ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 6. července 2010
o opatření C 48/2007 (ex NN 60/07) provedeném Polskem ve prospěch podniků WRJ a WRJ-Serwis
(oznámeno pod číslem K(2010) 4476)
(Pouze polské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2010/612/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na protokol č. 8 k smlouvě o restrukturalizaci polského ocelářského průmyslu (1),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s uvedenými články (2) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Komise byla upozorněna na nesrovnalosti na trhu s ocelovými trubkami v Polsku, které byly zjištěny během kontroly restrukturalizace polského ocelářského průmyslu. Po přistoupení Polska do EU byly z moci úřední provedeny kontroly týkající se podpory podniku Walcownia Rur Jedność Sp. z o.o. (dále jen „podnik WRJ“) a podniku WRJ-Serwis Sp. z o.o. (dále jen „podnik WRJ-Serwis“). Prostřednictvím dopisů ze dne 6. dubna 2005, 4. srpna 2005, 3. listopadu 2005, 4. května 2006, 17. listopadu 2006 a 11. července 2007 požádala Komise polské orgány o informace. Polské orgány odpověděly dopisy ze dne 7. června 2005, 29. září 2005, 2. prosince 2005, 18. května 2006, 31. května 2006, 10. ledna 2007 a 3. srpna 2007.
(2)
Dopisem ze dne 23. října 2007 informovala Komise Polsko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie („SFEU“) (3) ohledně několika opatření poskytnutých podnikům WRJ a WRJ-Serwis.
(3)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno dne 24. listopadu 2007 v Úředním věstníku Evropské unie (4). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby jí k dotčeným opatřením podaly případné připomínky.
(4)
Komise obdržela připomínky od jedné zúčastněné strany. Postoupila je Polsku, aby na ně mohlo reagovat. Připomínky Polska obdržela Komise dopisem ze dne 16. února 2009. K zahájení formálního vyšetřovacího řízení se Polsko vyjádřilo dopisy ze dne 21. ledna 2008 a ze dne 1. února 2008.
(5)
Dne 16. února 2009 si Komise vyžádala další informace, které jí Polsko poskytlo dopisem ze dne 4. června 2009.
2. PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ
2.1 Příjemci
2.1.1 Podnik WRJ
(6)
Podnik WRJ sídlí v Katovicích a pro správní účely zaměstnává 12 osob. 40,736 % podílu v podniku vlastní podnik Towarzystwo Finansowe Silesia Sp. z o.o. (dále jen „TFS“), který je z 99,6 % ve vlastnictví státu. Dalších 7,235 % akcií vlastní podnik Walcownia Rur Silesia S.A. (dále jen „Walcownia Rur Silesia“), dceřiná společnost ve stoprocentním vlastnictví podniku TFS.
(7)
Dalšími akcionáři jsou:
-
PIW Enpol Sp. z o.o. (19,009 % obchodních podílů),
-
Polskie Górnictwo Naftowe a Gazownictwo S.A. (8,3 % akcií),
-
Kulczyk Privatstiftung (4,533 % akcií),
-
Huta Jedność (0,817 % akcií),
-
a řada dalších menšinových akcionářů, kteří vlastní akcie v řádu od 0,004 % do 3,4 %.
(8)
Podnik WRJ byl založen v roce 1995 s cílem vystavět novou válcovnu bezešvých ocelových trubek s výrobní kapacitou 160 tisíc tun ročně (dále jen „projekt WRJ“).
(9)
Výstavbu válcovny bezešvých ocelových trubek s výrobní kapacitou 400 tisíc tun zahájil v roce 1978 původně podnik Huta Jedność. Výstavba byla přerušena v roce 1980 v souvislosti s pozastavením státních dotací. Po několika pokusech o obnovení projektu podal podnik Huta Jedność návrh na vyhlášení konkurzu včetně likvidace majetku, tento návrh zamítl soud. V současnosti je podnik Huta Jedność společností v likvidaci, která jiným subjektům pronajímá svůj výrobní majetek a poskytuje zásobovací služby.
(10)
Projekt WRJ představoval části infrastruktury i část strojů a vybavení, které pro účely původního projektu shromáždil podnik Huta Jedność, a měl být realizován na pozemku, který předtím vlastnil podnik Huta Jedność. K účasti na projektu, který byl zahájen v roce 1997, byli přizváni noví investoři. Realizace projektu byla přerušena v roce 2001 a od té doby se z něj investoři stáhli. Zdá se, že přestože bylo vykonáno 86 % prací, podnik WRJ nikdy nezahájil výrobu.
