ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 25. ledna 2012
o podpoře poskytnuté Řeckem pěstitelům obilovin a zemědělským družstvům působícím v odvětví obilovin
č. SA 27354 (C 36/10) (ex NN 3/10, ex CP 11/09)
(oznámeno pod číslem K(2011) 9335)
(Pouze řecké znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/320/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co v souladu s čl. 108 odst. 2 prvním pododstavcem Smlouvy (1) vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 18. listopadu 2008 obdržela Komise e-mailem informace týkající se údajné podpory poskytnuté řeckým státem pěstitelům obilovin a sdružením zemědělských družstev působících v odvětví obilovin. Údajná podpora spočívala v poskytování bezúročných úvěrů. Dopisem ze dne 21. listopadu 2008 požádala Komise řecké orgány o poskytnutí informací týkajících se uvedené podpory.
(2)
Dopisem ze dne 24. listopadu 2008 požádala Komise stěžovatele, aby předložil vyplněný formulář stížnosti. Tento formulář obdržela Komise dne 8. ledna 2009.
(3)
Poté, co Komise obdržela tento formulář stížnosti, avšak neobdržela žádnou odpověď od řeckých orgánů na svůj dopis ze dne 21. listopadu 2008, zaslala jim dne 23. ledna 2009 druhý dopis, v němž požádala o informace týkající se dotčeného opatření. Jelikož ve stanovené lhůtě neobdržela Komise na tento dopis odpověď, zaslala dne 24. března 2009 řeckým orgánům upomínku.
(4)
Dne 14. května 2009 zaslaly řecké orgány Komisi dopis, v němž bylo uvedeno jen velmi málo informací o podpoře, která byla předmětem stížnosti. V návaznosti na tento dopis zaslala Komise řeckým orgánům dne 11. června 2009 druhou žádost o informace s podrobnějšími dotazy týkajícími se údajné státní podpory.
(5)
Dne 20. července 2009 požádaly řecké orgány o prodloužení lhůty pro poskytnutí příslušných informací, a to do 30. srpna 2009. Dopisem ze dne 23. července 2009 vyjádřila Komise s tímto prodloužením lhůty svůj souhlas. E-mailem ze dne 1. září 2009 požádaly řecké orgány o další prodloužení lhůty o jeden měsíc. Dopisem ze dne 14. září prodloužila Komise tuto lhůtu podruhé, a sice do 30. září 2009.
(6)
Jelikož více než dva měsíce po vypršení stanovené lhůty Komise neobdržela žádnou odpověď, zaslala řeckým orgánům dne 1. prosince 2009 upomínku a poskytla jim další jeden měsíc na dodání příslušných informací. V této upomínce upozornila Komise řecké orgány na skutečnost, že pokud nezašlou Komisi odpověď v předepsané lhůtě, Komise si poskytnutí informací vyžádá (prostřednictvím „příkazu k poskytnutí informací“) podle čl. 10 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (2) (3). Kromě toho byla dne 26. ledna 2010 věc zanesena do registru neoznámených podpor pod číslem NN 3/10.
(7)
Ve lhůtě stanovené Komisí neposkytly řecké orgány žádné informace. Proto přijala Komise dne 10. března 2010 rozhodnutí podle čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 659/1999, v němž požaduje po řeckých orgánech, aby požadované informace poskytly.
(8)
Řecké orgány odpověděly dne 19. března 2010. Ve své odpovědi tvrdily, že odpověděly Komisi na její dopis ze dne 1. prosince 2009 dopisem ze dne 9. února 2010. Ve svém dopise ze dne 17. května 2010 zaslala Komise řeckým orgánům určité doplňující dotazy. Požádala je rovněž o to, aby poskytly důkaz o údajném odeslání svého dopisu Komisi dne 9. února 2010. Mezitím Komise obdržela od stěžovatele další informace o dotčené podpoře. Proto dne 18. června 2010 zaslala řeckým orgánům další dopis, aby jim poskytla příležitost vyjádřit k těmto novým informacím své připomínky. Řecké orgány odpověděly na dopis ze dne 17. května 2010, ale neposkytly žádný důkaz o odeslání svého dopisu ze dne 9. února 2010. Dne 30. září 2010 odpověděly řecké orgány rovněž na dopis Komise ze dne 18. června 2010.
(9)
Dopisem ze dne 15. prosince 2010 informovala Komise Řecko o svém rozhodnutí zahájit postup podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, který se týká dotčené podpory. V dopise ze dne 21. ledna 2011 zaslaly řecké orgány své připomínky k rozhodnutí Komise ze dne 15. prosince 2010. Komise zaslala řeckým orgánům další dotazy v dopise ze dne 5. května 2011, na který řecké orgány odpověděly dne 6. června 2011.
(10)
Rozhodnutí Komise o zahájení uvedeného postupu bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (4). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby vyjádřily své připomínky k dotčenému opatření. Komise obdržela připomínky od jedné zúčastněné strany, která tvrdila, že dotčená opatření jsou protiprávní. O těchto připomínkách byly řecké orgány informovány a své připomínky poskytly v dopise ze dne 1. prosince 2011.
II. PODROBNÝ POPIS PODPORY
ΙΙ.1. Stížnost
(11)
Dne 18. listopadu 2008 obdržela Komise e-mailem informace týkající se údajné podpory poskytnuté řeckým státem pěstitelům obilovin a sdružením zemědělských družstev. Podle této stížnosti spočívala podpora v poskytování bezúročných úvěrů ve výši 150 milionů EUR sdružením zemědělských družstev působícím v odvětví obilovin.
II.2. Souvislosti
(12)
Na základě informací poskytnutých řeckými orgány oseli řečtí zemědělci během roku 2008 o 60 000 hektarů (600 000„stremma“) kukuřice více než v předchozím roce. Důsledkem byla značná nadprodukce kukuřice a následný pokles cen. Totéž se stalo s pšenicí. Vzhledem k této situaci a v důsledku hospodářské krize rozhodla řecká vláda poskytnout podporu řeckým producentům.
(13)
Podle řeckých orgánů byla podpora poskytnuta organizacím producentů, tj. sdružením zemědělských družstev (dále jen „sdružení“). Tato sdružení neměla dostatečné finanční prostředky k tomu, aby podpořila příjmy zemědělců, ani neměla kvůli finanční krizi přístup na finanční trhy za účelem získání úvěrů. Řecké orgány dále tvrdily, že kdyby v průběhu zimy 2008 družstva prodala toto množství shromážděných obilovin, došlo by k významnému poklesu cen a producenti by utrpěli citelné ztráty. Aby tedy řecká vláda zabránila poklesu cen obilovin a zajistila zemědělcům minimální příjem, rozhodla se poskytnout sdružením a nepřímo tedy i zemědělcům (kteří svou produkci odevzdali družstvům) podporu v podobě státem zaručeného úvěru s úrokovým příspěvkem. Podle řeckých orgánů byl tento úvěr poskytnut sdružením, aby byl postoupen producentům za množství obilovin nakoupených nebo obdržených sdruženími v roce 2008. Kvůli vleklé krizi na trhu s obilovinami prodloužily řecké orgány lhůtu pro splacení úvěrů do 30. září 2010.
ΙΙ.3. Opatření
(14)
Řecké orgány přijaly řadu rozhodnutí, kterými tato podpora nabyla účinku.
(15)
V rozhodnutí řeckého ministra hospodářských věcí a financí č. 56700/B.3033 ze dne 8. prosince 2008 se mimo jiné stanoví:
„Článek 1 Schvaluje se úrokový příspěvek pro úvěry, které byly nebo budou poskytnuty v roce 2008 finančními institucemi sdružením zemědělských družstev a družstvům zemědělské prvovýroby v Řecku, aby byly použity na platby producentům za množství obilovin nakoupených nebo obdržených v roce 2008. Uvedené úvěry budou subvencovány od data, kdy budou poskytnuty. […]
Článek 3 Doba trvání dotčených úvěrů začne dnem jejich poskytnutí a skončí dnem jejich splacení, nejpozději však 30. září 2009. […]“
(16)
V rozhodnutí řeckého ministra hospodářských věcí a financí č. 2/88675/0025 ze dne 9. prosince 2008 se mimo jiné stanoví:
„1)
Řecký stát poskytne 100 % záruku pro zajištění úvěrů, které poskytnou finanční instituce sdružením zemědělských družstev a družstvům zemědělské prvovýroby v Řecku, aby byly použity na platby producentům za množství obilovin nakoupených nebo obdržených v roce 2008, v souladu s ustanoveními zákona č. 2322/1995. Na úvěry poskytnuté finančními institucemi sdružením zemědělských družstev a družstvům zemědělské prvovýroby v roce 2008 na nákup obilí se vztahují ustanovení tohoto rozhodnutí s platností od data poskytnutí úvěru. Celková výše úvěrů, které byly nebo budou poskytnuty, nepřesáhne 150 milionů EUR. […]
3)
[…] V případě neuhrazení nesplacené části úvěru k datu splatnosti se tato částka stane splatnou a vymahatelnou. Aby byly bankám zaručené pohledávky proplaceny státem, musí banky do tří měsíců od data splatnosti předložit podpůrnou dokumentaci uvedenou v rozhodnutí ministra hospodářských věcí a financí č. 2/478/0025/04.01.2006 (vládní věstník, řada II, č. 16/13.01.2006).[…]“
(17)
Na základě rozhodnutí ministra hospodářských věcí a financí č. 46825/B.2248 ze dne 29. září 2009 a č. 2/69591/0025 ze dne 2. října 2009 byla lhůta pro splacení úvěrů prodloužena do 30. září 2010.
