NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 407/2010
ze dne 11. května 2010
o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 122 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 122 odst. 2 Smlouvy stanoví možnost poskytnout finanční pomoc Unie členskému státu, u něhož z důvodu mimořádných událostí, které nemůže ovlivnit, nastanou obtíže nebo který je z téhož důvodu vážně ohrožen závažnými obtížemi.
(2)
Tyto obtíže mohou být způsobeny vážným zhoršením mezinárodního hospodářského a finančního prostředí.
(3)
Bezprecedentní celosvětová finanční krize a hospodářský útlum, které zasáhly svět během uplynulých dvou let, vážným způsobem poškodily hospodářský růst a finanční stabilitu a vyvolaly podstatné zhoršení schodků i zadlužení členských států.
(4)
V důsledku prohloubení finanční krize došlo u několika členských států k tomu, že se podmínky pro získávání půjček výrazně zhoršily, a to ve větší míře, než lze přičítat vývoji základních ekonomických veličin. Pokud by nyní stávající situace nebyla urychleně vyřešena, mohla by vážně ohrozit finanční stabilitu Evropské unie jako celku.
(5)
S cílem reagovat na tuto výjimečnou situaci, kterou členské státy nemohou ovlivnit, se zdá být nezbytné neprodleně zavést stabilizační mechanismus Unie na zachování finanční stability v Evropské unii. Takový mechanismus by měl Unii umožnit reagovat koordinovaným, rychlým a efektivním způsobem na náhlé obtíže v určitém členském státě. Bude spuštěn v rámci společné podpory EU/Mezinárodního měnového fondu.
(6)
Vzhledem ke specifickým finančním důsledkům vyžadují rozhodnutí o poskytnutí finanční pomoci Unie podle tohoto nařízení výkon prováděcích pravomocí, které by měly být svěřeny Radě.
(7)
V případě využití tohoto mechanismu by měly být uloženy přísné podmínky týkající se hospodářské politiky s cílem zachovat udržitelnost veřejných financí přijímajícího členského státu a obnovit jeho schopnost zajistit si financování na finančních trzích.
(8)
Komise by měla pravidelně ověřovat, zda výjimečné okolnosti ohrožující finanční stabilitu Evropské unie jako celku nadále přetrvávají.
(9)
Stávající systém střednědobé finanční pomoci zavedený nařízením Rady (ES) č. 332/2002 (1) pro členské státy, které nejsou členy eurozóny, by měl zůstat v platnosti,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Cíl a oblast působnosti
S cílem zachovat finanční stabilitu Evropské unie zavádí toto nařízení podmínky a postupy, jejichž prostřednictvím lze poskytnout finanční pomoc Unie členskému státu, který z důvodu mimořádných událostí, které nemůže ovlivnit, čelí vážným hospodářským nebo finančním obtížím nebo je z téhož důvodu takovými obtížemi vážně ohrožen, a to s přihlédnutím k možnému využití stávajícího systému střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států, které nejsou členy eurozóny, zavedenému nařízením (ES) č. 332/2002.
Článek 2
Podoba finanční pomoci Unie
1. Finanční pomoc Unie pro účely tohoto nařízení má podobu půjčky nebo úvěrové linky poskytnuté dotčenému členskému státu.
Za tímto účelem je Komise na základě rozhodnutí Rady podle článku 3 oprávněna sjednávat jménem Evropské unie výpůjčky na kapitálových trzích nebo u finančních institucí.
2. Celková výše půjček nebo úvěrových linek, jež mají být členským státům poskytnuty podle tohoto nařízení, je omezena rozpětím dostupným v rámci stropů vlastních zdrojů pro prostředky na platby.
Článek 3
Postup
1. Členský stát, který chce využít finanční pomoci Unie, projedná s Komisí, se zapojením Evropské centrální banky (ECB), posouzení svých finančních potřeb a předloží Komisi a Hospodářskému a finančnímu výboru návrh hospodářského a finančního ozdravného programu.