(11)
Dne 4. září 2007 podal podnik Walcownia Rur Silesia, dceřiná společnost ve stoprocentním vlastnictví podniku TFS, která byla založena s cílem konsolidovat polské odvětví výroby ocelových trubek (viz níže uvedený 15. až 17. bod odůvodnění), insolvenční návrh vztahující se na podnik WRJ včetně likvidace majetkové podstaty. Dne 23. ledna 2008 prohlásil okresní soud v Katovicích úpadek podniku WRJ, nařídil likvidaci majetkové podstaty a jmenoval správce konkurzní podstaty. Zdá se, že v rámci insolvenčního řízení dosud nebyl prodán žádný majetek podniku.
2.1.2 Podnik WRJ-Serwis
(12)
Podnik WRJ-Serwis byl založen v roce 2001 prostřednictvím přeměny podniku Zakład Usług Energomechanicznych „Jedność“ S.A. založeného v roce 1999. Jeho akcionáři jsou podniky TFS (54,66 % akcií), PIW ENPOL Sp. z o.o. (36,77 % akcií), Commplex Sp. z o.o. (8,29 % akcií) a Huta Jedność (0,28 % akcií).
(13)
Původním účelem podniku WRJ-Serwis byla realizace části projektu WRJ a také lepší podmínky pro přijetí úvěru. Avšak podnik WRJ-Serwis investovat nezačal, naopak, poté co podnik Huta Jedność ukončil na začátku roku 2004 výrobu v tažírně, vyrábí od května roku 2004 ocelové bezešvé trubky tažené za studena. Při této činnosti využívá podnik majetek, který si původně pronajal od podniku Huta Jedność. Zmíněný majetek poté převzal podnik ING Bank Śląski S.A. a nakonec podnik Walcownia Rur Silesia. Kromě toho získal podnik WRJ-Serwis 9/10 práv na trvalé užívání pozemku, na kterém je projekt WRJ umístěn, a také 9/10 vlastnického práva k budovám postaveným na tomto pozemku.
(14)
Poté co podnik Walcownia Rur Silesia převzal výrobu ocelových trubek v tažírně, ukončil podnik WRJ-Serwis v dubnu 2008 provoz.
2.1.3 Konsolidace podniků WRJ a WRJ-Serwis a pokusy o jejich privatizaci
(15)
V roce 2004 začal podnik TFS hledat pro podniky WRJ a WRJ-Serwis strategického investora. V roce 2005 byly zúčastněné strany vyzvány k předložení nabídek, dvě z nich tak učinily. Nakonec byla s jedním z předkladatelů nabídky uzavřena rámcová dohoda o nabytí majetku podniků WRJ a WRJ-Serwis nezatíženého břemenem, která však byla v říjnu roku 2006 vypovězena z důvodu nesplnění podmínek dohody. V prosinci 2006 zahájil podnik TFS nové nabídkové řízení, žádná závazná nabídka však nebyla předložena.
(16)
Po dalším nabídkovém řízení vypsaném v roce 2007 se podnik TFS rozhodl podniky WRJ a WRJ-Serwis konsolidovat, a usnadnit tak jejich privatizaci. Za tímto účelem vytvořila dva nové podniky, a to podnik FEREX Sp. z o.o. (dále jen „FEREX“) a podnik Walcownia Rur Silesia. Podnik TES vlastní 100 % akcií obou podniků. Prostřednictvím podniku Walcownia Rur Silesia a podniku FEREX získal podnik TFS potřebný majetek k realizaci projektu WRJ a rovněž převzal dluhy podniků WRJ a WRJ-Serwis:
a)
Podnik Walcownia Rur Silesia se stal věřitelem podniku WRJ tím, že od bankovního konsorcia získal jeho pohledávky ve výši 168 940 469 PLN, resp. od podniku Staleexport jeho pohledávky ve výši 95 595 057 PLN. Kromě toho zakoupil podnik Walcownia Rur Silesia od bankovního konsorcia, v jehož čele stojí banka ING Bank Śląski, movitý majetek tažírny.
b)
Také podnik FEREX se stal věřitelem podniku WRJ tím, že od bank získal jeho pohledávky ve výši 142 941 270,43 PLN zajištěné hypotékou na pozemek patřící podnikům WRJ i WRJ-Serwis.
