NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 439/2010
ze dne 19. května 2010
o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 74 a čl. 78 odst. 1 a 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Politika Unie týkající se společného evropského azylového systému má podle haagského programu za cíl zřídit prostřednictvím účinného harmonizovaného řízení společný azylový prostor, a to v souladu s hodnotami a humanitárními tradicemi Evropské unie.
(2)
V posledních letech bylo díky zavedení společných minimálních norem dosaženo velkého pokroku na cestě k vytvoření společného evropského azylového systému. Přesto mezi jednotlivými členskými státy přetrvávají velké rozdíly v poskytování a formách ochrany. Tyto rozdíly jež je třeba zmírnit.
(3)
Komise ve svém plánu politiky pro azyl přijatém v červnu roku 2008 uvedla, že hodlá usilovat o rozvoj společného evropského azylového systému navržením přezkumu stávajících právních nástrojů za účelem většího sladění příslušných předpisů a že zároveň hodlá výrazněji podporovat praktickou spolupráci mezi členskými státy zejména předložením legislativního návrhu na zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (dále jen „podpůrný úřad“), aby se zlepšila koordinace operativní spolupráce mezi členskými státy, což přispěje k účinnému uplatňování společných pravidel.
(4)
Evropská rada oficiálně připomněla v Evropském paktu o přistěhovalectví a azylu, přijatém v září 2008, že každý pronásledovaný cizí státní příslušník má právo získat na území Evropské unie pomoc a ochranu v souladu se Ženevskou úmluvou ze dne 28. července 1951 o právním postavení uprchlíků ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967 a ostatními souvisejícími smlouvami. Mimo jiné bylo výslovně dohodnuto, že by měl být v roce 2009 zřízen Evropský podpůrný úřad.
(5)
Cílem praktické spolupráce v oblasti azylu je ještě více sblížit v rámci evropského práva rozhodovací procesy členských států v azylových otázkách a zajistit jejich trvalou kvalitu. V posledních letech se již uskutečnila řada opatření praktické spolupráce, především pokud jde o přijetí společného přístupu k informacím o zemích původu a o vypracování společných evropských osnov odborné přípravy v oblasti azylu.
(6)
K posílení a rozvoji těchto opatření spolupráce je třeba zřídit podpůrný úřad. Podpůrný úřad by měl vzít v tato opatření v úvahu a poučit se z nich.
(7)
V případě členských států, jejichž vnitrostátní azylový a přijímací systém je vystaven specifickému a nepřiměřenému tlaku především z důvodu jejich zeměpisné polohy či demografické situace, by měl podpůrný úřad podporovat rozvoj solidarity uvnitř Unie, díky níž se podpoří lepší přemísťování osob požívajících mezinárodní ochrany z těchto členských států do jiných členských států a současně s tím se zajistí, aby nebyly azylové a přijímací systémy zneužívány.
(8)
K optimálnímu provádění mandátu je třeba, aby byl podpůrný úřad po technické stránce nezávislý a aby byl po právní, správní a finanční stránce samostatný. Za tímto účelem by měl být podpůrný úřad subjektem Unie s právní subjektivitou, který bude vykonávat prováděcí pravomoci svěřené mu tímto nařízením.
(9)
Podpůrný úřad by měl pracovat v úzké spolupráci s Komisí a s orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, s vnitrostátními službami působícími v oblasti přistěhovalectví a azylu či jinými službami a využít kapacity a odborné znalosti těchto služeb. Členské státy by měly s podpůrným úřadem spolupracovat, aby bylo zajištěno, že bude podpůrný úřad moci provádět svůj mandát.
(10)
Podpůrný úřad by měl rovněž jednat v úzké spolupráci s Vysokým komisařem OSN pro uprchlíky (UNHCR) a případně i s příslušnými mezinárodními organizacemi, aby mohl využívat jejich odborných znalostí a podpory. Za tímto účelem by měla být role UNHCR i ostatních příslušných mezinárodních organizací plně uznána a tyto organizace by měly být plně zapojeny do činnosti podpůrného úřadu. Žádné finanční zdroje, které bude moci podpůrný úřad v souladu s tímto nařízením uvolnit pro UNHCR, by neměly vést ke dvojímu financování činností UNHCR, tedy i z jiných mezinárodních či vnitrostátních zdrojů.
(11)
Aby mohl podpůrný úřad plnit svoji úlohu v míře nezbytné pro plnění svých úkolů, měl by rovněž spolupracovat s dalšími subjekty Unie, a zejména s Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, zřízenou nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (2), a s Agenturou Evropské unie pro základní práva, zřízenou nařízením Rady (ES) č. 168/2007 (3).
(12)
Podpůrný úřad by měl spolupracovat s Evropskou migrační sítí, zřízenou rozhodnutím Rady 2008/381/ES (4), aby se předešlo zdvojení činností. Podpůrný úřad by měl rovněž udržovat úzký dialog s občanskou společností za účelem výměny informací a sdílení poznatků v oblasti azylu.
(13)
Podpůrný úřad by měl být evropským odborným centrem pro otázky azylu a měl by usnadňovat, koordinovat a posilovat praktickou spolupráci mezi členskými státy v mnoha aspektech azylové problematiky, aby tak členské státy mohly lépe poskytovat ochranu osobám, jež na ni mají právo, a případně zároveň spravedlivě a účinně přistupovat k osobám nesplňujícím požadavky na mezinárodní ochranu. Mandát podpůrného úřadu by měl být zaměřen na tři hlavní úkoly, konkrétně by měl přispívat k provádění společného evropského azylového systému, podporovat praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu a podporovat členské státy vystavené mimořádnému tlaku.
(14)
Podpůrný úřad by neměl mít žádné přímé ani nepřímé pravomoci související s přijímáním rozhodnutí orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, které se týkají žádostí jednotlivých osob o mezinárodní ochranu.
(15)
S cílem poskytnout nebo koordinovat rychlou a účinnou operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, by měl podpůrný úřad na žádost dotčených členských států koordinovat opatření na podporu těchto členských států, mimo jiné i tím, že na jejich území vyšle azylové podpůrné týmy, složené z odborníků pro azylovou problematiku. Tyto týmy by měly přispět zejména svými odbornými znalostmi týkajícími se tlumočnických služeb, informacemi o zemích původu a znalostmi při zpracovávání a správě žádostí o azyl. Pravidla týkající se azylových podpůrných týmů by se měla řídit tímto nařízením, aby bylo zajištěno, že vyslání těchto týmů bude účinné.
(16)
Úřad by měl plnit svoji úlohu v podmínkách, jež mu umožní fungovat jako referenční místo díky jeho nezávislosti, vědecké a technické úrovni poskytované pomoci a šířených informací, transparentnosti postupů a pracovních metod a výkonnosti při provádění svěřených úkolů.
(17)
Komise a členské státy by měly být zastoupeny ve správní radě podpůrného úřadu za účelem účinné kontroly fungování podpůrného úřadu. Správní rada by se měla skládat pokud možno z vedoucích operačních pracovníků orgánů členských států příslušných pro oblast azylu nebo z jejich zástupců. Měly by jí být svěřeny pravomoci nezbytné zejména k sestavování rozpočtu, ověřování jeho plnění, přijímání vhodných finančních předpisů, vypracovávání transparentních pracovních postupů pro rozhodování podpůrného úřadu, přijímání výroční zprávy o situaci v oblasti azylu v Unii a technických dokumentů o provádění nástrojů Unie v oblasti azylu a ke jmenování výkonného ředitele a případně výkonného výboru. Vzhledem ke svým odborným znalostem v oblasti azylu by měl být UNHCR ve správní radě zastoupen jedním členem bez hlasovacího práva, aby mohl být do činnosti podpůrného úřadu plně zapojen.
(18)
Vzhledem k povaze úkolů podpůrného úřadu a úloze výkonného ředitele a s ohledem na to, aby se Evropskému parlamentu umožnilo přijmout stanovisko ke zvolenému kandidátovi před jeho jmenováním i před případným prodloužením jeho funkčního období, by měl být výkonný ředitel vyzván, aby učinil prohlášení před příslušným výborem či příslušnými výbory Evropského parlamentu a odpověděl na jejich otázky. Výkonný ředitel by měl rovněž předkládat Evropskému parlamentu výroční zprávu. Evropský parlament by měl mít rovněž možnost vyzvat výkonného ředitele, aby předložil zprávu o plnění svých úkolů.
(19)
K zaručení plné samostatnosti a nezávislosti podpůrného úřadu by mu měl být přidělen samostatný rozpočet, jehož hlavní část by tvořil příspěvek Unie. Financování podpůrného úřadu by mělo podléhat dohodě rozpočtového orgánu, jak je stanoveno v bodě 47 Interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (5). Na příspěvek Unie a každé další příspěvky ze souhrnného rozpočtu Evropské unie by se měl vztahovat rozpočtový proces Unie. Účetní audit by měl provádět Účetní dvůr.
(20)
Úřad by měl spolupracovat s orgány třetích zemí příslušnými pro oblast azylu, mezinárodními organizacemi příslušnými v záležitostech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení, a třetími zeměmi v rámci pracovních ujednání uzavřených v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie.
(21)
V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily Spojené království a Irsko dopisy ze dne 18. května 2009 své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(22)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(23)
Vzhledem k tomu, že Dánsko jakožto členský stát až dosud přispívalo k praktické spolupráci členských států v oblasti azylu, by měl podpůrný úřad usnadnit operativní spolupráci s touto zemí. Za tímto účelem by měl být zástupce Dánska přizván k účasti na všech zasedáních správní rady, která by měla být oprávněna rovněž rozhodnout o případném pozvání dánských pozorovatelů na zasedání pracovních skupin.
(24)
Aby mohl podpůrný úřad plnit svou úlohu, měl by být otevřen účasti zemí, jež s Unií uzavřely dohody, na jejichž základě přijaly a používají právní předpisy Unie v oblasti upravené tímto nařízením, zejména Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko. Podpůrný úřad by měl mít také možnost po dohodě s Komisí a v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o EU uzavírat pracovní ujednání se zeměmi, které s Unií neuzavřely dohody, na jejichž základě by byly přijaty a používány právní předpisy Unie. Podpůrný úřad by ale v žádném případě neměl vyvíjet nezávislou vnější politiku.
(25)
Na podpůrný úřad by se mělo vztahovat nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (6) (dále jen „finanční nařízení“), a zejména článek 185 uvedeného nařízení.
(26)
Na podpůrný úřad, který by měl přistoupit k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Komisí Evropských společenství o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (7), by se mělo bez omezení vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (8).
(27)
Na podpůrný úřad by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (9).
(28)
Na zpracovávání osobních údajů podpůrným úřadem by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů institucemi a orgány Společenství a o volném pohybu těchto údajů (10).
(29)
Potřebná ustanovení týkající se umístění podpůrného úřadu v hostitelském členském státě a zvláštní pravidla pro všechny zaměstnance podpůrného úřadu a jejich rodinné příslušníky by měla být stanovena v dohodě o sídle. Hostitelský členský stát by měl dále zajistit co nejlepší podmínky pro řádný chod podpůrného úřadu, což se týká rovněž školní docházky dětí a dopravy, aby byl podpůrný úřad přitažlivý pro vysoce kvalitní lidské zdroje v co nejširším zeměpisném měřítku.
(30)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž potřeby lepšího provádění společného evropského azylového systému, usnadnění, koordinace a posílení praktické spolupráce mezi členskými státy v oblasti azylu i poskytování nebo koordinace operativní podpory členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků této akce lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(31)
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie a mělo být uplatňováno v souladu s právem na azyl uznaným v článku 18 uvedené listiny,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
ZŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PODPŮRNÉHO ÚŘADU PRO OTÁZKY AZYLU A JEHO ÚLOHA
Článek 1
Zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu
Zřizuje se Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu (dále jen „podpůrný úřad“) s cílem pomoci k lepšímu provádění společného evropského azylového systému, posílit praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu a poskytnout nebo koordinovat operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku.
Článek 2
Úloha podpůrného úřadu
1. Podpůrný úřad usnadňuje, koordinuje a posiluje praktickou spolupráci mezi členskými státy v mnoha aspektech azylové problematiky a přispívá k lepšímu provádění společného evropského azylového systému. V tomto ohledu je podpůrný úřad plně zapojen do vnějšího rozměru společného evropského azylového systému.
2. Podpůrný úřad poskytuje účinnou operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, a využívá k tomu všechny užitečné zdroje, jež má k dispozici a mezi které může patřit koordinace zdrojů poskytovaných členskými státy za podmínek stanovených v tomto nařízení.
3. Podpůrný úřad poskytuje vědeckou a technickou pomoc, pokud jde o politiky a právní předpisy Unie ve všech oblastech, jež mají přímý či nepřímý dopad na oblast azylu, aby tak mohl v plné míře podporovat praktickou spolupráci v oblasti azylu a účinně plnil své úkoly. Je nezávislým zdrojem informací o všech otázkách spadajících do uvedených oblastí.
4. Podpůrný úřad plní svou úlohu v podmínkách, jež mu umožňují fungovat jako referenční místo díky jeho nezávislosti, vědecké a technické úrovni poskytované pomoci a šířených informací, transparentnosti operačních postupů a pracovních metod, výkonnosti při provádění svěřených úkolů a podpoře v oblasti informačních technologií potřebné k provádění svého mandátu.
5. Podpůrný úřad úzce spolupracuje s Komisí a orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, s vnitrostátními službami působícími v oblasti přistěhovalectví a azylu a s jinými službami. Plněním úkolů podpůrným úřadem nejsou dotčeny úkoly jiných příslušných subjektů Unie, přičemž podpůrný úřad úzce spolupracuje s těmito subjekty a s UNHCR.
6. Podpůrný úřad nemá žádné pravomoci, pokud jde o přijímání rozhodnutí orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, které se týkají žádostí jednotlivých osob o mezinárodní ochranu.
KAPITOLA 2
ÚKOLY PODPŮRNÉHO ÚŘADU
ODDÍL 1
Podpora praktické spolupráce v oblasti azylu
Článek 3
Osvědčené postupy
Podpůrný úřad organizuje, podporuje a koordinuje činnosti umožňující výměnu informací a identifikaci a sdílení osvědčených postupů v oblasti azylu mezi členskými státy.
Článek 4
Informace o zemích původu
Podpůrný úřad organizuje, podporuje a koordinuje činnosti týkající se informací o zemích původu, zejména
a)
transparentní a nestranné shromažďování příslušných, spolehlivých, přesných a aktuálních informací o zemích původu žadatelů o mezinárodní ochranu, přičemž využívá všechny příslušné zdroje informací, včetně informací shromážděných od vládních, nevládních a mezinárodních organizací i orgánů a subjektů Unie;
b)
vypracovávání zpráv o zemích původu na základě informací shromážděných podle písmene a);
c)
řízení a vývoj portálu shromažďujícího informace o zemích původu a jeho správu, mimo jiné i za účelem zajištění transparentnosti a pravidel nezbytných pro přístup k těmto informacím v souladu s článkem 42;
d)
vytvoření společného formátu a společné metody prezentace, ověřování a využívání informací o zemích původu;
e)
transparentní analýzu informací o zemích původu za účelem podpory procesu sbližování hodnotících kritérií, případně s využitím výsledků zasedání jedné či více pracovních skupin. Účelem této analýzy není vydávat pokyny členským státům ohledně přijetí či zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu.
Článek 5
Podpora při přemísťování osob, jimž byla přiznána mezinárodní ochrana, uvnitř Unie
V případě členských států, jejichž vnitrostátní azylový a přijímací systém je vystaven specifickému a nepřiměřenému tlaku, především z důvodu jejich zeměpisné polohy či demografické situace, podpůrný úřad podporuje, usnadňuje a koordinuje výměnu informací a další činnosti spojené s přemísťováním osob uvnitř Unie. Přemísťování uvnitř Unie se provádí pouze na základě dohody, a to mezi členskými státy a se souhlasem osoby, které byla přiznána mezinárodní ochrana, a případně po konzultaci UNHCR.
Článek 6
Podpora odborné přípravy
1. Podpůrný úřad zavede a rozvíjí odbornou přípravu dostupnou členům všech vnitrostátních správních orgánů a soudů, jakož i vnitrostátních služeb, jež jsou příslušné v členských státech pro záležitosti v oblasti azylu. Účastí na odborné přípravě nejsou dotčeny vnitrostátní systémy ani postupy.
Podpůrný úřad tuto odbornou přípravu rozvíjí v úzké spolupráci s orgány členských států příslušnými pro oblast azylu a případně využívá odborných znalostí akademických institucí a dalších příslušných organizací.
2. Podpůrný úřad řídí a vyvíjí evropské osnovy pro vzdělávání odborníků v oblasti azylu, a to s přihlédnutím ke stávající spolupráci Unie v této oblasti.
3. Odborná příprava, kterou podpůrný úřad poskytuje, může být obecného, specializovaného či tematického rázu a může zahrnovat metodiku školení školitelů.
4. Specializované či tematické činnosti odborné přípravy zaměřené na znalosti a dovednosti týkající se otázek azylu zahrnují mimo jiné:
a)
mezinárodní lidská práva a acquis Unie týkající se azylu, včetně zvláštních právních otázek a zvláštních otázek týkajících se judikatury;
b)
otázky spojené se zpracováváním žádostí o azyl podaných nezletilými osobami a zranitelnými osobami se zvláštními potřebami;
c)
techniky pohovoru;
d)
využití lékařských a právních posudků v azylovém řízení;
e)
otázky spojené se získáváním a použitím informací o zemích původu;
f)
podmínky přijímání se zvláštní pozorností zaměřenou na zranitelné skupiny a oběti mučení.