(18)
V rozhodnutí ministra pro rozvoj venkova a výživu č. 8264 ze dne 9. prosince 2008 byla stanovena částka ve výši 150 milionů EUR pro 57 sdružení zemědělských družstev. V uvedeném rozhodnutí se rovněž odkazuje na rozhodnutí vládní komise ze dne 12. listopadu 2008 o poskytnutí úvěrů ve výši 150 milionů EUR pro sdružení zemědělských družstev a jejich členy.
(19)
V souladu s dopisem zaslaným řeckými orgány dne 19. března 2010 byly všechny dotčené úvěry (kromě jednoho) poskytnuty Řeckou zemědělskou bankou (dále jen „banka ATE“). Řecké orgány dodaly, že úrokový příspěvek a záruka, které byly poskytnuty státem v odvětví obilovin, byly nezbytným opatřením, aby se zabránilo poklesu cen v roce 2008, který byl způsoben nadprodukcí obilovin v Řecku. V tomto dopise vyjádřily řecké orgány stanovisko, že tuto malou úvěrovou úlevu poskytnutou státem nelze považovat za státní podporu, protože nenarušila ani neohrozila konkurenceschopnost a neměla vliv na obchod mezi členskými státy. Řecké orgány dále konstatovaly, že z dotčeného opatření vyplýval jen minimální prospěch pro jednotlivé producenty.
(20)
V souladu s článkem 1 úvěrové smlouvy mezi bankou ATE a sdruženími (dále jen „úvěrová smlouva“) má být úvěr poskytnutý bankou ATE použit dlužníkem pouze pro nákup nebo odběr obilovin vypěstovaných v roce 2008.
(21)
Pokud jde o podmínky poskytnutí tohoto úvěru, uvedly řecké orgány, že příslušná úroková sazba byla shodná se sazbou dvanáctiměsíčních řeckých státních dluhopisů (vydaných těsně před datem, kdy začal platit úrok) plus 30 %. Řecké orgány dále tvrdily, že úvěrová smlouva mezi bankou ATE a sdruženími obsahovala podmínku prokazující, že se nejedná o státní podporu. Uvedená podmínka zní: „Dlužník přijímá závazek, že před vyplacením úvěru podepíše s řeckým státem, zastoupeným pro tyto účely zmíněnou bankou, smlouvu o zajištění vztahující se na produkty, vedlejší produkty a jiné movité věci, které dlužník nakoupí za prostředky z tohoto úvěru, a na veškeré komodity, které jsou v jeho vlastnictví nebo pod jeho správou, na základě ustanovení zákona 2844/2000.“ Jinými slovy, zajištění poskytují sdružení státu (zastoupenému bankou ATE), pokud jde o produkty nakoupené sdruženími za prostředky z tohoto úvěru.
(22)
Náměstek ministra financí přijal dne 26. října 2010 rozhodnutí č. 2/21304/0025. V uvedeném rozhodnutí se stanoví:
„A.
Sdružení zemědělských družstev a družstva zemědělské prvovýroby v Řecku, kterým byly poskytnuty úvěry zaručené řeckým státem na základě rozhodnutí č. 2/88675/0025/9.12.2008 přijatého náměstkem ministra hospodářských věcí a financí, které je v současné době v platnosti, budou mít na základě zmíněného rozhodnutí možnost restrukturalizovat úvěry zaručené řeckým státem splatné ke dni 30. září 2010 tímto způsobem:
Celková doba trvání restrukturalizovaného úvěru se stanoví na pět let, úvěr je splatný v půlročních splátkách zahrnujících jistinu i úrok, přičemž první splátka je splatná dne 30. března 2011 a poslední dne 30. září 2015.
Kromě toho musí každý dlužník platit řeckému státu až do data splatnosti úvěru prémii ve výši 2 % aktuální nesplacené části úvěru. První platba bude učiněna společně s úhradou první splátky dne 30. března 2011.
Stávající zajištění obilovin ve prospěch řeckého státu se ruší.
Stanovená úroková sazba u restrukturalizovaného úvěru bude sazba používaná každou finanční institucí pro tutéž kategorii úvěrů. […]“
III. PŘIPOMÍNKY ZE STRANY ŘECKA
(23)
Ve své odpovědi ze dne 21. ledna 2011 řecké orgány uvedly, že na úrokový příspěvek i na státní záruku za úvěry je třeba pohlížet se zřetelem ke sdělení Komise o dočasném rámci Společenství pro opatření státní podpory zlepšující přístup k financování za současné finanční a hospodářské krize (5) (dále jen „dočasný rámec“). Řecké orgány zejména uvedly, že dotčené úvěry byly poskytovány v období finanční a hospodářské krize v letech 2008 a 2009 a sloužily k překonání krize.
(24)
Řecké orgány dále uvedly, že z důvodu velkého počtu konečných příjemců (členů družstev) byl prospěch z bezúročného úvěru pro jednotlivé příjemce tak malý, že jej nelze považovat za prospěch narušující hospodářskou soutěž.
(25)
Kromě toho řecké orgány uvedly, že povinnost každého dlužníka zaplatit prémii ve výši 2 % v souladu s ministerským rozhodnutím č. 2/21304/0025/26.10.2010 prokazuje, že se nejednalo o státní podporu.
(26)
Řecké orgány ve svém dopise ze dne 1. prosince 2011 zopakovaly řadu argumentů, které předložily během řízení a které se týkaly potřeby provést tato opatření a důvody, proč tato potřeba nastala. Rovněž tvrdily, že vydání ministerského rozhodnutí č. 2/21304/0025/26.10.2010 a uplatnění úrokové sazby na restrukturalizované úvěry (sazba používaná každou finanční institucí pro tutéž kategorii úvěrů) prokazuje, že úrokový příspěvek nepředstavuje podporu. Orgány rovněž dodaly, že v období od roku 2009 do 28. listopadu 2011 dosáhly úrokové příspěvky poskytnuté státem výše 7 762 113,00 EUR.
ΙV. POSOUZENÍ PODPORY
ΙV.1 Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy
(27)
Na základě čl. 107 odst. 1 Smlouvy podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(28)
Před přistoupením k posouzení toho, zda dotčené opatření splňuje podmínky čl. 107 odst. 1 Smlouvy, by Komise chtěla poznamenat, že existují dva aspekty tohoto opatření, jež by měly být prozkoumány s ohledem na toto ustanovení, a sice: i) úrokový příspěvek a ii) státní záruka.
ΙV.1.1 Úrokový příspěvek
(29)
Úrokový příspěvek poskytnutý řeckým státem zmíněným družstvům na základě ministerského rozhodnutí č. 56700/B.3033/8.12.2008 splňuje všechny podmínky čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Tento příspěvek, který poskytuje řecký stát, poskytuje jednoznačnou výhodu, jelikož ve skutečnosti činí tento úvěr zcela bezúročným. Přímými příjemci této podpory jsou družstva. Avšak vzhledem k tomu, že záměrem státu při poskytování těchto úvěrů bylo zvýšit příjem řeckých zemědělců tím, že se uměle zvýší cena obilovin prodávaných zemědělci družstvům, jsou zemědělci (producenti) nepřímými příjemci této podpory. Kromě toho je splněna také podmínka selektivity, protože příjemci této podpory jsou pouze ta družstva a, v konečném důsledku, ti zemědělci, kteří nakupovali nebo pěstovali obiloviny v Řecku v roce 2008. Úrokový příspěvek byl poskytnut před uplatněním ministerského rozhodnutí č. 2/21304/0025/26.10.2010 a před restrukturalizací úvěrů, pro kterou bylo stanoveno, že úroková sazba použitelná na restrukturalizované úvěry bude sazba používaná každou finanční institucí pro tutéž kategorii úvěrů.
(30)
Pokud jde o podmínku narušení hospodářské soutěže, z judikatury Soudního dvora vyplývá, že už pouhý fakt, že se ve srovnání s jinými konkurenčními podniky posílí konkurenční postavení jednoho podniku v důsledku ekonomického zvýhodnění, kterého by jinak tento podnik v běžném podnikání nedosáhl, poukazuje na možné narušení soutěže (6). Podpora podniku může ovlivnit obchod mezi členskými státy, pokud podnik působí na trhu otevřeném obchodu v rámci Společenství (7). Kromě toho na základě judikatury Soudního dvora neexistuje žádný práh nebo procentní podíl, který by tvořil hranici, pod kterou lze obchod mezi členskými státy pokládat za neovlivněný. I poměrně malá výše podpory nebo poměrně malá velikost podniků a priori neznamená, že obchod mezi členskými státy nemůže být ovlivněn (8). Objem obchodu v odvětví obilovin je v rámci Společenství značný. Proto dotčené opatření může ovlivnit obchod mezi členskými státy.
(31)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se zdá, že pokud jde o úrokový příspěvek, jsou splněny všechny podmínky čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
ΙV.1.2 Státní záruka
(32)
Na základě ministerského rozhodnutí č. 2/88675/0025/9.12.2008 řecký stát rozhodl, že družstvům poskytne svou záruku za úvěry sjednané s bankou ATE. Obecně se kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy použijí i na záruky. Jak je uvedeno v bodě 2.1 sdělení Komise o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (9) (dále jen „sdělení o zárukách“), záruky přímo poskytnuté státem mohou představovat státní podporu. Výhodu plynoucí ze státní záruky představuje skutečnost, že riziko spojené se zárukou nese stát. Za takové riziko by se obvykle měla zaplatit příslušná prémie (bod 2.2 sdělení o zárukách). Jestliže se stát této prémie vzdá, těží z toho podnik a ze státních zdrojů unikají prostředky. Záruka je tedy v tomto případě poskytnuta ze státních prostředků. Ve sdělení o zárukách je dále uvedeno, že i když se ukáže, že stát v rámci poskytnuté záruky nic nezaplatí, může se přesto jednat o státní podporu.
