NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 333/2011
ze dne 31. března 2011,
kterým se stanoví kritéria vymezující, kdy určité typy kovového šrotu přestávají být odpadem ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (1), a zejména na čl. 6 odst. 2 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po předložení navrhovaného opatření Evropskému parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Z vyhodnocení některých toků odpadu vyplývá, že pro recyklační trhy s kovovým šrotem by bylo přínosem, kdyby byla vypracována zvláštní kritéria stanovující, kdy kovový šrot získaný z odpadu přestává být odpadem. Tato kritéria by měla zajistit vysokou úroveň ochrany životního prostředí. Neměla by mít vliv na klasifikaci kovového šrotu jako odpadu platnou ve třetích zemích.
(2)
Podle zpráv Společného výzkumného střediska Evropské komise existuje trh a poptávka po železném, ocelovém a hliníkovém šrotu, kterého lze použít v ocelárnách, slévárnách, hliníkárnách a přetavovacích pecích jako suroviny pro výrobu kovů. Železný, ocelový a hliníkový šrot by proto měl být dostatečně čistý a měl by splňovat příslušné normy a specifikace odpovídající požadavkům průmyslu vyrábějícího kovy.
(3)
Kritéria stanovující, kdy železný, ocelový a hliníkový šrot přestává být odpadem, by měla zajistit, aby železný, ocelový a hliníkový šrot získaný procesem využití odpadů, splňoval technické požadavky hutnického průmyslu, byl v souladu s platnými právními předpisy a normami pro výrobky a neměl celkově nepříznivé dopady na životní prostředí a lidské zdraví. Podle zpráv Společného výzkumného střediska Evropské komise navržená kritéria týkající se odpadů používaných jako vstupní materiál pro proces využití, postupů a technik zpracování, jakož i kovového šrotu získaného procesem využití odpadů tyto cíle splňují, protože by měla vést k produkci železného, ocelového a hliníkového šrotu, který nebude mít nebezpečné vlastnosti a nebude obsahovat nekovové příměsi.
(4)
Za účelem zajištění souladu s těmito kritérii je vhodné stanovit, aby byly vydány informace o kovovém šrotu, který přestal být odpadem, a aby byl zaveden systém řízení kvality.
(5)
Budou-li na základě sledování vývoje situace na trhu se železným, ocelovým a hliníkovým šrotem zaznamenány nepříznivé účinky na recyklační trhy s železným, ocelovým a hliníkovým šrotem, zejména pokud jde o dostupnost tohoto šrotu a přístup k němu, může dojít k tomu, že tato kritéria bude nutno přezkoumat.
(6)
S ohledem na to, aby se provozovatelé mohli přizpůsobit těmto kritériím, která stanoví, kdy kovový šrot přestává být šrotem, je vhodné stanovit, aby se toto nařízení použilo až po uplynutí přiměřeně dlouhého období.
(7)
Výbor zřízený podle čl. 39 odst. 1 směrnice 2008/98/ES nevydal k opatřením stanoveným tímto nařízením žádné stanovisko, a Komise proto předložila Radě návrh opatření, který byl předán Evropskému parlamentu.
(8)
Evropský parlament nevyjádřil s navrhovaným opatřením nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví kritéria vymezující, kdy železný, ocelový a hliníkový šrot, včetně šrotu ze slitin hliníku, přestává být odpadem.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené ve směrnici 2008/98/ES.