5. Poskytovaná odborná příprava by měla být vysoce kvalitní a měla by definovat hlavní zásady a osvědčené postupy s cílem přispět k většímu sblížení administrativních postupů i rozhodnutí a právních postupů za plného dodržení nezávislosti vnitrostátních soudů.
6. Podpůrný úřad organizuje pro odborníky, kteří jsou součástí azylové rezervy uvedené v článku 15, specializovanou odbornou přípravu týkající se úkolů a funkcí, jež mají plnit, a vede jejich pravidelný výcvik podle plánu specializované odborné přípravy a výcviku uvedeného v ročním pracovním programu podpůrného úřadu.
7. Podpůrný úřad může ve spolupráci s členskými státy organizovat odbornou přípravu na území těchto států.
Článek 7
Podpora vnějšího rozměru společného evropského azylového systému
Podpůrný úřad koordinuje po dohodě s Komisí výměnu informací a další opatření, která se týkají problematiky provádění nástrojů a mechanismů souvisejících s vnějším rozměrem společného evropského azylového systému.
Podpůrný úřad koordinuje výměny informací a další opatření související s přesídlením, která přijaly členské státy za účelem splnění potřeb týkajících se ochrany uprchlíků ve třetích zemích a prokázání solidarity s jejich hostitelskými zeměmi.
Na základě svého mandátu a v souladu s článkem 49 může podpůrný úřad spolupracovat v technických záležitostech s příslušnými orgány třetích zemí, zejména s cílem prosazovat a napomáhat vytváření kapacit azylových a přijímacích systémů třetích zemí a provádět regionální programy ochrany, jakož i další činnosti důležité pro nalezení trvalých řešení.
ODDÍL 2
Podpora členských států vystavených mimořádnému tlaku
Článek 8
Mimořádný tlak, jemuž je vystaven azylový a přijímací systém
Podpůrný úřad koordinuje a podporuje společná opatření na pomoc azylovým a přijímacím systémům členských států, které jsou vystaveny mimořádnému tlaku, v jehož důsledku jsou na jejich zařízení pro přijímání uprchlíků a na jejich azylové systémy kladeny značné a neodkladné nároky. Tento tlak může spočívat v náhlém přílivu velkého počtu státních příslušníků třetích zemí, kteří mohou potřebovat mezinárodní ochranu, a může vyplývat ze zeměpisné polohy či demografické situace daného členského státu.
Článek 9
Shromažďování a analýza informací
1. Aby byl podpůrný úřad schopen zhodnotit potřeby členských států vystavených mimořádnému tlaku, shromažďuje zejména na základě údajů, které mu předložily členské státy, UNHCR a případně další příslušné organizace, informace potřebné k identifikaci, přípravě a vypracování mimořádných opatření uvedených v článku 10, která umožní reagovat na tento tlak.
2. Na základě údajů, které podpůrnému úřadu předložily členské státy vystavené mimořádnému tlaku, podpůrný úřad systematicky určuje, shromažďuje a analyzuje informace o dostupných strukturách a počtech zaměstnanců, zejména pokud jde o překladatelské a tlumočnické služby informace o zemích původu a pomoci při zpracování a řízení azylových spisů, jakož i o přijímacích kapacitách v oblasti azylu v uvedených členských státech s cílem podpořit rychlé a spolehlivé vzájemné předávání informací mezi různými orgány členských států příslušnými pro oblast azylu.
3. Úřad analyzuje údaje o jakémkoli náhlém přílivu velkého počtu státních příslušníků třetích zemí, jež může způsobit mimořádný tlak na vnitrostátní azylové a přijímací systémy, a zajišťuje rychlou výměnu příslušných informací mezi členskými státy a Komisí. Podpůrný úřad využije stávajících systémů a mechanismů včasného varování a v případě potřeby zřídí systém včasného varování určený pro vlastní účely.
Článek 10
Opatření na podporu členských států
Na žádost dotčených členských států koordinuje podpůrný úřad opatření na podporu členských států, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, které zahrnují koordinaci:
a)
opatření na pomoc členským státům vystaveným mimořádnému tlaku s cílem usnadnit počáteční analýzu žádostí o azyl posuzovaných příslušnými vnitrostátními orgány;
b)
opatření, jimiž se zajistí, aby členské státy vystavené mimořádnému tlaku mohly dát k dispozici vhodná zařízení pro přijímání uprchlíků, a to zejména nouzové ubytování, dopravní prostředky a lékařskou péči;
c)
azylových podpůrných týmů, jejichž pracovní postupy jsou vymezeny v kapitole 3.
ODDÍL 3
Přispění k provádění společného evropského azylového systému
Článek 11
Shromažďování a výměna informací
1. Podpůrný úřad organizuje, koordinuje a podporuje výměnu informací mezi orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, jakož i mezi Komisí a těmito orgány, které se týkají provádění všech příslušných nástrojů acquis Unie týkajícího se azylu. K tomuto účelu může podpůrný úřad vytvářet věcné databáze a databáze v oblasti práva a judikatury, které se týkají nástrojů azylové politiky na vnitrostátní, unijní a mezinárodní úrovni, a využívat mimo jiné i stávající systémy. Aniž je dotčena činnost podpůrného úřadu podle článků 15 a 16, neuchovávají se v těchto databázích žádné osobní údaje, pokud je podpůrný úřad nezískal z veřejně dostupných dokumentů.
2. Podpůrný úřad shromažďuje zejména tyto informace:
a)
informace o zpracovávání žádostí o mezinárodní ochranu ve vnitrostátních správních a jiných orgánech;
b)
informace o vnitrostátním právu a jeho vývoji v oblasti azylu, včetně judikatury.
Článek 12
Zprávy a další dokumenty podpůrného úřadu
1. Úřad vypracovává výroční zprávu o situaci v oblasti azylu v Unii, přičemž řádně zohlední informace, které jsou již dostupné z jiných příslušných zdrojů. V rámci této zprávy podpůrný úřad hodnotí zejména výsledky činností uskutečněných na základě tohoto nařízení a provádí jejich komplexní srovnávací analýzu s cílem zlepšit kvalitu a zvýšit soudržnost a účinnost společného evropského azylového systému.
2. V souladu se svým pracovním programem nebo na žádost správní rady či Komise může podpůrný úřad, v úzké spolupráci se svými pracovními skupinami a Komisí a s řádným přihlédnutím ke stanoviskům vyjádřeným členskými státy nebo Evropským parlamentem, přijmout technické dokumenty o provádění nástrojů Unie v oblasti azylu, včetně pokynů či operačních příruček. Pokud tyto technické dokumenty odkazují na otázky mezinárodního uprchlického práva, budou patřičně zohledněny příslušné dokumenty UNHCR. Účelem těchto dokumentů není vydávat pokyny členským státům ohledně přijetí či zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu.
KAPITOLA 3
AZYLOVÉ PODPŮRNÉ TÝMY
Článek 13
Koordinace
1. Členský stát či členské státy vystavené mimořádnému tlaku mohou podpůrný úřad požádat o vyslání azylového podpůrného týmu. Žádající členský stát nebo členské státy poskytnou v souladu s čl. 18 odst. 1 zejména popis situace, uvedou důvody žádosti o vyslání a určí odhadované požadavky na vyslání.
2. V reakci na tuto žádost může podpůrný úřad koordinovat nezbytnou technickou a operativní pomoc pro žádající členský stát či členské státy a časově omezené vyslání azylového podpůrného týmu na území daného členského státu nebo členských států na základě operačního plánu uvedeného v článku 18.
Článek 14
Technická pomoc
Azylové podpůrné týmy přispívají svými odbornými znalostmi podle dohodnutého operačního plánu uvedeného v článku 18, zejména odbornými znalostmi týkajícími se tlumočnických služeb, informacemi o zemích původu a znalostmi ohledně zpracovávání a správy azylových spisů, a to v rámci podpůrných činností, které podpůrný úřad v souladu s článkem 10 vykonává ve prospěch členských států.
Článek 15
Rezervní skupina pro otázky azylu
1. Na návrh výkonného ředitele rozhoduje správní rada tříčtvrtinovou většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo, o profilech a celkovém počtu odborníků, kteří mají být k dispozici pro sestavení azylových podpůrných týmů (rezervní skupina pro otázky azylu). Podpůrný úřad sestaví seznam tlumočníků, kteří budou součástí rezervní skupiny pro otázky azylu. Tentýž postup se použije v případě následných změn v profilech a celkovém počtu odborníků rezervní skupiny pro otázky azylu.
2. Členské státy přispějí do této rezervní skupiny pro otázky azylu tím, že z vnitrostátní rezervy odborníků vytvořené podle různě stanovených profilů navrhnou odborníky odpovídající požadovaným profilům.
Při výběru tlumočníků, kteří mají být uvedeni na seznamu tlumočníků, jsou podpůrnému úřadu nápomocny členské státy.
Členské státy si mohou vybrat, zda tlumočníky vyšlou, nebo je poskytnou k dispozici prostřednictvím videokonference.
Článek 16
Vyslání týmů
1. Nezávislost domovského členského státu v souvislosti s výběrem počtu odborníků (vnitrostátní rezerva) a jejich profilu, jakož i doba jejich vyslání, zůstává nedotčena. Na žádost podpůrného úřadu dají členské státy k dispozici uvedené odborníky, pokud ovšem nedojde k situaci, při níž by bylo výrazně dotčeno plnění vnitrostátních úkolů, například v případě nedostatečného počtu zaměstnanců pro provádění řízení o určování statusu osob, které žádají o mezinárodní ochranu. Na žádost podpůrného úřadu členské státy neodkladně sdělí počet, jména a profily odborníků ze své vnitrostátní rezervy, které mohou co nejdříve dát k dispozici jakožto příslušníky azylového podpůrného týmu.
2. Výkonný ředitel zohlední při určování složení azylového podpůrného týmu za účelem jeho vyslání zvláštní okolnosti, jimž žádající členský stát čelí. Azylový podpůrný tým se sestaví v souladu s operačním plánem uvedeným v článku 18.
Článek 17
Postup přijímání rozhodnutí o vyslání týmu
1. Výkonný ředitel může, je-li to nutné, vyslat odborníky podpůrného úřadu, aby situaci v žádajícím členském státu posoudili.
2. Výkonný ředitel neprodleně uvědomí správní radu o každé žádosti o vyslání azylových podpůrných týmů.
3. Výkonný ředitel rozhodne o žádosti o vyslání azylových podpůrných týmů co nejdříve a v každém případě do pěti pracovních dnů ode dne obdržení této žádosti. Výkonný ředitel o svém rozhodnutí uvědomí písemně souběžně žádající členský stát a správní radu s uvedením hlavních důvodů tohoto rozhodnutí.
4. V případě, že výkonný ředitel rozhodne o vyslání jednoho či více azylových podpůrných týmů, podpůrný úřad a žádající členský stát neprodleně vypracují operační plán podle článku 18.
5. Jakmile je operační plán schválen, uvědomí výkonný ředitel členské státy, z nichž budou odborníci vysláni, o jejich požadovaném počtu a profilech. Tyto informace jsou v písemné formě poskytnuty kontaktním místům uvedeným v článku 19 a obsahují plánované datum vyslání týmů. Poskytnou se jim rovněž kopie operačního plánu.
6. Je-li výkonný ředitel nepřítomen nebo existuje-li překážka výkonu jeho funkce, přijímá rozhodnutí týkající se vyslání azylových podpůrných týmů vedoucí oddělení, který jej zastupuje.
Článek 18
Operační plán
1. Výkonný ředitel a žádající členský stát se společně dohodnou na operačním plánu, v němž jsou podrobně uvedeny podmínky vyslání azylových podpůrných týmů. Operační plán obsahuje tyto údaje:
a)
popis situace, způsob a cíle tohoto vyslání, včetně cíle operačního;
b)
předpokládanou dobu vyslání těchto týmů;
c)
zeměpisnou oblast působnosti vyslaných týmů na území žádajícího členského státu;
d)
popis úkolů a zvláštních pokynů pro členy týmů, včetně popisu databází, které jsou tito příslušníci oprávněni konzultovat, a vybavení, které jsou oprávněni v žádajícím členském státě používat;
e)
složení týmů.
2. Všechny změny nebo úpravy operačního plánu vyžadují souhlas jak výkonného ředitele, tak žádajícího členského státu. Kopii pozměněného nebo upraveného operačního plánu podpůrný úřad okamžitě zašle zúčastněným členským státům.
Článek 19
Vnitrostátní kontaktní místo
Pro potřeby komunikace s podpůrným úřadem ohledně všech záležitostí týkajících se azylových podpůrných týmů určí každý členský stát své vnitrostátní kontaktní místo.
Článek 20
Kontaktní místo Unie
1. Výkonný ředitel jmenuje jednoho nebo více odborníků podpůrného úřadu, kteří budou působit jako koordinační kontaktní místo Unie. Výkonný ředitel o tomto jmenování uvědomí hostitelský členský stát.
2. Kontaktní místo Unie jedná jménem podpůrného úřadu ve všech aspektech týkajících se vyslání azylových podpůrných týmů. Kontaktní místo Unie vykonává zejména tyto funkce:
a)
funguje jako spojovací článek mezi podpůrným úřadem a hostitelským členským státem;
b)
funguje jako spojovací článek mezi podpůrným úřadem a členy azylových podpůrných týmů a napomáhá jménem podpůrného úřadu ve všech otázkách týkajících se podmínek vyslání těchto týmů;
c)
dohlíží na řádné provádění operačního plánu; a
d)
informuje podpůrný úřad o všech aspektech týkajících se vyslání azylových podpůrných týmů.
3. Výkonný ředitel může kontaktní místo Unie zmocnit k tomu, aby bylo nápomocno při řešení sporů týkajících se provádění operačního plánu a vysílání azylových podpůrných týmů.
4. Kontaktní místo Unie se při plnění svých úkolů řídí pouze pokyny vydávanými podpůrným úřadem.
Článek 21
Občanskoprávní odpovědnost
1. Působí-li členové azylového podpůrného týmu v hostitelském členském státě, nese tento členský stát v souladu se svým vnitrostátním právem odpovědnost za jakoukoli škodu, kterou tyto osoby způsobí po dobu trvání operací.
2. Vznikne-li škoda v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání, může hostitelský členský stát požádat domovský členský stát, aby mu uhradil částku, kterou hostitelský členský stát zaplatil jako odškodnění obětem nebo osobám oprávněným jménem obětí k náhradě škody.
3. Aniž je dotčeno uplatňování práv vůči třetím osobám, zdrží se každý členský stát uplatňování nároků vůči hostitelskému členskému státu nebo jakémukoli jinému členskému státu za škodu, již utrpěl, ledaže vznikla v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání.
4. Veškeré spory mezi členskými státy týkající se odstavců 2 a 3 tohoto článku, jež nelze vyřešit dohodou mezi nimi, tyto státy předloží Soudnímu dvoru v souladu s článkem 273 Smlouvy o fungování EU.
5. Aniž je dotčeno uplatňování práv vůči třetím osobám, nese náklady související se škodou na vybavení podpůrného úřadu během vyslání podpůrný úřad, ledaže vznikla v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání.
Článek 22
Trestní odpovědnost
Po dobu vyslání azylového podpůrného týmu se na členy azylového podpůrného týmu, pokud jde o jakékoliv trestné činy, které spáchali nebo které byly proti nim spáchány, pohlíží stejně jako na úředníky hostitelského členského státu.
Článek 23
Náklady
Pokud členské státy poskytly své odborníky k vyslání v rámci azylových podpůrných týmů, hradí podpůrný úřad v plné výši náklady na:
a)
dopravu z domovského členského státu do hostitelského členského státu a z hostitelského členského státu do domovského členského státu;
b)
očkování;
c)
zvláštní požadovaná pojištění;
d)
zdravotní péči;
e)
denní cestovní náhrady, včetně nákladů na ubytování;
f)
technické vybavení podpůrného úřadu; a
g)
odměny odborníků.
KAPITOLA 4
ORGANIZACE PODPŮRNÉHO ÚŘADU
Článek 24
Správní a řídící struktura podpůrného úřadu
Správní a řídící struktura podpůrného úřadu zahrnuje:
a)
správní radu;
b)
výkonného ředitele a zaměstnance podpůrného úřadu.
Součástí správní a řídící struktury podpůrného úřadu může být výkonný výbor, pokud byl zřízen v souladu s čl. 29 odst. 2.
Článek 25
Složení správní rady
1. Každý členský stát, pro nějž je toto nařízení závazné, jmenuje jednoho člena správní rady a Komise jmenuje členy dva.
2. Každý člen správní rady může být zastupován nebo doprovázen náhradníkem; doprovází-li náhradník kteréhokoli člena, účastní se zasedání bez hlasovacího práva.
3. Členové správní rady jsou jmenováni na základě zkušeností, profesní odpovědnosti a vysoké odbornosti v oblasti azylu.
4. Zástupce UNHCR je členem správní rady bez hlasovacího práva.
5. Členové správní rady jsou jmenováni na tři roky. Mohou být jmenováni opakovaně. Po uplynutí funkčního období nebo v případě odstoupení zůstávají členové ve funkci, dokud nejsou znovu jmenováni nebo nahrazeni.
Článek 26
Předseda správní rady
1. Správní rada volí předsedu a místopředsedu z řad svých členů, kteří mají hlasovací právo. Nemůže-li předseda plnit své povinnosti, jeho místo automaticky zaujme místopředseda.
2. Předseda a místopředseda jsou voleni na dobu tří let a mohou být znovuzvoleni pouze jednou. Pokud ovšem kdykoli během svého funkčního období přestane být předseda či místopředseda členem správní rady, skončí jeho funkční období ke stejnému dni.