(17)
V srpnu 2008 se polské orgány znovu pokusily prodat podniky WRJ, WRJ-Serwis, FEREX a Walcownia Rur Silesia. Podniky TFS a Walcownia Rur Silesia vyzvaly zúčastněné strany k účasti na jednání za účelem společné koupě majetku podniku Walcownia Rur Silesia, základního kapitálu podniku FEREX, pohledávek podniku TFS vůči podniku FEREX a podílů podniku TFS v kapitálu podniku WRJ-Serwis. Toto řízení skončilo 15. ledna 2009 a nevedlo ke koupi žádného nabízeného majetku.
2.2 Posuzovaná opatření
(18)
Podporu udělenou podniku WRJ představují kapitálové investice ze strany podniku TFS (2.2.1), záruky poskytnuté podnikem TFS (2.2.2) a jistoty poskytnuté ze státní pokladny (2.2.3). Finanční pomoc udělenou podniku WRJ-Serwis představují kapitálové investice podniku TFS (2.2.4).
2.2.1 Kapitálové investice podniku TFS do podniku WRJ
(19)
K první kapitálové investici podniku TFS do podniku WRJ došlo dne 26. června 2002, kdy se akcionáři podniku WRJ rozhodli navýšit základní kapitál podniku. Výměnou za pohledávky obdržel podnik TFS akcie v nominální hodnotě 15 milionů PLN. Dotčené pohledávky ve výši 15 milionů PLN dlužily podniku TFS podniky Huta Andrzej a Huta Katowice. Navýšení kapitálu bylo zaregistrováno a současně nabylo účinnosti dne 22. listopadu 2002.
(20)
Podruhé byl základní kapitál navýšen dne 17. ledna 2003, kdy se ho akcionáři podniku WRJ rozhodli opětovně navýšit. Výměnou za pohledávky, které podniku TFS dlužil podnik WRJ získal podnik TFS akcie v nominální hodnotě 40 milionů PLN (přeměna dluhu na kmenové akcie). Pohledávky v nominální hodnotě 40 milionů PLN převzal podnik TFS od podniku ING Bank Śląski S.A. dříve, v prosinci 2002. Navýšení kapitálu bylo zaregistrováno a současně nabylo účinnosti dne 25. srpna 2003.
2.2.2 Záruky poskytnuté podnikem TFS ve prospěch podniku WRJ
(21)
V roce 2001 poskytl podnik TFS záruky, které do částky 5 milionů PLN pokrývaly půjčku ve výši 20 milionů PLN. Tuto půjčku poskytl podniku WRJ v roce 1999 Vojvodský fond na ochranu životního prostředí a vodního hospodářství (Wojewódzki Fundusz Ochrony Środowiska i Gospodarki Wodnej).
(22)
V roce 2001 poskytl podnik TFS také záruky, které do částky 50 milionů PLN pokrývaly půjčku ve výši 115 milionů PLN. Tuto půjčku poskytl podniku WRJ v roce 1996 Státní fond na ochranu životního prostředí a vodního hospodářství (Narodowy Fundusz Ochrony Środowiska i Gospodarki Wodnej).
2.2.3 Státní záruky poskytnuté ve prospěch podniku WRJ
(23)
Dne 14. října 1997 byly poskytnuty státní záruky, které pokrývaly 45 % celkové částky a úroky ze dvou půjček v celkové výši 262,5 milionů PLN. Tyto půjčky tvořily úvěr v cizí měně i úvěr ve zlotých a v roce 1997 je poskytlo bankovní konsorcium.
(24)
Podpisem příslušných dokumentů navýšila vláda dne 2. ledna 2003 státní záruky až do 55 %. K navýšení záruk nedošlo.
2.2.4 Kapitálové investice podniku TFS do podniku WRJ-Serwis
(25)
V prosinci 2003 uskutečnil podnik TFS kapitálovou investici do podniku WRJ-Serwis s cílem získat zde většinový podíl, který by mu umožnil převzít kontrolu nad projektem WRJ. Rozhodnutím z prosince 2003 souhlasili akcionáři podniku WRJ-Serwis s tím, že podnik TFS akcie získá. Akcie měly nominální hodnotu 7 910 000 PLN. Podnik TFS získal akcie především výměnou za pohledávky, které měl u podniku Huta Jedność. Tyto pohledávky byly přeneseny na podnik WRJ-Serwis. Výměnou za akcie zaplatil podnik v hotovosti 890 000 PLN a přispěl formou věcného plnění (kovové piliny z podniku Huta Jedność určené k dalšímu zpracování v převodní hodnotě 450 000 PLN). Dohoda o získání akcií byla podepsána dne 8. června 2004. Navýšení kapitálu bylo zaregistrováno až dne 17. srpna 2007.
