PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 498/2012
ze dne 12. června 2012
o přidělování celních kvót na vývoz dřeva z Ruské federace do Evropské unie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2012/105/EU ze dne 14. prosince 2011 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním uplatňování Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Ruskou federací o správě celních kvót na vývoz dřeva z Ruské federace do Evropské unie a protokolu mezi Evropskou unií a vládou Ruské federace o technických modalitách podle uvedené dohody (1), a zejména na článek 4 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S ohledem na hospodářský význam dovozu surového dřeva pro Evropskou unii a význam, který má pro Evropskou unii Ruská federace jako dodavatel surového dřeva, Komise s Ruskou federací sjednala, že Ruská federace sníží nebo zruší vývozní cla, která v současnosti uplatňuje, včetně cel na surové dřevo.
(2)
Tyto závazky, které se přistoupením Ruské federace ke Světové obchodní organizaci (WTO) stanou součástí Listiny koncesí a závazků Ruské federace u WTO, zahrnují i celní kvóty na vývoz určitých druhů dřeva jehličnanů, jejichž část byla vymezena pro vývoz do Unie.
(3)
V souvislosti s jednáními o přistoupení Ruské federace k WTO Komise jménem Unie sjednala s Ruskou federací dohodu ve formě výměny dopisů o správě zmíněných celních kvót na vývoz určitých druhů dřeva jehličnanů z Ruské federace do Unie (dále jen „dohoda“).
(4)
Jak stanoví uvedená dohoda, Unie a Ruská federace sjednaly podrobné technické modality správy příslušných celních kvót, které jsou obsaženy v dohodě ve formě protokolu mezi Evropskou unií a vládou Ruské federace (dále jen „protokol“).
(5)
V rámci provádění dohody a protokolu by měly být stanoveny metody přidělování celních kvót v závislosti na datu předložení žádostí ze strany dovozců, jakož i pravidla a metody vymezení práv tradičních dovozců pro každé kvótové období a pro každou skupinu výrobků.
(6)
Je třeba stanovit pravidla týkající se kontinuity činností, aby bylo možné určit, zda je dovozce žádající o status tradičního dovozce tatáž fyzická nebo právnická osoba, která dovážela zahrnuté výrobky v průběhu referenčních období stanovených v tomto nařízení.
(7)
Je třeba stanovit pravidla a postupy týkající se nevyužitých povolení kvóty.
(8)
Je třeba stanovit přechodná pravidla pro první tři kvótová období používání tohoto nařízení týkající se výběru referenčních období pro výpočet limitů tradičních dovozců pro povolení kvóty.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného rozhodnutím 2012/105/EU,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Kapitola 1
OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Toto nařízení stanoví pravidla pro přidělování povolení kvóty v souladu s čl. 5 odst. 2 protokolu a zavádí další ustanovení nezbytná pro správu množství celních kvót přidělených na vývoz do Unie v rámci uplatňování dohody a protokolu.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v čl. 1 odst. 3, článku 2 a čl. 5 odst. 3 a 4 protokolu.
Kromě toho se použije následující definice: „skupinou výrobků“ se rozumí každá z obou kategorií zahrnutých výrobků podle klasifikace těchto výrobků v rámci celní a statistické nomenklatury používané v Ruské federaci, a to smrk (celní položky 4403 20 110 a 4403 20 190) a borovice (celní položky 4403 20 310 a 4403 20 390). Příslušné celní kódy používané v Ruské federaci a odpovídající kódy kombinované nomenklatury (2) (KN) a kódy TARIC jsou uvedeny v příloze I.
KAPITOLA 2
ZÁSADY PŘIDĚLOVÁNÍ KVÓT
Článek 3
Celní kvóty se přidělí v závislosti na datu předložení žádosti dovozcem, a to následujícím způsobem:
a)
v případě žádostí předložených do 31. července každého roku (dále jen „první část kvótového období“) Komise přidělí celní kvóty podle „tradičních“ nebo „nových“ kategorií dovozců v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. b) protokolu; a
b)
v případě žádostí předložených počínaje 1. srpnem (dále jen „druhá část kvótového období“) Komise přidělí zbývající množství celních kvót podle chronologického pořadí, ve kterém obdrží oznámení příslušných orgánů členských států (dále jen „orgán(y) udělující povolení“) o žádostech jednotlivých dovozců, v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. a) protokolu.
Článek 4
1. V průběhu první části kvótového období:
a)
70 % každé celní kvóty pro danou skupinu výrobků se přidělí tradičním dovozcům (dále jen „kvóta pro tradiční dovozce“); a
b)
30 % každé celní kvóty pro danou skupinu výrobků se přidělí novým dovozcům (dále jen „kvóta pro nové dovozce“).
2. Kvóta pro nové dovozce se přidělí podle chronologického pořadí, ve kterém Komise obdrží od orgánů udělujících povolení oznámení o žádostech dotyčných dovozců o povolení kvóty.
3. Každému novému dovozci bude přiděleno nejvýše 1,5 % celní kvóty pro každou skupinu výrobků v souladu s postupem přidělování uvedeným v odstavci 2.