2. Finanční pomoc Unie se poskytne na základě rozhodnutí, které na návrh Komise přijme Rada kvalifikovanou většinou.
3. Rozhodnutí o poskytnutí půjčky obsahuje:
a)
výši částky, průměrnou splatnost, cenový vzorec, maximální počet tranší, dobu. po kterou je finanční pomoc Unie k dispozici, a další podrobná prováděcí pravidla nezbytná pro poskytnutí pomoci;
b)
obecné podmínky týkající se hospodářské politiky, spojené s finanční pomocí Unie, s cílem obnovit zdravou hospodářskou nebo finanční situaci v přijímajícím členském státě a jeho schopnost zajistit si financování na finančních trzích; tyto podmínky vymezí Komise po konzultaci s ECB; a
c)
schválení ozdravného programu připraveného přijímajícím členským státem ke splnění hospodářských podmínek spojených s finanční pomocí Unie.
4. Rozhodnutí o poskytnutí úvěrové linie obsahuje:
a)
výši částky, poplatek za dostupnost úvěrové linky, cenový vzorec pro uvolnění finančních prostředků, dobu, po kterou je finanční pomoc Unie k dispozici, a další podrobná prováděcí pravidla nezbytná pro poskytnutí pomoci;
b)
obecné podmínky týkající se hospodářské politiky, spojené s finanční pomocí Unie, s cílem obnovit zdravou hospodářskou nebo finanční situaci v přijímajícím členském státě; tyto podmínky vymezí Komise po konzultaci s ECB; a
c)
schválení ozdravného programu připraveného přijímajícím členským státem ke splnění hospodářských podmínek spojených s finanční pomocí Unie.
5. Komise a přijímající členský stát uzavřou memorandum o porozumění, v němž budou podrobně uvedeny obecné podmínky týkající se hospodářské politiky stanovené Radou. Komise sdělí toto memorandum o porozumění Evropskému parlamentu a Radě.
6. Komise alespoň jednou za šest měsíců přezkoumá, po konzultaci s ECB, obecné podmínky týkající se hospodářské politiky podle odst. 3 písm. b) a odst. 4 písm. b) a projedná s přijímajícím členským státem změny, které může být třeba v jeho ozdravném programu provést.
7. Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou rozhoduje o veškerých úpravách původně stanovených obecných podmínek týkající se hospodářské politiky a schvaluje revidovaný ozdravný program připravený přijímajícím členským státem.
8. Pokud se předpokládá financování mimo Unii, zejména ze strany MMF, které podléhá podmínkám týkající se hospodářské politiky, dotčený členský stát nejprve konzultuje Komisi. Komise prověří možnosti nabízející se v rámci systému finanční pomoci Unie a soulad předpokládaných hospodářsko-politických podmínek se závazky přijatými dotčeným členským státem pro provedení doporučení a rozhodnutí Rady přijatých podle článků 121, 126 a 136 Smlouvy o fungování EU. Komise informuje Hospodářský a finanční výbor.
Článek 4
Vyplácení půjčky
1. Půjčka se zpravidla vyplácí v tranších.
2. Komise pravidelně ověřuje, zda je hospodářská politika přijímajícího členského státu v souladu s jeho ozdravným programem a s podmínkami stanovenými Radou podle čl. 3 odst. 3 písm. b). K tomuto účelu poskytuje uvedený členský stát Komisi veškeré nezbytné informace a plně s ní spolupracuje.
3. Na základě výsledků tohoto ověření rozhodne Komise o uvolnění dalších tranší.
Článek 5
Uvolnění finančních prostředků
1. Přijímající členský stát informuje Komisi s předstihem o svém úmyslu čerpat finanční prostředky ze své úvěrové linky. Podrobná pravidla se stanoví v rozhodnutí uvedeném v čl. 3 odst. 4.
2. Komise pravidelně ověřuje, zda je hospodářská politika přijímajícího členského státu v souladu s jeho ozdravným programem a s podmínkami stanovenými Radou podle čl. 3 odst. 4 písm. b). K tomuto účelu poskytuje uvedený členský stát Komisi veškeré nezbytné informace a plně s ní spolupracuje.