(33)
Výhoda, která ze záruky vyplynula pro sdružení a v konečném důsledku pro zemědělce, je zjevná: dlužníci nemuseli přinejmenším do 30. března 2011 (viz 22. bod odůvodnění) platit příslušné pojištění, které by za běžných okolností měli zaplatit za související riziko. Rovněž ve srovnání se situací bez záruky umožňuje tato státní záruka dlužníkům získat lepší finanční podmínky pro úvěry, než jsou podmínky běžně dostupné na finančních trzích. Bod 3.4 sdělení o zárukách stanoví seznam všech podmínek, které musí být splněny, aby systém státních záruk nebyl považován za státní podporu. Je zjevné, že zkoumané opatření všechny tyto dotčené podmínky nesplňuje. Například přinejmenším dvě z těchto podmínek v tomto případě zjevně nejsou splněny: dotčená záruka pokrývá více než 80 % úvěrů a zdá se, že zkoumaný systém povoluje poskytování záruk dlužníkům, kteří mají finanční potíže.
(34)
Jak je uvedeno v 29. bodě odůvodnění, přímými příjemci této podpory jsou družstva. Avšak vzhledem k tomu, že záměrem řeckého státu při poskytování těchto úvěrů bylo zvýšit příjem řeckých zemědělců tím, že se uměle zvýší cena obilovin prodávaných producenty družstvům, jsou nepřímými příjemci této podpory zemědělci (producenti). Je splněna také podmínka selektivity, protože příjemci této podpory jsou pouze ta družstva a ti zemědělci, kteří nakupovali nebo pěstovali obiloviny v Řecku v roce 2008.
(35)
Tatáž zjištění platí i pro podmínky týkající se narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu uvedené v 30. bodě odůvodnění.
(36)
Kromě toho řecké orgány tvrdily, že zajištění poskytnuté státu ze strany sdružení, jak je uvedeno v úvěrové smlouvě, prokazuje, že se nejedná o podporu. Avšak, jak uvedla Komise ve svém rozhodnutí o zahájení uvedeného postupu, tomu tak není, a to z těchto důvodů: a) Zaprvé, pokud družstva nesplatí své úvěry, bude záviset na uvážení státu, zda využije práv, která mu byla udělena na základě smluv o zajištění. b) Zadruhé se zdá, že zajištění nestačí na pokrytí celého úvěru, protože cena zaplacená sdruženími zemědělcům za nákup obilovin (která by měla být stejná jako výše úvěrů) je vyšší než tržní cena.
(37)
Je třeba rovněž poznamenat, že toto zajištění bylo ministerským rozhodnutím č. 2/21304/0025/26.10.2010 zrušeno. Jak je uvedeno ve 22. bodě odůvodnění, bylo toto zajištění nahrazeno 2 % prémií s platností ode dne první splátky splatné dne 30. března 2011. Řecké orgány ve svém dopise ze dne 7. června 2011 uvedly, že v souladu se sdělením o zárukách je ustanovení o prémii takzvaným „safe-harbour“ pro malé a střední podniky, jejichž platební schopnost může být ovlivněna nepříznivými podmínkami. Tento argument je z důvodů uvedených ve 38., 39. a 40. bodě odůvodnění nepřípustný.
(38)
Zaprvé ustanovení o 2 % prémii bylo přijato až v říjnu 2010 a týká se pouze částek nesplacených k září 2010. I kdybychom přijali (což se nestalo), že touto prémií byl odstraněn jakýkoli prvek státní podpory, státní záruka by až do uvedeného okamžiku představovala státní podporu.
(39)
Zadruhé, ze znění ministerského rozhodnutí č. 2/21304/0025/26.10.2010 vyplývá, že mají možnost, ale nikoli povinnost příslušného ustanovení využít (viz 22. bod odůvodnění). Řecké orgány v této souvislosti uvedly, že dlužníci ve skutečnosti museli uvedeného ustanovení využít, jelikož, jak je stanoveno v článku 13 úvěrové smlouvy, pokud úvěr nesplatí do 30. září 2009, se dlužná částka stane splatnou státem do tří měsíců, což si vyžádá přijetí administrativních donucovacích opatření proti dlužníkovi. Tento argument je rovněž nepřípustný: pokud stát dlužnou částku splatí, není jisté, že přijme opatření proti původnímu dlužníkovi za účelem získání příslušné částky, ale vždy se bude moci rozhodnout tak neučinit.
(40)
Kromě toho se zdá, že uvedená 2 % prémie sama o sobě není prvkem, který by na základě sdělení o zárukách dokazoval, že se nejedná o státní podporu, jak tvrdí řecké orgány. I kdybychom přijali předpoklad, že všichni příjemci uvedeného opatření byly malé a střední podniky, jak tvrdí řecké orgány, použil by se v tomto případě bod 3.5 sdělení o zárukách. V tomto bodě sdělení objasňuje, že aby záruka poskytnutá na základě systému, který používá paušální prémii, nebyla považována za představující státní podporu, musí být splněny všechny ostatní podmínky stanovené v bodě 3.4 písm. a), b), c), e), f) a g). Jak již bylo vysvětleno ve 33. bodě odůvodnění, tyto podmínky v tomto případě nejsou splněny: dotčená záruka pokrývá více než 80 % úvěrů a zdá se, že zkoumaný systém povoluje poskytování záruk dlužníkům, kteří mají finanční potíže.
(41)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem jsou, pokud jde o státní záruku uvedených úvěrů, splněny všechny podmínky čl. 107 odst. 1.
ΙV.2 Slučitelnost podpory
ΙV.2.1 Obecná zjištění
(42)
Smlouva připouští některé výjimky z obecné zásady neslučitelnosti státní podpory s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Některé z těchto výjimek se v tomto případě ze zjevných důvodů nepoužijí. Zejména se jedná o výjimky stanovené v čl. 107 odst. 2, které se vztahují na podporu sociální povahy, podporu určenou k náhradě škod způsobených přírodními pohromami a podporu týkající se sjednocení Německa.
(43)
Totéž platí pro výjimky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. a), b) a d) Smlouvy, vzhledem k tomu, že dotčená podpora nebyla určena pro pomoc hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností, ani pro projekty společného evropského zájmu, ani na pomoc kultuře a zachování kulturního dědictví.
(44)
Proto jediná odchylka, která by se v tomto případě mohla uplatnit, je odchylka stanovená v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, která stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Aby se na podporu tato odchylka vztahovala, musí být daná podpora v souladu s pravidly Unie pro státní podporu. V oblasti zemědělství jsou tato pravidla stanovena v pokynech Komise ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 (10) (dále jen „zemědělské pokyny“).
(45)
Na základě informací, které má Komise k dispozici, bylo cílem dotčeného opatření řešit situaci způsobenou přebytkem obilovin vypěstovaných v Řecku v roce 2008. Konkrétně uvedly řecké orgány ve svém dopise ze dne 19. března 2010, že jedním z důvodů pro toto opatření bylo „zajistit producentům minimální příjem“.
(46)
Kromě toho se zdá, že jelikož byly úvěry ve výši 150 milionů EUR určeny pro sdružení na nákup obilovin vypěstovaných jejich členy (viz ministerské rozhodnutí č. 8264 ze dne 9. prosince 2008), byla tato podpora poskytnuta na základě vypěstovaných množství.
(47)
Tento druh podpory, kterou Řecko poskytlo, není stanoven v zemědělských pokynech ani v jiných pravidlech Unie týkajících se této oblasti a řecké orgány netvrdí opak. Proto se zdá, že tato podpora představovala provozní podporu, jejímž účelem bylo zvýšit příjem zemědělců umělým zvýšením cen obilovin. Zásahy tohoto druhu jsou podle právních předpisů Unie týkajících se státní podpory přísně zakázány.
(48)
Je třeba uvést, že na základě judikatury příslušných útvarů Soudního dvora Evropské unie provozní podpory, tzn. podpory mající za cíl snížit podnikům náklady, které by měly tyto podniky za normálních okolností nést v rámci své běžné činnosti, v zásadě narušují hospodářskou soutěž vzhledem k tomu, že jednak neusnadňují „rozvoj“ žádného hospodářského odvětví a jednak poskytují příjemci umělou finanční podporu, která trvale narušuje hospodářskou soutěž a ovlivňuje obchod v míře, jež je rozporu se společným zájmem.
(49)
Zejména trhy se zemědělskými produkty v Evropské unii jsou dostatečně upraveny právními předpisy prostřednictvím společných organizací trhu. Úkolem společných organizací trhu je mimo jiné zajistit korektní hospodářskou soutěž mezi hospodářskými subjekty dotčeného odvětví uvnitř Evropské unie. Podpůrná opatření trhu, jako jsou tato opatření zavedená a financovaná Řeckem, odporují cílům společné organizace trhu s obilovinami a mohou být ve vážném rozporu s jejím fungováním
(50)
Jak vícekrát zdůraznil Soudní dvůr (11), jakýkoli zásah členského státu do tržních mechanismů, s výjimkou zásahů, které jsou konkrétně stanoveny nařízením Unie, může být v rozporu s fungováním společných organizací trhu a vytvářet pro některé hospodářské skupiny v Unii neoprávněné výhody. Zejména ve své novější judikatuře (12) Soudní dvůr znovu připomněl, že v oblastech zahrnutých do společné organizace trhu, a zejména, zakládá-li se tato organizace na společném systému cen, členské státy již nemohou zasahovat jednostranně přijatými vnitrostátními ustanoveními do mechanismu tvorby cen upravovaných v téže fázi produkce společnou organizací.
(51)
Je třeba zdůraznit, že vnitrostátní mechanismy podpor pro ceny, jako jsou mechanismy přezkoumávané v tomto případě, ohrožují společný systém cen a obecněji účelnost mechanismů vytvořených nařízeními Unie o společné organizaci trhů, i když mají za cíl podpořit příjem zemědělců.