Článek 27
Zasedání správní rady
1. Zasedání správní rady svolává její předseda. Zasedání se účastní výkonný ředitel. Zástupce UNHCR se zasedání neúčastní, jestliže správní rada vykonává funkce stanovené v čl. 29 odst. 1 písm. b), h), i), j) a m) a v čl. 29 odst. 2 a pokud správní rada rozhoduje o uvolnění finančních zdrojů na financování činností, jež podpůrnému úřadu umožní využít odborných znalostí UNHCR v oblasti azylu, jak je uvedeno v článku 50.
2. Řádná zasedání správní rady se konají alespoň dvakrát za rok. Mimořádná zasedání správní rady se svolávají z podnětu jejího předsedy nebo na žádost třetiny svých členů.
3. Správní rada může k účasti na jednání přizvat jako pozorovatele jakoukoli osobu, jejíž názor může být relevantní.
Dánsko bude zváno k účasti na zasedáních správní rady.
4. Členům správní rady mohou být v souladu s příslušnými ustanoveními jednacího řádu nápomocni poradci nebo odborníci.
5. Podpůrný úřad zajišťuje pro správní radu služby sekretariátu.
Článek 28
Hlasování
1. Není-li stanoveno jinak, přijímá správní rada rozhodnutí nadpoloviční většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo. Každý člen s hlasovacím právem má jeden hlas. V nepřítomnosti člena je k výkonu hlasovacího práva oprávněn jeho náhradník.
2. Výkonný ředitel nehlasuje.
3. Předseda se hlasování účastní.
4. Členské státy, které se v plné míře neúčastní acquis Unie týkajícího se azylu, nehlasují v případě, kdy správní rada přijímá rozhodnutí podle čl. 29 odst. 1 písm. e)a dotčený technický dokument se týká výlučně nástroje Unie v oblasti azylu, jenž pro tyto státy není závazný.
5. Jednací řád správní rady stanoví podrobná pravidla hlasování, zejména podmínky pro jednání člena v zastoupení jiného člena, a případně i pravidla týkající se usnášeníschopnosti.
Článek 29
Funkce správní rady
1. Správní rada zajišťuje, že podpůrný úřad provádí úkoly, jež mu jsou svěřeny. Je plánovacím a kontrolním orgánem podpůrného úřadu. Plní zejména tyto úkoly:
a)
v návaznosti na stanovisko Komise přijímá tříčtvrtinovou většinou všech svých členů, kteří mají hlasovací právo, svůj jednací řád;
b)
jmenuje výkonného ředitele podle článku 30, vykonává disciplinární pravomoc vůči výkonnému řediteli a případně pozastavuje jeho činnost nebo ho odvolává;
c)
přijímá souhrnnou výroční zprávu o činnosti podpůrného úřadu a do 15. června následujícího roku ji předkládá Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru. Souhrnná výroční zpráva se zveřejňuje;
d)
přijímá výroční zprávu o situaci v oblasti azylu v Unii podle čl. 12 odst. 1. Tato zpráva se předkládá Evropskému parlamentu. Rada a Komise mohou požádat, aby jim byla zpráva rovněž předložena;
e)
přijímá technické dokumenty uvedené v čl. 12 odst. 2;
f)
do 30. září každého roku, na základě návrhu předloženého výkonným ředitelem a po obdržení stanoviska Komise, přijme tříčtvrtinovou většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo, pracovní program podpůrného úřadu na příští rok a předá jej Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. Tento pracovní program se přijímá v souladu s ročním rozpočtovým procesem Unie a legislativním pracovním programem Unie v oblasti azylu;
g)
vykonává své povinnosti vztahující se k rozpočtu podpůrného úřadu podle kapitoly 5;
h)
v souladu s článkem 42 tohoto nařízení přijímá prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1049/2001;
i)
přijímá zaměstnaneckou politiku podpůrného úřadu v souladu s článkem 38;
j)
poté, co požádá Komisi o předložení stanoviska, přijme víceletý plán v oblasti personální politiky;
k)
přijímá veškerá rozhodnutí v souvislosti s prováděním mandátu podpůrného úřadu podle tohoto nařízení;
l)
přijímá veškerá rozhodnutí týkající se vytváření a případně i rozvoje informačních systémů uvedených v tomto nařízení, včetně informačního portálu podle čl. 4 písm. c); a
m)
přijímá veškerá rozhodnutí týkající se zřizování a případně i změn vnitřní struktury podpůrného úřadu.
2. Správní rada může zřídit výkonný výbor, který je nápomocen jí a výkonnému řediteli při přípravě rozhodnutí, pracovních programů a činností, které má správní rada přijmout či schválit, a který v nezbytných případech z důvodu naléhavosti přijímá některá prozatímní rozhodnutí jménem správní rady.
Tento výkonný výbor sestává z osmi členů jmenovaných z řad členů správní rady, přičemž jedním z nich je jeden ze členů Komise zasedajících ve správní radě. Funkční období členů výkonného výboru je stejné jako funkční období členů správní rady.
Na žádost výkonného výboru se mohou zasedání tohoto výboru účastnit bez hlasovacího práva zástupci UNHCR nebo jakákoli jiná osoba, jejíž názor by mohl být relevantní.
Podpůrný úřad stanoví pracovní postupy výkonného výboru ve svém jednacím řádu a tyto postupy zveřejní.
Článek 30
Jmenování výkonného ředitele
1. Výkonného ředitele jmenuje správní rada na období pěti let z vhodných kandidátů na základě otevřeného výběrového řízení pořádaného Komisí. V rámci tohoto výběrového řízení bude stanoveno, že se v Úředním věstníku Evropské unie i jinde zveřejní výzva k vyjádření zájmu. Správní rada může požadovat nové řízení, jestliže na prvním seznamu není žádný vhodný kandidát. Výkonný ředitel je jmenován na základě osobních zásluh, zkušeností v oblasti azylu a správních a řídicích schopností. Před jmenováním je kandidát vybraný správní radou požádán, aby učinil prohlášení před příslušným výborem nebo příslušnými výbory Evropského parlamentu a zodpověděl otázky členů tohoto výboru nebo výborů.
Po jeho prohlášení může Evropský parlament přijmout stanovisko, v němž uvede svůj názor na vybraného kandidáta. Správní rada informuje Evropský parlament o způsobu zohlednění tohoto stanoviska. Se stanoviskem je až do jmenování kandidáta nakládáno jako s důvěrným dokumentem obsahujícím osobní údaje.
V průběhu posledních devíti měsíců pětiletého funkčního období výkonného ředitele provede Komise hodnocení, v němž se zaměří na:
-
výsledky činnosti výkonného ředitele a
-
na úkoly a potřeby podpůrného úřadu v následujících letech.
2. Správní rada může funkční období výkonného ředitele s ohledem na výsledky hodnocení jednou prodloužit nejvýše o další tři roky, avšak pouze je-li toto prodloužení odůvodněno úlohou a potřebami podpůrného úřadu.
3. Správní rada uvědomí Evropský parlament o svém záměru prodloužit funkční období výkonného ředitele. Během měsíce předcházejícího tomuto prodloužení funkčního období je výkonný ředitel požádán, aby učinil prohlášení před příslušným výborem nebo výbory Evropského parlamentu a zodpověděl otázky členů tohoto výboru nebo výborů.
Článek 31
Úkoly výkonného ředitele
1. Podpůrný úřad řídí výkonný ředitel, který jedná při plnění svých úkolů nezávisle. Výkonný ředitel odpovídá za svou činnost správní radě.
2. Aniž jsou dotčeny pravomoci Komise, správní rady nebo výkonného výboru, pokud byl zřízen, výkonný ředitel nevyžaduje ani nepřijímá pokyny od žádné vlády ani jiného subjektu.
3. Výkonný ředitel podává Evropskému parlamentu zprávy o plnění svých úkolů, je-li o to požádán. Rada může vyzvat výkonného ředitele, aby předložil zprávu o plnění svých úkolů.
4. Výkonný ředitel je statutárním zástupcem podpůrného úřadu.
5. Výkonnému řediteli může být nápomocen jeden nebo více vedoucích oddělení. Je-li výkonný ředitel nepřítomen, nebo bráni-li mu ve výkonu jeho funkce jiná překážka, zastoupí jej některý z vedoucích oddělení.
6. Výkonný ředitel je odpovědný za správu podpůrného úřadu a za plnění svých úkolů, které mu byly svěřeny tímto nařízením. Výkonný ředitel odpovídá zejména za:
a)
běžnou správu podpůrného úřadu;
b)
vypracování pracovních programů podpůrného úřadu po obdržení stanoviska Komise;
c)
provádění pracovních programů a rozhodnutí přijatých správní radou;
d)
vypracování zpráv o zemích původu, jak je stanoveno v čl. 4 písm. b);
e)
vypracování návrhu finančních předpisů podpůrného úřadu za účelem jejich přijetí správní radou podle článku 37, jakož i prováděcích pravidel k nim;
f)
vypracování návrhu výkazu odhadovaných příjmů a výdajů podpůrného úřadu a plnění jeho rozpočtu;
g)
výkon pravomocí stanovených v článku 38 ve vztahu k zaměstnancům podpůrného úřadu;
h)
přijímání veškerých rozhodnutí týkající se řízení informačních systémů stanovených v tomto nařízení, včetně informačního portálu podle čl. 4 písm. c);
i)
přijímání veškerých rozhodnutí o řízení vnitřních struktur podpůrného úřadu; a
j)
koordinaci a fungování poradního fóra uvedeného v článku 51. Za tímto účelem výkonný ředitel po konzultaci příslušných organizací občanské společnosti nejprve přijme plán pro ustavení poradního fóra. Jakmile bude fórum formálně ustaveno, výkonný ředitel po konzultaci poradního fóra přijme provozní plán, jehož součástí budou pravidla týkající se četnosti a povahy konzultací a organizační mechanismy pro provádění článku 51. Rovněž se dohodnou transparentní kritéria pro trvalé zapojení poradního fóra.
Článek 32
Pracovní skupiny
1. V rámci svého mandátu stanoveného v tomto nařízení může podpůrný úřad sestavovat pracovní skupiny složené z odborníků z příslušných orgánů členských států působících v oblasti azylu, včetně soudců. Podpůrný úřad sestavuje pracovní skupiny pro účely čl. 4 písm. e) a čl. 12 odst. 2. Místo odborníků mohou být povoláni náhradníci, kteří jsou jmenováni ve stejnou dobu.
2. Komise je oprávněna účastnit se jednání pracovních skupin. Zástupci UNHCR se mohou účastnit všech jednání pracovních skupin podpůrného úřadu nebo jejich části v závislosti na projednávaných otázkách.
3. Pracovní skupiny mohou k účasti na jednáních přizvat jakoukoli osobu, jejíž názor může být relevantní, včetně zástupců občanské společnosti působících v oblasti azylu.
KAPITOLA 5
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 33
Rozpočet
1. Pro každý rozpočtový rok, který odpovídá kalendářnímu roku, se vypracují odhady všech příjmů a výdajů podpůrného úřadu a zanesou se do jeho rozpočtu.
2. Rozpočet podpůrného úřadu musí být vyrovnaný co do příjmů a výdajů.
3. Aniž jsou dotčeny jiné zdroje, příjmy podpůrného úřadu zahrnují:
a)
příspěvek Unie zapsaný v souhrnném rozpočtu Evropské unie;
b)
jakékoli dobrovolné příspěvky od členských států;
c)
poplatky za publikace a veškeré služby poskytované podpůrným úřadem;
d)
příspěvky přidružených zemí.
4. Výdaje podpůrného úřadu zahrnují odměny zaměstnanců, správní náklady, náklady na infrastrukturu a provozní náklady.
Článek 34
Sestavení rozpočtu
1. Výkonný ředitel vypracuje každoročně návrh odhadu příjmů a výdajů podpůrného úřadu pro následující rozpočtový rok, včetně plánu pracovních míst, a předá jej správní radě.
2. Správní rada na základě tohoto návrhu vypracuje odhad příjmů a výdajů podpůrného úřadu pro následující rozpočtový rok.
3. Návrh odhadu příjmů a výdajů podpůrného úřadu se předkládá každoročně Komisi do 10. února. Konečnou verzi tohoto odhadu, jehož součástí je návrh plánu pracovních míst, předloží správní rada Komisi do 31. března.
4. Komise předkládá odhad příjmů a výdajů Evropskému parlamentu a Radě (dále jen „rozpočtový orgán“) společně s návrhem souhrnného rozpočtu Evropské unie.
5. Na základě předložených odhadů Komise zapracuje ty odhady, které považuje za nezbytné pro plán pracovních míst, a výši dotace, která má být poskytnuta ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, do návrhu tohoto souhrnného rozpočtu, který předloží rozpočtovému orgánu v souladu s články 313 a 314 Smlouvy o fungování EU.
6. Rozpočtový orgán schvaluje prostředky na dotaci pro podpůrný úřad.
7. Rozpočtový orgán přijímá plán pracovních míst podpůrného úřadu.
8. Rozpočet podpůrného úřadu přijímá správní rada. Rozpočet je konečný po konečném přijetí souhrnného rozpočtu Evropské unie. V případě potřeby se odpovídajícím způsobem upraví.
9. Správní rada co nejdříve oznámí rozpočtovému orgánu svůj záměr provést jakýkoli projekt, jenž může mít významné finanční dopady na rozpočet, zejména veškeré projekty související s nemovitostmi, jako je nájem či koupě budov. Uvědomí o tom Komisi.
10. Pokud některá složka rozpočtového orgánu oznámí svůj záměr vydat stanovisko, předá toto stanovisko správní radě do šesti týdnů ode dne oznámení tohoto záměru.
Článek 35
Plnění rozpočtu
1. Rozpočet podpůrného úřadu plní výkonný ředitel.
2. Výkonný ředitel předkládá každoročně rozpočtovému orgánu veškeré informace týkající se výsledku hodnotících postupů.
Článek 36
Předkládání účtů a absolutorium
1. Do 1. března následujícího rozpočtového roku předloží účetní podpůrného úřadu účetnímu Komise předběžnou účetní závěrku se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok. Účetní Komise konsoliduje předběžné účetní závěrky orgánů a decentralizovaných subjektů v souladu s článkem 128 finančního nařízení.
2. Do 31. března následujícího rozpočtového roku předá účetní Komise předběžnou účetní závěrku podpůrného úřadu Účetnímu dvoru spolu se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok. Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok se rovněž předává Evropskému parlamentu a Radě.
3. Po obdržení vyjádření Účetního dvora k předběžné účetní závěrce podpůrného úřadu podle článku 129 finančního nařízení vypracuje výkonný ředitel na vlastní odpovědnost konečnou účetní závěrku podpůrného úřadu a předloží ji správní radě k vyjádření.
4. Správní rada vydá stanovisko ke konečné účetní závěrce podpůrného úřadu.
5. Do 1. července následujícího rozpočtového roku předloží výkonný ředitel konečnou účetní závěrku se stanoviskem správní rady Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru.
6. Konečná účetní závěrka se zveřejní.
7. Výkonný ředitel odpoví Účetnímu dvoru na jeho vyjádření do 30. září. Svou odpověď zašle rovněž správní radě.
8. Výkonný ředitel poskytne Evropskému parlamentu na jeho žádost veškeré informace nezbytné pro řádný průběh udělení absolutoria za daný rozpočtový rok v souladu s čl. 146 odst. 3 finančního nařízení.
9. Na základě doporučení Rady přijatého kvalifikovanou většinou udělí Evropský parlament do 15. května roku N + 2 výkonnému řediteli absolutorium za plnění rozpočtu za rozpočtový rok N.
Článek 37
Finanční předpisy
Správní rada přijme po konzultaci s Komisí finanční předpisy vztahující se na podpůrný úřad. Tyto předpisy se mohou odchýlit od nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (11), pouze tehdy, pokud to vyžadují zvláštní potřeby fungování podpůrného úřadu, a s předchozím souhlasem Komise.
KAPITOLA 6
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE ZAMĚSTNANCŮ
Článek 38
Zaměstnanci
1. Na zaměstnance podpůrného úřadu, včetně výkonného ředitele, se vztahují služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství stanovený nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (12) (dále jen „služební řád“) a pravidla přijatá společně orgány Unie za účelem uplatňování tohoto služebního a pracovního řádu.
2. Správní rada přijme po dohodě s Komisí nezbytná prováděcí opatření uvedená v článku 110 služebního řádu.
3. Podpůrný úřad vykonává ve vztahu ke svým zaměstnancům pravomoci, které orgánu oprávněnému ke jmenování svěřuje služební řád a orgánu oprávněnému uzavírat smlouvy pracovní řád ostatních zaměstnanců.
4. Správní rada přijme předpisy umožňující zaměstnávat v podpůrnému úřadu dočasně přidělené odborníky z členských států.
Článek 39
Výsady a imunity
Na podpůrný úřad se vztahuje Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie.
KAPITOLA 7
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 40
Právní postavení
1. Podpůrný úřad je subjektem Unie. Má právní subjektivitu.
2. Podpůrný úřad má ve všech členských státech nejširší způsobilost k právům a právním úkonům, kterou jejich vnitrostátní právo přiznává právnickým osobám. Zejména může nabývat a zcizovat movitý i nemovitý majetek a vystupovat před soudem.
3. Za podpůrný úřad jedná jeho výkonný ředitel.
Článek 41
Jazykový režim
1. Na podpůrný úřad se vztahuje nařízení č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (13).
2. Aniž jsou dotčena rozhodnutí přijatá na základě článku 342 Smlouvy o fungování EU, vypracovávají se výroční souhrnná zpráva o činnosti podpůrného úřadu a jeho roční pracovní program, které jsou uvedeny v čl. 29 odst. 1 písm. c) a f), ve všech úředních jazycích orgánů Evropské unie.
