozboru makroekonomických údajů vyplývá, že výrobci v Unii během posuzovaného období významně snížili výrobu a prodej. To se časově shodovalo s poklesem poptávky na trhu Unie, proto došlo k mírnému zvýšení podílu výrobního odvětví Unie na trhu. Využití kapacity pokleslo z již nízké hodnoty 53 % v roce 2008 až na hodnotu 30 % v období šetření. Zaměstnanost též poklesla, a to o 18 %.
(87)
Příslušné mikroekonomické ukazatele současně ukazují na jednoznačné zhoršení ekonomické situace výrobců v Unii zařazených do vzorku. Vývoj cen, ziskovost a návratnost investic ukazují velmi negativní obrázek, kdy ze zdravých hodnot dosahovaných v roce 2008 došlo k poklesu s výraznými ztrátami v období šetření. Peněžní tok též významně poklesl.
(88)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(89)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu do té míry, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle dumpingového dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána dumpingovému dovozu.
2. Účinek dumpingového dovozu
(90)
Mezi rokem 2008 a obdobím šetření vzrostl objem dumpingového dovozu dotčeného výrobku o 46 %, a to na trhu, který se zmenšil o 40 %, což mělo za následek zvýšení jeho podílu na trhu Unie ze 2 % na 5 %.
(91)
Nárůst dumpingového dovozu dotčeného výrobku z dotčených zemí v posuzovaném období se časově shodoval s klesající tendencí všech ukazatelů újmy zaznamenaných u výrobního odvětví Unie s výjimkou podílu na trhu. Výrobní odvětví Unie přišlo o 38 % svého prodeje v Unii a prodejní ceny klesly o 11 % kvůli cenovému tlaku, který na trhu Unie působil levný dumpingový dovoz.
(92)
Významné cenové podbízení zabránilo výrobnímu odvětví Unie dále promítnout zvýšené výrobní náklady, což mělo za následek klesající a záporné hodnoty ziskovosti během období šetření.
(93)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že levný dumpingový dovoz z Ruska a Turecka působí výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
3. Účinky jiných činitelů
3.1 Dovoz z dalších třetích zemí
(94)
Během posuzovaného období byl zaznamenán významný dovoz z dalších třetích zemí, včetně zemí v režimu antidumpingových opatření. Celkový podíl dovozu z jiných zemí než z Ruska a Turecka na trhu se mezi rokem 2008 a obdobím šetření snížil z 28 % na 23 %.
(95)
Následující tabulka, která vychází z údajů Eurostatu, ukazuje vývoj dovozních objemů, cen a podílů na trhu zemí v režimu antidumpingových opatření a dalších třetích zemí.
Tabulka 16
Dovoz z dalších třetích zemí
Země
2008
2009
2010
OŠ
Země v režimu antidumpingových opatření
Objemy (v t)
20 614
13 286
9 721
9 784
Podíl na trhu (v %)
21
24
18
17
Prům. cena (v EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Ostatní třetí země
Objemy (v t)
6 705
2 844
4 093
3 608
Podíl na trhu (v %)
7
5
7
6
Prům. cena (v EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Souhrn všech třetích zemí s výjimkou Ruska a Turecka
Objemy (v t)
27 319
16 131
13 814
13 392
Podíl na trhu (v %)
28
29
25
23
Prům. cena (v EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Jak ukazuje tabulka výše, dovoz z daných osmi zemí v režimu antidumpingových opatření nadále pronikal na trh Unie, ačkoliv jeho podíl na trhu klesl z 21 % v roce 2008 na 17 % v období šetření. Průměrné ceny u uvedeného dovozu jsou obecně nižší než ceny u dumpingového dovozu z dotčených zemí. Výše uvedená tabulka vycházející z údajů Eurostatu samozřejmě ukazuje průměrné ceny CIF před uplatněním cla. Přesto však i v případě, kdy je antidumpingové clo zohledněno, ceny těchto dovozů nadále zůstávají na nízké úrovni srovnatelné s cenami ruského a tureckého dovozu a jsou mnohem nižší než průměrné ceny výrobců v Unii.
(97)
Uznává se však, že výrobek, který je předmětem šetření, existuje ve značném množství různých typů a porovnání celkových průměrných cen možná nemusí být relevantním ukazatelem. Současně se má se za to, že v současnosti platná antidumpingová opatření odstraňují poškozující účinek uvedeného dovozu.
(98)
Vzhledem k tomu, že tržní podíl dovozu ze zemí, které jsou předmětem opatření, se snižuje, na základě uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že jakýkoli nepříznivý účinek tohoto levného dovozu není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a újmou, která je působena výrobnímu odvětví Unie.
(99)
Podíl dovozu z ostatních třetích zemí na trhu během posuzovaného období mírně poklesl z 7 % v roce 2008 na 6 % v období šetření. Průměrné ceny daného dovozu jsou obecně vyšší než u dumpingového dovozu z dotčených zemí, avšak o něco nižší než průměrné ceny u výrobců v Unii.
(100)
Ačkoli porovnání celkových průměrných cen nemusí být považováno za relevantní ukazatel kvůli existenci široké škály typů výrobků, vzhledem k tomu, že uvedený dovoz vykazuje klesající trend, se předběžně konstatuje, že jakýkoli nepříznivý účinek dovozu z ostatních třetích zemí rovněž není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a újmou působenou výrobnímu odvětví Unie.
3.2 Dopad zmenšení trhu a hospodářské krize
(101)
Finanční a hospodářská krize z období 2008/09 je se vší pravděpodobností důvodem snížení spotřeby potrubních tvarovek. Spotřeba v letech 2008 a 2009 klesla o více než 40 % a na této nízké úrovni zůstala po celý zbytek posuzovaného období (ačkoliv v období šetření došlo k jejímu mírnému zvýšení). Vzhledem k tomu, že fixní náklady představují až 40 % výrobních nákladů výrobců v Unii, vede snížení poptávky, prodeje a výroby k výrazně vyšším jednotkovým výrobním nákladům. To má samozřejmě významný dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie.
(102)
Ačkoliv se uznává, že pokles produkce mohl mít dopad na situaci výrobního odvětví Unie, a to zejména v roce 2009 (kdy k tomuto poklesu došlo), je možné důvodně očekávat, že výrobní odvětví Unie by za normálních mohlo zvýšit své ceny alespoň ve střednědobém až dlouhodobém horizontu a zvýšení nákladů v následujících letech dále promítnout. Jak je však patrné z klesajících cen v Unii, v tomto případě tomu tak nebylo a má se za to, že důvodem bylo závažné podbízení prostřednictvím dumpingového dovozu.
(103)
Vzhledem k výše uvedeným okolnostem se vyvozuje prozatímní závěr, že jakýkoli nepříznivý účinek poklesu poptávky není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou způsobovanou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem z Ruska a Turecka.
4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(104)
Závěrem je třeba uvést, že dumpingový dovoz z Ruska a Turecka způsobil podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(105)
Analyzovány byly rovněž jiné činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu. V této souvislosti bylo zjištěno, že dovoz z ostatních třetích zemí, včetně zemí v režimu antidumpingových opatření, a dopad poklesu poptávky, které sice možná také přispěly k újmě, nenarušují příčinnou souvislost.
(106)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů, které mají vliv na situaci výrobního odvětví Unie, náležitě rozlišeny a odděleny od poškozujícího účinku dumpingového dovozu, se vyvozuje předběžný závěr, že dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
(107)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory předběžnému závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat antidumpingová opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(108)
V případě uložení opatření se očekává, že dojde ke zmírnění poklesu cen a ztrát a že se prodejní ceny výrobního odvětví Unie začnou narovnávat, což povede k významnému zlepšení finanční situace výrobního odvětví Unie.
(109)
Pokud by na druhou stranu antidumpingová opatření uložena nebyla, s největší pravděpodobností by se situace výrobního odvětví Unie nadále zhoršovala. Při takovém vývoji by výrobní odvětví Unie mohlo přijít o další podíl na trhu, jelikož není schopno držet krok s tržními cenami určovanými dumpingovým dovozem z dotčených zemí. Pravděpodobným dopadem by bylo další nikoli nezbytné snižování nákladů a zavírání výrobních zařízení v Unii s následným značným úbytkem pracovních míst.
(110)
S přihlédnutím k výše uvedeným činitelům se vyvozuje předběžný závěr, že uložení antidumpingových opatření by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení
(111)
Jak je uvedeno výše, pouze dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, při tomto šetření plně spolupracovali a poskytli odpověď na dotazník. Pouze malá část obratu těchto dvou dovozců souvisela s dalším prodejem dotčeného výrobku. Proto je pravděpodobné, že dopad opatření bude minimální.
3. Zájem uživatelů
(112)
Čtyři uživatelé spolupracovali v tomto šetření tím, že předložili odpověď na dotazník. Žádný z nich nedováží předmětný výrobek z dotčených zemí a všichni uvedli, že dopad případných opatření nebude významný.
(113)
Vzhledem k tomu, že se nepřihlásil žádný uživatel dovážející z dotčených zemí a při neexistenci jakýchkoli informací, které by naznačovaly opak, lze vyvodit předběžný závěr, že dopad opatření na ziskovost uživatelských výrobních odvětví a hospodářskou situaci bude spíše omezený.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(114)
Lze vyvodit závěr, že uložení opatření na dumpingový dovoz dotčeného výrobku z Ruska a Turecka umožní výrobnímu odvětví Unie podle očekávání zlepšit jeho situaci skrze vyšší objem prodeje, prodejní ceny a zisky. Ačkoliv se mohou objevit určité nepříznivé dopady v podobě vyšších nákladů pro některé dovozce, budou pravděpodobně omezené.