(52)
Kromě toho Komise také posuzovala, zda by tato podpora mohla být považována za slučitelnou na základě sdělení Komise - Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (13). I kdyby však příjemce v době poskytnutí podpory byl podnikem v obtížích ve smyslu oddílu 2 uvedených pokynů (což není zřejmé), neuvedly řecké orgány žádné údaje o tom, že by v tomto případě byly splněny podmínky uvedených pokynů, které by mohly odůvodnit poskytnutí podpory určitému konkrétnímu příjemci.
IV.2.2. Dočasný rámec
(53)
Řecké orgány za účelem odůvodnění této podpory odkazují na hospodářskou krizi a nedostatečný přístup družstev k financování. Komise uznala závažnost finanční krize a v roce 2009 přijala tzv. „dočasný rámec“ (14), v němž prohlásila za slučitelnou s vnitřním trhem podporu, která v případě producentů v zemědělské prvovýrobě může dosáhnout výše 15 000 EUR.
(54)
Ve svém dopise ze dne 21. ledna 2011 řecké orgány tvrdily, že na úrokový příspěvek i státní záruku pro úvěry se vztahují ustanovení dočasného rámce. Řecké orgány zejména uvedly, že dotčené úvěry byly poskytovány v období finanční a hospodářské krize v letech 2008 a 2009 a sloužily k překonání krize. Řecké orgány rovněž dodaly, že z důvodu velkého počtu konečných příjemců (členů družstev) byl prospěch z bezúročného úvěru pro jednotlivé příjemce tak malý, že jej nelze považovat za prospěch narušující hospodářskou soutěž. Kromě toho řecké orgány tvrdily, že podle bodu 7 dočasného rámce se jeho ustanovení vztahují i na případy neoznámené státní podpory.
(55)
Komise nemůže tyto argumenty předložené řeckými orgány přijmout a domnívá se, že ustanovení dočasného rámce se na tento případ nevztahují. Zaprvé, oblast působnosti dočasného rámce byla rozšířena tak, aby zahrnovala prvovýrobu zemědělských produktů, až dne 31. října 2009 (15). Proto se tento dočasný rámec nemůže vztahovat na státní podporu, která byla schválena před vstupem uvedeného rozšíření působnosti v platnost. V tomto konkrétním případě článek 1 ministerského rozhodnutí č. 56700/B.3033/8.12.2008 stanoví, že úrokový příspěvek se týká úvěrů, které byly nebo budou poskytnuty v roce 2008. Uvedené úvěry, tedy státní podpora, byly poskytnuty před 31. říjnem 2009.
(56)
Zadruhé by Komise chtěla upozornit na to, že dotčená opatření nesplňují podmínku stanovenou v dočasném rámci, která uvádí, že aby tato podpora mohla být považována za slučitelnou, musí se použít pro celé zemědělské odvětví, a nikoli na jedno odvětví produktů, jako je v tomto případě odvětví obilovin.
V. ZÁVĚR
(57)
Komise shledává, že Řecko protiprávně poskytlo uvedenou podporu, čímž porušilo čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Vzhledem k tomu, že tato podpora je neslučitelná s vnitřním trhem, musí ji Řecko zrušit a zajistit navrácení podpory od příjemců.
(58)
Jednotlivé podpory poskytnuté v rámci uvedeného režimu nepředstavují podporu, pokud v době jejich poskytnutí splňovaly podmínky stanovené v nařízení přijatém na základě článku 2 nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory (16), jež bylo použitelné v době poskytnutí podpory.
(59)
Jednotlivé podpory poskytnuté v rámci uvedeného režimu, které v době jejich poskytnutí splňovaly podmínky stanovené v nařízení přijatém na základě článku 1 nařízení (ES) č. 994/98, nebo v rámci jiného schváleného režimu podpory, jsou slučitelné s vnitřním trhem až do maximální míry podpory, která se na uvedené podpory použije,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Režim zřízený ve prospěch pěstitelů obilovin a zemědělských družstev působících v odvětví obilovin na základě ministerských rozhodnutí č. 56700/Β.3033/8.12.2008 a č. 2/88675/0025/9.2.2008 v podobě úvěru zaručeného řeckým státem s úrokovým příspěvkem představuje státní podporu. Tato státní podpora poskytnutá řeckým státem protiprávně, a sice v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Jednotlivé podpory poskytnuté v rámci režimu uvedeného v článku 1 nepředstavují podporu, pokud v době jejich poskytnutí splňovaly podmínky stanovené v nařízení přijatém na základě článku 2 nařízení (ES) č. 994/98, jež bylo použitelné v době poskytnutí podpory.
Článek 3
Jednotlivé podpory poskytnuté v rámci režimu uvedeného v článku 1, které v době jejich poskytnutí splňovaly podmínky stanovené v nařízení přijatém na základě článku 1 nařízení Rady (ES) č. 994/98, nebo v rámci jiného schváleného režimu podpory, jsou slučitelné s vnitřním trhem až do maximální míry podpory, která se na uvedené podpory použije.
Článek 4
1. Řecko zajistí navrácení neslučitelné podpory poskytnuté v rámci režimu uvedeného v článku 1 od příjemců.
2. Částky, které mají být navráceny, zahrnují úroky počítané ode dne, kdy byly pro příjemce uvolněny, do dne jejich skutečného navrácení.
3. Úrok se vypočítá jako složený úrok v souladu s ustanoveními kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (17).
4. Řecko zruší všechny dosud neprovedené platby v rámci režimu uvedeného v článku 1 od data oznámení tohoto rozhodnutí.
Článek 5
1. Navrácení podpory uvedené v článku 1 musí být okamžité a účinné.
2. Řecko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců od data jeho oznámení.
Článek 6
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí předloží Řecko Komisi následující informace:
a)
seznam příjemců, kterým byla poskytnuta podpora v rámci režimu uvedeného v článku 1, a celková výše podpory, kterou každý z nich obdržel;
b)
celková částka (jistina a úrok), která má být každým příjemcem navrácena;
c)
podrobný popis opatření, která již byla přijata, a plánovaných opatření za účelem zajištění souladu s tímto rozhodnutím;
d)
dokumenty prokazující, že příjemci byli vyzváni k navrácení podpory.
2. Řecko bude Komisi informovat o vývoji v oblasti vnitrostátních opatření přijatých za účelem provedení tohoto rozhodnutí až do doby, než bude navrácení podpory uvedené v článku 1 dokončeno. Neprodleně předloží Komisi na základě prosté žádosti z její strany informace o opatřeních, která již byla přijata, a plánovaných opatřeních za účelem zajištění souladu s tímto rozhodnutím. Poskytne rovněž podrobné informace o výši podpory a úroků, které již příjemci navrátili.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.
V Bruselu dne 25. ledna 2012.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2012. január 25.)
a Görögország által a gabonatermelők és gabonabegyűjtő szövetkezetek részére nyújtott támogatásról
[SA 27354 (C 36/10) (ex NN 3/10, ex CP 11/09) számú támogatás]
(az értesítés a C(2011) 9335. számú dokumentummal történt)
(Csak a görög nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2012/320/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután a Szerződés 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összhangban felhívta az érdekelt feleket észrevételeik megtételére és tekintettel a benyújtott észrevételekre (1),
mivel:
I. ELJÁRÁS
(1)
2008. november 18-án a Bizottság e-mail útján olyan információt kapott, amely szerint a görög állam gabonatermelők és gabonabegyűjtést végző mezőgazdasági szövetkezetek szövetségei részére nyújtott támogatást. Az állítólagos támogatást kamatmentes kölcsönök formájában nyújtották. 2008. november 21-én kelt levelében a Bizottság tájékoztatást kért a görög hatóságoktól a szóban forgó támogatással kapcsolatban.
(2)
2008. november 24-én kelt levelében a Bizottság egy hiánytalanul kitöltött panaszbejelentő űrlap benyújtására kérte a panasz bejelentőjét. Az űrlap 2009. január 8-án érkezett be a Bizottsághoz.
(3)
A panaszbejelentő űrlap beérkezését követően, és tekintettel arra, hogy a görög hatóságok nem válaszoltak a Bizottság 2008. november 21-én kelt levelére, a Bizottság 2009. január 23-án újabb levelet küldött részükre, amelyben tájékoztatást kért a szóban forgó intézkedésről. A görög hatóságok nem válaszoltak az e levélben megjelölt határidőig, ezért a Bizottság 2009. március 24-én emlékeztetőt küldött részükre.
(4)
2009. május 14-én a görög hatóságok egy levelet küldtek a Bizottságnak, amely csupán igen kevés információt közölt a panasz tárgyát képező támogatásról. 2009. június 11-én a Bizottság másodszor is felszólította a görög hatóságokat az információk közlésére, konkrétabban is megfogalmazva az állítólagos állami támogatással kapcsolatos kérdéseit.
(5)
2009. július 20-án a görög hatóságok az érintett információk közlésére megjelölt határidő 2009. augusztus 30-ig történő meghosszabbítását kérték. 2009. július 23-án kelt levelében a Bizottság jóváhagyta a határidő meghosszabbítását. 2009. szeptember 1-jén a görög hatóságok e-mailben a határidő további egy hónappal történő meghosszabbítását kérték. Szeptember 14-én kelt levelében a Bizottság a határidőt másodszor is meghosszabbította 2009. szeptember 30-ig.
(6)
A megjelölt határidő letelte után több mint két hónappal a Bizottság még mindig nem kapott választ, és 2009. december 1-jén emlékeztetőt küldött a görög hatóságoknak, amelyben további egy hónapot adott az információk közlésére. Az emlékeztetőben a Bizottság felhívta a görög hatóságok figyelmét arra, hogy amennyiben az előírt határidőn belül nem válaszolnak, a Bizottság az EK-Szerződés 93. cikkének (2) alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (3) 10. cikkének (3) bekezdése szerint („információnyújtási rendelkezés”) szerzi be az információt. Ezenkívül 2010. január 26-án az eset NN 3/10 számon bekerült a be nem jelentett támogatások nyilvántartásába.