Kromě toho se rozumí:
a)
„železným a ocelovým šrotem“ kovový šrot, který obsahuje hlavně železo a ocel;
b)
„hliníkovým šrotem“ kovový šrot, který obsahuje hlavně hliník a slitiny hliníku;
c)
„držitelem“ fyzická nebo právnická osoba, která je vlastníkem kovového šrotu;
d)
„výrobcem“ držitel, který jako první předává kovový šrot jinému držiteli ve stavu, kdy tento kovový šrot přestal být odpadem;
e)
„dovozcem“ jakákoliv fyzická či právnická osoba usazená v Unii, která dováží kovový šrot, který přestal být odpadem, na celní území Unie;
f)
„kvalifikovanými zaměstnanci“ zaměstnanci, kteří jsou na základě svých zkušeností či odborné přípravy kvalifikováni k monitorování a posuzování vlastností kovového šrotu;
g)
„vizuální prohlídkou“ prohlídka všech částí dodávky kovového šrotu pomocí lidských smyslů nebo jakéhokoli nespecializovaného vybavení;
h)
„dodávkou“ určité množství kovového šrotu určeného k přepravě od výrobce k dalšímu držiteli, které může být uloženo v jedné nebo více přepravních jednotkách, například v kontejnerech.
Článek 3
Kritéria pro železný a ocelový šrot
Železný a ocelový šrot přestává být odpadem, jsou-li při jeho přepravě od výrobce k dalšímu držiteli splněny všechny tyto podmínky:
a)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití splňuje kritéria uvedená v oddílu 2 přílohy I;
b)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití a zpracovaný ve shodě s kritérii, která jsou uvedena v oddílu 3 přílohy I;
c)
železný a ocelový šrot získaný procesem využití odpadů splňuje kritéria uvedená v oddílu 1 přílohy I;
d)
výrobce vyhověl požadavkům uvedeným v článcích 5 a 6.
Článek 4
Kritéria pro hliníkový šrot
Hliníkový šrot, včetně šrotu ze slitin hliníku, přestává být odpadem, jsou-li při jeho přepravě od výrobce k dalšímu držiteli splněny všechny tyto podmínky:
a)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití splňuje kritéria uvedená v oddílu 2 přílohy II;
b)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití a zpracovaný ve shodě s kritérii, která jsou uvedena v oddílu 3 přílohy II;
c)
hliníkový šrot získaný procesem využití odpadů splňuje kritéria uvedená v oddílu 1 přílohy II;
d)
výrobce vyhověl požadavkům uvedeným v článcích 5 a 6.
Článek 5
Prohlášení o shodě
1. Výrobce nebo dovozce vydají ke každé dodávce kovového šrotu prohlášení o shodě podle vzoru uvedeného v příloze III.
2. Výrobce nebo dovozce předají toto prohlášení o shodě dalšímu držiteli dodávky kovového šrotu. Ponechají si kopii tohoto prohlášení o shodě nejméně jeden rok od data jeho vystavení a na požádání ji předloží příslušným orgánům.
3. Prohlášení o shodě může být v elektronické podobě.
Článek 6
Řízení kvality
1. Výrobce zavede systém řízení kvality umožňující prokázání shody s kritérii, na něž se odkazuje v článcích 3 a 4.
2. Systém řízení kvality zahrnuje řadu dokumentovaných postupů, které se týkají všech těchto aspektů:
a)
vstupní kontrola odpadu používaného jako vstupního materiálu pro proces využití podle oddílu 2 přílohy I a II;
b)
monitorování postupů a technik používaných při zpracování odpadu, které jsou popsány v bodě 3.3 přílohy I a II;
c)
monitorování kvality kovového šrotu získaného procesem využití, podle ustanovení uvedených v oddílu 1 přílohy I a II (včetně odebírání a rozboru vzorků);
d)
účinnost monitorování radioaktivity podle ustanovení bodu 1.5 přílohy I a II;
e)
zpětná vazba od zákazníků, pokud jde o dodržení požadavků na kvalitu kovového šrotu;
f)
vedení záznamů o výsledcích monitorování prováděného podle písmen a) až d);
g)
hodnocení a zlepšování systému řízení kvality;
h)
odborná příprava zaměstnanců.
3. Systém řízení kvality předepisuje pro každé z kritérií zvláštní požadavky na sledování kvality, které jsou uvedeny v příloze I a II.