(115)
Dva spolupracující turečtí vývozci uvedli, že uložení opatření proti malé vyvážející zemi, jako je Turecko, by celý trh Unie prakticky ponechalo několika málo výrobcům, s výsledným negativním dopadem na konkurenční prostředí.
(116)
V této souvislosti je třeba uvést, že platí, že antidumpingové clo nemá být omezujícím prostředkem a bránit obchodním tokům ze zemí, které jsou předmětem šetření. Opatření mají zajistit narovnání podmínek pro různé účastníky na trhu. Zároveň je třeba poznamenat, že na trhu Unie je přítomno více než 20 evropských výrobců a dovoz z dalších třetích zemí je značný. Proto se jakékoli výhrady týkající se konkurenčního prostředí na trhu Unie nezdají být odůvodněné.
(117)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že neexistují žádné přesvědčivé důvody proti uložení prozatímních opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(118)
S ohledem na závěry, k nimž se dospělo v souvislosti s dumpingem, újmou, příčinnou souvislostí a zájmem Unie, je třeba uložit prozatímní opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka, aby se zabránilo další újmě způsobované výrobnímu odvětví Unie dumpingovým dovozem.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(119)
Prozatímní opatření na dovoz pocházející z dotčených zemí by měla být uložena ve výši dostatečné k odstranění dumpingu, aniž by přitom přesahovala výši újmy, která je výrobnímu odvětví Unie působena dumpingovým dovozem. Při výpočtu výše cla nezbytného pro odstranění účinků dumpingu působícího újmu se má za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout celkově zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez přítomnosti dumpingového dovozu.
(120)
Vzhledem k tomu, že zjištěná rozpětí cenového podbízení jsou ve všech případech vyšší než příslušná dumpingová rozpětí a že výrobní odvětví Unie utrpělo v období šetření ztráty, byla by jakákoli vypočtená úroveň pro odstranění újmy sama o sobě vždy ještě vyšší. Proto se mělo za to, že podrobný výpočet výše újmy není nutný.
2. Prozatímní opatření
(121)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se usuzuje, že by mělo být uloženo prozatímní antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka, a to ve výši odpovídající nižší ze zjištěných hodnot dumpingového rozpětí a úrovně pro odstranění újmy, podle pravidla nižšího cla, jímž je ve všech případech zjištěné dumpingové rozpětí.
(122)
S ohledem na to, že žádný z ruských vyvážejících výrobců nespolupracoval, bylo pro Rusko vypočteno celostátní dumpingové rozpětí, jak bylo vysvětleno výše v 21. až 31. bodě odůvodnění.
(123)
Na základě skutečnosti, že v případě Turecka byla úroveň spolupráce posouzena jako poměrně nízká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí založeno na přiměřené metodě vedoucí ke stanovení rozpětí, které je vyšší než nejvyšší individuální dumpingové rozpětí tří spolupracujících společností, jak je vysvětleno ve 49. bodě odůvodnění výše.
(124)
Na základě výše uvedených skutečností navrhované celní sazby činí:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
Rusko
Všechny společnosti
23,8 %
Turecko
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
(125)
Individuální sazby antidumpingového cla, stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení, byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z dotčených zemí a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou konkrétně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
(126)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být zaslány Komisi (4) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činností společnosti, které se týkají výroby, domácích prodejů a prodejů na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(127)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(128)
V zájmu řádného úředního postupu je nutno stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Je třeba rovněž uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a za účelem uložení případného konečného cla mohou být znovu posouzena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz potrubních tvarovek (jiných než litých tvarovek, přírub a závitových tvarovek) ze železa nebo oceli (kromě korozivzdorné oceli) s největším vnějším průměrem nejvýše 609,6 mm, druhu používaného pro svařování natupo nebo jiné účely, v současnosti kódů KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 a ex 7307 99 80 (kódy TARIC 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 a 7307998098), pocházejících z Ruska a Turecka.
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla, která se vztahuje na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
Doplňkový kód TARIC
Rusko
Všechny společnosti
23,8 %
-
Turecko
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul
12,1 %
B297
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se zúčastněné strany mohou vyjádřit k uplatňování tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. července 2012.
A BIZOTTSÁG 699/2012/EU RENDELETE
(2012. július 30.)
az Oroszországból és Törökországból származó, vasból vagy acélból készült egyes csőszerelvények és -illesztékek behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 7. cikkére,
a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS
1. Az eljárás megindítása
(1)
2011. november 1-jén az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben (2) (a továbbiakban: eljárás megindításáról szóló értesítés) bejelentette az Oroszországból és Törökországból (a továbbiakban: érintett országok) származó egyes vasból vagy acélból készült csőszerelvények és -illesztékek behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megindítását.
(2)
Az eljárás alapját az a panasz képezte, amelyet 2011. szeptember 20-án nyújtott be az Európai Unió tompahegesztéssel készült szerelvények iparával foglalkozó érdekvédelmi bizottsága (a továbbiakban: panaszosok) azon gyártók nevében, amelyek gyártása az egyes vasból vagy acélból készült csőszerelvények és -illesztékek teljes uniós gyártásának jelentős részét, ebben az esetben több mint 40 %-át teszi ki. A panasz prima facie bizonyítékot tartalmazott az említett termék dömpingjére és az ebből eredő jelentős kárra vonatkozóan, és ez elegendőnek bizonyult az eljárás megindításához.
2. Az eljárásban érintett felek
(3)
A Bizottság az eljárás megindításáról hivatalosan értesítette a panaszosokat, más ismert uniós gyártókat, az ismert exportáló gyártókat, az érintett országok képviselőit, valamint az ismert importőröket és felhasználókat. Az érdekelt feleknek lehetőséget biztosított arra, hogy álláspontjukat írásban ismertessék, és az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül meghallgatást kérjenek.
(4)
Minden olyan érdekelt fél, aki kérelmezte és megindokolta a meghallgatásra való igényét, szóbeli meghallgatáson vehetett részt.
a) Mintavétel az uniós gyártók körében
(5)
Tekintettel az uniós gyártók nyilvánvalóan nagy számára, a kár megállapítása érdekében az eljárás megindításáról szóló értesítésben az alaprendelet 17. cikkének megfelelően mintavételt irányoztak elő.
(6)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság bejelentette, hogy ideiglenesen kiválasztott egy uniós gyártókból álló mintát. A kiválasztott minta három vállalatból állt, melyeket a vizsgálat megindítását megelőzően ismert, hasonló terméket gyártó 22 uniós gyártó közül választottak ki.
(7)
A mintát olyan értékesítési és gyártási volumen alapján állították össze, mely a rendelkezésre álló idő alatt megfelelően megvizsgálható. A kiválasztott mintában szereplő uniós gyártók négy tagállamban működnek; az összes uniós gyártó teljes EU-s értékesítésének 48 %-át, a fellépő gyártóknak pedig a 64 %-át képviselik. Egyik érdekelt fél sem emelt kifogást a javasolt minta ellen.
b) Mintavétel a független importőrök körében
(8)
Tekintettel a független importőrök esetlegesen nagy számára, a Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben jelezte, hogy az alaprendelet 17. cikkével összhangban mintavételre kerül sor. Annak érdekében, hogy a Bizottság eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthasson egy mintát, minden importőrt felkértek, hogy jelentkezzen a Bizottságnál, és az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglaltaknak megfelelően szolgáltasson alapvető információkat a 2010. október 1-jétől2011. szeptember 30-ig tartó vizsgálati időszak során a vizsgált termékkel kapcsolatos tevékenységeiről.
(9)
A Bizottság 38 független importőrt keresett meg, ám közülük mindössze öt vállalat válaszolt határidőn belül a mintavételi kérdőívre. Az egyik vállalkozásról bebizonyosodott, hogy inkább felhasználó, mint importőr. Arra a következtetésre jutottak, hogy nincs szükség mintavételre, így a kérdőíveket mind a négy jelentkező vállalatnak megküldték. Végül csak két importőr válaszolt a kérdőívre, és működött együtt teljes mértékben a vizsgálat során.
c) Mintavétel az exportáló gyártók körében
(10)
Tekintettel az exportáló gyártók nyilvánvalóan nagy számára, az alaprendelet 17. cikkével összhangban az eljárás megindításáról szóló értesítésben mintavételt irányoztak elő a dömping meghatározására. Annak érdekében, hogy a Bizottság eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthasson egy mintát, minden exportáló gyártót felkértek, hogy jelentkezzen a Bizottságnál, és az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglaltaknak megfelelően szolgáltasson alapvető információkat a 2010. október 1-jétől2011. szeptember 30-ig tartó vizsgálati időszakban a vizsgált termékkel kapcsolatos tevékenységeiről. A Bizottság az érintett országok hatóságaival is konzultációt folytatott.
(11)
A vizsgálat során egyetlen orosz exportáló gyártó sem működött együtt. A török exportáló gyártók tekintetében három vállalat jelentkezett, így a Bizottság úgy döntött, hogy Törökország vonatkozásában nincs szükség mintavételre. A szóban forgó három együttműködő török vállalat a vizsgálati időszak alatt az Unióba irányuló török export túlnyomó részét képviselte.
d) Kitöltött kérdőívek és ellenőrzés
(12)
Az elemzés érdekében a Bizottság mindhárom együttműködő török exportáló gyártónak megküldte a kérdőíveket, csakúgy mint a mintában szereplő uniós gyártóknak és az együttműködő független importőröknek és felhasználóknak.