(7)
A Bizottság által megjelölt határidő anélkül telt el, hogy a görög hatóságok bármiféle információt közöltek volna. Ezért 2010. március 10-én a Bizottság a 659/1999/EK rendelet 10. cikkének (3) bekezdése értelmében határozatban szólította fel a görög hatóságokat a kért információk közlésére.
(8)
A görög hatóságok 2010. március 19-én válaszoltak. Válaszukban arra hivatkoztak, hogy a Bizottság 2009. december 1-jén kelt levelére 2010. február 9-én kelt levelükben válaszoltak. A Bizottság 2010. május 17-én kelt levelében számos további kérdést tett fel a görög hatóságoknak. Ezenkívül annak igazolását is kérte tőlük, hogy 2010. február 9-én levelet küldtek a Bizottságnak. Időközben a Bizottság további információkat kapott a panasz bejelentőjétől a szóban forgó támogatással kapcsolatban. Ezért 2010. június 18-i keltezéssel újabb levelet küldött a görög hatóságoknak, amelyben lehetőséget adott számukra, hogy észrevételeket tegyenek az új információkat illetően. A görög hatóságok válaszoltak a Bizottság 2010. május 17-én kelt levelére, de nem nyújtottak bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy 2010. február 9-én levelet küldtek a Bizottságnak. 2010. szeptember 30-án a görög hatóságok válaszoltak a Bizottság 2010. június 18-án kelt levelére.
(9)
2010. december 15-én kelt levelében a Bizottság azzal kapcsolatos döntéséről értesítette Görögországot, hogy a szóban forgó támogatásra vonatkozóan megindítja a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárást. 2011. január 21-én kelt levelükben a görög hatóságok észrevételeket tettek a Bizottság 2010. december 15-i döntésével kapcsolatban. A Bizottság 2011. május 5-én kelt levelében néhány további kérdést tett fel a görög hatóságoknak, amelyekre azok 2011. június 6-án válaszoltak.
(10)
Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (4). A Bizottság felkérte az érdekelt feleket a szóban forgó intézkedéssel kapcsolatos észrevételeik megtételére. A Bizottság egy érdekelt féltől kapott észrevételeket, amely fél jogellenesnek nevezte a szóban forgó intézkedéseket. Ezeket az észrevételeket továbbították a görög hatóságoknak, amelyek ezután megtették saját észrevételeiket 2011. december 1-jén kelt levelükben.
II. A TÁMOGATÁS RÉSZLETES LEÍRÁSA
ΙΙ.1. Panasz
(11)
2008. november 18-án a Bizottság e-mail útján olyan információt kapott, amely szerint a görög állam gabonatermelők és mezőgazdasági szövetkezetek szövetségei részére nyújtott támogatást. E panasz szerint a támogatást kamatmentes kölcsönök formájában nyújtották összesen 150 millió EUR értékben a gabonaágazatban működő mezőgazdasági szövetkezetek szövetségei részére.
II.2. Előzmények
(12)
A görög hatóságok által nyújtott információk szerint 2008 folyamán a görög termelők az előző évhez képest 60 ezer hektárral (600 ezer stremmával) több kukoricát vetettek. Ez a kukorica jelentős túltermelését és ebből adódóan az árak zuhanását eredményezte. Ugyanez történt a búza esetében is. Ezért, illetve a gazdasági válságra való tekintettel a görög kormány úgy döntött, hogy támogatást nyújt a görög termelőknek.
(13)
A görög hatóságok szerint a támogatást a termelői szervezeteknek, azaz a mezőgazdasági szövetkezetek szövetségeinek (MSzSz-ek) folyósították. Az MSzSz-ek nem rendelkeztek a termelők jövedelemtámogatásához szükséges forrásokkal, és a pénzügyi válság következtében a pénzpiacokról sem tudtak hitelhez jutni. A görög hatóságok továbbá azzal érveltek, hogy ha 2008 telén a szövetkezetek értékesítették volna a begyűjtött gabonát, akkor az árak jelentősen zuhantak volna, és a termelők jelentős veszteséget szenvedtek volna el. Ezért a gabonaárak esésének megakadályozása, illetve a termelők minimális jövedelmének biztosítása érdekében a görög kormány úgy döntött, hogy támogatást nyújt az MSzSz-eknek és így közvetve a termelőknek (akik terményeiket a szövetkezeteknek szállították be), mégpedig kamattámogatású, állami kezességvállalással garantált kölcsön formájában. A görög hatóságok szerint az MSzSz-eknek nyújtott kölcsön összegét ezt követően a termelőknek adták tovább az MSzSz-ek által 2008-ban felvásárolt vagy átvett gabona mennyisége után. Tekintettel a gabonapiaci válság elhúzódására, a görög hatóságok 2010. szeptember 30-ig meghosszabbították a kölcsönök törlesztésére meghatározott határidőt.
ΙΙ.3. Intézkedés
(14)
A támogatás megvalósítása érdekében a görög hatóságok számos határozatot fogadtak el.
(15)
A görög gazdasági és pénzügyminiszter 2008. december 8-i 56700/B.3033 számú határozata többek között az alábbiakról rendelkezik:
„1. cikk. Ez a határozat jóváhagyja azokat a kamattámogatásokat, amelyeket a pénzintézetek által görögországi mezőgazdasági szövetkezetek szövetségei (MSzSz-ek) és elsődleges mezőgazdasági szövetkezetek részére 2008-ban nyújtott vagy nyújtandó olyan kölcsönökhöz biztosítanak, amelyek összegét a termelők kapják meg a 2008-ban felvásárolt vagy átvett gabona mennyisége után. A kamattámogatás a kölcsönök folyósításának napjától érvényes. […]
3. cikk. A szóban forgó kölcsönök futamideje a folyósítás napjától a törlesztés napjáig tart; ez utóbbi nem lehet 2009. szeptember 30-nál későbbi […].”
(16)
A görög gazdasági és pénzügyminiszter 2008. december 9-i 2/88675/0025 számú határozata többek között az alábbiakról rendelkezik:
„1.
A görög állam 100 %-os kezességet vállal a pénzintézetek által görögországi mezőgazdasági szövetkezetek szövetségei (MSzSz-ek) és elsődleges mezőgazdasági szövetkezetek részére nyújtandó olyan kölcsönökre, amelyek összegét a termelők kapják a 2008-ban felvásárolt vagy átvett gabona mennyisége után a 2322/1995 törvény rendelkezéseivel összhangban. A pénzintézetek által MSzSz-ek és elsődleges mezőgazdasági szövetkezetek részére 2008-ban gabona felvásárlásához nyújtott kölcsönökre e határozat rendelkezései a folyósítás napjától érvényesek. A nyújtott vagy nyújtandó kölcsönök összértéke nem haladhatja meg a 150 millió EUR-t. […]
3.
[…] Amennyiben a kölcsön még vissza nem fizetett részét a futamidő lejáratakor nem törlesztik, az összeg azonnal esedékessé válik. A kezességvállalással garantált követeléseiknek az állam általi megtérítéséhez a bankoknak a gazdasági és pénzügyminiszter 2/478/0025/2006.1.4. számú határozatában (Kormányzati Közlöny, II. sorozat, 16 szám, 2006. január 13.) meghatározott bizonylatokat a futamidő lejártát követő 3 hónapon belül be kell nyújtaniuk.”
(17)
A gazdasági és pénzügyminiszter 2009. szeptember 29-i 46825/B.2248 számú, illetve 2009. október 2-i 2/69591/0025 számú határozata alapján a kölcsönök törlesztésének határidejét 2010. december 30-ig meghosszabbították.
(18)
A görög területfejlesztési és élelmiszerügyi miniszter 2008. december 9-i 8264 számú határozata 57 mezőgazdasági szövetkezeteket képviselő szövetség között osztotta fel a 150 millió EUR összeget. E határozat utalt a kormányzati bizottság 2008. november 12-i határozatára is, amely a mezőgazdasági szövetkezetek szövetsége és azok tagjai részére összesen 150 millió EUR kölcsön nyújtásáról rendelkezett.
(19)
A görög hatóságok 2010. március 19-én küldött levele alapján a szóban forgó valamennyi kölcsönt (egy kivételével) a Görög Mezőgazdasági Bank (a továbbiakban: ATE Bank) folyósította. A görög hatóságok hozzátették, hogy a görögországi gabona-túltermelés által előidézett 2008-as árzuhanás kezelése érdekében a gabonaágazatban szükség volt az állami kamattámogatásra és kezességvállalásra. E levelükben a görög hatóságok úgy vélték, hogy az állam által nyújtott kis összegű hitel nem minősülhetett állami támogatásnak, mivel nem torzította a versenyt, nem fenyegetett a verseny torzításával, és a tagállamok közötti kereskedelmet sem befolyásolta. A görög hatóságok hozzátették, hogy a szóban forgó intézkedésből az egyéni termelőknek minimális hasznuk származott.
(20)
Az ATE Bank és az MSzSz-ek között létrejött kölcsönszerződés (a továbbiakban: Kölcsönszerződés) 1. cikke alapján az ATE Bank által nyújtott kölcsönt a hitelfelvevő kizárólag a 2008-ban termelt gabona felvásárlására vagy átvételére vehette igénybe.