Článek 5
V průběhu druhé části kvótového období bude každému dovozci přiděleno nejvýše 5 % zbývající celní kvóty pro každou skupinu výrobků.
Článek 6
1. Během první části kvótového období může každý tradiční dovozce požádat pouze o povolení kvóty pro určitou část kvóty vyhrazené tradičním dovozcům pro každou skupinu výrobků (dále jen „limit“), vypočtenou podle odstavce 2. Veškerá povolení kvóty udělená tradičnímu dovozci během první části kvótového období se započtou do limitu stanoveného pro tohoto dovozce.
2. Limit tradičního dovozce pro každou skupinu výrobků, použitelný během určitého kvótového období (dále jen „kvótové období n + 1“), se vypočte podle průměrného objemu skutečného dovozu zahrnutých výrobků ze strany tohoto dovozce během dvou kvótových období předcházejících roku, ve kterém se tento limit počítá, a to pomocí tohoto vzorce:
Ci = T * (Īi/ΣĪi)
kde:
„Ci“ představuje limit pro danou skupinu výrobků (smrk nebo borovice) pro dovozce i během kvótového období n + 1;
„T“ představuje kvótu pro tradiční dovozce, která je k dispozici pro danou skupinu výrobků v roce výpočtu limitu (dále jen „kvótové období n“);
„Īi“ představuje průměrný objem skutečného dovozu příslušné skupiny výrobků ze strany tradičního dovozce i během dvou kvótových období předcházejících výpočtu (dále jen „kvótové období n-2“ a „kvótové období n-1“), stanovený takto:
[(skutečný dovoz dovozce i během kvótového období n-2) + (skutečný dovoz dovozce i během kvótového období n-1)]/2;
„ΣĪi“ představuje celkový součet průměrných objemů dovozu Īi všech tradičních dovozců pro danou skupinu výrobků.
Článek 7
1. Komise každoročně vypočte limity platné pro každého tradičního dovozce během následujícího kvótového období v souladu s metodou stanovenou v čl. 6 odst. 2.
2. Pro účely tohoto výpočtu poskytnou Komisi orgány udělující povolení nejpozději do 31. března kvótového období n souhrn skutečného dovozu zahrnutých výrobků během kvótového období n-1, které jim byly oznámeny podle čl. 11 odst. 1. Tento souhrn se předkládá ve formě elektronické tabulky v souladu se vzorem uvedeným v příloze IV.
3. Komise informuje orgány udělující povolení o aktuálních limitech, které byly vypočteny podle čl. 6 odst. 2, nejpozději do 30. dubna kvótového období n.
KAPITOLA 3
KONTINUITA ČINNOSTI
Článek 8
1. Pokud dovozce žádající o status tradičního dovozce podle čl. 5 odst. 4 protokolu (dále jen „žadatel“) nepředloží uspokojivé důkazy o tom, že je toutéž fyzickou nebo právnickou osobou, která dovezla zahrnuté výrobky v referenčním období zvoleném podle čl. 17 odst. 2 (dále jen „předchůdce“), musí poskytnout orgánu udělujícímu povolení potřebné důkazy o tom, že pokračuje v činnosti předchůdce.
2. Má se za to, že kontinuita činnosti podle odstavce 1 existuje, pokud:
a)
žadatel a předchůdce podléhají kontrole téže právnické osoby ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 139/2004 (3); nebo
b)
hospodářská činnost předchůdce, pokud jde o zahrnuté výrobky, byla právně převedena na žadatele, například v důsledku fúze nebo získání ve smyslu nařízení (ES) č. 139/2004.
3. Dovozci, kteří nepředloží důkazy o kontinuitě činnosti, se považují za nové dovozce.
Článek 9
Ustanovení článku 8 se obdobně použijí v případě, kdy dovozce žádá o status tradičního dovozce podle čl. 5 odst. 3 protokolu.
KAPITOLA 4
ŽÁDOSTI O POVOLENÍ KVÓTY
Článek 10
1. Žádosti o povolení kvóty se předkládají ve formě stanovené v příloze II. Jsou-li informace uvedené v žádosti považovány za nedostatečné, může si orgán udělující povolení vyžádat od žadatele doplňující údaje.
2. Udělení povolení kvóty podléhá požadavku, aby příslušné výrobky byly zpracovány na celním území Unie, čímž se uděluje status původu v Unii v souladu s článkem 24 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (4).
3. Žádosti o povolení kvóty musí doprovázet přísežné prohlášení žadatele, ve kterém se zaváže, že
a)
dotčené výrobky podrobí předepsanému zpracování do jednoho roku ode dne, kdy bylo příslušnými celními orgány přijato celní prohlášení o propuštění do volného oběhu s uvedením přesného popisu zboží a kódů TARIC;
b)
bude v členském státě, v němž bylo povolení vydáno, vést řádné záznamy s cílem umožnit orgánu udělujícímu povolení provádět veškeré kontroly, které bude pokládat za nezbytné k ověření, že dané výrobky skutečně podstoupily předepsané zpracování, a tyto záznamy uchovávat; pro účely tohoto pododstavce se „záznamy“ rozumí údaje na libovolném nosiči zahrnující veškeré potřebné informace a technické podrobnosti, které umožní orgánům udělujícím povolení provádět dohled a kontrolu;
c)
umožní orgánu udělujícímu povolení sledovat ke své spokojenosti dané výrobky v prostorách dotčeného podniku v průběhu jejich zpracování;
d)
uvědomí orgán udělující povolení o veškerých skutečnostech, které by mohly mít vliv na povolení.