(13)
A kérdőívre mindhárom együttműködő török exportáló gyártó, a mintában szereplő összes uniós gyártó, valamint kettő független uniós importőr és négy felhasználó válaszolt.
(14)
A Bizottság feltárta és ellenőrizte az uniós érdek tekintetében kárt okozó dömping ideiglenes megállapításához szükséges valamennyi információt. A következő vállalatok telephelyén került sor ellenőrző látogatásra:
Exportáló gyártók Törökországban
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Isztambul, Törökország;
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Isztambul, Törökország;
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Isztambul, Törökország.
Uniós gyártók
-
ERNE Fittings, Schlinz, Ausztria;
-
Virgilio CENA & Figli S.p.a. - Brescia, Olaszország.
3. Vizsgálati időszak
(15)
A dömping és a kár vizsgálata a 2010. október 1-je és 2011. szeptember 30-a közötti időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) irányult. A kár megítélése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2008-tól a vizsgálati időszak végéig tartó időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.
4. Más harmadik országok vonatkozásában hatályban lévő intézkedések
(16)
Hatályos dömpingellenes intézkedések vonatkoznak egyes Malajziából, Kínai Népköztársaságból, Koreai Köztársaságból és Thaiföldről származó, egyes vasból vagy acélból készült csőszerelvényekre és -illesztékekre, valamint az intézkedések megkerülésével kapcsolatos gyakorlat következtében egyes Indonéziából, Srí Lankáról, Fülöp-szigetekről és Tajvanból szállított, Kínai Népköztársaságból származó, egyes vasból vagy acélból készült csőszerelvényekre és -illesztékekre is (meghatározott kivételekkel) (3). Az előző mondatban szereplő országokra a továbbiakban „dömpingellenes intézkedések hatálya alatt lévő országokként” történik hivatkozás.
B. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK
1. Érintett termék
(17)
Az érintett termék a jelenleg az ex 7307 93 11, ex 7307 93 19, és ex 7307 99 80 KN-kód alá tartozó, vasból vagy acélból (kivéve a rozsdamentes acélt) készült csőszerelvények és -illesztékek (öntött szerelvények, karimák és menetes szerelvények kivételével), amelyek legnagyobb külső átmérője nem haladja meg a 609,6 mm-t, és amelyeket tompahegesztésre vagy egyéb célokra használnak fel (a továbbiakban: érintett termék).
(18)
A gyártási folyamat során a könyökdarabok, szűkítő darabok és T-idomok gyártásához varrat nélküli vagy hegesztett acélcsöveket, míg a kupakok előállításához rendszerint acéllapokat használnak alapanyagként. A könyökdarabok és a szűkítő darabok gyártásakor vágással, formázással, hajlítással vagy szűkítéssel dolgoznak. A T-idomok gyártásához hidrosztatikai nyomást alkalmaznak, a kupakokat pedig lapok formázásával állítják elő. A csomagolást megelőzően rendszerint leélezésre és sörétezésre is sor kerül. Egyes esetekben a termékeket galvanizálással utókezelik. Valamennyi terméktípus megegyező alapvető fizikai, kémiai és műszaki jellemzőkkel bír, valamint alapvető felhasználásuk is ugyanaz.
(19)
A csőszerelvények és -illesztékek a petrolkémiai iparban, az építőiparban, az energiatermelésben, a hajógyártásban és ipari létesítményekben használatosak. Segítségükkel csöveket csatlakoztatnak egymáshoz valamennyi fent említett alkalmazási területen.
2. Hasonló termék
(20)
Az érintett termék, valamint az egyes vasból vagy acélból készült csőszerelvények és -illesztékek, amelyek az érintett országok belső piacán kaphatók, illetve az egyes vasból vagy acélból készült csőszerelvények és -illesztékek, amelyeket az uniós gazdasági ágazat az Unión belül értékesít, a megállapítások szerint egyforma alapvető fizikai, kémiai és műszaki jellemzőkkel bírnak, és alapvető felhasználási módjuk is azonos. Ezért ezek az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése szerint ideiglenesen hasonlónak tekintendők.
C. DÖMPING
1. Oroszország
(21)
A fenti (11) preambulumbekezdésben említettek szerint egyetlen orosz exportáló gyártó sem működött együtt a szóban forgó vizsgálat során. Ezért az alaprendelet 18. cikkével összhangban az Oroszországra vonatkozó dömpingkalkulációt a rendelkezésre álló tények alapján végezték el, az alábbiak szerint.
1.1. Rendes érték
(22)
Együttműködő orosz exportáló gyártó hiányában Oroszország vonatkozásában a rendes értéket a rendelkezésre álló tények alapján számították ki.
(23)
Megjegyzendő, hogy a panasz prima facie bizonyítékot tartalmazott az érintett termék oroszországi importból származó dömpingjére. A bizonyíték alapjául szolgáló kalkulációhoz - részletesebb információk hiányában - az Oroszországra vonatkozó számtanilag képzett rendes értéket használták. Mindazonáltal a pontosabb rendes érték meghatározása végett a Bizottság ideiglenesen úgy határozott, hogy az Oroszországra vonatkozó rendes értéket azon információk alapján számítják ki, melyeket az érintett termék gyártásához orosz varrat nélküli csöveket használó török exportáló gyártók bocsátottak rendelkezésre. Az érintett termék előállítási költségeinek java részét a nyersanyagköltségek képezik, ezért a rendelkezésre álló tények alapján ez a módszer tűnt a legésszerűbbnek az Oroszországra vonatkozó rendes érték megállapítása végett.
(24)
Az Oroszországra vonatkozó rendes érték kiszámítására ezért oly módon került sor, hogy megállapították a nyersanyagot részben Oroszországból beszerző együttműködő török exportáló gyártók rendes értékének súlyozott átlagát.
(25)
Lényeges megjegyezni, hogy a kalkulációból származó rendes érték megállapítására az érintett termék valamennyi típusa helyett mindössze az import legnagyobb hányadát képviselő terméktípus (könyökdarabok) vonatkozásában került sor, mindez lehetővé tette az exportárral történő reprezentatív összehasonlítást (lásd a további preambulumbekezdéseket).
1.2. Exportár
(26)
Az árral kapcsolatos részletesebb információk hiányában az érintett termék Oroszországból származó importjának exportárát az Eurostat behozatali adatai alapján állapították meg. Tekintettel az egyes KN-kódokkal bejelentett termékek széles skálájára, az exportár meghatározásakor az Eurostat adatait az import legnagyobb hányadát képviselő, az érintett termék vonatkozásában reprezentatívnak tekintett terméktípusra (könyökdarabok) szűkítették. Az exportár alapját így a 7307 93 11 KN-kód képezte.
(27)
Tekintettel arra, hogy Oroszországból Bulgáriába, Észtországba és Litvániába irányuló egyes importügyletek - vélhetően a téves termékbesorolásnak köszönhetően - helytelen bejelentéseket tartalmaztak, a fent említett Eurostat behozatali számadatok kiigazításra szorultak. Ezeket az ügyleteket az alaprendelet 14. cikke (6) bekezdésének megfelelően rendelkezésre álló importstatisztikák felhasználásával azonosították, majd annak érdekében, hogy a dömpingkalkulációban kiküszöböljék a torzított exportár használatát, eltávolították őket az exportár kiszámításához használt adatok sorából.
1.3. Összehasonlítás
(28)
A dömpingkülönbözetet az Eurostat adatain alapuló gyártelepi exportár, valamint az Oroszország vonatkozásában a fent részletezettek szerint megállapított rendes érték összehasonlítása révén állapították meg.
(29)
A gyártelepi exportár meghatározása végett az Eurostat adatain alapuló (és a torzulások kiküszöbölése végett a fentiekben leírt módon kiigazított) CIF-exportárat a szállítási költségek figyelembe vételével kiigazították. E célból a panaszban feltüntetett, ésszerű becslésnek tekintett szállítási költségeket alkalmazták.
1.4. Dömpingkülönbözet
(30)
Az országos dömpingkülönbözet a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában van kifejezve.
(31)
Ez alapján az ideiglenes országos dömpingkülönbözet a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következő:
Vállalat
Ideiglenes dömpingkülönbözet
Minden vállalat
23,8 %
2. Törökország
2.1. Rendes érték
(32)
Az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése értelmében a Bizottság mindhárom együttműködő exportáló gyártó vonatkozásában először azt állapította meg, hogy a hasonló termék teljes belföldi értékesítése reprezentatív volt-e, azaz hogy az ilyen értékesítések volumene kitette-e az érintett termék Unióba irányuló összes exportértékesítésének legalább 5 %-át. A vizsgálat arra a következtetésre jutott, hogy a hasonló termék hazai értékesítése valamennyi együttműködő exportáló gyártó esetében reprezentatívnak tekinthető.
(33)
Ezt követően a Bizottság meghatározta azokat a terméktípusokat, melyeket az általános belföldi reprezentatív értékesítéssel rendelkező vállalatok belföldi piacukon értékesítettek, és amelyek egyúttal megegyeztek az uniós kivitel keretében értékesített típusokkal, vagy nagyon hasonlóak voltak hozzájuk.