3. Překlady nezbytné pro činnost podpůrného úřadu zajišťuje Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie.
Článek 42
Přístup k dokumentům
1. Na dokumenty, které má podpůrný úřad k dispozici, se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001.
2. Do šesti měsíců ode dne prvního zasedání přijme správní rada prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1049/2001.
3. Proti rozhodnutím přijatým podpůrným úřadem podle článku 8 nařízení (ES) č. 1049/2001 lze podat stížnost k veřejnému ochránci práv nebo žalobu k Soudnímu dvoru Evropské unie, za podmínek stanovených v článcích 228 a 263 Smlouvy o fungování EU.
4. Na zpracování osobních údajů podpůrným úřadem se vztahuje nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 43
Bezpečnostní předpisy týkající se ochrany utajovaných skutečností a citlivých neutajovaných skutečností
1. Podpůrný úřad uplatňuje bezpečnostní zásady obsažené v rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom ze dne 29. listopadu 2001, kterým se mění její jednací řád (14), mimo jiné ustanovení týkající se výměny, zpracování a uchovávání utajovaných informací.
2. Podpůrný úřad rovněž uplatňuje bezpečnostní zásady, jež v oblasti zpracovávání neutajovaných citlivých informací přijala a provádí Komise.
Článek 44
Boj proti podvodům
1. V zájmu boje proti podvodům, úplatkářství a jakýmkoli jiným nedovoleným činnostem se na podpůrný úřad vztahuje bez omezení nařízení (ES) č. 1073/1999.
2. Podpůrný úřad přistoupí k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 a neprodleně vydá vhodné předpisy vztahující se na všechny zaměstnance podpůrného úřadu.
3. Rozhodnutí o financování a prováděcí dohody a nástroje z nich vyplývající výslovně stanoví, že Účetní dvůr a OLAF mohou v případě potřeby provádět kontroly na místě u příjemců finančních prostředků poskytnutých úřadem a činitelů odpovědných za přidělování těchto prostředků.
Článek 45
Odpovědnost
1. Smluvní odpovědnost podpůrného úřadu se řídí právem rozhodným pro dotčenou smlouvu.
2. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat na základě rozhodčí doložky obsažené ve smlouvě uzavřené podpůrným úřadem.
3. V případě mimosmluvní odpovědnosti nahradí podpůrný úřad v souladu s obecnými zásadami, které jsou společné právním řádům členských států, škodu způsobenou jeho útvary nebo jeho zaměstnanci při plnění svých úkolů.
4. Soudní dvůr Evropské unie je příslušný pro spory o náhradu škody uvedené v odstavci 3.
5. Osobní odpovědnost zaměstnanců vůči podpůrnému úřadu se řídí příslušnými ustanoveními služebního řádu.
Článek 46
Hodnocení a přezkum
1. Do 19. června 2014 zadá podpůrný úřad podle pokynů vydaných správní radou po dohodě s Komisí nezávislé externí hodnocení výsledků své činnosti. Toto hodnocení posoudí vliv podpůrného úřadu na praktickou spolupráci v oblasti azylu a na společný evropský azylový systém. Při hodnocení se patřičně zohlední pokrok, jehož bylo dosaženo v rámci mandátu podpůrného úřadu, a mimo jiné se posoudí, zda je pro zajištění účinné solidarity a sdílení odpovědnosti se členskými státy, které jsou vystaveny mimořádnému tlaku, potřeba dodatečných opatření. Hodnocení se zejména zabývá případnou potřebou upravit úkoly podpůrného úřadu, včetně finančních dopadů jakýchkoli úprav, a posuzuje rovněž vhodnost řídící struktury pro plnění úkolů podpůrného úřadu. Hodnocení bere v úvahu hlediska zúčastněných subjektů jak na úrovni Unie, tak na úrovni jednotlivých členských států.
2. Správní rada po dohodě s Komisí rozhodne o harmonogramu příštích hodnocení, přičemž vezme v úvahu výsledky hodnocení uvedeného v odstavci 1.
Článek 47
Správní kontroly
Činnost podpůrného úřadu podléhá kontrole veřejného ochránce práv v souladu s článkem 228 Smlouvy o fungování EU.
Článek 48
Spolupráce s Dánskem
Podpůrný úřad usnadní operativní spolupráci s Dánskem, včetně výměny informací a osvědčených postupů v oblastech, jimiž se zabývá.
Článek 49
Spolupráce se třetími a přidruženými zeměmi
1. Činnosti podpůrného úřadu se mohou jako pozorovatelé účastnit Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko. Budou přijata ujednání upřesňující zejména povahu, rozsah a způsob účasti těchto zemí na činnosti podpůrného úřadu. Součástí těchto ujednání jsou ustanovení týkající se účasti na iniciativách podpůrného úřadu, finančních příspěvků a zaměstnanců. Pokud jde o personální záležitosti, musí být tato ujednání v každém případě v souladu se služebním řádem.
2. V rámci politiky vnějších vztahů Unie usnadňuje podpůrný úřad po dohodě s Komisí a v rozsahu svého mandátu operativní spolupráci mezi členskými státy a třetími zeměmi, které nejsou uvedeny v odstavci 1, v oblastech své činnosti a v míře nezbytné pro plnění svých úkolů, přičemž může rovněž spolupracovat s orgány třetích zemí příslušnými pro technické aspekty oblastí upravených tímto nařízením v rámci pracovních ujednání uzavřených s těmito orgány v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o fungování EU.
Článek 50
Spolupráce podpůrného úřadu s UNHCR
Podpůrný úřad spolupracuje s UNHCR v oblastech, které upravuje toto nařízení, v rámci pracovních ujednání uzavřených s UNHCR. Pokud jde o podpůrný úřad, rozhoduje o pracovních ujednáních, včetně jejich dopadu na rozpočet, správní rada.
Správní rada může dále rozhodnout o tom, že podpůrný úřad může uvolnit finanční zdroje na pokrytí výdajů UNHCR souvisejících s činnostmi, jež nejsou stanoveny v pracovních ujednáních. Tyto činnosti tvoří součást vztahů založených na úzké spolupráci mezi podpůrným úřadem a UNHCR v souladu s tímto článkem a čl. 2 odst. 5, článkem 5 čl. 9 odst. 1, čl. 25 odst. 4 a čl. 32 odst. 2. V souladu s článkem 75 nařízení (ES, Euratom) č. 2343/2002 se použijí příslušná ustanovení finančního nařízení a prováděcích pravidel k němu.
Článek 51
Poradní fórum
1. Podpůrný úřad vede intenzivní dialog s příslušnými organizacemi občanské společnosti a příslušnými orgány působícími v oblasti azylové politiky na místní, regionální, státní, evropské nebo mezinárodní úrovni a za tímto účelem zřídí poradní fórum.
2. Poradní fórum je mechanismem k výměně informací a sdílení poznatků. Zajišťuje, že podpůrný úřad s příslušnými zúčastněnými subjekty vede intenzivní dialog.
3. Do činností poradního fóra se mohou zapojit příslušné zúčastněné subjekty v souladu s odstavcem 1. Podpůrný úřad se obrací na členy poradního fóra podle konkrétních potřeb, které se týkají prioritních oblastí činnosti podpůrného úřadu.
UNHCR je členem poradního fóra z titulu své funkce.
4. Podpůrný úřad vyzve poradní fórum zejména k tomu, aby:
a)
předkládalo správní radě připomínky k ročnímu pracovnímu programu, který má být přijat podle čl. 29 odst. 1 písm. f);
b)
zajišťovalo správní radě zpětnou vazbu a navrhovalo jí následná opatření týkající se výroční zprávy uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. c) i výroční zprávy o situaci v oblasti azylu v Unii uvedené v čl. 12 odst. 1 a
c)
sdělovalo výkonnému řediteli a správní radě závěry a doporučení z konferencí, seminářů a zasedání, které jsou pro práci podpůrného úřadu důležité.
5. Poradní fórum se schází nejméně jednou ročně.
Článek 52
Spolupráce s Agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, Agenturou pro základní práva a dalšími subjekty Unie a mezinárodními organizacemi
Podpůrný úřad spolupracuje se subjekty Unie, jejichž činnost souvisí s jeho oblastí působnosti, zejména Agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, s Agenturou Evropské unie pro základní práva a s mezinárodními organizacemi působícími v oblastech, na které se vztahuje toto nařízení, a to v rámci pracovních ujednání uzavřených s těmito subjekty v souladu se Smlouvou o fungování EU a ustanoveními, jež se týkají jejich pravomocí.
Touto spoluprací vznikne součinnost mezi dotčenými subjekty a zamezí se zdvojování činnosti při plnění úkolů podle mandátů těchto subjektů.
Článek 53
Dohoda o sídle a provozní podmínky
V dohodě o sídle, kterou po schválení správní radou uzavře podpůrný úřad s hostitelským členským státem, se stanoví nezbytná opatření související s umístěním podpůrného úřadu v hostitelském členském státě a s prostory, které dá tento členský stát k dispozici, spolu se zvláštními pravidly, která se v hostitelském členském státě podpůrného úřadu vztahují na výkonného ředitele, členy správní rady, zaměstnance podpůrného úřadu a jejich rodinné příslušníky. Hostitelský členský stát, poskytne co nejlepší podmínky pro zajištění řádného fungování podpůrného úřadu, včetně vícejazyčné evropsky zaměřené školní výuky a vhodných dopravních spojení.
Článek 54
Zahájení činnosti podpůrného úřadu
Podpůrný úřad zahájí svou činnost v plném rozsahu do 19. června 2011.
Komise je odpovědná za zřízení a počáteční provoz podpůrného úřadu do doby, než bude mít podpůrný úřad provozní kapacitu k plnění vlastního rozpočtu.
Za tímto účelem:
-
může jako prozatímní ředitel působit úředník Komise, který bude plnit úkoly svěřené výkonnému řediteli podpůrného úřadu, dokud nepřevezme funkci výkonný ředitel po svém jmenování správní radou v souladu s článkem 30;
-
mohou úředníci Komise plnit úkoly svěřené podpůrnému úřadu pod vedením prozatímního ředitele nebo výkonného ředitele.
Prozatímní ředitel může schvalovat všechny platby kryté rozpočtovými prostředky podpůrného úřadu po schválení správní radou a může uzavírat smlouvy, včetně pracovních smluv se zaměstnanci, po přijetí plánu pracovních míst podpůrného úřadu.
Článek 55
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 19. května 2010.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 439/2010/EU RENDELETE
(2010. május 19.)
az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal létrehozásáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, és különösen annak 74. cikkére és 78. cikkének (1) és (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
mivel:
(1)
A közös európai menekültügyi rendszerre (KEMR) vonatkozó uniós szakpolitika - a hágai program előírásainak értelmében - hatékony és harmonizált eljárás megteremtésén keresztül közös menekültügyi térség kialakítását célozza az Európai Unió értékeinek és humanitárius hagyományainak megfelelően.
(2)
Az elmúlt években -közös minimumszabályok bevezetésének köszönhetően - jelentős előrelépés történt a közös európai menekültügyi rendszer létrehozása felé. A nemzetközi védelem nyújtása és e védelem formái tekintetében ugyanakkor továbbra is jelentős eltérések mutatkoznak a tagállamok között. Ezeket az eltéréseket csökkenteni kell.
(3)
A menekültügyről szóló, 2008 júniusában elfogadott politikai tervében a Bizottság bejelentette azon szándékát, hogy egyrészről közös európai menekültügyi rendszert fejlesszen ki oly módon, hogy egyrészről az alkalmazandó szabályok nagyobb mértékű harmonizációja érdekében a meglévő jogalkotási eszközök felülvizsgálatát javasolja, másrészről - különösen az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal (a Támogatási Hivatal) létrehozására irányuló jogalkotási javaslattal - fokozza a tagállamok közötti gyakorlati együttműködéshez nyújtott támogatást annak érdekében, hogy erősítse a tagállamok közötti operatív együttműködés összehangolását a közös szabályok hatékony végrehajtása céljából.
(4)
A 2008 szeptemberében elfogadott európai bevándorlási és menekültügyi paktumban az Európai Tanács ünnepélyesen emlékeztetett arra, hogy valamennyi üldözött külföldinek joga van ahhoz, hogy az 1967. január 31-i New York-i jegyzőkönyvvel és egyéb vonatkozó szerződésekkel módosított, a menekültek helyzetére vonatkozó 1951. július 28-i genfi egyezmény értelmében segítségben és védelemben részesüljön az Európai Unió területén. Kifejezett megegyezés jött létre továbbá arról, hogy 2009-ben létre kell hozni a Támogatási Hivatalt.
(5)
A menekültügy terén folytatott gyakorlati együttműködés célja, hogy az európai jogalkotási kereten belül javítsa a menekültügyet érintő tagállami döntéshozatali eljárások összhangját és biztosítsa azok állandó minőségét. Az elmúlt években a gyakorlati együttműködés keretében már számos intézkedésre került sor, nevezetesen a származási országgal kapcsolatos információkra vonatkozó közös megközelítés elfogadásával, valamint a közös európai menekültügyi képzési program kidolgozásával.
(6)
Ezen együttműködési intézkedések megerősítése és fejlesztése érdekében létre kell hozni a Támogatási Hivatalt. A Támogatási Hivatalnak kellő mértékben figyelembe kell vennie az együttműködési intézkedéseket és az azokból levont tanulságokat.
(7)
Azon tagállamok esetében, amelyek nemzeti menekültügyi és befogadási rendszere - különösen földrajzi vagy demográfia helyzetükből adódóan - különösen nagy és aránytalan terhelésnek van kitéve, a Támogatási Hivatalnak segítséget kell nyújtania az Unión belüli szolidaritás kialakításában, hogy ezekből a tagállamokból jobban áthelyezhessék más tagállamokba a nemzetközi védelmet élvezőket, ügyelve mindeközben arra, hogy ne éljenek vissza a menekültügyi és befogadási rendszerekkel.
(8)
Megbízatásának legjobb teljesítése érdekében a Támogatási Hivatalnak függetlennek kell lennie a szakmai kérdésekben, valamint jogi, igazgatási és pénzügyi autonómiát kell élveznie. E célból szükséges, hogy a Támogatási Hivatal jogi személyiséggel rendelkező és az e rendelet által ráruházott végrehajtási hatásköröket gyakorló uniós szerv legyen.
(9)
A Támogatási Hivatalnak szorosan együtt kell működnie a tagállamok menekültügyi hatóságaival és a nemzeti bevándorlási és menekültügyi és egyéb szolgálatokkal is, építve e szolgálatok kapacitására és szakértelmére, valamint a Bizottsággal. A tagállamoknak együtt kell működniük a Támogatási Hivatallal annak biztosítása érdekében, hogy utóbbi elláthassa megbízatását.
(10)
A Támogatási Hivatalnak továbbá szorosan együtt kell működnie az Egyesült Nemzetek Menekültügyi Főbiztosával (UNHCR) és adott esetben az érintett nemzetközi szervezetekkel, hogy azok szakértelmét és támogatását hasznosítani tudja. Ennek érdekében szükséges, hogy az UNHCR és az egyéb érintett nemzetközi szervezetek szerepe teljes elismertséget élvezzen, és ezeket teljes mértékben bevonják a Támogatási Hivatal tevékenységébe. A Támogatási Hivatal által e rendeletnek megfelelően az UNHCR rendelkezésére bocsátott pénzügyi források nem eredményezhetik az UNHCR tevékenységeinek más nemzetközi vagy nemzeti forrásokkal együtt történő kettős finanszírozását.
(11)
Ezen túlmenően, célja elérése érdekében és a feladatainak elvégzéséhez szükséges mértékben a Támogatási Hivatalnak együtt kell működnie más uniós szervekkel, különösen a 2007/2004/EK tanácsi rendelettel (2) létrehozott, az Európai Unió Tagállamai Külső Határain Való Operatív Együttműködési Igazgatásért Felelős Európai Ügynökséggel (Frontex) és az Európai Unió Alapjogi Ügynökségével (FRA), amelyet a 168/2007/EK tanácsi rendelet (3) hozott létre.
(12)
A Támogatási Hivatalnak a 2008/381/EK tanácsi határozattal (4) létrehozott Európai Migrációs Hálózattal is együtt kell működnie a munka megkettőzésének elkerülése érdekében. A Támogatási Hivatalnak egyben szoros kapcsolatot kell fenntartania a civil társadalmi szervezetekkel a menekültügyet érintő információk cseréje és az e téren szerzett ismeretek összefogása céljából.
(13)
A Támogatási Hivatalnak európai menekültügyi szakértői központ szerepét kell betöltenie, amelynek feladata, hogy megkönnyítse, koordinálja és megerősítse a gyakorlati együttműködést a tagállamok között a menekültügy számos vonatkozása tekintetében, hogy a tagállamok még inkább képesek legyenek nemzetközi védelmet nyújtani az arra jogosultaknak, miközben tisztességesen és hatékonyan kezelik azokat, akik adott esetben nem felelnek meg a nemzetközi védelemhez szükséges követelményeknek. A Támogatási Hivatal megbízatásának három fő feladatra kell összpontosítania, nevezetesen, hogy hozzájáruljon a KEMR végrehajtásához, támogassa a menekültügyi gyakorlati együttműködést a tagállamok körében és támogassa a különösen nagy terhelésnek kitett tagállamokat.
(14)
A Támogatási Hivatal sem közvetve, sem közvetlenül nem rendelkezhet jogkörrel azon döntésekkel kapcsolatban, amelyeket a tagállamok menekültügyi hatóságai a nemzetközi védelem iránti egyéni kérelmek ügyében hoznak.