3. Na základě výsledků tohoto ověření rozhodne Komise o uvolnění finančních prostředků.
Článek 6
Výpůjční a úvěrové operace
1. Výpůjční a úvěrové operace uvedené v článku 2 se provádějí v eurech.
2. Charakteristiky postupných tranší poskytovaných Unií v rámci systému finanční pomoci se dohodnou mezi přijímajícím členským státem a Komisí.
3. Jakmile Rada přijme rozhodnutí o půjčce, je Komise oprávněna půjčit si finanční prostředky na kapitálových trzích nebo u finančních institucí, a to v nejvhodnější dobu mezi plánovanými výplatami s cílem optimalizovat náklady financování a zachovat na trzích svou pověst jako emitenta Unie. Finanční prostředky, které byly získány, avšak dosud nebyly vyplaceny, jsou po celou dobu uchovávány na zvláštním peněžním účtu nebo na zvláštním účtu cenných papírů, s nimiž je nakládáno v souladu s pravidly pro mimorozpočtové operace a které nesmí být použity za jiným účelem, než je poskytnutí finanční podpory členským státům v rámci tohoto mechanismu.
4. Pokud členský stát obdrží půjčku s možností předčasného splacení a rozhodne se této možnosti využít, Komise podnikne nezbytné kroky.
5. Na žádost přijímajícího členského státu a v případě, že okolnosti umožňují zlepšení úrokové sazby z půjčky, může Komise provést refinancování všech svých původních výpůjček nebo jejich části či restrukturalizaci příslušných finančních podmínek.
6. Hospodářský a finanční výbor je průběžně informován o průběhu operací uvedených v odstavci 5.
Článek 7
Náklady
Náklady, které Unii vzniknou při sjednání a provádění každé operace, nese přijímající členský stát.
Článek 8
Správa půjček
1. Komise zavede nezbytná opatření pro správu půjček s ECB.
2. Přijímající členský stát otevře pro řízení obdržené finanční pomoci Unie zvláštní účet u své národní centrální banky. Splatné částky jistiny s úrokem z půjčky převádí na účet u ECB čtrnáct pracovních dní (podle systému TARGET2) před odpovídajícím dnem jejich splatnosti.
3. Aniž je dotčen článek 27 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, má Evropský účetní dvůr právo provádět v přijímajícím členském státě veškeré finanční kontroly nebo audity, jež považuje ve vztahu k řízení této pomoci za nezbytné. Komise, včetně Evropského úřadu pro boj proti podvodům, má zejména právo vyslat své úředníky nebo řádně zplnomocněné zástupce, aby v přijímajícím členském státě provedli jakékoliv technické či finanční kontroly nebo audity, které v souvislosti s touto pomocí považuje za nezbytné.
Článek 9
Přezkum a úprava
1. Komise zašle Hospodářskému a finančnímu výboru a Radě do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost, a případně každých dalších šest měsíců poté, zprávu o uplatňování tohoto nařízení a o trvání mimořádných okolností, které odůvodňují přijetí tohoto nařízení.
2. Ke zprávě se případně přiloží návrh na změny tohoto nařízení za účelem úpravy možnosti poskytování finanční pomoci, aniž by byla dotčena platnost již přijatých rozhodnutí.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. května 2010.
A TANÁCS 407/2010/EU RENDELETE
(2010. május 11.)
európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus létrehozásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (EUMSz.) és különösen annak 122. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
A Szerződés 122. cikkének (2) bekezdése biztosítja annak lehetőségét, hogy egy tagállam uniós pénzügyi támogatásban részesüljön, ha általa nem befolyásolható rendkívüli események folytán nehézségekkel küzd, vagy súlyos nehézségek komoly veszélye áll fenn.
(2)
Az említett nehézségeket okozhatja a nemzetközi gazdasági és pénzügyi környezet súlyos romlása.
(3)
Az elmúlt két évben az egész világot sújtó, példa nélküli globális pénzügyi válság és gazdasági visszaesés súlyosan visszavetette a gazdasági növekedést, és megrendítette a pénzügyi stabilitást, valamint a tagállamok hiányának és adósságállományának jelentős mértékű növekedését idézte elő.