4. Pokud některý z postupů uvedených v bodě 3.3 přílohy I nebo v bodě 3.3 přílohy II provádí předchozí držitel, zajistí výrobce, aby dodavatel zavedl systém řízení kvality, který bude ve shodě s požadavky tohoto článku.
5. Subjekt posuzování shody ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (2), jenž získal akreditaci v souladu s uvedeným nařízením, nebo kterýkoliv jiný environmentální ověřovatel ve smyslu čl. 2 odst. 20 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 ze dne 25. listopadu 2009 o dobrovolné účasti organizací v systému Společenství pro environmentální řízení podniků a audit (EMAS) (3) ověří, že systém řízení kvality je ve shodě s požadavky tohoto článku. Toto ověření bude provedeno vždy jednou za tři roky.
6. Dovozce bude od svých dodavatelů požadovat, aby zavedli systém řízení kvality, který bude v souladu s požadavky odstavců 1, 2 a 3 tohoto článku a který bude ověřen nezávislým externím ověřovatelem.
7. Výrobce svůj systém řízení kvality na požádání zpřístupní příslušným orgánům.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 9. října 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 31. března 2011.
A TANÁCS 333/2011/EU RENDELETE
(2011. március 31.)
egyes fémtörmeléktípusoknak a 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti hulladék jellegének megszűnését meghatározó kritériumok megállapításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hulladékokról és egyes irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. november 19-i 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 6. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
az intézkedésjavaslat Európai Parlamentnek történő megküldését követően,
mivel:
(1)
Számos hulladékáram értékelése arra utal, hogy a fémhulladék-újrafeldolgozási piacoknak javára válna, ha egyedi kritériumok szolgálnának annak meghatározására, hogy a hulladékból nyert fémtörmelék mikor nem minősül már hulladéknak. Ezeknek a kritériumoknak magas szintű környezetvédelmet kell biztosítaniuk. E kritériumok nem befolyásolhatják a fémtörmelék harmadik országok általi hulladékká minősítését.
(2)
Az Európai Bizottság Közös Kutatóközpontjának jelentései kimutatták, hogy piac és kereslet van a vas-, acél- és alumíniumtörmeléknek acélművekben, öntödékben, alumíniumfinomító és olvasztó üzemekben fémek előállítása céljából történő felhasználása iránt. Ezért a vas-, acél- és alumíniumtörmeléknek kellő tisztaságúnak kell lennie, és eleget kell tennie a fémiparban követendő, a fémtörmelékre irányadó szabványoknak, illetve előírásoknak.
(3)
A vas-, az acél- és az alumíniumtörmelék hulladék jellegének megszűnését meghatározó kritériumoknak biztosítaniuk kell, hogy a hasznosítási műveletből származó vas-, acél- és alumíniumtörmelék eleget tegyen a fémipar műszaki elvárásainak, megfeleljen a termékekre irányadó fennálló jogszabályoknak és szabványoknak, és összességében sem a környezetre, sem az emberi egészségre ne legyen kedvezőtlen hatással. Az Európai Bizottság Közös Kutatóközpontjának jelentései kimutatták, hogy a hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló hulladékra, a hulladékkezelési eljárásokra és módszerekre, valamint a hasznosítási műveletből származó fémtörmelékekre vonatkozó javasolt kritériumok alkalmasak e célkitűzések elérésére, mivel veszélyes tulajdonságoktól mentes és nemfémes összetevőkben kellően szegény vas-, acél- és alumíniumtörmelék előállításához vezetnek.
(4)
A kritériumoknak való megfelelés biztosítása érdekében indokolt rendelkezni a hulladéknak már nem minősülő fémtörmelékekre vonatkozó tájékoztatási kötelezettségről, valamint arról, hogy az érintett gazdasági szereplők megfelelő minőségbiztosítási rendszert kötelesek bevezetni.
