NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 225/2012
ze dne 15. března 2012,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005, pokud jde o schvalování provozů, které uvádějí na trh výrobky získané z rostlinných olejů a směsné tuky k použití v krmivech, a pokud jde o zvláštní požadavky na výrobu, skladování a přepravu olejů, tuků a výrobků z nich získaných a na zkoušení obsahu dioxinů v nich
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005 ze dne 12. ledna 2005, kterým se stanoví požadavky na hygienu krmiv (1), a zejména na čl. 27 písm. b) a f) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 183/2005 stanoví obecná pravidla pro hygienu krmiv a další podmínky a postupy, aby bylo zajištěno, že budou dodržovány podmínky zpracování, které mají minimalizovat a kontrolovat potenciální nebezpečí. Provozy krmivářských podniků musí být registrovány nebo schváleny příslušným orgánem. Provozovatelé krmivářských podniků z nižších článků krmivového řetězce jsou navíc povinni odebírat krmivo pouze z registrovaných nebo schválených provozů.
(2)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2009 ze dne 13. července 2009 o uvádění na trh a používání krmiv (2) požaduje, aby krmiva uváděná na trh byla bezpečná a aby příslušný druh krmiva byl výslovně uveden v označení. Nařízení Komise (EU) č. 575/2011 ze dne 16. června 2011 o Katalogu pro krmné suroviny (3) navíc pro účely označování uvádí podrobný popis vybraných krmných surovin.
(3)
Souhra těchto požadavků by měla zajistit dohledatelnost a vysokou úroveň ochrany spotřebitele v celém krmivovém a potravinovém řetězci.
(4)
Úřední kontroly a kontroly provedené provozovateli krmivářských podniků ukázaly, že některé oleje, tuky a výrobky z nich získané, které nebyly určeny k použití v krmivech, byly použity jako krmné suroviny, a v důsledku toho byly v některých krmivech překročeny maximální obsahy dioxinů stanovené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (4). Potraviny získané ze zvířat krmených kontaminovaným krmivem mohou tudíž představovat riziko pro veřejné zdraví. Stažení kontaminovaných krmiv a potravin z trhu navíc může zapříčinit finanční ztráty.
(5)
V zájmu zvýšení hygieny krmiv a aniž je dotčena pravomoc členských států stanovená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 183/2005, by měly být schvalovány v souladu s uvedeným nařízením provozy, kde se dále zpracovávají surové rostlinné oleje, vyrábějí se výrobky získané z olejů rostlinného původu a mísí se tuky, pokud jsou tyto výrobky určeny k použití v krmivech.
(6)
Měly by být stanoveny zvláštní požadavky na výrobu, označování, skladování a přepravu uvedených krmných surovin, jež zohlední zkušenosti získané z uplatňování systémů založených na analýze nebezpečí a kritických kontrolních bodů (HACCP).
(7)
Posílené monitorování dioxinů by usnadnilo odhalení případů nedodržování pravidel a napomohlo by při vymáhání právních předpisů o krmivech. Je nutné provozovatelům krmivářských podniků uložit povinnost provádět u tuků, olejů a výrobků z nich získaných zkoušky na obsah dioxinů a PCB s dioxinovým efektem, aby se snížilo riziko, že se kontaminované výrobky dostanou do potravinového řetězce, a podpořila se tak strategie snižování expozice občanů EU dioxinům. Riziko kontaminace dioxiny by mělo být základem pro vypracování plánu monitorování. Za to, že se na trh uvádějí bezpečná krmiva, odpovídají provozovatelé krmivářských podniků. Náklady na laboratorní zkoušení by tudíž měli nést v plném rozsahu. Podrobná ustanovení o odběru vzorků a laboratorním zkoušení, která nejsou obsažena v tomto nařízení, by měla být ponechána v pravomoci členských států. Členské státy se navíc vyzývají, aby se zaměřily na kontrolu provozovatelů krmivářských podniků, na které se sice monitorování dioxinů nevztahuje, ale které využívají výše uvedené výrobky.