(26)
Současně s podnikem TFS získal akcie v navýšeném základním kapitálu jeden z dosavadních akcionářů, podnik PIW Enpol Sp. z o.o., a nový akcionář podnik Commplex Sp. z o.o. (v obou případech se jedná o soukromé společnosti). Podniky získaly akcie tím, že převedly pohledávky podniku Huta Jedność na podnik WRJ-Serwis.
3. DŮVODY K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(27)
Jak uvádí bod odůvodnění č. 3, dne 23. října 2007 přijala Komise rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“). V rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise předběžně názor, že je orgánem, kterému přísluší o věci rozhodnout, a že dotčené opatření představuje státní podporu, která je neslučitelná s vnitřním trhem.
3.1 Použitelné právní předpisy a pravomoc Komise
(28)
V rozhodnutí o zahájení řízení došla Komise k závěru, že se články 107 a 108 SFEU (tehdy články 87 a 88 Smlouvy o ES) obvykle nevztahují na podporu, která byla poskytnuta ještě před přistoupením a která se po přistoupení již neuplatňuje. Avšak ustanovení protokolu č. 8 o restrukturalizaci polského ocelářského průmyslu (dále jen „protokol č. 8“) smlouvy o přistoupení lze považovat za lex specialis podle článků 107 a 108 SFEU, kterou se kontrola státní podpory podle SFEU rozšiřuje na veškerou podporu poskytnutou na restrukturalizaci polského ocelářského průmyslu v letech 1997 až 2006. V souladu s tím by Komise v zásadě byla k posouzení takové podpory oprávněna.
(29)
Pokud jde o otázku, zda jsou výrobci trubek, jako jsou podniky WRJ a WRJ-Serwis, součástí „ocelářského průmyslu“ pro účely protokolu č. 8, vzala Komise v úvahu následující: protokol č. 8 vycházel z vnitrostátního programu restrukturalizace (program „Restrukturalizace a rozvoj ocelářského průmyslu v Polsku“, dále jen „VPR“). Oblast působnosti VPR a protokolu č. 8 nebyla omezena na oblast působnosti přílohy 1 Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli (dále jen „Smlouva o ESUO“), ale vztahovala se rovněž na některá odvětví ocelářského průmyslu, jako jsou odvětví výroby bezešvých trubek a velkých svařovaných trubek.
(30)
Podle rozhodnutí o zahájení řízení byl zmíněný výklad v souladu s: za prvé s definicí odvětví ocelářského průmyslu v rámci pravidel EU o státní podpoře, konkrétně definicí v příloze B o víceodvětvovém rámci (5). za druhé vycházel z VPR, jehož příjemci byli z poloviny výrobci trubek. Podnik Huta Jedność, předchůdce podniků WRJ a WRJ-Serwis, se skutečně účastnil zmíněného programu restrukturalizace a několikrát byl v návrhu VPR také přímo zmíněn. Protože se v té době v důsledku konkurzu v roce 2002 očekávala jeho likvidace, nebyl nakonec za možného příjemce uznán.
(31)
V důsledku toho došla Komise k závěru, že zákaz poskytnutí podpory, na kterou se nevztahuje ani VPR, ani protokol č. 8, platí pro podnik Huta Jedność i podniky WRJ a WRJ-Serwis.
3.2 Existence státní podpory
(32)
Pokud jde o investice podniku TFS do podniku WRJ a jistoty, které podnik TFS poskytl, vyjádřila Komise silné pochybnosti o tom, zda by splnily požadavky na zásadu investora v tržním hospodářství. V době přijetí opatření se podnik WRJ potýkal s těžkostmi, a sám by nebyl schopen shromáždit na kapitálovém trhu finanční prostředky. Kromě toho vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda by došlo k dostatečné návratnosti investic. Podle názoru Komise by také bylo stěží možné odůvodnit investice skutečností, že podnik TFS hodlal v budoucnu zprivatizovat podnik WRJ.