(21)
A kölcsön nyújtásának feltételeit illetően a görög hatóságok közölték, hogy a kölcsön kamatlába a (kamatszámítás kezdetét megelőző napon kibocsátott) 12 hónapos görög kincstárjegy kamatlábának 30 %-kal növelt értéke volt. Ezenkívül azzal érveltek, hogy az ATE Bank és az MSzSz-ek között létrejött Kölcsönszerződésben szerepelt egy olyan feltétel, amely bizonyítja, hogy nem állami támogatásról volt szó. Ez a feltétel a következőképpen szólt: „A hitelfelvevő kötelezi magát arra, hogy a kölcsön folyósítását megelőzően a görög állammal - amelyet e rendelkezés tekintetében a Bank képvisel - biztosítéki szerződést ír alá, amelyben fedezetként ajánlja fel az általa e kölcsönből megvásárolandó termékeket, melléktermékeket és egyéb ingó javakat, továbbá a 2844/2000 törvény rendelkezései értelmében a tulajdonában vagy kezelése alatt álló valamennyi árut.” Másként fogalmazva, az MSzSz-ek fedezetként ajánlják fel az államnak (amelyet az ATE Bank képvisel) az általuk a kölcsönből megvásárolt termékeket.
(22)
2010. október 26-án a pénzügyminiszter-helyettes 2/21304/0025 számmal határozatot adott ki, amely szerint:
„A.
Azoknak a görögországi, mezőgazdasági szövetkezeteket képviselő szövetségeknek (MSzSz-eknek) és elsődleges mezőgazdasági szövetkezeteknek, amelyek a gazdasági és pénzügyminiszter-helyettes jelenleg hatályos 2/88675/0025/2008.12.9. számú határozata alapján a görög állam kezességvállalásával garantált kölcsönt kaptak, a fenti határozat alapján lehetőségük van a görög állam kezességvállalásával garantált, 2010. szeptember 30-án lejáró kölcsönöket az alábbi módon átalakítani:
Az átalakított kölcsön teljes időtartama öt év; a törlesztés féléves részletekben történik (tőke és kamat), amelyekből az első részlet 2011. március 30-án, az utolsó pedig 2015. szeptember 30-án esedékes.
Ezenfelül minden hitelfelvevő köteles a görög államnak a kölcsön lejáratáig garanciafelárat fizetni, amelynek összege a hátralévő kölcsöntartozás összegének 2 %-a. Az első díjfizetés az első törlesztőrészlet 2011. március 30-án történő megfizetésekor esedékes.
A görög államnak gabona formájában járó fedezetgaranciák ezennel eltörlésre kerülnek.
Az átalakított kölcsön kamatlába az egyes pénzintézetek által az azonos típusú kölcsönöknél alkalmazott kamatláb. […].”
III. GÖRÖGORSZÁG ÉSZREVÉTELEI
(23)
2011. január 21-én kelt válaszukban a görög hatóságok azzal érveltek, hogy a kölcsönökre vonatkozó kamattámogatást, illetve állami kezességvállalást egyaránt a szerint a közlemény szerint kell értelmezni, amelyet a Bizottság adott ki a jelenlegi pénzügyi és gazdasági válságban a finanszírozási lehetőségek elérésének támogatására irányuló állami támogatási intézkedésekre vonatkozó ideiglenes közösségi keretrendszerről (5) (a továbbiakban: ideiglenes keretrendszer). Érvelésükben kiemelték, hogy a szóban forgó kölcsönöket a 2008-2009-es pénzügyi és gazdasági válság idején nyújtották a válság kezelésének céljából.
(24)
Ezenkívül a görög hatóságok úgy vélték, hogy a végső kedvezményezettek (szövetkezeti tagok) nagy számából adódóan a kamatmentes kölcsönből az egyes kedvezményezetteknek olyan kevés hasznuk származott, hogy az nem tekinthető versenytorzító hatásúnak.
(25)
Végezetül a görög hatóságok azzal érveltek, hogy a 2/21304/0025/26.10.2010 számú miniszteri határozatban minden hitelfelvevő részére előírt, 2 %-os biztosítási díj megfizetésére vonatkozó kötelezettség is azt igazolja, hogy nem állami támogatásról volt szó.
(26)
2011. december 1-jén kelt levelükben a görög hatóságok megismételték számos, az eljárás során korábban előadott érvüket az intézkedések szükségességével és okaival kapcsolatban. Azzal is érveltek, hogy a 2/21304/0025/2010.10.26. számú miniszteri határozat kibocsátása és a (minden pénzintézet által az azonos típusú kölcsönöknél használt) kamatláb kölcsönátalakítás esetében való alkalmazása szintén arra utal, hogy a kamattámogatás nem minősül állami támogatásnak. Hozzátették, hogy a 2009-től a 2011. november 28-ig terjedő időszakban az állam által nyújtott kamattámogatások összege 7 762 113 EUR volt.
ΙV. A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE
ΙV.1. A támogatás fennállása a Szerződés 107. cikke (1) bekezdésének értelmében
(27)
A Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy a verseny torzításával fenyeget, összeegyeztethetetlen a belső piaccal, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.
(28)
Annak értékelése előtt, hogy a szóban forgó intézkedés kimeríti-e a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdésében meghatározott feltételeket, a Bizottság jelzi, hogy az intézkedés két területét kell megvizsgálni e rendelkezés fényében: a) a kamattámogatást, valamint b) az állami kezességvállalást.
ΙV.1.1. Kamattámogatás
(29)
A görög állam által a szövetkezeteknek az 56700/B.3033/2008.12.8. számú miniszteri határozat alapján nyújtott kamattámogatás kimeríti a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdésében meghatározott valamennyi feltételt. A támogatást a görög állam nyújtja és ezzel egyértelmű előnyt biztosít, hiszen valójában kamatmentes kölcsön igénybevételét teszi lehetővé. A támogatás közvetlen kedvezményezettjei a szövetkezetek. Tekintve azonban, hogy a kölcsön nyújtásával az állam a görög gazdák jövedelmét szándékozott növelni azáltal, hogy mesterségesen felhajtja a termelők által a szövetkezeteknek értékesített gabona árát, a gazdák (termelők) a támogatás közvetett kedvezményezettjei voltak. Végezetül a szelektivitásra vonatkozó feltétel szintén teljesült, mivel a támogatásban kizárólag azok a szövetkezetek, illetve végső soron azok a termelők részesültek, amelyek/akik 2008-ban gabonát vásároltak vagy termesztettek Görögországban. A kamattámogatást a 2/21304/0025/2010.10.26. számú miniszteri határozat alkalmazását, illetve a kölcsönátalakítást megelőzően nyújtották, amikor előírták, hogy az átalakított kölcsön kamatlába az egyes pénzintézetek által az azonos típusú kölcsönöknél alkalmazott kamatláb.
(30)
A verseny torzításával kapcsolatos feltételt illetően a Bíróság ítélkezési gyakorlatának megfelelően önmagában az a tény, hogy egy vállalkozás versenypozíciója erősödik más versenyző vállalkozásokéhoz képest azáltal, hogy olyan gazdasági előnyhöz juttatják, amelyet szokásos üzletmenete során másképpen nem szerezhetett volna meg, a verseny lehetséges torzítására utal (6). Egy vállalkozásnak nyújtott támogatás vélhetően befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet, amennyiben az adott vállalkozás olyan piacon működik, amely nyitott a Közösségen belüli kereskedelem előtt (7). Továbbá, a Bíróság ítélkezési gyakorlata alapján nincs olyan küszöbérték vagy százalékos arány, amely alatt egy intézkedés úgy tekinthető, hogy nem érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. Még a viszonylag kis összegű támogatás vagy a támogatott vállalkozások viszonylag kis mérete sem enged önmagában arra következtetni, hogy az intézkedés nem érinti a tagállamok közötti kereskedelmet (8). A gabonaágazatban jelentős Közösségen belüli kereskedelem folyik. Ezért a jelenlegi intézkedés befolyásolhatja a tagállamok közötti kereskedelmet.
(31)
A fentiek fényében úgy tűnik, hogy a kamattámogatás kimeríti a 107. cikk (1) bekezdésében meghatározott valamennyi feltételt.
ΙV.1.2. Állami kezességvállalás
(32)
A 2/88675/0025/2008.12.9. számú miniszteri határozattal a görög kormány úgy döntött, hogy kezességet vállal a szövetkezeteknek az ATE Banknál felvett kölcsöneire. A Szerződés 107. cikk (1) bekezdésében foglalt feltételek általánosságban vonatkoznak a kezességvállalásra. Az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásra való alkalmazásáról szóló bizottsági közlemény (9) (a továbbiakban: kezességvállalásról szóló közlemény) 2.1. pontja szerint az állam általi közvetlen kezességvállalás valóban minősülhet állami támogatásnak. Az állami kezességvállalásnak az az előnye, hogy a kezességvállaláshoz társuló kockázatot az állam viseli. A kockázatvállalást általában megfelelő felárral kell ellentételezni (lásd a kezességvállalásról szóló közlemény 2.2. pontját). Ha az állam lemond erről a felárról, az az állami kezességvállalásban részesülő vállalkozásnak előnyt, az állami költségvetésnek pedig elvonást jelent. A kezességvállalás tehát ebben az esetben állami forrásokon keresztül történik. A kezességvállalásról szóló közlemény továbbá kijelenti, hogy még abban az esetben is lehet szó állami támogatásról, ha kiderül, hogy az állam soha nem teljesített kifizetést kezességvállalás keretében.