(15)
Annak érdekében, hogy gyors és hatékony operatív támogatást lehessen nyújtani és/vagy koordinálni lehessen a támogatást azon tagállamok tekintetében, amelyek menekültügyi és befogadási rendszere különösen nagy terhelésnek van kitéve, az érintett tagállamok kérésére a Támogatási Hivatal koordinálja az említett tagállamok támogatására irányuló fellépéseket többek között azáltal, hogy a területükre szakértőkből álló menekültügyi támogató csoportot rendel ki. E csoportoknak különösen tolmácsolási szolgáltatásokat, a származási országra vonatkozó információkat, továbbá a menekültügyi akták feldolgozása és kezelése területén kell ismereteket biztosítaniuk. A menekültügyi támogató csoportok működésének feltételeit -hatékony kirendelésük biztosítása érdekében - e rendeletnek kell szabályoznia.
(16)
A Támogatási Hivatalnak olyan feltételek között kell célját elérnie, amelyek lehetővé teszik, hogy függetlensége, az általa nyújtott segítség és az általa terjesztett információk tudományos és szakmai színvonala, eljárásainak és működési módszereinek átláthatósága, valamint a rábízott feladatok ellátása során tanúsított elkötelezettsége révén mértékadó intézménnyé válhasson.
(17)
A Támogatási Hivatal működésének hatékony ellenőrzése érdekében a Bizottságnak és a tagállamoknak képviselettel kell rendelkezniük annak igazgatótanácsában. Amennyire lehetséges, az igazgatótanácsnak a tagállamok menekültügyi szolgálatainak operatív vezetőiből vagy azok képviselőiből kell állnia. Az igazgatótanácsot fel kell ruházni különösen a költségvetés meghatározásához, végrehajtásának ellenőrzéséhez, a megfelelő pénzügyi szabályok elfogadásához, a Támogatási Hivatal döntéshozatala érdekében átlátható munkaeljárások kialakításához, az európai uniós menekültügyi helyzetről szóló éves jelentés és az uniós menekültügyi eszközök végrehajtására vonatkozó technikai dokumentumok elfogadásához, valamint az ügyvezető igazgató és adott esetben a végrehajtó bizottság kinevezéséhez szükséges hatáskörökkel. Az UNHCR-nek, tekintettel menekültügyi szakértelmére - a Támogatási Hivatal munkájába való teljes mértékű bevonásához - szavazati jog nélküli igazgatótanácsi taggal kell rendelkeznie.
(18)
Tekintettel a Támogatási Hivatal feladatainak jellegére, valamint az ügyvezető igazgató szerepére, továbbá abból a célból, hogy az Európai Parlament számára lehetővé váljon a kiválasztott jelölttel kapcsolatos vélemény elfogadása a jelölt kinevezését és megbízatása lehetséges meghosszabbítását megelőzően, az ügyvezető igazgatót fel kell kérni, hogy tegyen nyilatkozatot, és válaszoljon az Európai Parlament illetékes bizottsága vagy bizottságai által feltett kérdésekre. Az ügyvezető igazgató továbbá éves jelentést köteles benyújtani az Európai Parlamentnek. Ezen felül az Európai Parlamentnek lehetősége van arra, hogy felkérje az ügyvezető igazgatót, hogy számoljon be feladatai végrehajtásáról.
(19)
A Támogatási Hivatal teljes autonómiájának és függetlenségének biztosítása érdekében szükséges, hogy saját költségvetéssel rendelkezzen, amelynek bevételei elsősorban uniós hozzájárulásból származnak. Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság között 2006. május 17-én létrejött, a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló intézményközi megállapodás (5) 47. pontjában foglaltaknak megfelelően a Támogatási Hivatal finanszírozásáról a költségvetési hatóságnak megegyezésre kell jutnia. Az Unió költségvetési eljárásának alkalmazhatónak kell lennie az Unió hozzájárulására, valamint minden, az Európai Unió általános költségvetése terhére nyújtott támogatásra. A könyvelés ellenőrzését a Számvevőszéknek kell végeznie.
(20)
A Hivatalnak együtt kell működnie harmadik országokmenekültügyi hatóságaival és az e rendelet hatálya alá tartozó kérdésekben hatáskörrel rendelkező nemzetközi szervezetekkel, valamint harmadik országokkal az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSz.) vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően megkötött munkamegállapodások keretében.
(21)
Az Európai Unióról szóló szerződéshez (EUSz.) és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló jegyzőkönyv 3. cikkének megfelelően az Egyesült Királyság és Írország 2009. május 18-én kelt levelében bejelentette, hogy részt kíván venni e rendelet elfogadásában és alkalmazásában.
(22)
Az EUSz-hez és az EUMSz-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek e rendelet elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.
(23)
Tekintve, hogy Dánia tagállami minőségében eddig hozzájárult a tagállamok között a menekültügyi kérdésekben való gyakorlati együttműködéshez, a Támogatási Hivatalnak elő kell segítenie a Dániával folytatott operatív együttműködést. E célból a dán képviselőt meg kell hívni az igazgatótanács valamennyi ülésére, az igazgatótanács ezen felül dönthet arról, hogy adott esetben dán megfigyelőket hív meg a munkacsoportok üléseire.
(24)
Céljának elérése érdekében szükséges, hogy a Támogatási Hivatal nyitott legyen azon országok részvételére, amelyek megállapodást kötöttek az Európai Unióval, amely alapján az e rendelet hatálya alá tartozó területen elfogadták és alkalmazzák az uniós jogot (ílyen ország különösen Izland, Liechtenstein Norvégia és Svájc). A Támogatási Hivatal - a Bizottság egyetértésével - az Európai Unióról szóló szerződés rendelkezéseinek megfelelően munkamegállapodásokat köthet olyan országokkal is, amelyek nem tartoznak azon harmadik országok közé, amelyek az Európai Unióval megállapodást kötöttek, amely alapján az uniós jogot elfogadták és alkalmazzák. Ugyanakkor a Támogatási Hivatal semmilyen esetben sem alakíthat ki autonóm külpolitikát.
(25)
Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (6) (a költségvetési rendelet), és különösen annak 185. cikke alkalmazandó a Támogatási Hivatalra.
(26)
Az Európai Csalásellenes Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló, 1999. május 25-i 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet (7) korlátozás nélkül alkalmazni kell a Támogatási Hivatalra, amelynek csatlakoznia kell az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott belső vizsgálatokról szóló, az Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága közötti 1999. május 25-i intézményközi megállapodáshoz (8).
(27)
Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet (9) alkalmazni kell a Támogatási Hivatalra.
(28)
A személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet (10) alkalmazni kell a személyes adatok Támogatási Hivatal általi feldolgozására.
(29)
A Támogatási Hivatalnak a székhelyt biztosító tagállamban való elhelyezéshez szükséges rendelkezéseket, valamint a Támogatási Hivatal személyi állományára és családtagjaikra alkalmazandó különös szabályokat a székhely-megállapodásban szükséges megállapítani. A fogadó tagállam a Támogatási Hivatal megfelelő működése érdekében köteles a lehető legjobb feltételeket biztosítani, ideértve a gyermekek iskoláztatását és a közlekedési lehetőségeket is, hogy a Támogatási Hivatal a lehető legszélesebb földrajzi körből tudjon magas színvonalú személyi állományt vonzani.
(30)
Mivel e rendelet céljait - nevezetesen a KEMR megvalósításának javításához való hozzájárulást, a tagállamok közötti gyakorlati menekültügyi együttműködés megkönnyítését, összehangolását és megerősítését és az azon tagállamoknak nyújtott operatív segítség nyújtását és/vagy koordinálását, amelyek menekültügyi és befogadási rendszere különösen nagy terhelésnek van kitéve - a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért azok az intézkedés léptéke és hatása miatt uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az EUMSz. 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(31)
Ez a rendelet tiszteletben tartja különösen az Európai Unió Alapjogi Chartája által elismert alapvető jogokat, valamint betartja az abban kifejezésre juttatott alapelveket, és a Charta 18. cikkében elismert menedékjognak megfelelően alkalmazandó,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
AZ EURÓPAI MENEKÜLTÜGYI TÁMOGATÁSI HIVATAL LÉTREHOZÁSA ÉS CÉLJA
1. cikk
Az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal létrehozása
Ezzel a rendelettel létrejön az Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal (a Támogatási Hivatal) annak érdekében, hogy hozzájáruljon a közös európai menekültügyi rendszer (KEMR) megvalósításának javításához, megerősítse a tagállamok között a menekültügy terén folytatott gyakorlati együttműködést, és segítséget nyújtson és/vagy koordinálja az azon tagállamoknak nyújtott operatív támogatást, amelyek menekültügyi és befogadási rendszere különösen nagy terhelésnek van kitéve.
2. cikk
A Támogatási Hivatal célja
(1) A Támogatási Hivatal a menekültügy számos vonatkozása tekintetében megkönnyíti, koordinálja és megerősíti a tagállamok közötti gyakorlati együttműködést, és segíti a KEMR jobb végrehajtását. E tekintetben a Támogatási Hivatal teljes körűen részt vesz a KEMR külső dimenziójában.
(2) A Támogatási Hivatal hatékony operatív támogatást biztosít azon tagállamok számára, amelyek menekültügyi és befogadási rendszere különösen nagy terhelésnek van kitéve, és ehhez igénybe veszi a rendelkezésére álló valamennyi hasznos forrást, ami magában foglalhatja a tagállamok által e rendeletben meghatározott feltételek szerint szolgáltatott források koordinálását.
(3) A Támogatási Hivatal tudományos és technikai segítséget biztosít az Unió szakpolitikájához és jogalkotásához minden olyan területen, amely közvetlen vagy közvetett hatással van a menekültügyre, annak érdekében, hogy teljes mértékű támogatást nyújthasson a menekültügyi gyakorlati együttműködéshez, és hatékonyan láthassa el feladatait. A Támogatási Hivatal az e területekhez tartozó minden kérdésben az információk független forrása.
(4) A Támogatási Hivatal olyan körülmények között teljesíti küldetését, amelyek lehetővé teszik számára, hogy - függetlensége, az általa nyújtott segítség és az általa terjesztett információk tudományos és szakmai minősége, eljárásainak és működési módszereinek átláthatósága, a rá bízott feladatok ellátása során tanúsított gondossága, valamint a megbízatása teljesítéséhez szükséges informatikai támogatás alapján - mértékadó intézménnyé váljon.
(5) A Támogatási Hivatal szorosan együttműködik a tagállamok menekültügyi hatóságaival és a nemzeti bevándorlási, menekültügyi és egyéb szolgálatokkal is, valamint a Bizottsággal. A Támogatási Hivatal az Unió egyéb vonatkozó szervei számára kijelölt feladatok sérelme nélkül végzi feladatait, és szorosan együttműködik e szervekkel és az UNHCR-rel.
(6) A Támogatási Hivatal nem rendelkezhet jogkörrel azon döntésekkel kapcsolatban, amelyeket a tagállamok menekültügyi hatóságai a nemzetközi védelem iránti egyéni kérelmek ügyében hoznak.
2. FEJEZET
A HIVATAL FELADATAI
1. SZAKASZ
A gyakorlati menekültügyi együttműködés támogatása
3. cikk
Legjobb gyakorlatok
A Támogatási Hivatal megszervezi, támogatja és koordinálja az olyan tevékenységeket, amelyek lehetővé teszik a tagállamok közötti információcserét, valamint a legjobb gyakorlatok azonosítását és cseréjét a menekültügy területén.
4. cikk
A származási országokkal kapcsolatos információk
A Támogatási Hivatal megszervezi, támogatja és koordinálja a származási országokra vonatkozó információkkal kapcsolatos tevékenységeket, így különösen:
a)
valamennyi vonatkozó információforrás - így a kormányzati, nem kormányzati és nemzetközi szervezetektől, valamint az uniós intézményektől és szervektől nyert információk - felhasználásával átlátható és pártatlan módon a nemzetközi védelmet kérelmező személyek származási országára vonatkozó releváns, megbízható, pontos és naprakész információk összegyűjtését;
b)
az a) ponttal összhangban összegyűjtött információk alapján a származási országokról szóló jelentések elkészítését;
c)
a származási országokra vonatkozó információkat fogadó portál létrehozatalát és fejlesztését, valamint fenntartását abból a célból, hogy biztosítsa az átláthatóságot, és az ilyen információkhoz a 42. cikkel összhangban történő hozzáférésére vonatkozó szabályokat;
d)
egységes formátum és módszertan kialakítását a származási országokra vonatkozó információk bemutatására, ellenőrzésére és felhasználására;
e)
a származási országokra vonatkozó információk átlátható elemzését abból a célból, hogy előmozdítsa az értékelési feltételek közelítését, és adott esetben felhasználja az egy vagy több munkacsoport találkozóin elért eredményeket. Ezen elemzés nem irányulhat arra, hogy a nemzetközi védelem iránti kérelmek elfogadása vagy elutasítása tekintetében iránymutatásokat adjon a tagállamoknak.
5. cikk
A nemzetközi védelmet élvezők Unión belüli áthelyezéséhez nyújtott támogatás
Azon tagállamok esetében, amelyek menekültügyi és befogadási rendszere - különösen földrajzi vagy demográfiai helyzetükből adódóan - sajátos és aránytalan terhelésnek van kitéve, a Támogatási Hivatal előmozdítja, elősegíti és koordinálja az információcserét és minden egyéb olyan tevékenységet, amely az Unión belüli áthelyezéssel kapcsolatos. Az Unión belüli áthelyezés csak a tagállamok közötti megállapodás alapján és a nemzetközi védelmet élvező személy hozzájárulásával történhet, továbbá adott esetben az UNHCR-rel folytatott konzultáció mellett.
6. cikk
Képzésekhez nyújtott támogatás
(1) A Támogatási Hivatal létrehozza és fejleszti a nemzeti igazgatási szervek és bíróságok, valamint a tagállamok menekültügyben hatáskörrel rendelkező bármilyen más nemzeti szolgálatainak tagjai számára tartott képzéseket. A képzésben való részvétel nem sérti a nemzeti rendszereket és eljárásokat.
A Támogatási Hivatal a képzést a tagállamok menekültügyi hatóságaival szoros együttműködésben dolgozza ki, és adott esetben felhasználja a tudományos intézmények és más vonatkozó szervezetek szakértelmét.
(2) A Támogatási Hivatal európai menekültügyi képzési programot irányít és alakít ki, az e téren folytatott meglévő uniós együttműködés figyelembevételével.
(3) A Támogatási Hivatal által ajánlott képzések éppúgy lehetnek általános jellegűek, mint specifikusak vagy tematikusak, és a szakoktatók képzésének módszertanára is kiterjedhetnek.
(4) A menekültügyi kérdésekre vonatkozó tudással és készségekkel kapcsolatos specifikus vagy tematikus képzések többek között a következőket tartalmazzák:
a)
nemzetközi emberi jogok és az Unió menekültügyi vívmányai, beleértve a különös jogi és esetjogi kérdéseket;
b)
a kiskorúak, veszélyeztetett és különleges igényű személyek menedékkérelmének kezelésével kapcsolatos kérdések;
c)
interjútechnikák;
d)
orvosi és jogi szakértői jelentések felhasználása a menekültügyi eljárásokban;
e)
a származási országokkal kapcsolatos információk kialakításával és felhasználásával kapcsolatos kérdések;
f)
a befogadás feltételei, ideértve a veszélyeztetett csoportoknak és a kínzás áldozataira fordított különös figyelem.
(5) A felajánlott képzéseknek magas szintűeknek kell lenniük, valamint meg kell határozniuk az alapelveket és a legjobb gyakorlatokat a gyakorlatok, a közigazgatási módszerek, döntések és a joggyakorlat egymáshoz közelítésének javítása érdekében, a nemzeti bíróságok függetlenségének teljes tiszteletben tartása mellett.
(6) A 15. cikkben említett menekültügyi intervenciós szakértői állomány szakértői számára a Támogatási Hivatal az általuk ellátandó feladatokhoz és szerepkörökhöz kapcsolódó célzott képzéseket, továbbá - a Hivatal éves munkaprogramjában szereplő, a szakmai képzéseket és gyakorlatokat tartalmazó ütemterv alapján - rendszeres gyakorlatokat szervez.
(7) A Támogatási Hivatal képzési tevékenységeket szervezhet a tagállamokkal együttműködésben azok területén.
7. cikk
A KEMR külső dimenzióinak támogatása
A Támogatási Hivatal - a Bizottsággal egyetértésben - koordinálja a KEMR külső dimenziójára vonatkozó eszközök és mechanizmusok végrehajtásával kapcsolatos kérdésekre vonatkozóan kezdeményezett információcserét és egyéb fellépéseket.
A Támogatási Hivatal koordinálja az áttelepítésre vonatkozóan a tagállamok által kezdeményezett információcseréket és egyéb fellépéseket, amelyek célja, hogy eleget tegyenek a harmadik országokban tartózkodó menekültek nemzetközi védelmi szükségleteinek, és szolidaritást vállaljanak a fogadó országokkal.
Megbízatásának keretében és a 49. cikk értelmében a Támogatási Hivatal technikai kérdésekben együttműködhet harmadik országok hatáskörrel rendelkező hatóságaival, különösen a harmadik országok saját menekültügyi és befogadási rendszerei kapacitásépítő tevékenységének előmozdítása és segítése, valamint a regionális védelmi programok és más, a fenntartható megoldások szempontjából lényeges fellépések végrehajtása céljából.