(34)
Az exportáló gyártók belföldi piacon értékesített valamennyi olyan hasonló terméktípusánál, amelyet össze lehetett hasonlítani az érintett termék Unióba irányuló export révén értékesített típusával, felmérték, hogy az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése értelmében az adott típus belföldi értékesítése kellően reprezentatívnak tekinthető-e. Valamely terméktípus belföldi értékesítése akkor minősült kellően reprezentatívnak, ha a vizsgálati időszakban a terméktípus belföldi piacon független vevőknek értékesített mennyisége legalább 5 %-a volt a hasonló terméktípus uniós exportra értékesített teljes mennyiségének. A vizsgálat megállapította, hogy a terméktípusok többségének tekintetében mindhárom vállalat esetében reprezentatívnak tekinthető a belföldi értékesítés.
(35)
A Bizottság ezt követően megvizsgálta, hogy a belföldi piacon reprezentatív mennyiségben értékesített érintett termék egyes típusai az alaprendelet 2. cikke (4) bekezdésének megfelelően rendes kereskedelmi forgalomban eladott terméknek tekinthetők-e. Erre úgy került sor, hogy minden egyes terméktípusnál megállapították, hogy a vizsgálati időszak folyamán mekkora volt a független fogyasztóknak a belföldi piacon történő, nyereséges értékesítések aránya.
(36)
Azokban az esetekben, amikor a gyártási költségek kiszámított értékével azonos vagy annál magasabb nettó értékesítési áron értékesített terméktípus értékesítési mennyisége az adott típus teljes értékesítési mennyiségében 80 %-nál többet képviselt, illetve amikor az adott típus súlyozott átlagára az egységnyi költség értékével egyenlő vagy annál magasabb volt, a terméktípusonkénti rendes értéket az adott terméktípus belföldi értékesítési árának súlyozott átlagaként számították ki.
(37)
Azokban az esetekben, amikor egy terméktípus nyereséges értékesítésének volumene az adott terméktípus teljes értékesítési volumenében 80 %-ot vagy ennél kevesebbet képviselt, illetve amikor az adott terméktípus súlyozott átlagára az egységnyi költség értékénél alacsonyabb volt, a rendes érték alapját a tényleges belföldi ár képezte, amelyet az adott terméktípus kizárólag nyereséges belföldi értékesítésének súlyozott átlagáraként számítottak ki.
(38)
A vizsgálat megállapította, hogy egyes hasonló terméktípusok nyereséges értékesítése meghaladta a belföldi összértékesítés 80 %-át, így ezen értékesítések vonatkozásában valamennyi belföldi értékesítést felhasználtak a rendes érték átlagárának kiszámításához. A megítélés szerint szokásos kereskedelmi forgalom keretében értékesített többi terméktípus esetében kizárólag a nyereséges értékesítéseket vették figyelembe.
(39)
Amennyiben valamennyi terméktípus értékesítése veszteséges volt, ezeket nem a rendes kereskedelmi forgalomban megvalósuló értékesítésnek tekintették. Azon terméktípusoknál, amelyek értékesítésére a rendes kereskedelmi forgalmon kívül vagy a belföldi piacon nem reprezentatív mennyiségben került sor, a rendes értéket számtanilag kellett képezni. Noha csak korlátozott mennyiségben, de mindhárom vizsgált vállalat értékesített ilyen terméktípusokat az Unióba irányuló export keretében.
(40)
A rendes érték kiszámításához az alaprendelet 2. cikkének (6) bekezdésével összhangban a felmerült eladási, általános és adminisztratív költségeket (a továbbiakban: SGA-költségek) és az érintett együttműködő exportáló gyártók hasonló termékének - a vizsgálati időszakban rendes kereskedelmi forgalomban bonyolított - belföldi értékesítéséből származó nyereségének súlyozott átlagát hozzáadták az adott exportáló gyártók vizsgálati időszakban felmerült saját átlagos gyártási költségeihez. A belföldi piacon nem reprezentatív mennyiségben értékesített terméktípusok esetében a nyereség súlyozott átlagát, valamint ezen nem reprezentatív, rendes kereskedelmi forgalomban bonyolított értékesítések SGA-költségeit használták fel a rendes érték kiszámítása végett.
2.2. Exportár
(41)
Az érintett terméket minden esetben független vevőknek szállították az Unióba, ezért az exportár megállapítása az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdése szerint történt, nevezetesen a ténylegesen fizetett vagy fizetendő exportárak alapján.
(42)
A vizsgálati időszak alatt az egyik török együttműködő vállalat a három közül igen korlátozott mennyiségben bonyolított uniós exportértékesítést. Az érintett vállalat azt állította, hogy szándékában áll nagyobb mennyiségű exportot bonyolítani az Unióba, ám nem áll módjában kellőképpen alacsony árakat ajánlani az importőröknek, következésképpen kérte, hogy ezt az elemzés vegye figyelembe.
(43)
Mindazonáltal a szóban forgó vállalatra vonatkozó dömpingkalkulációt a korlátozott volumenű értékesítésre kellett alapozni. Annak ellenére, hogy a vállalat Unióba irányuló értékesítése ténylegesen korlátozott mennyiséggel bírt, az értékesítések adatait nem lehet figyelmen kívül hagyni, és kizárólag ezek képezhetik a vállalatra vonatkozó egyéni dömpingkülönbözet kiszámításának alapját. Mindenesetre az, hogy a vállalatnak az állítólagosan magas árak miatt nem áll módjában értékesítési mennyiségének növelése, nem tekinthető a vállalatot érintő dömpingkalkulációt befolyásoló tényezőnek.
2.3. Összehasonlítás
(44)
A rendes értéket és az exportárakat gyártelepi paritáson állapították meg. A rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése szerint kiigazítások formájában megfelelően figyelembe vették azokat a különbségeket is, amelyek az árakat és azok összehasonlíthatóságát befolyásolták. Megfelelő kiigazításokat hajtottak végre minden olyan esetben, amikor úgy ítélték meg, hogy azok ésszerűek, pontosak és igazolt bizonyítékokkal alátámasztottak. Ennek alapján a szállítási és biztosítási költségek - beleértve az exportáló országban felmerülő szállítási költségeket -, az árengedmények, a jutalékok, a hitelköltségek és a bankköltségek tekintetében került sor kiigazításra.
2.4. Dömpingkülönbözetek
(45)
Az ideiglenes dömpingkülönbözetek a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában vannak kifejezve.
a) A vizsgált vállalatok dömpingkülönbözete
(46)
Az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésének megfelelően a három együttműködő exportáló gyártó egyikére vonatkozó egyéni dömpingkülönbözet megállapítására a rendes érték súlyozott átlagának és az érintett termék vállalat által alkalmazott uniós exportára súlyozott átlagának összehasonlítása alapján került sor.
(47)
Ugyanakkor a másik kettő együttműködő török gyártót illetően a rájuk vonatkozó dömpingkalkuláció rámutatott, hogy a vállalatok adott időszakban, adott ügyfelekkel és adott régiókra kiterjedően célzott dömpinget bonyolítottak le. Exportáraikat világosan követhető módon alakították ki; ezek a különböző vásárlók, régiók és időszakok esetében jelentős mértékben váltakoztak. Mindemellett a rendes érték súlyozott átlagának és az exportárak súlyozott átlagának összehasonlítását alapul vevő dömpingkalkuláció nem tükrözi a két érintett gyártó által bonyolított dömping teljes volumenét.
(48)
A két érintett vállalat által bonyolított dömping teljes volumenének érzékeltetése érdekében az alaprendelet 2. cikke (11) bekezdésének megfelelően esetükben összehasonlították a súlyozott átlag alapján megállapított rendes értéket az Unióba irányuló összes egyéni exportügylet áraival.
b) A nem együttműködő vállalatok dömpingkülönbözete
(49)
Valamennyi nem együttműködő török exportáló gyártó esetében maradvány dömpingkülönbözetet állapítottak meg. Tekintve, hogy az együttműködés aránya viszonylag alacsony szintet mutatott (a három együttműködő török vállalat exportvolumene a vizsgálati időszak alatt nem érte el az Unióba irányuló török export összességének 80 %-át), a maradvány dömpingkülönbözet alapját egy ésszerű módszer képezte, mely olyan különbözetet eredményezett, amely meghaladja a három együttműködő vállalat egyéni különbözetei közül a legmagasabbat. A különbözetet a három együttműködő vállalat közül a legmagasabb dömpingkülönbözettel rendelkező török együttműködő gyártó reprezentatív terméktípusokra vonatkozó értékesítései alapján állapították meg.
(50)
A fentiek alapján az ideiglenes dömpingkülönbözetek a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következők:
Vállalat
Ideiglenes dömpingkülönbözet
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Összes többi vállalat
16,7 %
D. A KÁR
1. Az uniós gyártás és az uniós gazdasági ágazat
(51)
A vizsgálati időszak során 22 gyártó állított elő hasonló terméket az Európai Unióban. Az alaprendelet 4. cikke (1) bekezdésének és 5. cikke (4) bekezdésének értelmében az uniós gazdasági ágazatot a meglévő 22 uniós gyártó alkotja (a továbbiakban: uniós gazdasági ágazat).
(52)
A fenti (7) preambulumbekezdésben szereplők szerint a mintába felvett három uniós gyártó a hasonló termék teljes uniós értékesítésének mintegy 50 %-át képviseli.
2. Uniós felhasználás
(53)
Az uniós felhasználást az uniós gazdasági ágazat uniós piacon megvalósuló értékesítési mennyisége alapján állapították meg; az ehhez szükséges információkat a mintában szereplő vállalatok kérdőívre adott válaszai, a fennmaradó uniós gyártók panaszban szereplő becslései, valamint az Eurostat behozatali mennyiségre vonatkozó adatai szolgáltatták.