(4)
A pénzügyi válság elmélyülése az euroövezethez tartozó több tagállam esetében a hitelfeltételeik sokkal súlyosabb romlásához vezetett, mint amit az alapvető gazdasági mutatók indokolnának. Amennyiben nem születik rá sürgősen megoldás, ez a helyzet súlyos veszélyt jelenthet az euroövezet egészének stabilitására, egységére és integritására.
(5)
A tagállamok által nem befolyásolható rendkívüli helyzet megoldásához szükségesnek látszik egy uniós stabilizációs mechanizmus azonnali bevezetése Európa pénzügyi stabilitásának megőrzése érdekében. Egy ilyen mechanizmus révén az Unió koordináltan, gyorsan és hatékonyan tudna reagálni egy, az euroövezetbe tartozó tagállamban felmerülő súlyos nehézségekre. Ennek aktiválására az EU/Nemzetközi Valutaalap (IMF) közös támogatási rendszer keretében kerül sor.
(6)
Az ezen rendelet értelmében uniós pénzügyi támogatások odaítéléséről hozott határozatok különös pénzügyi kihatásaira tekintettel, az említett határozatok olyan végrehajtási jogkörök gyakorlását kívánják meg, amelyeket a Tanácsra kell ruházni.
(7)
Az említett mechanizmus bevezetése esetén szigorú gazdaságpolitikai feltételeket kell szabni annak érdekében, hogy az érintett tagállam megőrizze államháztartásának fenntarthatóságát, valamint ismét finanszírozási forrásokhoz juthasson a pénzügyi piacokon.
(8)
A Bizottságnak rendszeresen meg kell vizsgálnia, hogy továbbra is fennállnak-e az Európai Unió egészének pénzügyi stabilitását veszélyeztető rendkívüli körülmények.
(9)
A 332/2002/EK tanácsi rendelettel (1) létrehozott, az euroövezetbe nem tartozó tagállamok számára középtávú pénzügyi támogatást nyújtó, meglévő eszközt érvényben kell tartani,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Cél és hatály
Az Európai Unió pénzügyi stabilitásának megőrzése érdekében ez a rendelet megállapítja, hogy milyen feltételek mellett és eljárás keretében lehet uniós pénzügyi támogatás nyújtani egy olyan tagállamnak, amely általa nem befolyásolható rendkívüli események folytán súlyos gazdasági vagy pénzügyi zavarokkal küzd, vagy amelyet súlyos gazdasági vagy pénzügyi zavarok komoly veszélye fenyeget, figyelembe véve a 332/2002/EK rendelet által létrehozott, az euroövezetbe nem tartozó tagállamok fizetési mérlegéhez középtávú pénzügyi támogatást nyújtó, meglévő eszköz lehetséges alkalmazását.
2. cikk
Az uniós pénzügyi támogatás formája
(1) Ezen rendelet alkalmazásában az uniós pénzügyi támogatás az érintett tagállamnak nyújtott hitel vagy hitelkeret formáját ölti.
E célból, a 3. cikk értelmében elfogadott tanácsi határozattal összhangban, a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az Európai Unió nevében hiteleket vegyen fel a tőkepiacon vagy pénzintézeteknél.
(2) A tagállamoknak az e rendelet alapján nyújtott hitelek és hitelkeretek felső összeghatára a saját források felső határán belül kifizetési előirányzatokra rendelkezésre álló tartalék.
3. cikk
Az eljárás
(1) Az uniós pénzügyi támogatást igénylő tagállam - az Európai Központi Bankkal együttműködve - megvitatja pénzügyi szükségleteit a Bizottsággal, valamint gazdasági és pénzügyi kiigazítási programtervezetet nyújt be a Bizottságnak és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak.
(2) Az uniós pénzügyi támogatás odaítélése a Tanács által, a Bizottság javaslatára, minősített többséggel hozott határozattal történik.