2. SZAKASZ
A különösen nagy terhelésnek kitett tagállamok támogatása
8. cikk
A menekültügyi és befogadási rendszerre nehezedő különösen nagy terhelés
A Támogatási Hivatal koordinál és támogat valamennyi közös fellépést, amelyet azon tagállamok megsegítésére tesznek, amelyek menekültügyi és befogadási rendszere különösen nagy terhelésnek van kitéve, amely különösen nehéz és sürgető kihívás elé állítja a befogadási rendszerük kapacitását és menekültügyi rendszerüket. E terhelés jellemzője lehet, hogy hirtelen nagy számban érkeznek harmadik országbeli állampolgárok, akiknek nemzetközi védelemre lehet szükségük, továbbá e terhelés adódhat a tagállam földrajzi vagy demográfiai helyzetéből.
9. cikk
Információk gyűjtése és elemzése
(1) A különösen nagy terhelésnek kitett tagállamok szükségleteinek felmérése érdekében a Támogatási Hivatal különösen a tagállamok és az UNHCR, valamint adott esetben más vonatkozó szervezetek által szolgáltatott információk alapján összegyűjt minden olyan lényeges információt, amely lehetővé teszi a különösen nagy terhelés megoldását célzó - a 10. cikkben említett - vészhelyzeti intézkedések azonosítását, előkészítését és meghatározását.
(2) A Támogatási Hivatal a különösen nagy terhelésnek kitett tagállamok által szolgáltatott adatok alapján rendszeresen számba veszi, összegyűjti és elemzi a rendelkezésre álló struktúrákra és személyi állományra vonatkozó információkat különösen a fordítás és tolmácsolás területén, a származási országokra és a menekültügyi akták feldolgozásának és kezelésének segítésére vonatkozó információkat csakúgy, mint a különösen nagy terhelésnek kitett tagállamok menekültügyi befogadó képességét annak érdekében, hogy elősegítse a különböző tagállamok menekültügyi hatóságainak gyors és megbízható kölcsönös tájékoztatását.
(3) A Támogatási Hivatal elemzi a hirtelen nagy számban érkező harmadik országbeli állampolgárokra vonatkozó adatokat, akik a menekültügyi és befogadási rendszerekre nézve különösen nagy terhelést jelentenek, és biztosítja a lényeges információk gyors cseréjét a tagállamok és a Bizottság között. A Támogatási Hivatal felhasználja a meglévő korai figyelmeztető rendszereket és mechanizmusokat, és szükség esetén saját célra is létrehoz egy korai figyelmeztető rendszert.
10. cikk
Fellépések a tagállamok támogatására
Az érintett tagállamok kérésére a Támogatási Hivatal koordinálja a menekültügyi és befogadási rendszerük tekintetében különösen nagy terhelésnek kitett tagállamok támogatására tett fellépéseket, ideértve az alábbiak koordinálását:
a)
azon fellépések, amelyekkel a különösen nagy terhelésnek kitett tagállamok számára megkönnyítik a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok által megvizsgált menedékkérelmek elsődleges elemzését;
b)
azon fellépések, amelyekkel a különösen nagy terhelésnek kitett tagállamokat segítik, hogy a megfelelő befogadási kapacitásokat - különösen a szükségszállásokat, a szállítást és az orvosi ellátást - rendelkezésre bocsáthassák;
c)
a menekültügyi támogató csoportok, amelyek működéséről e rendelet 3. fejezete rendelkezik.
3. SZAKASZ
Hozzájárulás a kemr végrehajtásához
11. cikk
Információk gyűjtése és cseréje
(1) A Támogatási Hivatal megszervezi, koordinálja és előmozdítja a tagállamok menekültügyi hatóságai, illetve a Bizottság és a tagállamok menekültügyi hatóságai közötti, a menekültügy területén elért uniósi vívmányok körébe tartozó valamennyi irányadó eszköz végrehajtására vonatkozó információcserét. E célból tényadatokat tartalmazó, jogi és ítélkezési gyakorlatot tartalmazó adatbázisokat hozhat létre a nemzeti, uniós és nemzetközi szintű menekültügyi eszközökre vonatkozóan, felhasználva többek között a meglévő megállapodásokat. A Támogatási Hivatalnak a 15. és 16. cikkben meghatározott egyéb tevékenységei sérelme nélkül, az említett adatbázisokban nem tárolhatók személyes adatok, kivéve, ha azokhoz a Támogatási Hivatal nyilvánosan hozzáférhető dokumentumokból jutott hozzá.
(2) A Támogatási Hivatal különösen a következő információkat gyűjti össze:
a)
a nemzetközi védelem iránti kérelmeknek a nemzeti közigazgatási szervek és hatóságok általi kezelése;
b)
a nemzeti menekültügyi jog és jogi fejlemények, beleértve az ítélkezési gyakorlatot is.
12. cikk
A Támogatási Hivatal jelentései és egyéb dokumentumai
(1) A Támogatási Hivatal évente jelentést készít a menekültügy helyzetéről az Unióban, az egyéb vonatkozó forrásokból már rendelkezésre álló információ kellő mértékű figyelembevételével. E jelentés keretében a Támogatási Hivatal értékeli az e rendelet alapján végzett fellépések eredményeit, és átfogó összehasonlító elemzést készít azokról annak érdekében, hogy javítsa a KEMR minőségét, következetességét és hatékonyságát.
(2) A Támogatási Hivatal - munkaprogramjával összhangban, illetve az igazgatótanács vagy a Bizottság kérésére, a tagállamok vagy az Európai Parlament véleményének kellő mértékű figyelembevételével - a munkacsoportjaival és a Bizottsággal folytatott szoros konzultációt követően technikai dokumentumokat - többek között iránymutatásokat és operatív kézikönyveket - fogadhat el a menekültügyi uniós eszközök végrehajtására vonatkozóan. Amennyiben az említett technikai dokumentumok a nemzetközi menekültjog bizonyos pontjaira hivatkoznak, kellően figyelembe kell venni az UNHCR vonatkozó iránymutatásait. E dokumentumok nem irányulhatnak arra, hogy a nemzetközi védelem iránti kérelmek elfogadása vagy elutasítása tekintetében iránymutatásokat adjanak a tagállamoknak.
3. FEJEZET
MENEKÜLTÜGYI TÁMOGATÓ CSOPORTOK
13. cikk
Koordináció
(1) A különösen nagy terhelésnek kitett tagállam vagy tagállamok felkérhetik a Támogatási Hivatalt menekültügyi támogató csoport kirendelésére. A kérelmező tagállam vagy tagállamok a 18. cikk (1) bekezdésével összhangban leírják különösen a helyzetet, tájékoztatnak a kirendelés iránti kérelem célkitűzéseiről és a kirendelés becsült követelményeiről.
(2) Ilyen kérelemre reagálva a Támogatási Hivatal a kérelmező tagállam vagy tagállamok részére koordinálhatja a szükséges technikai és operatív segítségnyújtást, valamint - a 18. cikkben említett műveleti terv alapján - a menekültügyi támogató csoportnak azon tagállam vagy tagállamok területére való, korlátozott időre történő kirendelését.
14. cikk
Szakmai segítségnyújtás
A menekültügyi támogató csoportok a 18. cikkben említett műveleti tervben elfogadottak értelmében rendelkezésre bocsátják a szakértelmüket a tagállamok számára az e rendelet 10. cikkének megfelelően biztosított támogató fellépések keretében, különösen a tolmácsolási szolgáltatások, a származási országokra vonatkozó információk és a menekültügyi akták feldolgozásának és kezelésének ismerete területén.
15. cikk
Menekültügyi intervenciós szakértői állomány
(1) Az ügyvezető igazgató javaslatára az igazgatótanács - szavazati joggal rendelkező tagjai háromnegyedes többségével - dönt a menekültügyi támogató csoportok rendelkezésére bocsátandó szakértők profiljáról és összlétszámáról (menekültügyi intervenciós szakértői állomány). A menekültügyi intervenciós szakértői állomány részeként a Támogatási Hivatal tolmácsjegyzéket hoz létre. Ugyanez az eljárás alkalmazandó a menekültügyi intervenciós szakértői állomány szakértői profiljának és összlétszámának bármely későbbi módosítására.
(2) A tagállamok a nemzeti intervenciós szakértői állományon keresztül hozzájárulnak a menekültügyi intervenciós szakértői állományhoz, és az előírt profiloknak megfelelően szakértőket javasolnak.
A tagállamok segítséget nyújtanak a Támogatási Hivatalnak a tolmácsoknak a tolmácsjegyzékbe való kijelölésében.
A tagállamok dönthetnek úgy, hogy kirendeléssel vagy video-konferencia útján bocsátják a tolmácsokat rendelkezésre.
16. cikk
Kirendelés
(1) A küldő tagállam megőrzi autonómiáját az alkalmazottak számának és a szakértők profiljának (nemzeti szakértői állomány) kiválasztása, valamint kirendelésük időtartama tekintetében. A Támogatási Hivatal kérésére a tagállamok rendelkezésre bocsátják kirendelés céljára ezeket a szakértőket, kivéve ha olyan helyzettel szembesülnek, amely lényegesen érinti a nemzeti feladatok ellátását, például, ha azt eredményezné, hogy a nemzetközi védelem iránt folyamodó személy jogállásának meghatározására irányuló eljárások lefolytatásához nem áll rendelkezésre elegendő számú alkalmazott. A tagállamok a Támogatási Hivatal kérésére a lehető legkorábban közlik a nemzeti szakértői állományukban szereplő azon szakértők számát, nevét és profilját, akiket a lehető legkorábban a menekültügyi támogató csoport tagjaiként módjukban áll rendelkezésre bocsátani.
(2) A menekültügyi támogató csoport összetételének meghatározásakor a Támogatási Hivatal ügyvezető igazgatója számításba veszi a kérelmező tagállam szempontjából felmerülő különleges körülményeket. A menekültügyi támogató csoport a 18. cikkben említett műveleti terv szerint jön létre.
17. cikk
A kirendelésre vonatkozó döntéshozatali eljárás
(1) Adott esetben az ügyvezető igazgató kiküldheti a Támogatási Hivatal szakértőit a kérelmező tagállam helyzetének értékelésére.
(2) Az ügyvezető igazgató a menekültügyi támogató csoportok kirendelésére irányuló bármely kérelemről haladéktalanul tájékoztatja az igazgatótanácsot.
(3) Az ügyvezető igazgató a menekültügyi támogató csoportok kirendelésére vonatkozó kérelmet illetően a lehető legkorábban, de a kérelem kézhezvételét követő legkésőbb öt munkanapon belül határoz. Az ügyvezető igazgató egyidejűleg írásban értesíti az indokolást tartalmazó határozatról a kérelmező tagállamot és az igazgatótanácsot.
(4) Amennyiben az ügyvezető igazgató egy vagy több menekültügyi támogató csoport kirendeléséről határoz, a 18. cikkel összhangban a Támogatási Hivatal és a kérelmező tagállam haladéktalanul műveleti tervet készít.
(5) E terv elfogadását követően az ügyvezető igazgató tájékoztatja a szükséges számról és profilokról a kirendelendő szakértőket küldő tagállamokat. A kirendelés tervezett időpontját is tartalmazó ezen információt írásban meg kell küldeni a 19. cikkben említett nemzeti kapcsolattartó pontoknak. A műveleti terv másolatát szintén meg kell küldeni a részükre.
(6) Az ügyvezető igazgató távollétében vagy akadályoztatása esetén az őt helyettesítő osztályvezető hozza meg a menekültügyi támogató csoport kirendelésére vonatkozó döntéseket.
18. cikk
Műveleti terv
(1) Az ügyvezető igazgató és a kérelmező tagállam megállapodik a menekültügyi támogató csoportok kirendelési feltételeit részletesen meghatározó műveleti tervben. A műveleti terv a következő elemeket foglalja magában:
a)
helyzetleírás a kirendelés eljárási módjával és célkitűzéseivel, beleértve a műveleti célkitűzést;
b)
a menekültügyi támogató csoportok kirendelésének előrelátható időtartama;
c)
a menekültügyi támogató csoportok földrajzi illetékességi területe a kérelmező tagállamban, ahova a csoportokat kirendelik;
d)
a feladatok és különleges utasítások leírása a menekültügyi támogató csoport tagjai számára, beleértve azon adatbázisokét, amelyekbe betekinthetnek, illetve azon felszerelésekét, amelyek használatát a kérelmező tagállamban engedélyezték; és
e)
a menekültügyi támogató csoportok összetétele.
(2) A műveleti terv minden módosításához és kiigazításához az ügyvezető igazgató és a kérelmező tagállam beleegyezése szükséges. A módosított vagy kiigazított műveleti terv másolatát a Támogatási Hivatal haladéktalanul megküldi a részt vevő tagállamoknak.
19. cikk
Nemzeti kapcsolattartó pont
Minden egyes tagállam nemzeti kapcsolattartó pontot jelöl ki, amelynek feladata a Támogatási Hivatallal való kapcsolattartás a menekültügyi támogató csoportokra vonatkozó minden kérdésben.
20. cikk
Uniós kapcsolattartó pont
(1) Az ügyvezető igazgató kijelöli a Támogatási Hivatal egy vagy több szakértőjét, akik a koordinációért felelős uniós kapcsolattartóként járnak el. Az ügyvezető igazgató e kijelölésekről értesíti a fogadó tagállamot.
(2) Az uniós kapcsolattartó pont a Támogatási Hivatal nevében a menekültügyi támogató csoport kirendelésének minden vonatkozásában eljár. Az uniós kapcsolattartó pont különösen:
a)
kapcsolatot tart a Támogatási Hivatal és a fogadó tagállam között;
b)
kapcsolatot tart a Támogatási Hivatal és a menekültügyi támogató csoportok tagjai között, és a Támogatási Hivatal nevében segítséget nyújt a menekültügyi támogató csoportok kirendelésének körülményeihez kapcsolódó bármely kérdésben;
c)
ellenőrzi a műveleti terv megfelelő végrehajtását; és
d)
beszámol a Támogatási Hivatalnak a menekültügyi támogató csoportok kirendelésének minden vonatkozásáról.
(3) Az ügyvezető igazgató felhatalmazhatja az uniós kapcsolattartó pontot, hogy járuljon hozzá a műveleti terv és a menekültügyi támogató csoportok kirendelése kapcsán felmerülő viták rendezéséhez.
(4) Feladatai ellátása során az uniós kapcsolattartó pont kizárólag a Támogatási Hivataltól fogadhat el utasításokat.
21. cikk
Polgári jogi felelősség
(1) Amikor valamely menekültügyi támogató csoport tagjai a fogadó tagállamban feladatot látnak el, a műveleteik teljesítése során az általuk okozott minden kárért a fogadó tagállam felel, nemzeti jogával összhangban.
(2) Amennyiben e kár súlyos gondatlanság vagy szándékos kötelezettségszegés eredménye, a fogadó tagállam a küldő tagállamhoz fordulhat a sértettek vagy a nevükben eljárni jogosult személyek részére fizetett összegeknek a küldő tagállam általi visszatérítéséért.
(3) Harmadik személyekkel szemben fennálló jogai gyakorlásának sérelme nélkül és a súlyos gondatlanság vagy a szándékos kötelezettségszegés esetei kivételével minden tagállam lemond az esetleg elszenvedett károk megtérítése iránti, a fogadó tagállammal vagy bármely egyéb tagállammal szemben fennálló valamennyi követeléséről.
(4) A tagállamok között az e cikk (2) és (3) bekezdésének alkalmazásával kapcsolatban felmerülő, egymás között tárgyalás útján nem rendezhető vitás kérdéseket a tagállamok EUMSz. 273. cikkével összhangban a Bíróság elé terjesztik.
(5) A kirendelés időtartama alatt a Támogatási Hivatal felszerelésében okozott kárral kapcsolatos költségeket - a harmadik személyekkel szemben fennálló jogai gyakorlásának sérelme nélkül - a Támogatási Hivatal állja, a súlyos gondatlanság vagy szándékos kötelezettségszegés eseteinek kivételével.
22. cikk
Büntetőjogi felelősség
A menekültügyi támogató csoport kirendelése során a menekültügyi támogató csoport tagjai bármely ellenük vagy általuk elkövetett bűncselekmény tekintetében a fogadó tagállam köztisztviselőivel azonos elbírálás alá esnek.
23. cikk
Költségek
Ha a tagállamok szakértőiket a menekültügyi támogató csoportok kirendelése céljából rendelkezésre bocsátják, a Támogatási Hivatal fedezi a következőkkel kapcsolatban felmerülő költségeket:
a)
utazás a küldő tagállamból a fogadó tagállamba, illetve a fogadó tagállamból a küldő tagállamba;
b)
oltások;
c)
a szükséges különleges biztosítások;
d)
az egészségügyi ellátás;
e)
napidíjak, beleértve a szállást;
f)
a Támogatási Hivatal műszaki felszereléséhez kapcsolódó költségek; és
g)
szakértői díjak.
4. FEJEZET
A HIVATAL FELÉPÍTÉSE
24. cikk
A Hivatal vezetési és igazgatási szerkezete
A Támogatási Hivatal vezetési és igazgatási szerkezete a következőkből áll:
a)
az igazgatótanács;
b)
az ügyvezető igazgató és a Támogatási Hivatal személyzete.
A Támogatási Hivatal vezetési és igazgatási szerkezete magában foglalhatja a végrehajtó bizottságot, amennyiben annak létrehozására a 29. cikk (2) bekezdésével összhangban sor kerül.
25. cikk
Az igazgatótanács összetétele
(1) Az igazgatótanácsba minden, e rendelet által kötelezett tagállam egy-egy, a Bizottság pedig két tagot nevez ki.
(2) A póttag képviselheti vagy kísérheti az igazgatótanács minden egyes tagját; a póttag, amennyiben tagot kísér, szavazati jog nélkül van jelen.