4. V případě převodu dotčených výrobků poskytne žadatel dostatečné důkazy o jejich předání k předepsanému zpracování v souladu s odst. 3 písm. a).
5. Použije se čl. 308d nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (5).
6. Nesplnění závazku uvedeného v odstavci 3 ze strany dovozce nebo jiné fyzické či právnické osoby, jíž dovozce tyto výrobky následně převádí, se považuje za rovnocenné nevyužitému povolení kvóty podle článku 13 pro příslušný objem výrobků.
7. Komise zveřejní seznam orgánů udělujících povolení v Úředním věstníku Evropské unie a v případě potřeby provede jeho aktualizaci.
KAPITOLA 5
DŮKAZY O SKUTEČNÉM DOVOZU
Článek 11
1. Nejpozději 15 kalendářních dnů po skončení každého třetího měsíce informují dovozci vnitrostátní orgán udělující povolení, od kterého obdrželi povolení kvóty, o skutečném množství zahrnutých výrobků dovezených do daného členského státu během uplynulých tří měsíců. Za tímto účelem dovozce poskytne orgánu udělujícímu povolení kopii celních prohlášení vztahujících se k dotčenému dovozu.
2. V případech, kdy je množství zaznamenané v celním prohlášení vyjádřeno bez kůry a množství uvedené v položce 9 formuláře povolení kvóty kůru zahrnuje, poskytne dovozce orgánu udělujícímu povolení kromě informací stanovených v odstavci 1 a v téže lhůtě také správná množství dovezených výrobků včetně kůry, a to pro každé celní prohlášení. Tato řádná množství se stanoví pomocí opravných koeficientů uvedených v příloze III.
KAPITOLA 6
NEVYUŽITÁ POVOLENÍ KVÓTY
Článek 12
1. Zůstane-li povolení kvóty nevyužito po uplynutí šesti měsíců od jeho vydání, dovozce je buď vrátí orgánu udělujícímu povolení, nebo tento orgán informuje o svém úmyslu využít povolení ve zbývající části kvótového období. V případě, že povolení kvóty bylo vydáno před začátkem kvótového období v souladu s článkem 4 protokolu, uvedená šestiměsíční lhůta se počítá od 1. ledna roku odpovídajícího kvótovému období.
2. Orgány udělující povolení informují neprodleně Komisi o veškerých povoleních kvóty, která dovozci vrátili v souladu s odstavcem 1. Zůstatek limitů pro tradiční dovozce dostupný pro dotčenou skupinu výrobků se upraví o odpovídající množství.
Článek 13
1. Je-li skutečný objem dovozu zahrnutých výrobků ze strany tradičního dovozce během kvótového období n-1 nižší než 85 % množství, na které se vztahují všechna povolení kvóty udělená tomuto dovozci během téhož kvótového období, sníží se limit tohoto dovozce pro obě skupiny výrobků během kvótového období n + 1 o množství odpovídající objemu nerealizovaného skutečného dovozu.
2. Snížení uvedené v odstavci 1 se vypočítá takto:
ri = (0,85 * ΣΑi - Ii)/ΣΑi
kde:
„ri“ představuje snížení uplatněné na dovozní limit dovozce i, pro obě skupiny výrobků, během kvótového období n + 1;
„ΣΑi“ představuje souhrn kvótových povolení udělených tradičnímu dovozci i během kvótového období n-1;
„Ii“ představuje skutečný dovoz zahrnutých výrobků ze strany dovozce i během kvótového období n-1.
Článek 14
1. Je-li povolení kvóty, které nebylo po šesti měsících od jeho vydání vráceno v souladu s článkem 12, na konci kvótového období n-1 nevyužito, dovozní limity pro obě skupiny výrobků se danému dovozci během kvótového období n + 1 sníží o dvojnásobek množství odpovídajícího objemu nevyužitého povolení kvóty.
2. Snížení uvedené v odstavci 1 se vypočítá takto:
Ri = 2 * (ΣUi/ΣΑi)
kde:
„Ri“ představuje snížení uplatněné na dovozní limit dovozce i, pro obě skupiny výrobků, během kvótového období n + 1;
„ΣUi“ představuje souhrn nevyužitých kvótových povolení udělených dovozci i během kvótového období n-1;
„ΣΑi“ představuje souhrn kvótových povolení udělených dovozci i pro obě skupiny výrobků během kvótového období n-1;
Článek 15
V případě, že jsou současně splněny podmínky pro snížení dovozních limitů stanovené v článcích 13 a 14, uplatní se pouze větší snížení (Ri nebo ri).
KAPITOLA 7
PŘECHODNÁ OPATŘENÍ PLATNÁ PRO PRVNÍ TŘI KVÓTOVÁ OBDOBÍ
Článek 16
1. Metoda přidělování stanovená v článku 4 tohoto nařízení se použije pro celé první kvótové období uplatňování tohoto nařízení. Během tohoto kvótového období se nepoužijí ustanovení kapitoly 6.