(33)
Az MSzSz-ek, illetve végső soron a termelők állami kezességvállalásból származó előnye egyértelmű: a hitelfelvevőknek - legalábbis 2011. március 30-ig - (lásd a 22. preambulumbekezdést) nem kellett megfizetniük az adott kockázat vállalása ellenében általában fizetendő felárat. Továbbá, a kezességvállalás nélküli helyzethez viszonyítva az állami kezességvállalás jobb pénzügyi feltételeket teremt a hitelfelvevőknek, mint amelyek a pénzpiacokon egyébként elérhetők. A kezességvállalásról szóló közlemény 3.4. pontja felsorolja az összes olyan feltételt, amelyeknek teljesülniük kell ahhoz, hogy egy állami kezességvállalás ne minősüljön állami támogatásnak. Egyértelmű, hogy a jelenleg vizsgált intézkedés nem felel meg a szóban forgó valamennyi feltételnek. Például, ebben az esetben e feltételek közül legalább kettő láthatóan nem teljesül: a szóban forgó kezességvállalás a kölcsönök több mint 80 %-át fedezi, és a vizsgált kezességvállalási rendszerből láthatóan nincsenek kizárva a nehéz pénzügyi helyzetben lévő hitelfelvevők.
(34)
Ahogyan a 29. preambulumbekezdés említi, a támogatás közvetlen kedvezményezettjei a szövetkezetek. Tekintve azonban, hogy a kölcsön nyújtásával a görög állam a görög gazdák jövedelmét szándékozott növelni azáltal, hogy mesterségesen felhajtja a termelők által a szövetkezeteknek értékesített gabona árát, a gazdák (termelők) a támogatás közvetett kedvezményezettjei voltak. A szelektivitásra vonatkozó feltétel szintén teljesült, mivel a támogatásban kizárólag azok a szövetkezetek és termelők részesültek, amelyek/akik 2008-ban gabonát vásároltak vagy termesztettek Görögországban.
(35)
A „verseny torzítása” és a „kereskedelem befolyásolása” feltételek tekintetében pedig a (30) preambulumbekezdésben leírt szempontok érvényesülnek.
(36)
Végezetül a görög hatóságok azzal érveltek, hogy az MSzSz-ek által az államnak a Kölcsönszerződés értelmében nyújtott biztosíték ténye igazolja, hogy nem állami támogatásról van szó. A Bizottság azonban az eljárás megindításáról szóló határozatában megállapította, hogy nem ez a helyzet, mégpedig a következő okokból: a) Először is, ha a szövetkezetek nem fizetik vissza a kölcsönt, az állam megítélésétől függ, hogy él-e a biztosítéki szerződésben részére meghatározott jogokkal vagy sem. b) Másodszor, úgy tűnik, hogy a biztosíték nem fedezi a kölcsön teljes összegét, mivel az MSzSz-ek által a termelőknek a megvásárolt gabonáért fizetett ár (amelynek alapvetően meg kellene egyeznie a kölcsön összegével) magasabb a piaci árnál.
(37)
Megjegyzendő továbbá, hogy ezt a biztosítékot a 2/21304/0025/2010.10.26. számú miniszteri határozat eltörölte. Ahogyan a fenti 22. preambulumbekezdés említi, e biztosíték helyébe lépett a 2011. március 30-i első törlesztőrészlettel együtt esedékes 2 %-os felár. 2011. június 7-én kelt levelükben a görög hatóságok úgy vélték, hogy a kezességvállalásról szóló közleménynek megfelelően a felárról szóló rendelkezés biztonságos helyzetet teremt azoknak a kis- és középvállalkozásoknak, amelyek törlesztési képességére hatással lehetnek a kedvezőtlen feltételek. Ez az érvelés a 38., 39. és 40. preambulumbekezdésben kifejtett okokból elfogadhatatlan.
(38)
Először is, a 2 %-os garanciafelárról szóló rendelkezést csak 2010 októberében hozták, és az kizárólag a 2010 szeptemberében esedékes összegekre vonatkozott. Még ha el is fogadnánk, hogy ez a felár kiküszöbölte az állami támogatás valamely elemét (jóllehet nem ez a helyzet), az állami kezességvállalás eddig az időpontig akkor is állami támogatásnak minősült.
(39)
Másodszor, a 2/21304/0025/2010.10.26. számú miniszteri határozat szövegezéséből úgy tűnik, hogy az MSzSz-eknek lehetőségük van, de nem kötelesek a megfelelő rendelkezés szerint eljárni (lásd a 22. preambulumbekezdést). A görög hatóságok ezzel kapcsolatban megjegyezték, hogy a hitelfelvevők valójában kénytelenek voltak a szóban forgó rendelkezés szerint eljárni, hiszen - amint ezt a Kölcsönszerződés 13. cikke előírja - ha a kölcsönt 2009. szeptember 30-ig nem törlesztik, az esedékes összeget három hónapon belül az államnak kell megfizetnie, amiért ez utóbbi végrehajtási eljárást kezdeményez a hitelfelvevő ellen. Ez az érvelés szintén elfogadhatatlan: ha az állam visszafizeti az esedékes összegeket, nem biztos, hogy eljárást indít az eredeti adós ellen az érintett összegek behajtása érdekében: ettől bármikor lehetősége van eltekinteni.
(40)
Végezetül pedig a 2 %-os felár önmagában nem tűnik olyan elemnek, amely a kezességvállalásról szóló közlemény alapján, a görög hatóságok érvelése szerint bizonyítaná, hogy nincs szó állami támogatásról. Még ha el is fogadnánk, hogy az intézkedés valamennyi kedvezményezettje kis- és középvállalkozás - amivel a görög hatóságok érveltek -, erre az esetre akkor is a kezességvállalásról szóló közlemény 3.5. pontja irányadó. A közlemény e pontjának magyarázata szerint ahhoz, hogy egy egységes felár megfizetését előíró rendszer keretében vállalt kezesség ne minősüljön állami támogatásnak, a 3.4a), b), c), e), f) és g) pontokban foglalt valamennyi egyéb feltételnek teljesülnie kell. Ahogyan a 33. preambulumbekezdés már kifejtette, ezek a feltételek ebben az esetben nem teljesülnek: a szóban forgó kezességvállalás a kölcsönök több mint 80 %-át fedezi, és a vizsgált kezességvállalási rendszerből láthatóan nincsenek kizárva a nehéz pénzügyi helyzetben lévő hitelfelvevők.
(41)
A fentiek fényében úgy tűnik, hogy a kölcsönökre vonatkozó állami kezességvállalás kimeríti a 107. cikk (1) bekezdésében meghatározott valamennyi feltételt.
ΙV.2. A támogatás összeegyeztethetősége
ΙV.2.1. Általános észrevételek
(42)
A Szerződés elismer néhány kivételt a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdésében meghatározott, az állami támogatásoknak a belső piaccal való összeegyeztethetetlenségére vonatkozó általános elv alól. Néhány ilyen kivétel erre az esetre egyértelműen nem alkalmazható. Ide tartoznak a 107. cikk (2) bekezdésében foglalt kivételek, vagyis a szociális jellegű támogatások, a természeti csapások által okozott károk helyreállítására nyújtott támogatások, valamint a Németország újraegyesítésével kapcsolatos támogatások.
(43)
Ugyanez vonatkozik a Szerződés 107. cikke (3) bekezdésének a), b) és d) pontjában említett kivételekre, hiszen a szóban forgó támogatásnak nem volt célja sem a gazdasági fejlődés előmozdítása olyan térségekben, ahol rendkívül alacsony az életszínvonal vagy jelentős az alulfoglalkoztatottság, sem pedig a közös európai érdeket képviselő fontosabb projektek, illetve a kultúra és a kulturális örökség megőrzésének előmozdítása.
(44)
Az egyetlen, ebben az esetben alkalmazható kivételt ezért a Szerződés 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja tartalmazza, amely szerint a belső piaccal összeegyeztethető lehet az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás, amennyiben nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben. Ez a kivétel csak abban az esetben alkalmazható egy adott támogatásra, ha az megfelel az állami támogatásokra vonatkozó uniós szabályoknak. A mezőgazdaság területén ezeket a szabályokat „Az agrár- és erdészeti ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatások, 2007-2013” című dokumentum (10) (a továbbiakban: mezőgazdasági iránymutatások) tartalmazza.
(45)
A Bizottság rendelkezésére álló információk alapján a szóban forgó intézkedés célja a 2008-ban Görögországban termelt gabonatöbblet okozta helyzet kezelése volt. A görög hatóságok 2010. március 19-én kelt levelükben elismerik, hogy az intézkedés egyik célja „a termelők minimális jövedelmének biztosítása” volt.
(46)
Továbbá, mivel az összesen 150 millió EUR értékű kölcsön célja az volt, hogy az MSzSz-ek felvásárolhassák a tagjaik által termesztett gabonát (2008. december 9-i 8264 számú miniszteri határozat), úgy tűnik, a támogatást a termesztett mennyiség függvényében nyújtották.
(47)
A Görögország által nyújtott támogatás típusáról sem a mezőgazdasági iránymutatások, sem egyéb, a témával kapcsolatos uniós szabályok nem rendelkeztek, és maguk a görög hatóságok sem hivatkoztak erre. Ezért úgy tűnik, hogy itt olyan működési támogatásról van szó, amelynek célja a termelők jövedelmének növelése volt a gabonaárak mesterséges felhajtása révén. Az ilyen jellegű intézkedéseket az Unió állami támogatásokkal kapcsolatos jogszabályai szigorúan tiltják.
(48)
Emlékeztetőül, az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata alapján a működési támogatás, azaz a vállalkozások olyan költségektől való mentesítését célzó támogatás, amelyek egyébként szokásos üzletmenetük során felmerülnének, alapvetően versenytorzító hatású, amennyiben és amilyen mértékben nem segíti elő valamely gazdasági ágazat „fejlődését”, illetve a kedvezményezetteknek mesterséges pénzügyi támogatást nyújtva folyamatosan torzítja a versenyt, és a kereskedelmet a közös érdekkel ellentétes irányban befolyásolja.