(5)
A kritériumok felülvizsgálata szükséges lehet, ha a vas-, az acél- és az alumíniumtörmeléket érintő piaci feltételek alakulásának nyomon követése alapján kedvezőtlen hatások jelentkeznek a vas-, az acél- és az alumíniumtörmelék feldolgozásának piacain, különös tekintettel a fémtörmelék rendelkezésre állására és hozzáférhetőségére.
(6)
Annak érdekében, hogy a piaci szereplők alkalmazkodhassanak a fémtörmelék hulladék jellegének megszűnését meghatározó kritériumokhoz, indokolt e rendelet alkalmazásának kezdetéig ésszerű időt hagyni.
(7)
Az e rendeletben előírt intézkedésekről a 2008/98/EK irányelv 39. cikkének (1) bekezdése alapján létrehozott bizottság nem nyilvánított véleményt, ezért a Bizottság az intézkedésekről javaslatot terjesztett a Tanács elé, és ezt a javaslatát továbbította az Európai Parlamentnek.
(8)
Az Európai Parlament nem ellenezte az intézkedésjavaslatot,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet megállapítja azon kritériumokat, amelyek meghatározzák, hogy a vas-, az acél- és az alumíniumtörmelék - beleértve az alumíniumötvözet-törmeléket is - mikor nem minősül már hulladéknak.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában a 2008/98/EK irányelvben foglalt fogalommeghatározások irányadók.
E rendelet alkalmazásában továbbá:
a) „vas- és acéltörmelék”: túlnyomórészt vasból és acélból álló fémtörmelék;
b) „alumíniumtörmelék”: túlnyomórészt alumíniumból és alumíniumötvözetből álló fémtörmelék;
c) „birtokos”: az a természetes vagy jogi személy, aki vagy amely a fémtörmeléknek a birtokában van;
d) „gyártó”: az a birtokos, aki a hulladéknak már nem minősülő fémtörmeléket először adja át másik birtokosnak;
e) „importáló”: minden olyan, az Európai Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki vagy amely hulladéknak már nem minősülő fémtörmeléket hoz be az Unió vámterületére;
f) „képzett személyzet”: tapasztalatánál vagy képzettségénél fogva a fémtörmelék jellemzőinek ellenőrzésére és értékelésére képes személyzet;
g) „megtekintéssel való vizsgálat”: a fémtörmeléknek a szállítmány valamennyi részére kiterjedő vizsgálata emberi érzékszervek vagy nem különleges mérőműszerek segítségével;
h) „szállítmány”: azon fémtörmelékek összessége, amelyet egy adott gyártótól egy másik birtokoshoz kívánnak elszállítani, és amely egy vagy több fuvarozási egységben - például konténerben - található.
3. cikk
A vas- és acéltörmelékre irányadó kritériumok
A vas- és acéltörmelék abban az esetben nem minősül már hulladéknak, ha a gyártótól egy másik birtokosnak való átadáskor valamennyi következő feltétel teljesül:
a)
a hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló hulladék megfelel az I. melléklet 2. pontjában foglalt kritériumoknak;
b)
a hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló hulladék az I. melléklet 3. pontjában foglalt kritériumoknak megfelelő kezelésen esett át;
c)
a hasznosítási műveletből származó vas és acéltörmelék megfelel az I. melléklet 1. pontjában foglalt kritériumoknak;
d)
a gyártó eleget tett az 5. és a 6. cikkben foglalt előírásoknak.
4. cikk
Az alumíniumtörmelékre irányadó kritériumok
Az alumíniumtörmelék - beleértve az alumíniumötvözet-törmeléket is - abban az esetben nem minősül már hulladéknak, ha a gyártótól egy másik birtokosnak való átadásakor valamennyi következő feltétel teljesül:
a)
a hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló hulladék megfelel a II. melléklet 2. pontjában foglalt kritériumoknak;
b)
a hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló hulladék a II. melléklet 3. pontjában foglalt kritériumoknak megfelelő kezelésen esett át;
c)
a hasznosítási műveletből származó alumíniumtörmelék megfelel a II. melléklet 1. pontjában foglalt kritériumoknak;
d)
a gyártó eleget tett az 5. és a 6. cikkben foglalt előírásoknak.