2. Články 17 až 19 se použijí během prvních tří kvótových období uplatňování tohoto nařízení.
Článek 17
1. Referenčním obdobím uvedeným v čl. 5 odst. 4 protokolu je podle výběru dovozce rok 2004, rok 2007, nebo jejich kombinace.
2. Dovozci žádající o status tradičního dovozce uvedou, kterou ze tří možností stanovených v odstavci 1 zvolili pro výpočet svých limitů podle článku 6, nejpozději do 20 kalendářních dnů od vstupu tohoto nařízení v platnost.
3. Referenční období zvolené každým dovozcem v souladu s odstavcem 2 se použije pro první tři kvótová období uplatňování tohoto nařízení.
Článek 18
1. Dovozci žádající o status tradičního dovozce informují vnitrostátní orgán(y) udělující povolení, který (které) chtějí požádat o povolení kvóty, nejpozději do 20 kalendářních dnů po vstupu tohoto nařízení v platnost o skutečném objemu dovozu zahrnutých výrobků do daného členského státu (daných členských států) během referenčního období zvoleného v souladu s čl. 17 odst. 2. Pro doložení skutečného objemu dovozu poskytne dovozce orgánu udělujícímu povolení kopii celních prohlášení vztahujících se k dotčenému dovozu.
2. Orgán udělující povolení zašle Komisi nejpozději do 35 kalendářních dnů po vstupu tohoto nařízení v platnost souhrn skutečného dovozu zahrnutých výrobků, který jim byl oznámen podle odstavce 1. Tento souhrn se předkládá ve formě elektronické tabulky v souladu se vzorem uvedeným v příloze V.
Článek 19
1. Byl-li v souladu s čl. 17 odst. 2 zvolen jediný rok, představuje proměnná Īi uvedená v čl. 6 odst. 2 pro daného dovozce skutečný dovoz dotčené skupiny výrobků v daném roce.
2. Byla-li v souladu s čl. 17 odst. 2 zvolena kombinace let 2004 a 2007, představuje proměnná Īi uvedená v čl. 6 odst. 2 pro daného dovozce průměrný objem skutečného dovozu dotčené skupiny výrobků v letech 2004 a 2007, který se vypočte takto:
[(skutečný dovoz v roce 2004) + (skutečný dovoz v roce 2007)]/2.
3. Komise informuje orgány udělující povolení o limitech, které byly vypočteny podle čl. 6 odst. 2, nejpozději do 65 kalendářních dnů po vstupu tohoto nařízení v platnost.
4. V případě, že limity uvedené v článku 6 nebyly vypočteny do doby prozatímního uplatňování dohody a protokolu, přidělí se celní kvóty pro každou skupinu výrobků všem dovozcům postupem uvedeným v čl. 3 písm. b), dokud Komise neoznámí orgánům udělujícím povolení, že limity byly stanoveny a že postup přidělování podle čl. 3 písm. b) skončil. Pro účely tohoto odstavce může být každému dovozci přiděleno nejvýše 2,5 % celní kvóty pro každou skupinu výrobků.
KAPITOLA 8
Článek 20
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se do dne, kdy skončí prozatímní uplatňování protokolu.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. června 2012.
A BIZOTTSÁG 498/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2012. június 12.)
az Orosz Föderációból az Európai Unióba irányuló faexportra alkalmazandó vámkontingensek kiosztásáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Unió és az Orosz Föderáció közötti, az Orosz Föderációból az Európai Unióba irányuló faexportra vonatkozó vámkontingensek kezeléséről levélváltás formájában létrejött megállapodásnak, valamint az említett megállapodás szerinti technikai szabályokról az Európai Unió és az Orosz Föderáció kormánya között létrejött jegyzőkönyvnek az Európai Unió nevében történő aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról szóló, 2011. december 14-i 2012/105/EU tanácsi határozatra (1) és különösen annak 4. cikkére,
mivel:
(1)
Figyelembe véve, hogy az Európai Unió számára gazdasági szempontból fontos a nyersfa behozatala és az Orosz Föderáció mint nyersfabeszállító, a Bizottsággal folytatott tárgyalások eredményeképpen az Orosz Föderáció kötelezettséget vállalt, hogy csökkenti vagy eltörli a jelenleg alkalmazott kiviteli vámokat, a nyersfatermékekre alkalmazottakat is beleértve.
(2)
Ezek a kötelezettségvállalások, amelyek az Orosz Föderációnak a Kereskedelmi Világszervezethez (a továbbiakban: WTO) történő csatlakozásakor részei lesznek az árukra vonatkozóan vállalt engedményeket és kötelezettségvállalásokat tartalmazó jegyzéknek, magukban foglalják bizonyos tűlevelű fafajták vámkontingenseit, amelyeknek egy része az Európai Unióba irányuló exportra esik.