(54)
2008 és a vizsgálati időszak között az Unión belüli felhasználás jelentősen, 40 %-kal csökkent. 2009-ben 44 %-kal esett vissza, majd 2010-ben ezen a szinten mozgott, míg a vizsgálati időszakban enyhe, 4 százalékpontos emelkedés volt tapasztalható.
1. táblázat
Uniós felhasználás
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (tonna)
98 197
55 172
54 878
58 706
Index (2008 = 100)
100
56
56
60
3. Az érintett országokból érkező behozatal
3.1. Az érintett behozatal hatásainak összesített értékelése
(55)
A Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett termék Oroszországból és Törökországból származó importját az alaprendelet 3. cikkének (4) bekezdésével összhangban lehet-e összesítve értékelni.
(56)
A vizsgálat mindkét országot illetően rámutatott, hogy a dömpingkülönbözetek meghaladták az alaprendelet 9. cikke (3) bekezdésében meghatározott de minimis küszöbértéket, és az e két országból származó dömpingelt behozatalok mennyisége nem tekinthető elhanyagolhatónak az alaprendelet 5. cikke (7) bekezdésének értelmében.
(57)
Az Oroszországból, valamint Törökországból származó behozatal és a hasonló termék közötti verseny feltételeit illetően a vizsgálat feltárta, hogy ezen országok gyártói ugyanazokat az értékesítési csatornákat használják, és hasonló kategóriába tartozó vevőknek értékesítenek. A vizsgálat feltárta továbbá, hogy az e két országból származó import a piaci részesedés vonatkozásában növekvő tendenciát mutatott a figyelembe vett időszakban.
(58)
Két együttműködő török exportáló azzal érvelt, hogy az Oroszországból, illetve Törökországból származó import összesített vizsgálata ebben az esetben nem helyénvaló, mivel a két országból származó import eltérő tendenciákat mutat mind a volumen, mind az árak tekintetében.
(59)
E vonatkozásban megjegyzendő, hogy a vizsgálat megállapításai értelmében a Törökországból származó import volumene viszonylag egységes szintet mutat, míg az Oroszországból származó import növekszik. Ugyanakkor tekintve, hogy a figyelembe vett időszak alatt a kereslet csökkent, a piaci részesedés mindkét ország importja esetében növekszik. Árképzésük ugyanakkor nem mutat jelentős változást, legalábbis ami a 2009 és a vizsgálati időszak közötti periódust illeti (az orosz import 2008-as magas átlagára vélhetően a hibás bejelentéseknek tudható be); az orosz átlagárak mindössze csekély mértékben alacsonyabbak a török átlagáraknál.
(60)
Mindezekre tekintettel a Bizottság ideiglenesen arra a következtetésre jutott, hogy az alaprendelet 3. cikkének (4) bekezdésében meghatározott feltételek mindegyike teljesül, és az Oroszországból, illetve Törökországból érkező behozatalt összesítve kell vizsgálni.
3.2. A dömpingelt import volumene
(61)
Az érintett termék érintett országokból származó, az Unió piacára irányuló dömpingelt behozatalának mennyisége 46 %-kal nőtt a figyelembe vett időszak folyamán. Részletesebben, az import 2009-ben 31 %-kal csökkent, majd 2010-ben nagy mértékben, 89 százalékponttal emelkedett, melyet a vizsgálati időszak alatt enyhe, 12 százalékpontos csökkenés követett. A vizsgálati időszakban a dömpingelt import volumene 2 935 tonnára rúgott.
2. táblázat
Az érintett országokból származó dömpingelt behozatal
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (tonna)
2 009
1 392
3 174
2 935
Index (2008 = 100)
100
69
158
146
Piaci részesedés
2 %
3 %
6 %
5 %
Forrás: Eurostat.
3.3. A dömpingelt behozatal piaci részesedése
(62)
Az érintett országokból származó dömpingelt import vonatkozó piaci részesedése a figyelembe vett időszakban több mint a kétszeresére, 2 %-ról 5 %-ra nőtt.
3.4. Árak
a) Az árak alakulása
(63)
Az alábbi táblázat az Eurostat adatai alapján mutatja az érintett országokból érkező dömpingelt behozatal vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított átlagárát. A figyelembe vett időszak alatt az érintett országokból származó import tonnánkénti 1 961 EUR-s átlagára stabilitást mutatott; ez alól a 2010. év volt kivétel, amikor az ár mintegy 150 EUR-val csökkent.
3. táblázat
A dömpingelt behozatal átlagárai
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Átlagos értékesítési ár/tonna
1 961
1 936
1 788
1 961
Index (2008 = 100)
100
99
91
100
Forrás: Eurostat.
b) Alákínálás
(64)
Az együttműködő török exportáló gyártók értékesítési árai és a mintába felvett uniós gyártók Unión belüli értékesítési árai között típusok közötti összehasonlítás készült. Tekintettel arra, hogy az orosz exportálók nem működtek együtt a vizsgálatban, az alákínálás kiszámításához az Eurostat számára rendelkezésre bocsátott, CIF alapon számított árakat, valamint az uniós gyártók Unión belüli értékesítési átlagárait alkalmazták. Szükség esetén kiigazítást alkalmaztak mindkét érintett ország tekintetében, figyelembe véve a kereskedelem szintjét és a behozatal utáni költségeket, beleértve az orosz behozatal esetén fizetendő vámot is.
(65)
Az összehasonlítás rámutatott, hogy a vizsgálati időszak során az érintett országokból származó és az Unióban értékesített érintett dömpingelt terméket az uniós gazdasági ágazat áraihoz képest mintegy 30 %-os alákínálással értékesítették.
4. Az uniós gazdasági ágazat helyzete
(66)
Az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdésének megfelelően a dömpingelt import uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatásának vizsgálata magában foglalta valamennyi olyan gazdasági tényező és index értékelését, amely a figyelembe vett időszak alatt hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat helyzetére.
(67)
A fenti magyarázatnak megfelelően a Bizottság élt azzal a lehetőséggel, hogy az uniós gyártókból mintát válasszon ki. A károkozás elemzése céljából a következő két szinten került sor kármutatók meghatározására:
-
A makroökonómiai elemeket (gyártás, kapacitás, értékesítési volumen, piaci részesedés, növekedés, foglalkoztatás, termelékenység, árak, a dömpingkülönbözetek nagysága, valamint a múltbeli dömping hatásait követő fellendülés) a teljes uniós gyártás szintjén értékelték, az együttműködő gyártóktól kapott információk alapján; az egyéb uniós gyártók esetében pedig a panasz adatain alapuló becslést alkalmaztak.
-
A mikroökonómiai elemeket (készletek, bérek, nyereségesség, beruházások megtérülése, pénzáramlás, tőke- és befektetés-bevonási képesség) a mintába bevont uniós gyártók tekintetében az általuk szolgáltatott információk alapján elemezték.
4.1. Makroökonómiai elemek
a) Gyártás
(68)
Az uniós gyártás 2008 és a vizsgálati időszak között 44 %-kal csökkent. Részletesebben, 47 %-kal csökkent 2009-ben, és további két százalékpontot esett 2010-ben, melyet a vizsgálati időszakban enyhe, 5 százalékpontos emelkedés követett, melynek következtében a gyártás 53 653 tonnát ért el.
4. táblázat
Gyártás
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (tonna)
95 079
49 917
48 017
53 653
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Forrás: kitöltött kérdőívek és a panasz.
b) Gyártási kapacitás és kapacitáskihasználás
(69)
Az uniós gyártók gyártási kapacitása a figyelembe vett időszakban változatlan, 179 912 tonna maradt.
5. táblázat
Gyártási kapacitás és kapacitáskihasználás
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (tonna)
179 912
179 912
179 912
179 912
Index (2008 = 100)
100
100
100
100
A kapacitáskihasználás aránya
53 %
28 %
27 %
30 %
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Forrás: kitöltött kérdőívek és a panasz.
(70)
A kapacitáskihasználás a 2008-as 53 %-ról 2009-ben 28 %-ra esett, majd 2010-ben 27 %-ra csökkent, mely a vizsgálati időszakban enyhe növekedést mutatva 30 %-ra emelkedett. A kapacitáskihasználás arányának alakulása egyértelműen érzékelteti a gyártási trendeket, mivel a kapacitás szintje nem változott.
c) Értékesítési volumen
(71)
Az uniós gyártók értékesítési volumene az uniós piac független vevői tekintetében 38 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban. Az értékesítés 2009-ben 45 %-kal esett vissza, 2010-ben ezen a szinten maradt, majd a vizsgálati időszak alatt kismértékű, hét százalékpontos emelkedést mutatott. A vizsgálati időszakban az uniós értékesítés 42 379 tonnányi volt.
6. táblázat
Uniós értékesítések
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (tonna)
68 870
37 649
37 890
42 379
Index (2008 = 100)
100
55
55
62
Forrás: kitöltött kérdőívek és a panasz.
d) Piaci részesedés
(72)
Az uniós gyártók piaci részesedése a figyelembe vett időszakban viszonylag stabil volt, a vizsgálati időszakban pedig 72 %-ra növekedett. A megnövekedett piaci részesedés annak köszönhető, hogy az uniós gyártók értékesítési volumene kevésbé csökkent, mint az időszakot jellemző fogyasztás.