5. cikk
Megfelelőségi nyilatkozat
(1) A gyártónak vagy az importálónak minden fémtörmelék-szállítmányról a III. mellékletben foglalt minta szerinti megfelelőségi nyilatkozatot kell kiadnia.
(2) A gyártónak vagy az importálónak a megfelelőségi nyilatkozatot el kell juttatnia a fémtörmelék-szállítmány következő birtokosához. A gyártónak vagy az importálónak a megfelelőségi nyilatkozat kiadásától számítva legalább egy évig meg kell őriznie annak másolatát, és azt kérésre a hatáskörrel rendelkező hatóságok rendelkezésére kell bocsátania.
(3) A megfelelőségi nyilatkozat elektronikus formában is kiállítható.
6. cikk
Minőségbiztosítás
(1) A gyártónak a 3., illetve a 4. cikkben említett kritériumoknak való megfelelés igazolására alkalmas minőségbiztosítási rendszert kell bevezetnie.
(2) A minőségbiztosítási rendszernek dokumentált eljárásokat kell tartalmaznia az alábbi szempontok mindegyike vonatkozásában:
a)
a hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló hulladék átvételi ellenőrzése az I. és a II. melléklet 2. pontja szerint;
b)
az I. és a II. melléklet 3.3. pontjában foglalt kezelési folyamatok és technikák ellenőrzése;
c)
a hasznosítási műveletből származó fémtörmelék minőségének az I., illetve a II. melléklet 1. pontja szerinti ellenőrzése (beleértve a mintavételt és az elemzést is);
d)
az I. és a II. melléklet 1.5. pontja szerinti sugárzás-ellenőrzés eredményessége;
e)
a fémtörmelék minőségének megfelelőségével kapcsolatos visszajelzések a vevőktől;
f)
az a)-d) pont szerinti ellenőrzés eredményeinek nyilvántartása;
g)
a minőségbiztosítási rendszer felülvizsgálata és továbbfejlesztése;
h)
a személyzet képzése.
(3) A minőségbiztosítási rendszernek ezenkívül elő kell írnia az I. és a II. mellékletben kritériumonként leírt sajátos ellenőrzési követelményeket.
(4) Abban az esetben, ha az I. melléklet 3.3. pontjában, illetőleg a II. melléklet 3.3. pontjában említett kezelések bármelyikét egy korábbi birtokos hajtja végre, a gyártónak biztosítania kell, hogy a beszállító e rendelet előírásainak megfelelő minőségbiztosítási rendszert alkalmazzon.
(5) A rendszernek e cikk előírásaival való összhangját egy, a termékek forgalmazása tekintetében az akkreditálás és piacfelügyelet előírásainak megállapításáról szóló, 2008. július 9-i 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (2) foglalt fogalommeghatározás szerinti és a rendelettel összhangban akkreditálást nyert megfelelőségértékelő szervezetnek vagy bármely más, a szervezeteknek a közösségi környezetvédelmi vezetési és hitelesítési rendszerben (EMAS) való önkéntes részvételéről szóló, 2009. november 25-i 1221/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 2. cikke 20. pontjának b) alpontja szerinti környezetvédelmi hitelesítőnek hitelesítenie kell. A hitelesítést háromévente kell elvégezni.
(6) Az importálónak meg kell követelnie a beszállítóitól, hogy olyan, független külső hitelesítő szervezet által hitelesített minőségbiztosítási rendszert alkalmazzanak, amely megfelel az e cikk (1), (2) és (3) bekezdésében foglalt előírásoknak.
(7) A gyártónak a minőségbiztosítási rendszerhez kérésre hozzáférést kell biztosítania a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak.
7. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2011. október 9-től kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. március 31-én.