(3)
Az Orosz Föderáció WTO-hoz történő csatlakozására irányuló tárgyalások keretében az Unió nevében a Bizottság az Orosz Föderációval levélváltás formájában megállapodást kötött az Orosz Föderációból az Európai Unióba irányuló, bizonyos tűlevelű fák exportjára vonatkozó vámkontingensek kezeléséről (a továbbiakban: megállapodás).
(4)
A megállapodásban foglaltaknak megfelelően az Unió és az Orosz Föderáció megegyezett a vámkontingensek kezelésére vonatkozó részletes technikai szabályokról; ezeket az Unió és az Orosz Föderáció kormánya által elfogadott jegyzőkönyv (a továbbiakban: jegyzőkönyv) formájában a megállapodás tartalmazza.
(5)
A megállapodás és a jegyzőkönyv végrehajtása során az importőrök által benyújtott kérelmek napjától függően a vámkontingensek elosztásának módszereit meg kell állapítani, valamint minden egyes kontingensidőszakra és termékcsoportra a hagyományos importőrök jogainak megállapítására vonatkozó szabályokat és módszereket létre kell hozni.
(6)
Az üzletmenet folytonosságára vonatkozó szabályokat kell megállapítani annak meghatározására, hogy az az importőr, amely a hagyományos importőr státusát kérelmezi, ugyanaz a természetes vagy jogi személy-e, aki vagy amely az ebben a rendeletben meghatározott referenciaidőszakok alatt az érintett termékeket importálta.
(7)
A felhasználatlan kontingensengedélyekkel kapcsolatban is szabályokat és eljárásokat kell meghatározni.
(8)
E rendelet alkalmazásának első három kontingensidőszakára átmeneti szabályokat kell meghatározni azzal kapcsolatban, hogy a hagyományos importőrök esetében ki kell választani a referencia-időszakokat a kontingensengedélyek felső határainak kiszámolásához.
(9)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a 2012/105/EU határozattal felállított fabehozatali bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. FEJEZET
HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Ez a rendelet a jegyzőkönyv 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban megállapítja a kontingensengedélyek kiosztásának részletes szabályait, valamint más olyan rendelkezéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a megállapodás és a jegyzőkönyv végrehajtása során az Unió megfelelően kezelje az EU-ba irányuló kivitelre szánt vámkontingensekben megadott mennyiségeket
2. cikk
E rendelet alkalmazásában a jegyzőkönyv 1. cikkének (3) bekezdésében, 2. cikkében és 5. cikkének (3) és (4) bekezdésében meghatározott fogalommeghatározások alkalmazandók.
Ezen kívül az alábbi fogalommeghatározást kell alkalmazni: „termékcsoport”: az Orosz Föderációban alkalmazott vám- és statisztikai nómenklatúra értelmében az ilyen termékek besorolása szerint az érintett termékek mindkét kategóriája, vagyis a lucfenyő (4403 20 110 és 4403 20 190 vámtarifaszám) és a fenyő (4403 20 310 és 4403 20 390 vámtarifaszám). Az Orosz Föderációban és a vonatkozó Kombinált Nómenklatúrában (2) (a továbbiakban: KN) alkalmazott releváns vámtarifaszámokat, valamint a TARIC-kódokat az I. melléklet tartalmazza.
2. FEJEZET
KIOSZTÁSI ELVEK
3. cikk
A vámkontingens kiosztásának módszere attól függ, hogy az importőr mely napon nyújtotta be a kérelmet, a következők szerint:
a)
bármely év július 31-e előtt (a továbbiakban: a kontingensidőszak első része) benyújtott kérelmek esetében a Bizottság az importőrök „hagyományos” vagy „új” kategóriájának megfelelően osztja ki a vámkontingenseket a jegyzőkönyv 5. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint; továbbá
b)
az augusztus 1-jétől (a továbbiakban: a kontingensidőszak második része) benyújtott bármely kérelemre a Bizottság a vámkontingensek hátralévő mennyiségeit a tagállami illetékes hatóságoktól (a továbbiakban: engedélyező hivatal(ok)) az egyes importőrök által benyújtott és a Bizottsághoz beérkezett kérelmekről szóló értesítések időrendi sorrendje szerint osztja ki a jegyzőkönyv 5. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerint.
4. cikk
(1) A kontingensidőszak első részében:
a)
mindegyik vámkontingens 70 %-át termékcsoportonként a hagyományos importőröknek kell kiosztani (a továbbiakban: hagyományos importőröknek szánt vámkontingens); továbbá
b)
mindegyik vámkontingens 30 %-át termékcsoportonként új importőröknek kell kiosztani (a továbbiakban: új importőröknek szánt vámkontingens).
(2) Az új importőröknek szánt vámkontingenst az engedélyező hivataloktól a Bizottsághoz beérkezett, az ilyen importőrök által benyújtott, a kontingensengedélyekre irányuló kérelmekről szóló értesítések időrendi sorrendje szerint kell kiosztani.
(3) A (2) bekezdésben említett kiosztási eljárással összhangban mindegyik új importőrnek mindegyik termékcsoportra a vámkontingens legfeljebb 1,5 %-át ítélik oda.
5. cikk
A kontingensidőszak második részében mindegyik importőrnek mindegyik termékcsoportra a hátramaradt vámkontingens legfeljebb 5 %-át ítélik oda.