7. táblázat
Az uniós gyártók piaci részesedése
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Piaci részesedés
70 %
68 %
69 %
72 %
Index (2008 = 100)
100
97
98
103
Forrás: kitöltött kérdőívek, a panasz és az Eurostat.
e) Növekedés
(73)
A fogyasztás 2008 és a vizsgálati időszak között 40 %-kal csökkent; mindebből az a következtetés vonható le, hogy az uniós gyártók nem juthattak a piac növekedéséből származó előnyhöz.
f) Foglalkoztatás
(74)
Az uniós gyártók foglalkoztatási szintje 2008 és a vizsgálati időszak között 18 %-kal csökkent. Részletesebben, míg 2008-ban 982 főt alkalmaztak, 2009-ben a foglalkoztatottak száma 16 %-kal, 824-re csökkent, és e szint körül mozgott 2010-ben is, majd ezt követően a vizsgálati időszakban 801-re esett tovább.
8. táblázat
Foglalkoztatás
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (fő)
982
824
833
801
Index (2008 = 100)
100
84
85
82
Forrás: kitöltött kérdőívek és a panasz.
g) Termelékenység
(75)
Az uniós gyártók munkaerejének termelékenysége - egy alkalmazott éves termelésében (tonna) mérve - 31 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban. Ez a csökkenés jól szemlélteti, hogy a gyártás gyorsabb ütemben csökkent, mint a foglalkoztatás.
9. táblázat
Termelékenység
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (tonna/alkalmazott)
194
121
115
134
Index (2008 = 100)
100
63
60
69
Forrás: kitöltött kérdőívek és a panasz.
h) Értékesítési árak
(76)
Az uniós gyártók éves átlagos értékesítési árai az uniós piac független vevői tekintetében több mint 10 %-kal csökkentek a figyelembe vett időszakban. Részletesebben, az átlagárak kezdeti, 2009-ben tapasztalt 12 %-os növekedését követően 2010-ben 23 százalékpontot zuhantak, és ezen a szinten maradtak a vizsgálati időszak során is. A vizsgálati időszakban az uniós gyártók átlagára 3 096 EUR/tonna volt.
10. táblázat
Az uniós gyártók átlagárai
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (EUR/tonna)
3 489
3 911
3 116
3 096
Index (2008 = 100)
100
112
89
89
Forrás: kitöltött kérdőívek és a panasz.
(77)
A fentiekben jelzettek szerint az Oroszországból, illetve Törökországból származó dömpingelt import az uniós gazdasági ágazat értékesítési árai alá kínált.
i) A dömpingkülönbözet nagysága és a korábbi dömpingből való kilábalás
(78)
Az orosz, illetve török import mennyiségét, piaci részesedését és árait tekintve a tényleges dömpingkülönbözetek uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatása nem minősíthető elhanyagolhatónak. Lényeges felhívni a figyelmet arra, hogy a fenti (16) preambulumbekezdésben jelzettek szerint nyolc ország áll dömpingellenes intézkedések hatálya alatt. Tekintettel arra, hogy az e vizsgálat során figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazat értékesítést vesztett, és veszteségeket szenvedett, valamint nem állapítható meg tényleges kilábalás a korábbi dömpingből, arra a következtetésre jutottak, hogy az uniós gyártás továbbra is sebezhető az uniós piacra érkező dömpingelt behozatal káros hatásaival szemben.
4.2. Mikroökonómiai elemek
a) Készletek
(79)
A mintába felvett uniós gyártók zárókészleteinek szintje 2008 és a vizsgálati időszak között 18 %-kal csökkent. Részletesebben, a készletek enyhén, 2 %-kal nőttek 2009-ben, majd 2010-ben 13 százalékponttal csökkentek, melyet a vizsgálati időszakban további 7 százalékpontos csökkenés követett. A vizsgálati időszakban a mintába felvett uniós gyártók zárókészlete 5 338 tonna volt.
11. táblázat
Zárókészletek
Minta
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (tonna)
6 526
6 661
5 822
5 338
Index (2008 = 100)
100
102
89
82
Forrás: kitöltött kérdőívek.
b) Bérek
(80)
Az éves munkaerőköltség 2008 és a vizsgálati időszak között 10 %-ot esett vissza. Részletesebben, a munkaerőköltség (a foglalkoztatás visszaesésének köszönhetően) 2009-ben jelentős, közel 20 %-os csökkenést mutatott, majd 2010-ben 4, a vizsgálati időszakban pedig további 5 százalékponttal növekedett.
12. táblázat
Éves munkaerőköltség
Minta
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Index (2008 = 100)
100
81
85
90
Forrás: kitöltött kérdőívek.
c) Nyereségesség és a beruházások megtérülése
(81)
A figyelembe vett időszakban a hasonló termék mintába felvett gyártóinak az uniós piac független vevői esetében megvalósított értékesítéseinek a nyereségessége - a nettó értékesítések százalékában kifejezve - a tisztességes haszonból jelentős veszteséggé alakult. Részletesebben, a 2008-ra jellemző 9,6 %-os haszon 2009-ben -1,2 %-ra esett, melyet 2010-ben további csökkenés követett, 7,8 %-os veszteséget eredményezve. A helyzet a vizsgálati időszakban némileg javult, a veszteség akkor 7 %-ra rúgott.
13. táblázat
Nyereségesség és a beruházások megtérülése
Minta
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Az uniós értékesítések nyereségessége
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Index (2008=100)
100
-12
-81
-73
Beruházások megtérülése
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Index (2008=100)
100
-7
-39
-44
Forrás: kitöltött kérdőívek.
(82)
A beruházások megtérülése - a beruházások nettó könyv szerinti értékének százalékában kifejezett nyereség - nagyjából a nyereségesség tendenciáját követte.
d) Pénzforgalom és tőkebevonási képesség
(83)
A működési tevékenységekből származó nettó pénzforgalom 2008-ban pozitív volt, 9,3 millió EUR értékben. Némi javulást mutatott 2009-ben, 9,8 millió EUR-t eredményezve, majd 2010-ben mindössze 1,5 millió EUR-ra zuhant, ezt követően pedig a vizsgálati időszakban negatívra fordult -4,6 millió EUR-val.
(84)
Semmi nem utalt arra, hogy az uniós gazdasági ágazat nehézségekbe ütközött volna a tőkebevonást illetően, aminek elsősorban az az oka, hogy néhány gyártó nagyobb csoportokhoz tartozik.
14. táblázat
Pénzforgalom
Minta
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Index (2008 = 100)
100
106
16
-50
Forrás: kitöltött kérdőívek.
e) Beruházások
(85)
A mintába bevont vállalatok hasonló termék gyártásába történő éves beruházásai a figyelembe vett időszakban folyamatosan csökkentek. A legjelentősebb, 32 %-os visszaesés 2009-ben történt, melyet 2010-ben 25, a vizsgálati időszakban pedig további 8 százalékpontos csökkenés követett. Az éves beruházások összességükben a 2008-as 8,3 millió EUR-ról a vizsgálati időszakra jellemző 2,9 millió EUR-ra estek vissza.
15. táblázat
Nettó beruházások
Minta
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Egység (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Index (2008 = 100)
100
68
43
35
Forrás: kitöltött kérdőívek.
5. A károkozásra vonatkozó következtetések
(86)
A makrogazdasági adatok elemzése rámutat, hogy a figyelembe vett időszakban az uniós gyártók jelentős mértékben csökkentették gyártásukat és értékesítéseiket. Mindez egybeesett az uniós piaci keresletben mutatkozó visszaeséssel; ennek tudható be az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének kismértékű emelkedése. A kapacitáskihasználás a már 2008-ban is alacsonynak számító 53 %-ról a vizsgálati időszakra 30 %-ra zuhant. A foglalkoztatás is 18 %-kal csökkent.
(87)
Ugyanakkor a vonatkozó mikroökonómiai mutatók szerint a mintában szereplő uniós gyártók gazdasági helyzete egyértelműen romlott. Az árak, a nyereségesség és a befektetések megtérülésének alakulása meglehetősen kedvezőtlen képet fest; a 2008-as kielégítő szinthez képest a vizsgálati időszakot komoly veszteségek jellemezték. Mindemellett a pénzforgalom is jelentősen visszaesett.
(88)
A fentiekre figyelemmel ideiglenesen megállapítható, hogy az uniós gazdasági ágazat jelentős kárt szenvedett az alaprendelet 3. cikke (5) bekezdésének értelmében.
E. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
1. Bevezetés
(89)
A Bizottság az alaprendelet 3. cikkének (6) és (7) bekezdésével összhangban megvizsgálta, hogy a dömpingelt behozatal okozott-e olyan fokú kárt az uniós gazdasági ágazatnak, ami jelentősnek tekinthető. A dömpingelt behozatal mellett azokat az egyéb ismert tényezőket is megvizsgálták, amelyek ugyanakkor kárt okozhattak az uniós gazdasági ágazatnak, annak érdekében, hogy az ilyen egyéb tényezők által okozott esetleges kárt ne a dömpingelt behozatal hatásának tulajdonítsák.
2. A dömpingelt import hatása
(90)
Az érintett termék dömpingelt behozatalának mennyisége 2008 és a vizsgálati időszak között 46 %-kal növekedett azon a piacon, amely 40 %-kal kisebb lett; mindez a piaci részesedésük 2 %-ról 5 %-ra történő növekedéséhez vezetett.
(91)
Az érintett országokból származó érintett termék dömpingelt behozatalának a figyelembe vett időszakban bekövetkezett növekedése egybeesett az uniós gazdasági ágazat - a piaci részesedés kivételével - valamennyi kármutatójának egyre romló tendenciájával. Az uniós gazdasági ágazat értékesítéseinek 38 %-át vesztette el, értékesítési árai pedig 11 %-kal csökkentek az uniós piacra érkező, alacsony árú dömpingelt behozatal nyomása következtében.