(3) Az igazgatótanács tagjait a menekültügy terén szerzett tapasztalatuk, szakmai felelősségük és magas szintű szakértelmük alapján nevezik ki.
(4) Az UNHCR képviselője szavazati jog nélkül tagja a Támogatási Hivatal igazgatótanácsának.
(5) Az igazgatótanács tagjainak megbízatása három évre szól. Megbízatásuk megújítható. Megbízatásuk lejártakor vagy lemondás esetén a tagok mindaddig Támogatási Hivatalban maradnak, ameddig a megbízatásuk megújításáról vagy helyettesítésükről gondoskodnak.
26. cikk
Az igazgatótanács elnöksége
(1) Az igazgatótanács szavazati joggal rendelkező tagjai közül megválasztja az elnököt és az alelnököt. Az alelnök automatikusan helyettesíti az elnököt, amennyiben ez utóbbi feladatainak ellátásában akadályoztatva van.
(2) Az elnök és az alelnök megbízatása három évre szól, és csak egy alkalommal újítható meg. Amennyiben igazgatótanácsi tagságuk elnöki vagy alelnöki megbízatásuk idején jár le, ezzel egyidejűleg elnöki vagy alelnöki megbízatásuk is automatikusan lejár.
27. cikk
Az igazgatótanács ülései
(1) Az igazgatótanács üléseit annak elnöke hívja össze. Az üléseken az ügyvezető igazgató is részt vesz. Az UNCHR nem vesz részt az üléseken, amennyiben az igazgatótanács a 29. cikk (1) bekezdésének b), h), i), j) és m) pontjában és a 29. cikk (2) bekezdésében foglalt feladatokat látja el, továbbá amennyiben az igazgatótanács arról dönt, hogy pénzügyi forrásokat bocsát rendelkezésre azon tevékenységek finanszírozására, amelyek lehetővé teszik a Támogatási Hivatal számára, hogy részesüljön az UNHCR menekültügyi szakértelméből az 50. cikkben foglaltaknak megfelelően.
(2) Az igazgatótanács évente legalább két rendes ülést tart. Ezenkívül az elnök vagy a tagok egyharmadának kérésére is összeül.
(3) Az igazgatótanács meghívhat bárkit, hogy megfigyelőként részt vegyen ülésein, akinek a véleménye érdeklődésre tarthat számot.
Dániát meg kell hívni az igazgatótanács üléseire.
(4) Az igazgatótanács tagjait - figyelemmel eljárási szabályzatának rendelkezéseire is - tanácsadók vagy szakértők segíthetik.
(5) Az igazgatótanács titkárságát a Támogatási Hivatal biztosítja.
28. cikk
A szavazás módja
(1) Eltérő rendelkezés hiányában, az igazgatótanács a szavazati joggal rendelkező tagjainak abszolút többségével fogadja el határozatait. Minden szavazati joggal rendelkező tag egy szavazattal rendelkezik. Valamely tag távolléte esetén helyettese gyakorolja annak szavazati jogát.
(2) Az ügyvezető igazgató nem szavazhat.
(3) Az elnök részt vesz a szavazáson.
(4) Azon tagállamok, amelyek nem vesznek részt teljes körűen az uniós vívmányokban a menekültügy területén, nem szavazhatnak, amikor az igazgatótanács e rendelet 29. cikke (1) bekezdésének e) pontja alá tartozó kérdésben határoz, és amennyiben a szóban forgó technikai dokumentum kizárólag olyan menekültügyi uniós eszközre vonatkozik, amely az említett tagállamokat nem kötelezi.
(5) Az igazgatótanács eljárási szabályzata rögzíti a szavazás részletes módját, különösen azon feltételeket, amelyek alapján egy tag egy másik tag nevében eljárhat, valamint adott esetben a határozatképesség feltételeit.
29. cikk
Az igazgatótanács feladatai
(1) Az igazgatótanács biztosítja, hogy a Támogatási Hivatal elvégezze a rábízott feladatokat. Az igazgatótanács a Támogatási Hivatal tervezését és felügyeletét ellátó testület. Az igazgatótanács különösen az alábbi feladatokat látja el:
a)
a szavazati joggal rendelkező tagok háromnegyedes többségével és a Bizottság véleményének kézhezvételét követően elfogadja eljárási szabályzatát;
b)
a 30. cikknek megfelelően kinevezi az ügyvezető igazgatót, fegyelmi jogkört gyakorol az ügyvezető igazgató felett, és adott esetben felfüggeszti vagy felmenti hivatalából;
c)
elfogadja a Támogatási Hivatal tevékenységéről szóló éves általános jelentést, és azt a következő év június 15-ig megküldi az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Számvevőszéknek. Az éves általános jelentést közzé kell tenni;
d)
elfogadja az uniós menekültügyi helyzetről szóló éves jelentést a 12. cikk (1) bekezdésének megfelelően. A jelentést az Európai Parlament elé kell terjeszteni. A Tanács és a Bizottság kérheti, hogy a jelentést számukra is terjesszék elő;
e)
elfogadja a 12. cikk (2) bekezdésében említett technikai dokumentumokat;
f)
minden év szeptember 30. előtt, az ügyvezető igazgató által előterjesztett tervezet alapján és a Bizottság véleményének megérkezése után - a szavazati joggal rendelkező tagok háromnegyedes többségével - elfogadja a Hivatal következő évre szóló munkaprogramját, majd megküldi azt az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Bizottságnak. Ezt a munkaprogramot az Unió éves költségvetési eljárásával és az Unió menekültügyre vonatkozó jogalkotási munkaprogramjával összhangban kell elfogadni;
g)
az 5. fejezetben meghatározott módon gyakorolja a Támogatási Hivatal költségvetésével összefüggésben álló feladatait;
h)
e rendelet 42. cikkével összhangban elfogadja az 1049/2001/EK rendelet végrehajtását célzó részletes szabályokat;
i)
a 38. cikkel összhangban meghatározza a Támogatási Hivatal személyzeti politikáját;
j)
a Bizottság véleményének kikérése után elfogadja a többéves személyzeti politikai tervet;
k)
meghoz minden döntést a Támogatási Hivatal e rendeletben meghatározott megbízatásának teljesítése érdekében;
l)
meghoz minden döntést az e rendeletben előírt információs rendszer létrehozására, szükség esetén továbbfejlesztésére, és ideértve a 4. cikk c) pontjában említett információs portálra vonatkozó döntéseket; és
m)
meghoz minden döntést a Támogatási Hivatal belső szervezeti felépítésének létrehozatalára, és adott esetben módosítására vonatkozóan.
(2) Az igazgatótanács végrehajtó bizottságot állíthat fel, amely az igazgatótanács által elfogadandó határozatok, munkaprogram és tevékenységek előkészítésében segíti az igazgatótanácsot és az ügyvezető igazgatót, és amely szükség szerint, sürgősség esetén az igazgatótanács nevében ideiglenes határozatokat hoz.
A végrehajtó bizottság az igazgatótanács tagjai közül kiválasztott nyolc tagból áll, közülük egy az igazgatótanács Bizottságot képviselő tagja. A végrehajtó bizottság tagjainak megbízatási ideje azonos az igazgatótanács tagjaiéval.
Az UNHCR képviselői vagy bárki, akinek a véleménye érdeklődésre tarthat számot - a végrehajtó bizottság kérésére - szavazati jog nélkül részt vehet a végrehajtó bizottság ülésein.
A Támogatási Hivatal eljárási szabályzatában megállapítja a végrehajtó bizottság működési eljárásait, és ezen eljárásokat nyilvánosságra hozza.
30. cikk
Az ügyvezető igazgató kinevezése
(1) A Hivatal ügyvezető igazgatóját az igazgatótanács nevezi ki ötéves időtartamra a Bizottság által megrendezett nyílt versenyvizsga keretében meghatározott alkalmas jelöltek közül. A kiválasztási eljárás keretében közzé kell tenni az ajánlattételi felhívást az Európai Unió Hivatalos Lapjában és egyéb helyeken. Az igazgatótanács új eljárás indítását kérheti, amennyiben nincs megelégedve az első listán szereplő egyetlen jelölt alkalmasságával sem. Az ügyvezető igazgatót személyes érdemei, a menekültügy területén szerzett tapasztalatai, valamint igazgatási és irányítási képességei alapján nevezik ki. Az igazgatótanács által kiválasztott jelöltet kinevezése előtt felkérik, hogy az Európai Parlament illetékes bizottsága vagy bizottságai előtt tegyen nyilatkozatot, és válaszoljon a bizottsági tagok által feltett kérdésekre.
A nyilatkozatot követően az Európai Parlament véleményt fogadhat el, amelyben kifejti a kiválasztott jelölttel kapcsolatos véleményt. Az igazgatótanács tájékoztatja az Európai Parlamentet arról, hogy véleményét milyen módon vette figyelembe. A jelölt kinevezéséig a véleményt személyes és bizalmas információként kell kezelni.
Az ügyvezető igazgató ötéves megbízatási idejének utolsó kilenc hónapja során a Bizottság értékelést végez, amelyben különösen az alábbiakat veszi figyelembe:
-
az ügyvezető igazgató teljesítménye; és
-
a Támogatási Hivatal feladatai és szükségletei az elkövetkező években.
(2) Az igazgatótanács figyelembe véve az értékelést, és kizárólag amennyiben a Támogatási Hivatal feladatai és szükségletei indokolják, egy alkalommal, legfeljebb hároméves időtartamra meghosszabbíthatja az ügyvezető igazgató megbízatását.
(3) Az igazgatótanács tájékoztatja az Európai Parlamentet az ügyvezető igazgató megbízatásának meghosszabbításával kapcsolatos szándékáról. A megbízatás meghosszabbítását megelőző hónapban az ügyvezető igazgatót felkérik, hogy az Európai Parlament illetékes bizottsága vagy bizottságai előtt tegyen nyilatkozatot, és válaszoljon a bizottsági tagok által feltett kérdésekre.
31. cikk
Az ügyvezető igazgató feladatai
(1) A Támogatási Hivatalt a feladatai gyakorlásában független ügyvezető igazgató irányítja. Az ügyvezető igazgató tevékenységéért felelősséggel tartozik az igazgatótanácsnak.
(2) Az ügyvezető igazgató - a Bizottság, az igazgatótanács vagy, ha létrehoznak ilyet, a végrehajtó bizottság hatáskörének sérelme nélkül - egyik kormánytól vagy más szervtől sem kérhet vagy fogadhat el utasítást.
(3) Az ügyvezető igazgató felkérésre jelentést tesz az Európai Parlamentnek feladatai ellátásáról. A Tanács felkérheti az ügyvezető igazgatót, hogy számoljon be feladatai ellátásáról.
(4) Az ügyvezető igazgató a Támogatási Hivatal jogi képviselője.
(5) Az ügyvezető igazgató munkáját egy vagy több osztályvezető segítheti. Távolléte vagy akadályoztatása esetén az ügyvezető igazgatót az egyik osztályvezető helyettesíti.
(6) Az ügyvezető igazgató feladata a Támogatási Hivatal igazgatási irányítása és az e rendelet által rá bízott feladatok végrehajtása. Az ügyvezető igazgató feladatai különösen:
a)
a Támogatási Hivatal napi szintű igazgatása;
b)
a Támogatási Hivatal munkaprogramjának kidolgozása a Bizottság véleményének kézhezvételét követően;
c)
az igazgatótanács által elfogadott munkaprogramok és döntések végrehajtása;
d)
a származási országokról szóló, a 4. cikk b) pontjában meghatározott jelentések elkészítése;
e)
a Támogatási Hivatal pénzügyi szabályzata tervezetének elkészítése, hogy azt az igazgatótanács a 37. cikk értelmében elfogadhassa, valamint a szabályzat végrehajtási szabályainak elkészítése;
f)
a Támogatási Hivatal előirányzott bevételeit és kiadásait tartalmazó költségvetési tervezet előkészítése és a költségvetés végrehajtása;
g)
a Támogatási Hivatal személyi állományával kapcsolatosan a 38. cikkben meghatározott hatáskörök gyakorlása;
h)
valamennyi döntéshozatal az e rendeletben előírt információs rendszerek irányítására vonatkozóan, ideértve a 4. cikk c) pontjában említett információs portál irányítását;
i)
minden döntéshozatal a Támogatási Hivatal belső igazgatási rendszereinek irányítására vonatkozóan; és
j)
az 51. cikkben említett konzultációs fórum koordinálása és működtetése. Az ügyvezető igazgató e célból elsőként tervet fogad el a konzultációs fórum létrehozására a vonatkozó civil társadalmi szervezetekkel konzultálva. Az ügyvezető igazgató a hivatalos létrehozást követően a konzultációs fórummal konzultálva elfogadja az operatív tervet, amely magában foglalja a konzultáció gyakoriságára és jellegére vonatkozó szabályokat, valamint az 51. cikk végrehajtására irányuló szerkezeti mechanizmusokat. Meg kell állapodni a konzultációs fórumban való folyamatos részvételre vonatkozó átlátható kritériumokban is.
32. cikk
Munkacsoportok
(1) A Támogatási Hivatal - az ebben a rendeletben meghatározott megbízatásán belül - munkacsoportokat hozhat létre a tagállamok menekültügy terén hatáskörrel rendelkező szerveinek szakértőiből, ideértve a bírákat is. A Támogatási Hivatal a 4. cikk e) pontjának és a 12. cikk (2) bekezdésének céljából munkacsoportokat hoz létre. A szakértőket helyettesítheti a velük egyidejűleg kinevezett helyettesük.
(2) A Bizottság teljes jogkörrel részt vesz a munkacsoportokban. Az UNHCR képviselői - a megvitatott kérdések jellegétől függően - részt vehetnek a Támogatási Hivatal munkacsoportjainak ülésein vagy azok egy részén.
(3) A munkacsoportok meghívhatnak az üléseken való részvételre bárkit, akinek a véleménye érdeklődésre tarthat számot - köztük különösen a civil társadalmi szervezetek menekültügy területén tevékenykedő képviselőit.
5. FEJEZET
PÉNZÜGYI RENDELKEZÉSEK
33. cikk
Költségvetés
(1) A Hivatal valamennyi bevételi és kiadási tételét elő kell irányozni az egyes, naptári évnek megfelelő pénzügyi évekre vonatkozóan, és fel kell tüntetni a Támogatási Hivatal költségvetésében.
(2) A Támogatási Hivatal költségvetésének bevételei és kiadásai egyensúlyban kell, hogy álljanak.
(3) A Támogatási Hivatal bevételei közé az egyéb források sérelme nélkül a következők tartoznak:
a)
az Európai Unió általános költségvetésében feltüntetett uniós hozzájárulás;
b)
a tagállamok önkéntes hozzájárulásai;
c)
a Támogatási Hivatal által biztosított publikációkból és bármely szolgáltatásból származó díjak;
d)
a társult országok hozzájárulása.
(4) A Támogatási Hivatal kiadásai magukban foglalják a személyi, az igazgatási, az infrastrukturális költségeket és a működési kiadásokat.
34. cikk
A költségvetés megállapítása
(1) Az ügyvezető igazgató évente elkészíti a Támogatási Hivatal következő pénzügyi évre érvényes előirányzott bevételeit és kiadásait tartalmazó költségvetési tervezetet, beleértve a létszámtervet, és azt megküldi az igazgatótanácsnak.
(2) Az igazgatótanács ezen ideiglenes költségvetési tervezet alapján megállapítja a Támogatási Hivatal következő pénzügyi évre vonatkozó, bevételeket és kiadásokat tartalmazó költségvetési tervezetét.
(3) A Támogatási Hivatal bevételeit és kiadásait tartalmazó előzetes költségvetési tervezetét minden év február 10-ig meg kell küldeni a Bizottságnak. A költségvetési tervezet végleges változatát, amely magában foglalja a létszámterv tervezetét is, az igazgatótanács minden év március 31-ig megküldi a Bizottságnak.
(4) A Bizottság a költségvetési tervezetet az Európai Unió általános költségvetés-tervezetével együtt megküldi a Parlamentnek és a Tanácsnak (költségvetési hatóság).
(5) A költségvetési tervezet alapján a Bizottság az Európai Unió általános költségvetésének tervezetében feltünteti a létszámtervre való tekintettel szükségesnek ítélt előirányzatokat, valamint az általános költségvetést terhelő támogatás összegét, amelyet az EUMSz. 313. és 314. cikkével összhangban a költségvetési hatóság elé terjeszt.
(6) A költségvetési hatóság jóváhagyja a Támogatási Hivatal támogatására szánt költségvetési előirányzatot.
(7) A költségvetési hatóság elfogadja a Támogatási Hivatal létszámtervét.
(8) A Támogatási Hivatal költségvetését az igazgatótanács fogadja el. A költségvetés az Európai Unió általános költségvetésének végleges elfogadását követően válik véglegessé. A költségvetést szükség esetén megfelelően ki kell igazítani.
(9) Az igazgatótanács a lehető leghamarabb értesíti a költségvetési hatóságot az olyan projektek megvalósítására irányuló szándékáról, amelyek jelentős pénzügyi hatást gyakorolhatnak a költségvetés finanszírozására, és különösen az olyan, ingatlannal kapcsolatos projektekről, mint például épületek bérbevétele vagy megvásárlása. Erről tájékoztatja a Bizottságot.
(10) Ha a költségvetési hatóság valamely ága jelezte a véleményezésre irányuló szándékát, véleményét a projektről szóló értesítés időpontját követő hat héten belül megküldi az igazgatótanácsnak.
35. cikk
A költségvetés végrehajtása
(1) A Támogatási Hivatal költségvetését az ügyvezető igazgató hajtja végre.