6. cikk
(1) A kontingensidőszak első részében mindegyik hagyományos importőr csak arra jogosult, hogy kontingensengedélyeket kérjen mindegyik termékcsoport esetében a hagyományos importőröknek szánt vámkontingens egy adott részére (a továbbiakban: felső határ), amelyet a (2) bekezdéssel összhangban számítanak ki. A kontingensidőszak első részében az egy-egy hagyományos importőrnek odaítélt összes kontingensengedélyt az ilyen importőr felső határértékébe be kell számítani.
(2) Egy adott hagyományos importőrnek mindegyik termékkategóriára a kontingensidőszakban alkalmazandó felső értékét (a továbbiakban: n + 1 kontingensidőszak) a felső érték kiszámításának éve előtti két kontingensidőszakban az érintett termék ettől az importőrtől származó tényleges importjainak átlaga szerint kell kiszámolni a következő képlet alapján:
Ci = T * (Īi/ΣĪi)
ahol:
Ci: az érintett termékcsoport (lucfenyő vagy fenyő) felső határa i importőr számára az n + 1 kontingensidőszakban,
T: a felső határ kiszámításának évében (a továbbiakban: n kontingensidőszak) a hagyományos importőrök számára az érintett termékcsoport rendelkezésre álló vámkontingense
Īi: az érintett termék i hagyományos importőrtől származó tényleges importjának átlaga a kiszámítás előtti két kontingensidőszakban (a továbbiakban: n-2 kontingensidőszak és n-1 kontingensidőszak) a következők szerint:
[(i importőr tényleges importja n-2 kontingensidőszakban) + (i importőr tényleges importja n-1 kontingensidőszakban)]/2
ΣĪi: az érintett termékcsoportnak az összes hagyományos importőrtől származó Īi átlagos importja.
7. cikk
(1) A Bizottság a 6. cikk (2) bekezdésében megállapított módszer szerint minden évben mindegyik hagyományos importőrre kiszámítja a következő kontingensidőszakra alkalmazandó felső értéket.
(2) E számítás céljából az engedélyező hivatal legkésőbb az n kontingensidőszak március 31-ig a Bizottság rendelkezésére bocsátja az érintett terméknek az n-1 kontingensidőszakban lebonyolított tényleges importja összefoglalását, amelyről a 11. cikk (1) bekezdése értelmében értesítették. Ezt az összefoglalást a IV. mellékletben megállapított minta szerinti elektronikus táblázat formájában nyújtják be.
(3) A Bizottság legkésőbb az n kontingensidőszak április 30-ig tájékoztatja az engedélyező hivatalokat a 6. cikk (2) bekezdése szerinti számítások eredményeként megállapított frissített felső értékekről.
3. FEJEZET
AZ ÜZLETMENET FOLYTONOSSÁGA
8. cikk
(1) Ha egy, a jegyzőkönyv 5. cikke (4) bekezdése szerint hagyományos importőr státust kérelmező importőr (a továbbiakban: kérelmező) nem bocsát rendelkezésre elég bizonyítékot arról, hogy ő ugyanaz a természetes vagy jogi személy, mint aki vagy amely a 17. cikk (2) bekezdése értelmében választott referenciaidőszak alatt az érintett termékeket importálta (a továbbiakban: jogelőd), az engedélyező hivatal rendelkezésére kell bocsátania a szükséges bizonyítékokat arra vonatkozóan, hogy a jogelőd tevékenységeit folytatja.
(2) Az - (1) bekezdésben említett - üzletmenet-folytonosság akkor valósul meg, ha
a)
a kérelmező és a jogelőd a 139/2004/EK tanácsi rendelet (3) értelmében ugyanazon jogi személy felügyelete alatt áll; vagy
b)
a jogelőd gazdasági tevékenységét az érintett termékek tekintetében jogilag átruházták a kérelmezőre, pl. a 139/2004/EK rendelet szerinti fúzió vagy vásárlás útján.
(3) Azok az importőrök, amelyek az üzletmenet folytonosságáról nem bocsátanak rendelkezésre bizonyítékot, új importőröknek tekintendők.
9. cikk
Ha egy importőr a jegyzőkönyv 5. cikke (3) bekezdése szerint hagyományos importőr státust kérelmez, értelemszerűen a 8. cikk rendelkezései alkalmazandók.
4. FEJEZET
KONTINGENSENGEDÉLYEK IRÁNTI KÉRELMEK
10. cikk
(1) A kontingensengedélyek iránti kérelmeket a II. mellékletben meghatározott formában kell benyújtani. Ha a kérelemben leírt információk nem bizonyulnak elegendőnek, az engedélyező hivatal további adatokat kérhet a kérelmezőtől.
(2) A kontingensengedély odaítélésének az a feltétele, hogy a vonatkozó termékeket az Unió vámterületén feldolgozzák, ami a 2913/92/EGK tanácsi rendelet (4) 24. cikke értelmében uniós származást biztosít.