(92)
A jelentős alákínálás megakadályozta, hogy az Unió gazdasági ágazata továbbhárítsa a megnövekedett gyártási költségeket; ennek következtében nyereségességi szintje a vizsgálati időszakban csökkenő, illetve negatív tendenciát mutatott.
(93)
A fentiek alapján ideiglenesen levonható az a következtetés, miszerint az Oroszországból, illetve Törökországból származó, alacsony árú dömpingelt behozatal jelentős mértékű kárt okoz az uniós gazdasági ágazatnak.
3. További tényezők hatása
3.1. Egyéb harmadik országokból származó behozatal
(94)
A figyelembe vett időszakban jelentős behozatal érkezett más harmadik országokból, beleértve olyanokat is, amelyek dömpingellenes intézkedések hatálya alatt állnak. Az Oroszországtól és Törökországtól eltérő harmadik országokból származó behozatal 2008 és a vizsgálati időszak között 28 %-ról 23 %-ra csökkent.
(95)
Az alábbi táblázat az Eurostat számadatai alapján mutatja az egyéb harmadik országok mellett azon országok behozatali mennyiségeinek, árainak és piaci részesedésének alakulását, melyek dömpingellenes intézkedések hatálya alatt állnak.
16. táblázat
Az egyéb országokból származó import
Ország
2008
2009
2010
Vizsgálati időszak
Dömpingellenes intézkedések hatálya alatt lévő országok
Mennyiség (tonna)
20 614
13 286
9 721
9 784
Piaci részesedés (%)
21 %
24 %
18 %
17 %
Átlagár (EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Egyéb harmadik országok
Mennyiség (tonna)
6 705
2 844
4 093
3 608
Piaci részesedés (%)
7 %
5 %
7 %
6 %
Átlagár (EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Valamennyi harmadik ország összesen, kivéve Oroszország és Törökország
Mennyiség (tonna)
27 319
16 131
13 814
13 392
Piaci részesedés (%)
28 %
29 %
25 %
23 %
Átlagár (EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Amint azt a fenti táblázat is mutatja, a dömpingellenes intézkedések hatálya alatt álló országokból származó import folyamatosan érkezett az uniós piacra, noha a behozatal piaci részesedése a 2008-as 21 %-ról a vizsgálati időszakban 17 %-ra csökkent. A szóban forgó import átlagárai általánosságban elmaradnak az érintett országokból származó dömpingelt import átlagáraitól. Az Eurostat adatain alapuló fenti táblázat természetesen a vámfizetés előtti CIF-átlagárakat jelzi. Ennek ellenére a szóban forgó import árai még a dömpingellenes vámot figyelembe véve is alacsonyak, így hasonlóak az orosz és török importárakhoz, míg az uniós gyártók átlagárainál sokkal alacsonyabbak.
(97)
Mindazonáltal ismeretes, hogy a vizsgált terméknek számos különböző típusa létezik, így lehetséges, hogy az átlagárak összességében történő összehasonlítása nem minősül megfelelő mutatónak. Ugyanakkor vélhető, hogy a jelenleg hatályos dömpingellenes intézkedések kiküszöbölik a szóban forgó behozatal káros hatásait.
(98)
Ebből adódóan - tekintve, hogy az intézkedések hatálya alá tartozó országokból származó import piaci részesedése csökkenő tendenciát mutat - ideiglenesen arra a következtetésre jutottak, hogy ezen alacsony árú behozatal nem fejt ki olyan mértékű kedvezőtlen hatást, hogy az semmissé tegye az okozati viszonyt az érintett országokból származó dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között.
(99)
Az egyéb harmadik országokból származó import piaci részesedése a figyelembe vett időszakban enyhén csökkent: 2008 és a vizsgálati időszak között 7 %-ról 6 %-ra. A szóban forgó import átlagárai általánosságban meghaladják az érintett országokból származó dömpingelt import átlagárait, noha némileg alacsonyabbak, mint az uniós gyártók átlagárai.
(100)
Annak ellenére, hogy a terméknek számos különböző típusa létezik, és így lehetséges, hogy az átlagárak összességében történő összehasonlítása nem minősül megfelelő mutatónak - tekintve a szóban forgó behozatal csökkenő tendenciáját - ideiglenesen arra a következtetésre jutottak, hogy az egyéb harmadik országokból származó behozatal nem fejt ki olyan mértékű kedvezőtlen hatást, hogy az semmissé tegye az okozati viszonyt az érintett országokból származó dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között.
3.2. A piaci szűkülés és a gazdasági válság hatásai
(101)
Minden bizonnyal a 2008/2009-es gazdasági válság okozta, hogy csökkent a csőszerelvények és -illesztékek fogyasztása. A fogyasztás 2008 és 2009 között több mint 40 %-kal csökkent, és a figyelembe vett időszak fennmaradó részében is ezen az alacsony szinten maradt (noha enyhe emelkedés volt tapasztalható a vizsgálati időszakban). Tekintve, hogy az uniós gyártók esetében az állandó költségek az előállítási költségek mintegy 40 %-át teszik ki, az alacsonyabb kereslet, értékesítés és teljesítmény következtében az egységnyi előállítási költségek jelentősen megemelkedtek. Mindez lényeges hatást gyakorol az uniós gazdasági ágazat nyereségességére.
(102)
Figyelembe véve, hogy a teljesítmény csökkenése hatással lehet az uniós gazdasági ágazat teljesítményére - különösen a 2009. év vonatkozásában, amikor a teljesítménycsökkenés ténylegesen bekövetkezett - ésszerűnek tűnnek azok az elképzelések, melyek szerint az uniós gazdasági ágazat a költségnövekedés áthárítása végett a következő évek során elvileg növelhetné az árait, legalábbis közép- illetve hosszú távon. Ugyanakkor, miként azt a csökkenő uniós árak is egyértelműen jelzik, erre nem került sor; és a következtetések értelmében ez a dömpingelt import jelentős áralákínálásának tudható be.
(103)
Tekintettel a fent vázolt körülményekre, ideiglenesen az a következtetés vonható le, hogy a kereslet gyengülése nem fejt ki olyan mértékű kedvezőtlen hatást, hogy az semmissé tegye az okozati viszonyt az Oroszországból, illetve Törökországból származó dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között.
4. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(104)
Az Oroszországból és Törökországból származó dömpingelt behozatal következésképpen jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak.
(105)
Más olyan tényezőket is elemeztek, amelyek kárt okozhattak az uniós gazdasági ágazat számára. E tekintetben arra a következtetésre jutottak, hogy a más harmadik országokból - beleértve olyanokat, amelyek dömpingellenes intézkedések hatálya alatt állnak - származó behozatal, valamint a kereslet gyengülése nem változtatják meg az okozati összefüggést, annak ellenére, hogy hozzájárulhatnak a kár keletkezéséhez.
(106)
A fenti elemzés alapján, amely a dömpingelt import károkozó hatásától megfelelően megkülönböztetett és elválasztott valamennyi olyan ismert tényezőt, amely hatással bír az uniós gazdasági ágazat helyzetére, ideiglenesen megállapítható, hogy az érintett országokból származó dömpingelt import az alaprendelet 3. cikke (6) bekezdésének értelmében jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak.
F. AZ UNIÓS ÉRDEK
(107)
Az alaprendelet 21. cikke értelmében a Bizottság megvizsgálta, hogy a káros dömpingre vonatkozó ideiglenes következtetés ellenére vannak-e kényszerítő okok, amelyek alapján az a következtetés vonható le, hogy nem áll az Unió érdekében, hogy ebben a konkrét esetben intézkedéseket fogadjon el. Az uniós érdek elemzése az összes különböző érintett érdek felmérésével történt, beleértve az uniós gazdasági ágazat, az importőrök és az érintett termék felhasználóinak érdekeit.
1. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(108)
Az intézkedések bevezetése várhatóan megállítja az árak esését, enyhíti a veszteségeket, és elősegíti az uniós gazdasági ágazat értékesítési árainak helyreállását, ami az uniós gazdasági ágazat pénzügyi helyzetének jelentős javulásához vezet majd.
(109)
Másrészt, ha nem vezetnének be dömpingellenes intézkedéseket, az uniós gazdasági ágazat helyzete valószínűleg tovább romlana. Ilyen forgatókönyv esetén az uniós gazdasági ágazat várhatóan veszítene piaci részesedéséből, mivel nem áll módjában lépést tartani az érintett országokból származó dömpingelt behozatal által meghatározott piaci árakkal. Mindez várhatóan a ráfordítások szükségtelen csökkentéséhez és az uniós termelőkapacitások leállításához vezetne, ami egyúttal jelentős munkahelyvesztéssel is járna.
(110)
Figyelembe véve a fenti tényezőket, ideiglenesen azt a következtetést vonták le, hogy a dömpingellenes intézkedések elrendelése az uniós gazdasági ágazat érdekét szolgálja.
2. A független uniós importőrök érdekei
(111)
A fent leírtaknak megfelelően a vizsgálat során mindössze két független importőr működött együtt teljes körűen oly módon, hogy benyújtotta a kitöltött kérdőívet. A két importőr forgalmában csak kis részt tettek ki az érintett termék viszonteladásai. Következésképpen az intézkedések hatása valószínűleg minimális.