(8)
Systém povinného monitorování na základě rizika nesmí ovlivnit povinnost provozovatelů krmivářských podniků splnit požadavky právních předpisů Unie týkajících se hygieny krmiv. Měl by být začleněn do správné hygienické praxe a systému založeného na HACCP. Toto by měl v souvislosti s udělováním schválení provozovateli krmivářského podniku ověřit příslušný orgán. Přezkum vlastního posouzení rizik, který provozovatel pravidelně provádí, by měl výsledky monitorování dioxinů zohlednit.
(9)
V zájmu větší transparentnosti je třeba, aby laboratoře, které provádějí zkoušku na obsah dioxinů, byly povinny informovat o výsledcích, jež překročí maximální povolené obsahy stanovené ve směrnici 2002/32/ES, nejen provozovatele krmivářského podniku, ale také příslušný orgán; provozovatel krmivářského podniku tím není zproštěn povinnosti informovat příslušný orgán.
(10)
Je třeba stanovit, aby byl po dvou letech proveden přezkum s cílem prověřit účinnost ustanovení o povinném monitorování dioxinů a jeho začlenění do systémů HACCP provozovatelů krmivářských podniků.
(11)
Příslušným orgánům a provozovatelům krmivářských podniků je třeba poskytnout dostatečnou dobu na to, aby měli možnost přizpůsobit se ustanovením tohoto nařízení.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 183/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 16. září 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. března 2012.
A BIZOTTSÁG 225/2012/EU RENDELETE
(2012. március 15.)
a 183/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet II. mellékletének a növényi olajokból és zsírkeverékekből származó, takarmányozás céljára szánt termékeket forgalomba hozó létesítmények jóváhagyása és a különleges előírások az olajok, zsírok és az ezekből származó termékek termelése, tárolása, szállítása és a dioxintartalomra vonatkozó ellenőrzések tekintetében történő módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a takarmányhigiénia követelményeinek meghatározásáról szóló, 2005. január 12-i 183/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 27. cikke b) és f) pontjára,
mivel:
(1)
A 183/2005/EK rendelet a takarmányhigiéniára vonatkozó általános szabályokat, feltételeket és intézkedéseket állapítja meg, amelyek biztosítják a potenciális veszélyek ellenőrzésére és minimalizálására vonatkozó feldolgozási követelmények betartását. Az illetékes hatóság bejegyezte vagy jóváhagyta a takarmányipari létesítményeket. Továbbá, a takarmányláncban lejjebb elhelyezkedő takarmányipari vállalkozók kötelesek kizárólag olyan létesítményből beszerezniük a takarmányukat, amelyeket az illetékes hatóságok bejegyeztek vagy jóváhagytak.
(2)
A 2009. július 13-i 767/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet a takarmányok forgalomba hozataláról és felhasználásáról (2) előírja, hogy a forgalomba hozott takarmányok biztonságosak, és azokat a takarmány fajtáját tartalmazó címkével látják el. Továbbá a a takarmány-alapanyagok jegyzékéről szóló, 2011. június 16-i 575/2011/EU bizottsági rendelet (3) részletes leírást állít össze az adott takarmány-alapanyagokhoz címkézési célra.
(3)
Ezen követelmények együttes alkalmazásának biztosítania kell a nyomonkövethetőséget és a fogyasztók magas szintű védelmét az élelmiszer- és takarmányláncon keresztül.
(4)
A hatósági és a takarmányipari vállalkozók által végzett ellenőrzések kimutatták, hogy egyes olajokat, zsírokat és az ezekből származó, nem takarmányozás céljára szánt termékeket takarmány-alapanyagként használták fel, amely a takarmányban előforduló nemkívánatos anyagokról szóló, 2002. május 7-i 2002/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (4) lefektetett maximális dioxin-határérték átlépéséhez vezetett. Következésképpen, a szennyezett takarmánnyal táplált állatokból származó élelmiszerek közegészségügyi kockázatot jelenthetnek, továbbá a szennyezett takarmány és ennek az élelmiszerpiacról való kivonása pénzügyi veszteségeket vonhat maga után.