(3) A kontingensengedélyek iránti kérelmet a kérelmező eskü alatt tett nyilatkozatának kell kísérnie, amely a következő kötelezettségvállalásokat tartalmazza:
a)
az érintett termékeket az előírt feldolgozásra legkésőbb egy évvel azután át kell adni, hogy a szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó vámáru-nyilatkozatot, amely tartalmazza az áruk pontos leírását és a TARIC-kódokat, az illetékes vámhatóságok elfogadták;
b)
megfelelő nyilvántartást kell vezetni abban a tagállamban, ahol odaítélték az engedélyt, amely felhatalmazza az engedélyező hivatalt, hogy az általa szükségesnek tartott ellenőrzéseket véghez vigye annak biztosítására, hogy a termékeken ténylegesen elvégezték az előírt feldolgozást; ezt a nyilvántartást fenn kell tartani; ezen albekezdés alkalmazásában a „nyilvántartás” azokat az adatokat jelenti, amelyek - bármely hordozón - tartalmazzák a szükséges információkat és technikai adatokat, lehetővé téve, hogy az engedélyező hivatal felügyelje és ellenőrizze a műveleteket;
c)
lehetővé kell tenni az engedélyező hivatal számára, hogy az érintett termékeket a feldolgozás folyamán a számára megfelelő módon követhessék az érintett vállalkozás helyszínén;
d)
értesíteni kell az engedélyező hivatalt minden olyan tényezőről, amely befolyásolhatja az engedélyezést.
(4) Amikor az érintett termékeket átszállítják, a kérelmezőnek elegendő bizonyítékot kell rendelkezésre bocsátani arról, hogy a (3) bekezdés a) pontja szerint elvégezték rajta az előírt feldolgozást.
(5) A 2454/93/EGK bizottsági rendelet (5) 308. cikkének d) pontját alkalmazni kell.
(6) Ha az importőr vagy bármely más természetes vagy jogi személy, amelynek az importőr később e termékeket átadja, nem teljesíti az e cikk (3) bekezdésében említett kötelezettségvállalást, azt a 13. cikk értelmében a termékek érintett mennyiségére kiadott, felhasználatlan kontingensengedéllyel egyenértékűnek kell tekinteni.
(7) A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzéteszi az engedélyező hivatalok jegyzékét, és azt szükség esetén frissíti.
5. FEJEZET
A TÉNYLEGES IMPORT BIZONYÍTÉKA
11. cikk
(1) Az importőrök minden harmadik hónap végétől számított legfeljebb 15 napon belül értesítik annak a tagállamnak az engedélyező hivatalát, amelytől a kontingensengedélyt kapták, az elmúlt három hónapban az érintett termék adott tagállamba irányuló tényleges importjáról. Ebből a célból az importőr az engedélyező hivatal rendelkezésére bocsátja a szóban forgó import vámnyilatkozatának egy példányát.
(2) Ha a vámnyilatkozatban jegyzett mennyiséget kéreg nélkül számítják, és a kontingensengedély űrlapjának 9. bejegyzésében említett mennyiség a kérget is tartalmazza, az importőr az (1) bekezdésben előírt információkon túl a kérget is számításba vevő, pontos importmennyiséget is az engedélyező hivatal rendelkezésére bocsátja ugyanazon határidőn belül. A helyes mennyiségeket a III. mellékletben meghatározott korrekciós együtthatók alkalmazásával kell meghatározni.
6. FEJEZET
FELHASZNÁLATLAN KONTINGENSENGEDÉLYEK
12. cikk
(1) Ha egy kontingensengedélyt a kiadásától számított hat hónapon át nem használnak fel, az importőr visszaadja az engedélyező hivatalnak, vagy értesíti az engedélyező hivatalt azon szándékáról, hogy azt a kontingensidőszak hátralévő részében szeretné felhasználni. Ha a kontingensengedélyt a jegyzőkönyv 4. cikke értelmében a kontingensidőszak kezdete előtt bocsátották ki, a hat hónapos határidőt a kontingensidőszak évének január 1-jétől kell számítani.
(2) Az engedélyező hivatalok haladéktalanul értesítik a Bizottságot az importőrök által az (1) bekezdés értelmében visszaadott összes kontingensengedélyről. A hagyományos importőröknek az érintett termékcsoportra rendelkezésre álló felső határai egyenlegét a megfelelő mennyiségre kell módosítani.
13. cikk
(1) Ha az n-1 kontingensidőszakban a hagyományos importőrtől származó érintett termékek tényleges importja kevesebb, mint ugyanebben a kontingensidőszakban az adott importőrnek odaítélt összes kontingensengedély által érintett mennyiség 85 %-a, az n + 1 kontingensidőszak alatt mindkét termékcsoportra az importőr behozatali felső értékeit csökkenteni kell egy olyan összeggel, amely arányos a hiányzó tényleges import nagyságával.
(2) Az (1) bekezdésben említett csökkentést a következőképpen kell kiszámítani:
ri = (0,85 * ΣΑi - Ii)/ΣΑi
ahol:
ri: mindkét termékcsoportra az n + 1 kontingensidőszakban i importőr importplafonjaira alkalmazott csökkentés
ΣΑi: n-1 kontingensidőszak alatt az i hagyományos importőrnek odaítélt kontingensengedélyek összege
Ii: n-1 kontingensidőszak alatt az i importőrtől származó érintett termékek tényleges importja.