3. A felhasználók érdekei
(112)
Négy felhasználó működött együtt oly módon, hogy benyújtotta a kitöltött kérdőívet. Egyikük sem az érintett országokból importálja a szóban forgó terméket, továbbá mindegyikük jelezte, hogy amennyiben az intézkedéseknek bármilyen hatása lenne, az elhanyagolhatónak tekinthető.
(113)
Tekintve, hogy az érintett országokból importáló felhasználók nem jelentkeztek, továbbá ellentmondó információk hiányában ideiglenesen megállapítható, hogy az intézkedéseknek a felhasználói iparág nyereségességére és gazdasági helyzetére gyakorolt hatása meglehetősen korlátozott.
4. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
(114)
Megállapítható, hogy az érintett termék Oroszországból és Törökországból származó dömpingelt behozatalára vonatkozó intézkedések bevezetése lehetőséget teremtene az uniós gazdasági ágazat számára, hogy a megnövekedett értékesítési mennyiségek, értékesítési árak és nyereség révén javítsa a helyzetét. Bár egyes importőrök vonatkozásában költségnövekedés formájában mutatkozhatnak negatív hatások, ezek várhatóan korlátozottak lesznek.
(115)
Két együttműködő török exportőr úgy érvelt, hogy egy olyan kis exportáló országgal szemben, mint Törökország, az intézkedések bevezetése gyakorlatilag a teljes uniós piacot néhány gyártó között osztaná fel, ami kedvezőtlen hatással bírna a versenykörnyezet szempontjából.
(116)
E tekintetben megjegyzendő, hogy általános szabályként a dömpingellenes vám célja nem a tiltás és a vizsgált országokból származó kereskedelmi csatornák lezárása. Az intézkedések célja, hogy a különböző piaci szereplők számára egyenlő esélyeket teremtsenek. Ugyanakkor megjegyzendő, hogy az uniós piacon több mint 20 európai gyártó van jelen, emellett pedig az egyéb harmadik országokból származó import is jelentős. Következésképpen az uniós piacon jellemző versenykörnyezetre vonatkozó aggályok nem tűnnek megalapozottnak.
(117)
A fentiek fényében ideiglenesen megállapítható, hogy nem szól kényszerítő ok az Oroszországból és Törökországból származó érintett termék behozatalára vonatkozó ideiglenes intézkedések bevezetése ellen.
G. IDEIGLENES DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
(118)
Tekintettel a dömpinggel, a kárral, az okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatosan levont következtetésekre, az Oroszországból és Törökországból származó érintett termék behozatalára ideiglenes intézkedéseket kell hozni annak megelőzése érdekében, hogy a dömpingelt behozatal az uniós gazdasági ágazatnak további kárt okozzon.
1. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
(119)
Az érintett országokból származó behozatalra vonatkozó ideiglenes intézkedéseknek elégséges mértékűeknek kell lenniük ahhoz, hogy anélkül szüntessék meg a dömpinget, hogy túllépnék a dömpingelt behozatal által az uniós gazdasági ágazatnak okozott kárt. A kárt okozó dömping hatásainak megszüntetéséhez szükséges vám összegének kiszámításakor figyelembe veszik, hogy bármely intézkedésnek lehetővé kell tennie az uniós gazdasági ágazat számára, hogy gyártási költségeit fedezni tudja, és olyan adózás előtti nyereségre tegyen szert, amelyet rendes versenyfeltételek mellett, vagyis dömpingelt behozatal nélkül elérhetne.
(120)
Figyelembe véve, hogy a megállapított alákínálási különbözetek valamennyi esetben meghaladják a vonatkozó dömpingkülönbözetet, valamint hogy az uniós gazdasági ágazat veszteségeket szenvedett a vizsgálati időszakban, a kár megszüntetéséhez kiszámított szint eleve minden esetben magasabb. Következésképpen arra a következtetésre jutottak, hogy nincs szükség a károkozás szintjének részletes kalkulációjára.
2. Ideiglenes intézkedések
(121)
Az előzőekre tekintettel és az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdése alapján, a megállapított dömpingkülönbözet és a kár megszüntetéséhez szükséges megállapított szint közül az alacsonyabbal azonos mértékű ideiglenes dömpingellenes vámot kell kivetni az Oroszországból és Törökországból származó érintett termék behozatalára, a kisebb vámtétel szabályával összhangban, ami minden esetben a dömpingkülönbözet.
(122)
Oroszország tekintetében az orosz exportáló gyártók együttműködésének hiányában országos dömpingkülönbözetet számítottak ki, a fenti (21)-(31) preambulumbekezdésben részletezetteknek megfelelően.
(123)
Törökország tekintetében - figyelembe véve, hogy viszonylag kis mértékben működtek együtt - a fenti (49) preambulumbekezdésben részletezettek értelmében a maradvány dömpingkülönbözet alapját egy ésszerű módszer képezte, mely olyan különbözetet eredményezett, amely meghaladja a három együttműködő vállalat egyéni különbözetei közül a legmagasabbat.
(124)
A fentiek alapján a javasolt vámtételek a következők:
Ország
Vállalat
Ideiglenes dömpingellenes vám
Oroszország
Minden vállalat
23,8 %
Törökország
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Minden más vállalat
16,7 %
(125)
Az ebben a rendeletben meghatározott, egyes vállalatokra alkalmazandó egyéni dömpingellenes vámtételeket a vizsgálat eredményei alapján állapították meg. Így ezek az értékek a vizsgálat során a vállalatokkal kapcsolatban feltárt helyzetet tükrözik. Ezek a vámtételek (ellentétben a „minden más vállalatra” alkalmazandó országos vámmal) ennélfogva kizárólag az érintett országokból származó és az említett vállalatok, így a konkrétan említett jogalanyok által gyártott termékek behozatalára alkalmazandók. E vámtételek nem vonatkoznak az e rendelet rendelkező részében névvel és címmel nem említett vállalatok - beleértve a felsoroltakkal kapcsolatban álló vállalatokat - által előállított importált termékekre; azokra a „minden más vállalatra” vonatkozó vámtételek alkalmazandók.
(126)
Az e konkrét vállalatokra vonatkozó egyéni dömpingellenes vámtételek alkalmazásával kapcsolatos minden kérelmet (pl. a jogi személy nevének megváltozását vagy új gyártási vagy értékesítési cég létrehozását követően) haladéktalanul az összes vonatkozó információval együtt a Bizottsághoz kell címezni (4), különösen ha a vállalat tevékenységének bármely módosítása érinti a gyártást és az azzal kapcsolatos hazai és exportértékesítést, például névváltozás vagy a gyártási és értékesítési cégek megváltozása esetén. Adott esetben a rendeletet az egyéni vámtételekben részesülő vállalatok listájának aktualizálásával ennek megfelelően módosítják.
(127)
A dömpingellenes vám megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében az összes többi vállalatra alkalmazandó vám szintje nemcsak a nem együttműködő exportáló gyártókra vonatkozik, hanem azokra a gyártókra is, amelyek a vizsgálati időszak során egyáltalán nem exportáltak az Unióba.
H. ZÁRÓ RENDELKEZÉS
(128)
A megfelelő ügyvitel érdekében meg kell határozni azt az időszakot, amelyen belül azok az érdekelt felek, akik a vizsgálat megindításáról szóló értesítésben meghatározott határidőn belül bejelentkeztek, írásban ismertethetik az álláspontjukat, és meghallgatást kérhetnek. Emellett hangsúlyozni kell, hogy a vámok kivetése tekintetében az e rendelet alkalmazásában tett megállapítások ideiglenesek, és lehetséges, hogy ezeket a végleges intézkedések céljából újra meg kell vizsgálni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Ideiglenes dömpingellenes vámot kell kivetni az Oroszországból és Törökországból származó, jelenleg az ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 és ex 7307 99 80 KN-kód alá tartozó (TARIC-kódok: 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 és 7307998098), vasból vagy acélból (kivéve a rozsdamentes acélt) készült csőszerelvények és -illesztékek (öntött szerelvények, karimák és menetes szerelvények kivételével) importjára, melyek legnagyobb külső átmérője nem haladja meg a 609,6 mm-t, és melyeket tompahegesztésre vagy egyéb célokra használnak fel.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott, és az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékek vámfizetés előtti, nettó, uniós határparitáson megállapított árára alkalmazandó ideiglenes dömpingellenes vámtételek a következők:
Ország
Vállalat
Ideiglenes dömpingellenes vám
TARIC-kiegészítő kód
Oroszország
Minden vállalat
23,8 %
-
Törökország
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Isztambul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Isztambul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Isztambul
12,1 %
B297
Minden más vállalat
16,7 %
B999
(3) Az (1) bekezdésben említett termék Európai Unión belüli szabad forgalomba bocsátásának feltétele az ideiglenes vám összegével megegyező vámbiztosíték nyújtása.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámtételekre vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
Az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 20. cikkének sérelme nélkül az érdekelt felek az e rendelet hatálybalépésétől számított egy hónapon belül kérhetik azoknak a lényeges tényeknek és szempontoknak a közlését, amelyek alapján ezt a rendeletet elfogadták, írásban ismertethetik álláspontjukat, és szóbeli meghallgatást kérhetnek a Bizottságtól.
Az 1225/2009/EK rendelet 21. cikkének (4) bekezdése alapján az érintett felek e rendelet hatálybalépésének időpontjától számított egy hónapon belül észrevételeket tehetnek e rendelet alkalmazására vonatkozóan.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
E rendelet 1. cikkét hat hónapig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. július 30-án.