(33)
Pokud jde o státní záruky pro podnik WRJ, upozornila Komise na to, že není jasné, zda v době jejich poskytnutí, tj. v roce 1997, byl podnik WRJ v obtížné situaci. Na druhou stranu, pokud jde o navýšení záruk v roce 2003, bylo možné se domnívat, že podnik WRJ byl v obtížích. V té souvislosti vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda bylo navýšení záruk v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství.
(34)
Pokud jde o investice podniku TFS do podniku WRJ-Serwis, vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda by splnily požadavky zásady investora v tržním hospodářství. Komise upozornila na skutečnost, že byl podnik v roce 2003 nacházel v obtížích, a je proto nejisté, zda by návratnost investic byla přiměřená.
3.3 Slučitelnost státní podpory s vnitřním trhem
(35)
Komise nezjistila žádné důvody, na jejichž základě by bylo možné považovat případnou státní podporu za slučitelnou s vnitřním trhem, neboť investice do ocelářského průmyslu i restrukturalizační podpora v letech 1997-2006 byly podle protokolu č. 8 zakázány - v souladu s pravidly EU pro státní podporu.
4. PŘIPOMÍNKY POLSKA K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(36)
Dopisy ze dne 21. ledna 2008 a 1. února 2008 předložilo Polsko své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení. V dopisech vyjádřilo Polsko svůj nesouhlas s tím, jak Komise vyložila protokol č. 8, a trvalo na tom, že dotčená opatření nepředstavovala státní podporu.
4.1 Použitelné právní předpisy a pravomoc Komise
(37)
Polsko se domnívá, že protokol č. 8 představuje výjimku od pravidla nevměšování se týkající se poskytování státní podpory před přistoupením, a není tedy možné ho vykládat zobecňujícím způsobem.
(38)
Zaprvé zdůrazňuje, že se příloha 1 protokolu 2 Evropské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Polskou republikou na straně druhé (6) (dále jen „protokol 2 Evropské dohody“) nevztahovala ani na výrobce trubek, ani na jejich výrobky, a že tedy nespadaly do oblasti její působnosti.
(39)
Zadruhé zdůrazňuje, že zákaz poskytování státní podpory výrobcům trubek byl v členských státech zaveden dne 24. července 2002, kdy vstoupila v platnost příloha B k víceodvětvovému rámci, která vymezuje oblast působnosti termínu „ocelářského průmyslu“. V souladu s touto definicí bylo odvětví trhu s bezešvými trubkami a velkými svařovanými trubkami součástí „ocelářského průmyslu“. V souladu s tím se VPR, který v roce 2003 schválila Komise, a protokol č. 8 vztahovaly také na výrobce trubek. Dříve, kdy platila Smlouva o ESUO, nebylo odvětví trhu s ocelovými trubkami zohledněno.
(40)
Polsko je toho názoru, že protokol č. 8 má být vykládán v tom smyslu, že před 24. červencem 2002 nepodléhalo poskytnutí podpory výrobcům trubek kontrole Komise. To se týká rovněž veškerých intervencí, které byly uskutečněny předtím, než v platnost vstoupila smlouva o přistoupení. Od té doby se na výrobce trubek zmíněná omezení vztahovala.
(41)
Pokud jde o příjemce podpory, lze podnik WRJ-Serwis označit za výrobce oceli až od roku 2004, kdy začal využívat vybavení tažírny. Do té doby nemohly být státní intervence považovány za státní podporu ve prospěch ocelářského průmyslu.
(42)
Kromě toho Polsko upozorňuje na skutečnost, že projekt WRJ není pokračovatelem dřívějšího projektu Huta Jedność.
4.2 Existence státní podpory
(43)
Polsko navíc tvrdí, že třebaže je podnik TFS kontrolovaný státem, funguje v souladu s tržními principy s cílem přinést zisk. Opatření, které Polsko učinilo ve prospěch podniků WRJ a WRJ-Serwis, nebylo výsledkem žádné zvláštní kontroly či dozoru ze strany státu. V této souvislosti nebylo nutné, aby stát provedl kontrolu ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine (7).
(44)
Pokud jde o navýšení kapitálu podniku WRJ a záruk poskytnutých podnikem TFS, Polsko se domnívá, že podnik TFS do projektu WRJ neinvestoval žádné významné částky. Výměna pohledávek za podíly v podniku WRJ byla tedy z ekonomického hlediska rozumnější než jejich vymáhání. Mimo to v době, kdy podnik TFS investoval do podniku WRJ, vlastnil obchodní plány, které dokládaly rentabilitu projektu WRJ. Také bankovní konsorcium bylo ochotné poskytnout podniku WRJ další finanční prostředky. Podnik TFS tedy postupoval jako investor jednající podle zásad tržního hospodářství.