(3) A hitel odaítélésére vonatkozó határozat az alábbiakat tartalmazza:
a)
az uniós pénzügyi támogatás összege, átlagos lejárata, árazási képlete, a részletfizetések maximális száma és rendelkezésre állásának időszaka, valamint a támogatás folyósításához szükséges egyéb részletes szabályok;
b)
az uniós pénzügyi támogatás általános gazdaságpolitikai feltételei, melyek célja a stabil gazdasági vagy pénzügyi helyzet helyreállítása a kedvezményezett tagállamban, valamint az, hogy a tagállam ismét finanszírozási forrásokhoz juthasson a pénzügyi piacokon; ezeket a feltételeket a Bizottság az EKB-vel konzultálva határozza meg; és
c)
a kedvezményezett tagállam által az uniós pénzügyi támogatás gazdasági feltételeinek teljesítése érdekében készített kiigazítási program jóváhagyása.
(4) A hitelkeret odaítélésére vonatkozó határozat az alábbiakat tartalmazza:
a)
a hitelkeret összege, rendelkezésre tartási díja, a pénzöszszegek lehívására vonatkozó árazási képlet és az uniós pénzügyi támogatás rendelkezésre állásának időszaka, valamint a támogatás folyósításához szükséges egyéb részletes szabályok;
b)
az uniós pénzügyi támogatás általános gazdaságpolitikai feltételei, melyek célja a stabil gazdasági vagy pénzügyi helyzet helyreállítása az érintett tagállamban; ezeket a feltételeket a Bizottság az EKB-vel konzultálva határozza meg; és
c)
a kedvezményezett tagállam által az uniós pénzügyi támogatás gazdasági feltételeinek teljesítése érdekében készített kiigazítási program jóváhagyása.
(5) A Bizottság egyetértési megállapodást köt az érintett tagállammal, amelyben rögzítik a Tanács által megállapított általános gazdaságpolitikai feltételeket. A Bizottság az egyetértési megállapodásról tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(6) A Bizottság az EKB-vel konzultálva legalább félévente megvizsgálja a (3) bekezdés b) pontjában és a (4) bekezdés b) pontjában említett általános gazdaságpolitikai feltételeket, és megvitatja a kedvezményezett tagállammal, hogy milyen változtatásokra van szükség a kiigazítási programban.
(7) A Tanács a Bizottság javaslatára, minősített többséggel eljárva határoz az eredeti gazdaságpolitikai feltételek esetleges kiigazításáról, és jóváhagyja a kedvezményezett tagállam által elkészített felülvizsgált kiigazítási programot.
(8) Amennyiben az érintett tagállam az Unión kívüli, nevezetesen a Nemzetközi Valutaalaptól származó, gazdaságpolitikai feltételekhez kötött finanszírozás igénybevételét tervezi, először konzultálnia kell a Bizottsággal. A Bizottság megvizsgálja az uniós pénzügyi támogatás keretében rendelkezésre álló lehetőségeket, valamint azt, hogy a tervbe vett gazdaságpolitikai feltételek mennyire egyeztethetők össze azokkal a kötelezettségekkel, amelyeket az érintett tagállam a Tanács ajánlásainak, valamint a Tanács által az EUMSz. 121., 126. és 136. cikke alapján hozott határozatok végrehajtása érdekében vállalt. A Bizottság tájékoztatja a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot.
4. cikk
A hitel folyósítása
(1) A szabályok szerint a hitelt részletekben folyósítják.
(2) A Bizottság rendszeres időközönként ellenőrzi, hogy a kedvezményezett tagállam gazdaságpolitikája összhangban van-e kiigazítási programjával, valamint a Tanács által a 3. cikk (3) bekezdésének b) pontja értelmében meghatározott feltételekkel. Ennek érdekében az említett tagállam minden szükséges információt megad a Bizottságnak, és teljes mértékben együttműködik vele.
(3) Az ellenőrzés során feltárt tények alapján a Bizottság határoz a további részletek rendelkezésre bocsátásáról.
5. cikk
A pénzeszközök rendelkezésre bocsátása
(1) A kedvezményezett tagállam előre tájékoztatja a Bizottságot arról, ha hitelkerete terhére pénzeszközöket kíván lehívni. A részletes szabályokat a 3. cikk (4) bekezdésében említett határozat állapítja meg.
(2) A Bizottság rendszeres időközönként ellenőrzi, hogy a kedvezményezett tagállam gazdaságpolitikája összhangban van-e kiigazítási programjával, valamint a Tanács által a 3. cikk (4) bekezdésének b) pontja értelmében meghatározott feltételekkel. Ennek érdekében a tagállam minden szükséges információt megad a Bizottságnak, és teljes mértékben együttműködik vele.