(2) Az ügyvezető igazgató évente megküld a költségvetési hatóságnak minden, az értékelési eljárás eredménye szempontjából lényeges információt.
36. cikk
A beszámoló bemutatása és mentesítés
(1) Minden lezárt pénzügyi évet követően március 1-jéig a Támogatási Hivatal számvitelért felelős tisztviselője közli a Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjével az előzetes elszámolást az adott pénzügyi év költségvetésének végrehajtásáról és pénzgazdálkodásáról szóló jelentéssel együtt. A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője a költségvetési rendelet 128. cikkének megfelelően konszolidálja az intézmények és decentralizált szervek előzetes beszámolóját.
(2) A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője minden pénzügyi évet követően március 31-ig megküldi a Számvevőszéknek a Támogatási Hivatal előzetes elszámolását az adott pénzügyi év költségvetésének végrehajtására és pénzgazdálkodására vonatkozó jelentéssel együtt. A pénzügyi év költségvetésének végrehajtására és pénzgazdálkodására vonatkozó jelentést az Európai Parlament és a Tanács részére is meg kell küldeni.
(3) A Támogatási Hivatal előzetes elszámolására vonatkozó számvevőszéki észrevételek kézhezvételét követően az ügyvezető igazgató saját felelősségére - a költségvetési rendelet 129. cikkének megfelelően - elkészíti a Támogatási Hivatal végleges elszámolását, és azt véleményezésre benyújtja az igazgatótanácshoz.
(4) Az igazgatótanács véleményt nyilvánít a Támogatási Hivatal végleges elszámolásáról.
(5) Az ügyvezető igazgató a végleges elszámolást minden pénzügyi évet követően július 1-jéig az igazgatótanács véleményével együtt megküldi az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, a Bizottságnak és a Számvevőszéknek.
(6) A végleges elszámolást közzé kell tenni.
(7) Az ügyvezető igazgató szeptember 30-ig válaszol a Számvevőszéknek az általa tett észrevételekre. Ezt a választ az igazgatótanácsnak is megküldi.
(8) A költségvetési rendelet 146. cikke (3) bekezdésének megfelelően az ügyvezető igazgató az Európai Parlament részére, annak kérésére megküld minden olyan információt, amely az adott pénzügyi évre vonatkozó mentesítési eljárás zavartalan lebonyolításához szükséges.
(9) Az Európai Parlament a Tanács minősített többséggel elfogadott ajánlása alapján eljárva az n + 2. év május 15. előtt mentesíti az ügyvezető igazgatót az n. évi költségvetés végrehajtására vonatkozó felelőssége alól.
37. cikk
Pénzügyi szabályzat
A Támogatási Hivatalra alkalmazandó pénzügyi szabályzatot a Bizottsággal folytatott konzultációt követően az igazgatótanács fogadja el. E szabályzat nem térhet el az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervekre vonatkozó költségvetési keretrendeletről szóló, 2002. november 19-i 2343/2002/EK, Euratom bizottsági rendelettől (11), kivéve ha az ilyen eltérést a Támogatási Hivatal működése kifejezetten szükségessé teszi, és a Bizottság ahhoz előzetes hozzájárulását adta.
6. FEJEZET
A SZEMÉLYI ÁLLOMÁNYRA VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK
38. cikk
Személyi állomány
(1) A 259/68/EGK, Euratom, ESZAK rendeletben (12) megállapított, az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzata, az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek (személyzeti szabályzat), valamint e személyzeti szabályzat és alkalmazási feltételek alkalmazásához az Európai Unió intézményei által közösen elfogadott szabályok vonatkoznak a Támogatási Hivatal személyi állományára, beleértve az ügyvezető igazgatót is.
(2) Az igazgatótanács, egyetértésben a Bizottsággal, elfogadja a személyzeti szabályzat 110. cikkében említett szükséges végrehajtási rendelkezéseket.
(3) A Támogatási Hivatal saját alkalmazottai tekintetében gyakorolja a személyzeti szabályzat és az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek által a kinevezéssel megbízott és a szerződések megkötésére jogosult hatóságra ruházott hatásköröket.
(4) Az igazgatótanács rendelkezéseket fogad el, amelyek lehetővé teszik a tagállamokból kiküldött nemzeti szakértők alkalmazását a Támogatási Hivatalon belül.
39. cikk
Kiváltságok és mentességek
Az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyvet kell alkalmazni a Támogatási Hivatal és személyzete tekintetében.
7. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
40. cikk
Jogállás
(1) A Támogatási Hivatal uniós szerv. Jogi személyiséggel rendelkezik.
(2) Valamennyi tagállamban a Támogatási Hivatal a legteljesebb jogképességgel rendelkezik, amellyel jogszabályaik értelmében jogi személy rendelkezhet. A Támogatási Hivatal különösen ingó és ingatlan vagyont szerezhet és elidegeníthet, és bíróság előtt eljárhat.
(3) A Támogatási Hivatalt ügyvezető igazgatója képviseli.
41. cikk
Nyelvhasználat
(1) A Támogatási Hivatal tekintetében az Európai Gazdasági Közösség által használt nyelvek meghatározásáról szóló, 1958. április 15-i 1. rendeletben (13) megállapított rendelkezéseket kell alkalmazni.
(2) Az EUMSz. 342. cikke értelmében hozott döntések sérelme nélkül a Támogatási Hivatal tevékenységéről szóló éves általános jelentést és a Hivatalnak a 29. cikk (1) bekezdésének c) és f) pontjában említett éves munkaprogramját az Unió intézményeinek minden hivatalos nyelvén el kell készíteni.
(3) A Támogatási Hivatal működéséhez szükséges fordítási munkákat az Európai Unió Szerveinek Fordítóközpontja végzi.
42. cikk
Hozzáférés a dokumentumokhoz
(1) A Támogatási Hivatal birtokában lévő dokumentumokra az 1049/2001/EK rendeletet kell alkalmazni.
(2) Az igazgatótanács az első ülése napjától számított hat hónapon belül elfogadja az 1049/2001/EK rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat.
(3) A Támogatási Hivatal által az 1049/2001/EK rendelet 8. cikkével összhangban hozott döntések ellen az EUMSz. 228. illetve 263. cikkében meghatározott feltételek szerint az ombudsmannál panasszal, illetve az Európai Unió Bíróságánál jogorvoslattal lehet élni.
(4) A személyes jellegű adatok Támogatási Hivatal általi feldolgozására a 45/2001/EK rendelet alkalmazandó.
43. cikk
A minősített információk és a nem minősített érzékeny információk védelmére vonatkozó biztonsági szabályok
(1) A Támogatási Hivatal a Bizottság eljárási szabályzatának módosításáról szóló, 2001. november 29-i 2001/844/EK, ESZAK, Euratom bizottsági határozat (14) biztonságra vonatkozó elveit alkalmazza, többek között a minősített információk cseréjére, feldolgozására és tárolására vonatkozó rendelkezéseket.
(2) A Támogatási Hivatal a Bizottság által elfogadott és végrehajtott, a nem minősített érzékeny adatok kezelésére vonatkozó biztonsági elveket is alkalmazza.
44. cikk
Csalás elleni küzdelem
(1) A csalás, a korrupció és más jogellenes cselekmények elleni küzdelem érdekében az 1073/1999/EK rendelet korlátozás nélkül alkalmazandó.
(2) A Támogatási Hivatal csatlakozik az 1999. május 25-i intézményközi megállapodáshoz, és haladéktalanul kiadja a Hivatal valamennyi alkalmazottját érintő megfelelő rendelkezéseket.
(3) A finanszírozással kapcsolatos döntések, valamint az azokból eredő végrehajtási megállapodások és eszközök kifejezetten rendelkeznek arról, hogy a Számvevőszék és az OLAF szükség esetén helyszíni ellenőrzést végezhet a Támogatási Hivatal finanszírozásából részesülőknél, valamint az annak szétosztásáért felelős közvetítőknél.
45. cikk
Felelősség
(1) A Támogatási Hivatal szerződéses felelősségére a szóban forgó szerződésre alkalmazandó jog az irányadó.
(2) A Támogatási Hivatal által kötött szerződésben található bármilyen választottbírósági kikötés alapján az ítélkezés az Európai Unió Bíróságának hatáskörébe tartozik.
(3) A szerződésen kívüli felelősség esetében a tagállami jogszabályok közös alapelveivel összhangban a Támogatási Hivatal téríti meg a szervezeti egységei vagy az alkalmazottai által feladataik ellátása során okozott kárt.
(4) A (3) bekezdésben említett károk megtérítésével kapcsolatos jogvitákra az Európai Unió Bírósága rendelkezik hatáskörrel.
(5) Az alkalmazottaknak a Támogatási Hivatallal szembeni személyes felelősségét a rájuk alkalmazandó személyzeti szabályzatban meghatározott előírások szabályozzák.
46. cikk
Értékelés és felülvizsgálat
(1) Az igazgatótanács által a Bizottsággal egyetértésben adott megbízás alapján a Támogatási Hivatal legkésőbb 2014. június 19-ig megrendeli az elért eredményei független külső értékelését. Ez az értékelés kiterjed a Támogatási Hivatalnak a menekültügyi gyakorlati együttműködésre és a KEMR-re gyakorolt hatására. Az értékelés kellő figyelmet fordít a Támogatási Hivatal megbízatása során elért eredményekre, beleértve annak felmérését is, hogy szükséges-e további intézkedéseket hozni a tényleges szolidaritás, valamint a különösen nagy terhelésnek kitett tagállamokkal való közös felelősségvállalás biztosítására. Az értékelés megvizsgálja különösen a Támogatási Hivatal feladatainak esetleges kiigazítási szükségét, beleértve egy ilyen módosítás pénzügyi következményeit valamint azt, hogy az irányítási szerkezet megfelelő-e a Támogatási Hivatal feladatainak teljesítéséhez. Az értékelés figyelembe veszi az érdekelt felek véleményét mind uniós, mind nemzeti szinten.
(2) Az igazgatótanács a Bizottsággal egyetértésben dönt a jövőbeni értékelések időpontjairól, figyelembe véve az (1) bekezdésben említett értékelés eredményeit.
47. cikk
Adminisztratív ellenőrzés
A Támogatási Hivatal felett az európai ombudsman ellenőrzést gyakorol az EUMSz. 228. cikkében meghatározott feltételek mellett.
48. cikk
Együttműködés Dániával
A Támogatási Hivatal megkönnyíti az operatív együttműködést Dániával, beleértve a tevékenységi körébe tartozó kérdésekben az információk és a legjobb gyakorlatok cseréjét is.
49. cikk
Harmadik és társult országokkal való együttműködés
(1) A Támogatási Hivatal munkájában megfigyelőként részt vehet Izland, Liechtenstein, Norvégia és Svájc. Megállapodásokkal kell rendezni különösen ezen országoknak a Hivatal munkájában való részvétele jellegéről, mértékéről és módjáról. E rendelkezések tárgya különösen a Támogatási Hivatal által tett kezdeményezésekben való részvétel, a pénzügyi hozzájárulások és a személyzet. A személyzettel összefüggő kérdéseket illetően a fent említett rendelkezések minden körülmények között megfelelnek a személyzeti szabályzatnak.
(2) A Támogatási Hivatal a tevékenységi körébe tartozó kérdésekben és a feladatai teljesítéséhez szükséges mértékben, a Bizottsággal egyetértésben és megbízatása korlátain belül elősegíti a tagállamok és az (1) bekezdésben említettektől eltérő harmadik országok között az Unió külkapcsolati politikájának keretében folytatott operatív együttműködést, továbbá együttműködhet harmadik országok hatóságaival, amelyek az e rendelet által szabályozott szakmai kérdésekben hatáskörrel rendelkeznek, az e hatóságokkal az EUMSz. vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően kötött munkamegállapodások keretében.
50. cikk
Együttműködés az UNHCR-rel
A Támogatási Hivatal az e rendelet által szabályozott területeken az UNHCR-rel kötött munkamegállapodások keretében együttműködik az UNHCR-rel. A Támogatási Hivatal részéről az igazgatótanács dönt a munkamegállapodásokról, beleértve azok költségvetési vonzatait is.
Az igazgatótanács dönthet továbbá arról, hogy a Támogatási Hivatal rendelkezésre bocsáthat pénzügyi forrásokat az UNHCR költségeinek fedezésére olyan tevékenységek tekintetében, amelyek nem szerepelnek a munkamegállapodásokban. E pénzügyi források rendelkezésre bocsátása a Támogatási Hivatal és az UNHCR között létrejött és az e cikkben, valamint a 2. cikk (5) bekezdésében, az 5. cikkben, a 9. cikk (1) bekezdésében, a 25. cikk (4) bekezdésében, és a 32. cikk (2) bekezdésében meghatározott kiemelt együttműködési kapcsolatok keretébe illeszkednek. A 2343/2002/EK, Euratom rendelet 75. cikkének megfelelően a költségvetési rendelet és annak végrehajtási szabályai alkalmazandók.
51. cikk
Konzultációs fórum
(1) A Támogatási Hivatal szoros párbeszédet folytat a menekültügyi politika területén működő helyi, regionális, nemzeti, európai vagy nemzetközi szintű, érintett civil társadalmi szervezetekkel és vonatkozó hatáskörrel rendelkező hatóságokkal, és e célból konzultációs fórumot hoz létre.
(2) A konzultációs fórum létrehozza az információcsere és az ismeretek megosztásának kereteit. Biztosítja, hogy szoros párbeszéd legyen a Támogatási Hivatal és az érintett érdekeltek között.
(3) A konzultációs fórum az (1) bekezdésnek megfelelően nyitott az érdekelt felek számára. A Támogatási Hivatal a munkája prioritásaként azonosított területekhez kapcsolódó különös igényeinek megfelelően a konzultációs fórum tagjaihoz fordulhat.
Az UNHCR hivatalból tagja a konzultációs fórumnak.
(4) A Támogatási Hivatal különösen az alábbiakra kéri fel a konzultációs fórumot:
a)
javaslatok intézése az igazgatótanácshoz a 29. cikk (1) bekezdésének f) pontja szerint elfogadandó éves munkaprogramra vonatkozóan;
b)
az információ-visszacsatolás biztosítása az igazgatótanács részére, és nyomonkövetési intézkedések javaslata számára a 29. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett éves jelentést, valamint a 12. cikk (1) bekezdésében említett uniós menekültügyi helyzetről szóló éves jelentést illetően; és
c)
a Támogatási Hivatal munkájához kapcsolódó konferenciák, szemináriumok és ülések eredményeinek és ajánlásainak az ügyvezető igazgatóhoz és az igazgatótanácshoz való eljuttatása.
(5) A konzultációs fórum évente legalább egyszer ülésezik.
52. cikk
Együttműködés a Frontex-xel, az FRA-val, uniós szervekkel, illetve a nemzetközi szervezetekkel
A Támogatási Hivatal együttműködik a tevékenységi köréhez kapcsolódó tevékenységeket folytató uniós szervekkel és különösen a Frontex-xel és az FRA-val, valamint a nemzetközi szervezetekkel az e rendelet által szabályozott területeken az e szervekkel kötött munkamegállapodások keretében, az EUMSz. rendelkezéseinek és az e szervek hatáskörére vonatkozó rendelkezéseknek megfelelően.
Az együttműködés lehetővé teszi az érintett szervek közötti szinergiák megteremtését, valamint a munka megkettőzésének elkerülését a különböző szervek megbízatása szerint végzett tevékenységekben.
53. cikk
A székhelymegállapodás és a működési feltételek
A Támogatási Hivatal fogadó tagállambeli elhelyezéséhez szükséges rendelkezéseket, a fogadó tagállam által rendelkezésre bocsátandó létesítményekre, továbbá a Támogatási Hivatal ügyvezető igazgatójára, az igazgatótanács tagjaira, valamint a Támogatási Hivatal személyi állományára és családtagjaikra a fogadó tagállamban alkalmazandó különös szabályokat a Támogatási Hivatal és a fogadó tagállam által - az igazgatótanács jóváhagyását követően - kötött székhelymegállapodás rögzíti. A fogadó tagállam a lehető legjobb körülményeket biztosítja ahhoz, hogy a Támogatási Hivatal megfelelően működhessen, ideértve a többnyelvű, európai irányultságú iskoláztatás lehetőségét és a megfelelő közlekedési összeköttetéseket is.
54. cikk
A Támogatási Hivatal működésének kezdete
A Támogatási Hivatal legkésőbb 2011. június 19. kezdi meg teljes körű működését.
Mindaddig, amíg a Támogatási Hivatal nem rendelkezik a saját költségvetésének végrehajtásához szükséges működési kapacitással, a Bizottság felelős a Támogatási Hivatal létrehozásáért és kezdeti működtetéséért.
Ennek érdekében:
-
mindaddig, amíg az ügyvezető igazgató az igazgatótanács általi, a 30. cikkben meghatározott feltételekkel történő kinevezését követően el nem foglalja hivatalát, a rá ruházott feladatkört - ideiglenes igazgatói minőségben - a Bizottság egy tisztviselője gyakorolhatja;
-
a Támogatási Hivatalra ruházott feladatokat - az ideiglenes igazgató vagy az ügyvezető igazgató felelősségével - a Bizottság tisztviselői láthatják el.
Az ideiglenes igazgató az igazgatótanács jóváhagyásával engedélyezheti a Támogatási Hivatal költségvetésében előirányzott kifizetéseket, és szerződéseket köthet, többek között személyi állomány felvételére a Támogatási Hivatal létszámtervének elfogadását követően.
55. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban a Szerződéseknek megfelelően.
Kelt Strasbourgban, 2010. május 19-én.