(45)
Polsko se domnívá, že navýšení státních záruk ve prospěch podniku WRJ bylo slučitelné se zásadou investora v tržním hospodářství, neboť bylo zajištěno hodnotnou zástavou a podnik WRJ za navýšení záruk zaplatil do státní pokladny částku odpovídající tržní sazbě. Podmínkou poskytnutí záruk navíc bylo, že banky opět začnou financovat projekt WRJ, k čemuž nedošlo. V důsledku toho nebyly záruky nikdy navýšeny a Polsko má za to, že podnik WRJ z nich neměl žádný prospěch.
(46)
Kapitálovou investici v podniku WRJ-Serwis považuje Polsko za slučitelnou se zásadou investora v tržním hospodářství. Zaprvé, s výjimkou podniku TFS získali akcie soukromí akcionáři. Zadruhé, nebyl podnik WRJ-Serwis nebyl podnik ve finančních obtížích a podnik TFS učinil rozhodnutí v očekávání zisku, který mu měl podnik WRJ-Serwis v budoucnu přinést. Mimo to byl podnik TFS schopen převzít kontrolu nad podnikem WRJ-Serwis, tak i nad nemovitostmi, na kterých byl projekt WRJ stavěn.
(47)
Pokud jde o konsolidaci podniků WRJ a WRJ-Serwis, je Polsko pevně přesvědčeno o tom, že to byl jediný způsob, jak umožnit rychlé převzetí a ukončení projektu WRJ ze strany soukromého investora a zároveň zajistit maximální návratnost kapitálu, který do té doby investoval stát.
5. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(48)
Komise obdržela připomínky od jedné třetí zúčastněné strany, která se důrazně postavila proti dotacím poskytnutým Polskem. Dotčená strana připomíná, že na výrobu trubek se Smlouva o ESUO nikdy nevztahovala a že průmysl s trubkami měl provést restrukturalizaci na vlastní náklady, bez státní podpory. Schválení podpory v tomto případě by ohrozilo evropský průmysl s trubkami. Zúčastněná strana rovněž tvrdí, že schválení podpory by mohlo ohrozit její snahy prokázat, že některé země dovážející trubky je dováží do EU za dumpingové a dotované ceny. A konečně zúčastněná strana tvrdí, že se evropský průmysl s bezešvými ocelovými trubkami tehdy nacházel ve zvláštní hospodářské situaci, neboť v Evropě existovala nadbytečná kapacita a potřeba trubky ve velkém množství vyvážet za situace, kdy v roce 2007 vzrostl jejich dovoz z Číny.
6. PŘIPOMÍNKY POLSKA K POSTŘEHŮM ZÚČASTNĚNÉ STRANY
(49)
Polsko obdrželo připomínky zúčastněné strany a dne 16. února 2009 na ně odpovědělo. Polsko podporuje názor, že na trhu s trubkami je potřeba transparentní zásady pro spravedlivou hospodářskou soutěž.
(50)
Polsko souhlasí s míněním třetí strany, že se na výrobu trubek Smlouva o ESUO nikdy nevztahovala, a znovu opakuje, že se výrobci trubek stali součástí „odvětví ocelářského průmyslu“ až poté, co dne 24. července 2002 vstoupil v platnost víceodvětvový rámec. V souladu s tím platí zákaz státní podpory ve prospěch odvětví výroby trubek až ode dne 24. července 2002, kdy vstoupila v platnost „rozšířená“ definice odvětví ocelářského průmyslu.
(51)
Mimo to Polsko opakuje, že podnik WRJ nikdy nezačal vyrábět a podnik WRJ-Serwis ukončil výrobu v roce 2008. Polsko opět zdůrazňuje, že podniku WRJ nikdy neposkytlo státní dotace.
7. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
7.1 Použitelné právní předpisy a pravomoc Komise
(52)
Dotčené opatření bylo poskytnuto před přistoupením Polska k Evropské unii, tj. před 1. květnem 2004. Články 107 a 108 SFEU se v podstatě nevztahují na podporu, která byla poskytnuta před přistoupením a která se po přistoupení neuplatňovala (8). Odchylně od tohoto obecného pravidla - a tedy výjimečně - je Komise na základě protokolu č. 8 smlouvy o přistoupení oprávněna k přezkoumání státní podpory poskytnuté Polskem před přistoupením k EU v souvislosti s restrukturalizací polského ocelářského průmyslu.