14. cikk
(1) Ha egy adott kontingensengedély, amelyet a 12. cikk értelmében a kibocsátás után hat hónappal nem adtak vissza, az n-1 kontingensidőszak végén felhasználatlan marad, az n + 1 kontingensidőszakban mindkét termékcsoportra az importőr felső értékeit a felhasználatlan kontingensengedély nagyságával arányos összeg kétszeresével kell csökkenteni.
(2) Az (1) bekezdésben említett csökkentést a következőképpen kell kiszámítani:
Ri = 2 * (ΣUi/ΣΑi)
ahol:
Ri: mindkét termékcsoportra az n + 1 kontingensidőszakban i importőr felső értékeire alkalmazott csökkentés
ΣUi: n-1 kontingensidőszak alatt az i importőrnek odaítélt felhasználatlan kontingensengedélyek összege
ΣΑi: n-1 kontingensidőszak alatt mindkét termékcsoportra az i importőrnek odaítélt kontingensengedélyek összege.
15. cikk
Ha az import felső értékeinek a 13. és 14. cikkben előírt csökkentésére előírt feltételek egyszerre teljesülnek, csak a jelentősebb csökkentést (Ri vagy ri) kell alkalmazni.
7. FEJEZET
AZ ELSŐ HÁROM KONTINGENSIDŐSZAKRA ALKALMAZANDÓ ÁTMENETI INTÉZKEDÉSEK
16. cikk
(1) Az e rendelet 4. cikkében meghatározott kiosztási módszer az e rendelet alkalmazásának teljes első kontingensidőszakára alkalmazandó. E kontingensidőszak során a 6. fejezet rendelkezései nem alkalmazandók.
(2) E rendelet alkalmazásának első három kontingensidőszaka során a 17-19. cikk alkalmazandó.
17. cikk
(1) A jegyzőkönyv 5. cikkének (4) bekezdésében előírt referenciaidőszak az importőr választása szerint 2004, 2007 vagy a kettő kombinációja.
(2) A hagyományos importőr státust kérelmező importőr e rendelet hatálybalépésétől számított 20 napon belül közli, hogy az (1) bekezdésben előírt három lehetőség közül melyiket választja a felső értékek a 6. cikk szerinti kiszámításához.
(3) A (2) bekezdés értelmében az egyes importőrök által választott referenciaidőszak az e rendelet alkalmazásának első három kontingensidőszakára érvényes.
18. cikk
(1) A hagyományos importőr státust kérelmező importőrök az e rendelet hatálybalépésétől számított legkésőbb 20 naptári napon belül a 17. cikk (2) bekezdése értelmében értesítik azon tagállam(ok) engedélyező hivatalát/hivatalait, amelyektől kontingensengedélyt szándékoznak kérni, a referenciaidőszak alatt az érintett termékek adott tagállam(ok)ba irányuló, a tényleges importjáról. A tényleges importkérelmek alátámasztása céljából az importőr az engedélyező hivatal rendelkezésére bocsátja a szóban forgó importra vonatkozó vámnyilatkozatának egy példányát.
(2) Az engedélyező hivatalok e rendelet hatálybalépésétől számított 35 naptári napon belül összefoglalást bocsátanak a Bizottság rendelkezésére az érintett termékek olyan tényleges behozatalairól, amelyekről értesítést kaptak e cikk (1) bekezdése értelmében. Ezt az összefoglalást a V. mellékletben megállapított minta szerinti elektronikus táblázat formájában nyújtják be.
19. cikk
(1) Ha a 17. cikk (2) bekezdése értelmében egyetlen évet választanak, a 6. cikk (2) bekezdésében említett Īi változó jelenti az adott évben az érintett termékcsoportnak az importőrtől származó tényleges importját.
(2) Ha a 17. cikk (2) bekezdése értelmében 2004-et és 2007-et választják, a 6. cikk (2) bekezdésében említett Īi változó jelenti 2004-ben és 2007-ben az érintett termékcsoportnak az importőrtől származó tényleges importját a következő számítások szerint:
[tényleges import 2004-ben) + (tényleges import 2007)]/2.
(3) A Bizottság legkésőbb e rendelet hatálybalépésétől számított 65 napon belül tájékoztatja az engedélyező hivatalokat a 6. cikk (2) bekezdése szerinti számítások eredményeként született felső értékekről.
(4) Ha a 6. cikkben említett felső értékeket a megállapodás és a jegyzőkönyv átmeneti alkalmazásáig nem számították ki, a termékcsoportonkénti vámkontingenseket a 3. cikk b) pontjában említett elosztási eljárás szerint minden importőrnek ki kell osztani addig, amíg a Bizottság értesíti az engedélyezési hivatalt, hogy a felső értékeket meghatározták, és a 3. cikk b) pontjában említett kiosztási eljárás befejeződött. E bekezdés alkalmazásában mindegyik importőrnek mindegyik termékcsoport vámkontingensének legfeljebb 2,5 %-a ítélhető oda.
8. FEJEZET
20. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Hatályát veszti azon a napon, amikor a jegyzőkönyvet már nem ideiglenesen kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. június 12-én.