(3) Az ellenőrzés során feltárt tények alapján a Bizottság határoz a pénzeszközök rendelkezésre bocsátásáról.
6. cikk
Forrásbevonási és hitelezési műveletek
(1) A 2. cikkben említett forrásbevonási és hitelezési műveleteket euróban kell végrehajtani.
(2) Az Unió által a pénzügyi támogatási mechanizmus keretein belül rendelkezésre bocsátott, egymást követő részletek jellemzőiről a kedvezményezett tagállam és a Bizottság állapodik meg.
(3) Miután a Tanács határoz a hitelről, a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a tervezett kifizetések között a legalkalmasabb időpontban hitelt vegyen fel a tőkepiacokon vagy pénzintézeteknél, annak érdekében, hogy optimális szinten tartsa a finanszírozási költségeket, valamint megőrizze az Unió kibocsátójaként kivívott hírnevét a piacokon. A már felvett, de még nem folyósított pénzösszegeket mindenkor a költségvetésen kívüli műveletekre vonatkozó szabályok szerint kezelt elkülönített készpénz- vagy értékpapírszámlán kell tartani, és nem lehet más célra fordítani, mint a tagállamok pénzügyi támogatására az említett mechanizmus keretében.
(4) A Bizottság megteszi a szükséges lépéseket, amennyiben egy tagállam előtörlesztési záradékot tartalmazó hitelt kap, és úgy dönt, hogy él e lehetőséggel.
(5) A kedvezményezett tagállam kérésére, és amennyiben a körülmények engedik a hitel kamatlábának a csökkentését, a Bizottság az általa felvett hitelek egészét vagy egy részét refinanszírozhatja, vagy átalakíthatja a vonatkozó pénzügyi feltételeket.
(6) A Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot folyamatosan tájékoztatni kell az (5) bekezdésben említett műveletek alakulásáról.
7. cikk
Költségek
Az egyes műveletek megkötésével és végrehajtásával kapcsolatban az Uniónál felmerült költségeket a kedvezményezett tagállam viseli.
8. cikk
A hitelek nyilvántartása
(1) A Bizottság az EKB-val közösen megállapítja a hitelek nyilvántartásához szükséges szabályokat.
(2) A kedvezményezett tagállam külön számlát nyit nemzeti központi bankjánál a kapott középtávú uniós pénzügyi támogatás kezelésére. A hitelszerződés értelmében esedékes tőkeöszszeget és kamatot a vonatkozó esedékességi dátum előtt tizennégy TARGET2 üzleti nappal átutalja az EKB által vezetett számlára.
(3) A Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányáról szóló jegyzőkönyv 27. cikkének sérelme nélkül az Európai Számvevőszék jogosult bármely pénzügyi ellenőrzést vagy vizsgálatot lefolytatni a kedvezményezett tagállamban, amelyet a támogatás kezelésével összefüggésben szükségesnek ítél. Így a Bizottság, az Európai Csalás Elleni Hivatalt is ideértve, jogosult arra, hogy tisztviselőit vagy jogszerűen meghatalmazott képviselőit a kedvezményezett tagállamba küldje bármely olyan technikai vagy pénzügyi ellenőrzés vagy vizsgálat elvégzésére, amelyet az említett támogatással összefüggésben szükségesnek ítél.
9. cikk
Felülvizsgálat és átdolgozás
(1) A Bizottság e rendelet hatályba lépésétől számított fél éven belül és adott esetben azt követően félévente jelentést küld a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságnak és a Tanácsnak e rendelet végrehajtásáról, valamint arról, hogy továbbra is fennállnak-e azok a rendkívüli események, amelyek indokolják e rendelet elfogadását.
(2) A jelentéshez adott esetben csatolni kell az ezen rendelet módosítására vonatkozó javaslatot, melynek célja, hogy anélkül lehessen módosítani a pénzügyi támogatás odaítélésének lehetőségét, hogy az befolyásolná a már elfogadott határozatok érvényességét.
10. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2010. május 11-én.