7.1.1 Protokol č. 8 jako lex specialis
(53)
Protokol č. 8 obsahuje ustanovení, které dovoluje Polsku dokončit restrukturalizaci ocelářského průmyslu zahájené ještě před přistoupením. Restrukturalizace polského ocelářského průmyslu byla zahájena před přistoupením na základě protokolu č. 2 Evropské dohody a pokračovala v souladu s rozhodnutím Rady přidružení EU-Polsko (dále jen „rozhodnutí Rady přidružení“) (9).
(54)
Protokol č. 2 Evropské dohody poskytl Polsku pětiletou dobu odkladu, od roku 1992 až do konce roku 1996, během kterého smělo Polsko pro účely restrukturalizace svého ocelářského průmyslu využít veřejnou pomoc.
(55)
Rozhodnutím Rady přidružení byla tato doba odkladu prodloužena na dalších osm let, počínaje 1. lednem 1997, nebo do přístupu Polska k EU. V tomto období mohlo Polsko - výjimečně -, pokud šlo o „výrobky z oceli“, poskytovat pro účely restrukturalizace státní podporu za podmínek uvedených v protokolu č. 2 Evropské dohody (jejich uplatňování bylo prodlouženo rozhodnutím Rady přidružení) a na základě VPR, který Polsko předložilo Komisi v dubnu 2003. Poté co Komise VPR posoudila, schválily polský návrh v červenci 2003 členské státy (10).
(56)
Protokol 8 umožňuje Komisi sledovat po přistoupení Polska k EU státní podporu, kterou Polsko poskytuje ocelářského průmyslu na základě protokolu 2 Evropské dohody (a dále v souladu s rozhodnutím Rady přidružení) a na základě VPR. Protokol 8 navíc opravňuje Komisi požadovat zpět podporu, která byla poskytnuta v rozporu s protokolem 2 Evropské dohody a VPR. V důsledku toho je protokol č. 8 lex specialis, který výjimečně a odchylně od obecného režimu umožňuje se zpětnou působností kontrolu a přezkoumání státní podpory poskytnuté polskému ocelářského průmyslu před přistoupením Polska k EU. To potvrdil soud, který shledal, že protokol č. 8 představuje lex specialis ve vztahu k článkům 87 ES a 88 ES, které rozšiřuje kontrolu státních podpor prováděnou Komisí na základě Smlouvy ES na podpory poskytnuté ve prospěch reorganizace polského ocelářského průmyslu v období od roku 1997 do roku 2003 (11).
7.1.2 Oblast působnosti pravomoci Komise v souvislosti s kontrolou se zpětnou působností podle protokolu č. 8
(57)
V souvislosti s aktuálním řízením musí Komise posoudit, zda se oblast působnosti pravomoci týkající se kontroly se zpětnou působností, kterou zmiňuje 53. až 56. bod odůvodnění, vztahuje také na opatření, která Polsko poskytlo výrobcům trubek před přistoupením k EU. Za tím účelem musí být vyjasněny právní základy, které se v této věci uplatňují, tj. protokol č. 8 v souvislosti s protokolem č. 2 Evropské dohody a rozhodnutí Rady přidružení, aby bylo možné určit, zda se jejich ustanovení vztahují na opatření poskytnutá polským výrobcům trubek před přistoupením Polska k EU.
(58)
Obecnou právní zásadou při výkladu právní předpisů lex specialis, které představují výjimku od obecných právních předpisů, je, že se vykládají v úzkém slova smyslu. Z přísného výkladu výše zmíněných právních základů (viz níže uvedený 59. až 65. bod odůvodnění) vyplývá, že pravomoc Komise týkající se výjimečné kontroly se zpětnou působností je omezena na opatření poskytnutá výrobcům ESUO před přistoupením, to znamená, že se pravomoc nevztahuje na opatření poskytnutá výrobcům trubek.
7.1.3 Výklad právních základů
(59)
Body 12 a 18 protokolu č. 8 stanoví pravomoc Komise týkající se kontroly a kontroly se zpětnou působností v souvislosti s podporou poskytnutou polskému ocelářského průmyslu před přistoupením. Podle bodu 12 byly Komise i Rada až do roku 2006 oprávněny podrobně dohlížet na provádění VPR v období před přistoupením a po něm. Podle bodu 18 je Komise oprávněna požadovat při porušení podmínek stanovených v tomto protokolu vrácení jakékoli poskytnuté podpory.