(49)
Ami a mezőgazdasági termékeket illeti, ezek piacait a közös piacszervezés (KPSZ) keretében szigorúan szabályozzák az Európai Unióban. A KPSZ egyik feladata, hogy biztosítsa a tisztességes versenyt az Európai Unión belül az érintett ágazatban működő piaci szereplők között. A Görögország által bevezetett és finanszírozott intézkedésekhez hasonló piactámogatási intézkedések ellentmondani látszanak a gabonafélékre vonatkozó KPSZ célkitűzéseinek, és valószínűleg komoly zavart okoznak annak működésében.
(50)
Ahogyan a Bíróság több alkalommal is rámutatott, (11) egy tagállamnak a piaci mechanizmusokba történő beavatkozása - kivéve az uniós jogszabályokban kifejezetten említett eseteket - akadályozhatja a közös piacszervezés működését, és tisztességtelen előnyökhöz juttathat az Unión belül működő egyes gazdasági csoportokat. Egy nemrégiben hozott döntésben például (12) a Bíróság ismét rámutatott, hogy a közös piacszervezés hatálya alá tartozó ágazatokban - különösen akkor, ha ez a szervezés közös árrendszeren alapul - a tagállamok egyoldalúan hozott tagállami rendelkezések útján többé már nem avatkozhatnak be azon árak alakulásának mechanizmusába, amelyeket a közös szervezés a termelésnek ugyanazon a szintjén szabályozott.
(51)
Megjegyzendő, hogy ebben az esetben a szóban forgóhoz hasonló nemzeti ártámogatási mechanizmusok veszélyeztetik a közös árrendszer működését és általában a közös piacszervezésre vonatkozó uniós szabályozás révén kialakított mechanizmusok céljának megvalósulását, még akkor is, ha a céljuk a termelők jövedelemtámogatása.
(52)
Végezetül a Bizottság szintén megvizsgálta, hogy a támogatás összeegyeztethető lehet-e azzal a közleménnyel, amelyet a Bizottság adott ki a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatásokról (13). Azonban, még ha egy kedvezményezett a támogatás odaítélésének időpontjában az említett iránymutatások 2. részének meghatározása szerinti nehéz helyzetben lévő vállalkozás volt is (ami nem egyértelmű), a görög hatóságok nem jelezték, hogy az iránymutatásokban meghatározott számos, az adott kedvezményezett támogatását esetlegesen indokoló feltétel teljesült volna a szóban forgó esetben.
IV.2.2. Ideiglenes keretrendszer
(53)
A támogatás nyújtásának igazolása céljából a görög hatóságok említést tesznek a gazdasági válságról és a szövetkezetek finanszírozáshoz való hozzáférésének hiányáról. 2009-ben a Bizottság, elismerve a pénzügyi válság komolyságát, elfogadta az „ideiglenes keretrendszert” (14), amely a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánította a támogatást, amelynek összege mezőgazdasági termékek elsődleges előállításával foglalkozó vállalkozás esetében a 15 000 EUR-t is elérheti.
(54)
2011. január 21-én kelt levelükben a görög hatóságok azzal érveltek, hogy a kölcsönökre vonatkozó kamattámogatás és az állami kezességvállalás egyaránt az ideiglenes keretrendszer rendelkezéseinek hatálya alá tartoztak. Érvelésükben kiemelték, hogy a szóban forgó kölcsönöket a 2008-2009-es pénzügyi és gazdasági válság idején nyújtották a válság kezelése érdekében. A görög hatóságok hozzátették, hogy a végső kedvezményezettek (szövetkezeti tagok) nagy számából adódóan a kamatmentes kölcsönből az egyes kedvezményezetteknek olyan kevés hasznuk származott, hogy az nem tekinthető versenytorzító hatásúnak. Végezetül a görög hatóságok úgy vélték, hogy az ideiglenes keretrendszer rendelkezései annak 7. cikke értelmében a be nem jelentett állami támogatási rendszerekre is vonatkoznak.
(55)
A Bizottság nem tudja elfogadni a görög hatóságok érvelését, és úgy véli, hogy az ideiglenes keretrendszer rendelkezései nem vonatkoznak a szóban forgó esetre. Először is, az ideiglenes keretrendszer hatályát csak 2009. október 31-én terjesztették ki az elsődleges mezőgazdasági termelésre (15). Ezért az említett kiterjesztés hatálybalépése előtt jóváhagyott állami támogatási rendszerekre az ideiglenes keretrendszer nem vonatkozhat. Ebben a konkrét esetben az 56700/B.3033/2008.12.8. számú miniszteri határozat 1. cikke előírja, hogy a kamattámogatás a 2008-ban nyújtott vagy nyújtandó kölcsönökre alkalmazható. Ebből következik, hogy az említett kölcsönöket és így az állami támogatást 2009. október 31-ét megelőzően nyújtották.
(56)
Másodszor, a Bizottság jelezni kívánja, hogy a szóban forgó intézkedések nem teljesítik az ideiglenes keretrendszerben rögzített azon feltételt, amely szerint a támogatás csak abban az esetben tekinthető a belső piaccal összeegyeztethetőnek, ha a teljes mezőgazdasági ágazatra kiterjed, nem csupán egy termék ágazatára, mint például a szóban forgó esetben érintett gabonaágazatra.
V. KÖVETKEZTETÉS
(57)
A Bizottság megállapítja, hogy Görögország jogellenesen alkalmazta a szóban forgó támogatási rendszert, megsértve ezzel a Szerződés 108. cikkének (3) bekezdését. Tekintve, hogy a támogatás nem egyeztethető össze a belső piaccal, Görögországnak meg kell szüntetnie a rendszert, és vissza kell fizettetnie a nyújtott támogatást a kedvezményezettekkel.
(58)
Nem minősül támogatásnak a szóban forgó rendszer keretében nyújtott egyedi támogatás, amennyiben odaítélésének időpontjában megfelel az Európai Közösséget létrehozó szerződés 92. és 93. cikkének a horizontális állami támogatások bizonyos fajtáira történő alkalmazásáról szóló, 1998. május 7-i 994/98/EK tanácsi rendelet (16) 2. cikkével összhangban elfogadott, a támogatás odaítélésének időpontjában hatályos rendeletben meghatározott feltételeknek.
(59)
A szóban forgó rendszer keretében nyújtott egyedi támogatás, amennyiben odaítélésének időpontjában megfelel a 994/98/EK rendelet 1. cikkével összhangban elfogadott rendeletben vagy bármely egyéb jóváhagyott támogatási rendszerben meghatározott feltételeknek, az ilyen típusú támogatásra alkalmazott maximális támogatási intenzitás erejéig összeegyeztethető a belső piaccal,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A gabonatermelők és gabonabegyűjtő szövetkezetek támogatása érdekében az 56700/Β.3033/2008.12.8. és 2/88675/0025/2008.2.9. számú miniszteri határozatok keretében a görög állam kezességvállalásával nyújtott, kamattámogatású kölcsönök rendszere állami támogatásnak minősül. Ez a Görögország által jogellenesen, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével nyújtott állami támogatás nem egyeztethető össze a belső piaccal.
2. cikk
Az 1. cikkben említett rendszer keretében nyújtott egyedi támogatás nem minősül támogatásnak, amennyiben odaítélésének időpontjában megfelel a 994/98/EK rendelet 2. cikkével összhangban elfogadott és a támogatás odaítélésekor hatályos rendeletben meghatározott feltételeknek.
3. cikk
Az 1. cikkben említett rendszer keretében nyújtott egyedi támogatás, amennyiben odaítélésének időpontjában megfelel a 994/98/EK tanácsi rendelet 1. cikkével összhangban elfogadott rendeletben vagy bármely egyéb jóváhagyott támogatási rendszerben meghatározott feltételeknek, az ilyen típusú támogatásra alkalmazott maximális támogatási intenzitás erejéig összeegyeztethető a belső piaccal.
4. cikk
(1) Görögországnak vissza kell fizettetnie a kedvezményezettekkel az 1. cikkben említett rendszer keretében nyújtott összeegyeztethetetlen támogatást.
(2) A visszafizetendő összegeknek tartalmazniuk kell azt a kamatot, amely az összegeknek a kedvezményezettek rendelkezésére bocsátásától a tényleges visszafizetésig tartó időszak után jár.
(3) A kamatokat a 794/2004/EK bizottsági rendelet (17) V. fejezete szerinti konszolidált alapon kell kiszámítani.
(4) Görögországnak az e határozatról való értesítést követően törölnie kell valamennyi, az 1. cikkben említett támogatási rendszerhez kapcsolódó függőben lévő kifizetést.
5. cikk
(1) A 1. cikkben említett támogatást azonnal és ténylegesen vissza kell fizettetni.
(2) Görögország biztosítja, hogy e határozatot az arról szóló értesítéstől számított négy hónapon belül végrehajtsák.
6. cikk
(1) Az e határozatról szóló értesítéstől számított két hónapon belül Görögország benyújtja a Bizottságnak a következő információkat:
a)
azon kedvezményezettek listája, amelyek az 1. cikkben említett támogatási rendszer keretében támogatásban részesültek, az egyes kedvezményezettek által kapott teljes összeg megjelölésével;
b)
az egyes kedvezményezettek által visszafizetendő teljes összeg (tőke és kamat);
c)
az e határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott és tervezett intézkedések részletes bemutatása;
d)
az azt bizonyító dokumentumok, hogy a kedvezményezetteket felszólították a támogatás visszafizetésére.
(2) Amíg az 1. cikkben említett támogatást teljes egészében vissza nem fizetik, Görögország folyamatosan tájékoztatja a Bizottságot az e határozat végrehajtásának érdekében meghozott nemzeti intézkedések előrehaladásáról. A Bizottság egyszerű kérésére Görögország azonnal tájékoztatást ad az e határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott és tervezett intézkedésekről. Ugyancsak részletes tájékoztatást nyújt a kedvezményezettek által már visszafizetett támogatásokról és kamatokról.
7. cikk
Ennek a határozatnak a Görög Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2012. január 25-én.