(5)
A takarmányhigiénia javítása érdekében, a tagállamok illetékességének sérelme nélkül a 183/2005/EK rendelet 10. cikke (2) bekezdésében foglaltak szerint, a nyers növényi olajokat előállító, a növényi eredetű olajokból származó termékeket gyártó és a zsírokat keverő létesítményeket az említett rendelet szerint jóvá kell hagyni, amennyiben ezeket a termékeket takarmányozás céljára szándékozzák felhasználni.
(6)
Ezen takarmány-alapanyagok termelésére, címkézésére, tárolására és a szállítására vonatkozó különleges előírásoknak biztosítaniuk kell a veszélyelemzésen és a kritikus ellenőrzési pontokon alapuló rendszerek (továbbiakban: HACCP-rendszer) alkalmazásával szerzett tapasztalatok figyelembevételét.
(7)
Egy, a dioxintartalomra vonatkozó megerősített ellenőrzés megkönnyítené a meg nem felelések felderítését és a takarmányjog érvényesítését egyaránt. Rendelkezni kell arról, hogy a takarmányipari vállalkozók megvizsgálják a zsírok, az olajok és az ezekből származó termékek dioxin és a dioxinjellegű PCB-k tartalmát, azért, hogy csökkentsék a szennyezett termékek élelmiszerláncba történő bekerülésének kockázatát, ezáltal pedig támogatják az uniós polgárok dioxinnak való kitételének csökkentésére vonatkozó stratégiát. A felügyeleti terv készítésekor a dioxinszennyezés kockázatának kell lennie az alappillérnek. A biztonságos takarmányok forgalomba hozatala a takarmányipari vállalkozók felelőssége, így a vizsgálatok költségei teljes egészében őket kell, hogy terheljék. Az e rendeletben nem szereplő, a mintavételezésekre és az elemzésekre vonatkozó részletes előírások, a tagállamok hatáskörében kell, hogy maradjanak. Továbbá a tagállamokat arra ösztönzik, hogy koncentráljanak azokra a takarmányipari vállalkozókkal kapcsolatos ellenőrzésekre, akik nem tartoznak a dioxintartalomra vonatkozó ellenőrzések hatása alá, de hozzájutnak a fent említett termékekhez.
(8)
A kötelező kockázatalapú ellenőrzési rendszer nem befolyásolhatja a takarmányipari vállalkozók kötelességeit, a takarmányhigiéniáról szóló uniós jogszabályozás követelményeinek való megfeleléssel kapcsolatban. Ezt bele kell foglalni a megfelelő higiéniai gyakorlatokba és a HACCP-alapú rendszerbe egyaránt. Ezt az illetékes hatóságoknak ellenőrizniük kell a takarmányipari vállalkozók jóváhagyásának keretében. A vállalkozók kockázatelemzésének saját maguk által végzett rendszeres felülvizsgálata során figyelembe kell venniük a dioxintartalomra vonatkozó ellenőrzések eredményeit.
(9)
A dioxinvizsgálatot végző laboratóriumokat kötelezni kell, hogy amennyiben az eredmények meghaladják a 2002/32/EK irányelvben lefektetett megengedett felső határértékeket, akkor azokat jelenteni kell, nemcsak a takarmányipari vállalkozóknak, hanem az illetékes hatóságoknak egyaránt, az átláthatóság javítása érdekében. Ezen kötelezettség nem mentesíti a takarmányipari vállalkozókat azon kötelességük alól, miszerint értesíteniük kell az illetékes hatóságokat.
(10)
A dioxintartalomra vonatkozó kötelező ellenőrzésre és a takarmányipari vállalkozók HACCP-rendszerébe való integrálódására vonatkozó rendelkezések hatékonyságának ellenőrzése érdekében két év múlva felülvizsgálat lesz esedékes.
(11)
Elegendő időt kell biztosítani az illetékes hatóságok és a takarmányipari vállalkozók számára ahhoz, hogy lehetőséget kapjanak arra, hogy igazodni tudjanak az e rendeletben foglalt rendelkezésekhez.
(12)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével, és sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem ellenezte azokat,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 183/2005/EK rendelet II. melléklete e rendelet mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2012. szeptember 16-tól kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. március 15-én.