(60)
Bod 1 protokolu č. 8 stanoví, že státní podpora, která byla Polskem poskytnuta za účelem restrukturalizace „vymezených částí polského ocelářského průmyslu“ se považuje za slučitelnou se společným trhem za těchto podmínek: „období stanovené v čl. 8 odst. 4 protokolu č. 2 o výrobcích ESUO k Evropské dohodě (…) bylo prodlouženo do dne přistoupení“; podmínky uvedené v VPR jsou zohledněny; podmínky uvedené v protokolu č. 8 jsou splněny a „žádná podpora nemá být polskému ocelářskému průmyslu vyplacena po přistoupení“.
(61)
Bod 2 protokolu č. 8 stanoví, že restrukturalizace polského ocelářského průmyslu, tak jak je popsána v jednotlivých obchodních plánech podniků uvedených v příloze 1, bude zakončena nejpozději do 31. prosince 2006. Bod 3 protokolu č. 8 stanoví, že pouze společnostem uvedeným v příloze 1 tohoto protokolu lze poskytovat státní podporu v rámci restrukturalizačního programu pro ocelářský průmysl.
(62)
Bod 1 protokolu č. 8 výslovně odkazuje na čl. 8 odst. 4 protokolu č. 2 o výrobcích ESUO k Evropské dohodě (platnost článku byla prodloužena rozhodnutím Rady přidružení). Protokol č. 2 Evropské dohody se vztahoval výhradně na „výrobky z oceli ESUO“ (čl. 8 odst. 4 protokolu č. 2) a seznam těchto výrobků z oceli obsahuje příloha. Obsahem přílohy je opět seznam „výrobků z oceli ESUO“, jak jsou stanoveny v příloze 1 Smlouvy o ESUO, přičemž trubky jsou přímo zmíněny („ocelové trubky (bezešvé či svařované) […] tažené ocelové pruty, broušené či leštěné, a odlitky (trubky, litinové trubky a další těžké odlitky)“).
(63)
Platnost smlouvy o ESUO uplynula dne 23. července 2002. Od tohoto dne spadá státní pomoc poskytovaná ocelářského průmyslu do působnosti obecných právních rámců ES. Při té příležitosti bylo rozhodnuto, že definice evropského odvětví ocelářského průmyslu se bude vztahovat i na výrobce trubek. Změněná definice byla kodifikována v článku 27 a příloze B víceodvětvového rámce, podle jehož definice zahrnuje odvětví ocelářského průmyslu také „bezešvé roury, trubky a duté profily“jakož i „svařované železné a ocelové roury a trubky“. (67) Tuto rozšířenou definici ocelářského průmyslu následně převzala i příloha 1 pokynů k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007-2013 (12) a článek 2 bod 29 obecného nařízení o blokových výjimkách (13).
(64)
Avšak ani protokol č. 2 k Evropské dohodě, ani rozhodnutí Rady přidružení nebyly výslovně pozměněny za účelem včlenit do nich tuto rozšířenou definici odvětví ocelářského průmyslu, která se vztahuje i na výrobce trubek. Platnost protokolu č. 2 k Evropské dohodě uplynula dne 31. prosince 1996. Rozhodnutí Rady přidružení prodloužilo jeho platnost počínaje 1. lednem 1997 na dalších osm let či do okamžiku přistoupení Polska k EU (v závislosti na tom, co nastane dříve). Článek 1 rozhodnutí Rady přidružení se týká „výrobků z oceli“ obecně, avšak oblast působnosti jeho uplatňování je také výslovně spjata s čl. 8 odst. 4 protokolu č. 2 k Evropské dohodě, který se vztahuje pouze na výrobky z oceli ESUO. Prodloužení platnosti protokolu č. 2 k Evropské dohodě pak bylo zejména podmíněno tím, že Polsko předloží Komisi VPR a obchodní plány příjemců a obojí „bude splňovat požadavky čl. 8 odst. 4 protokolu č. 2 k Evropské dohodě a budou posouzeny a schváleny vnitrostátním orgánem pro dohled nad státními kontrolami (Úřad na ochranu hospodářské soutěže a spotřebitelů)“ (článek 2 rozhodnutí Rady přidružení).
(65)
Z výše uvedených důvodů došla Komise k závěru, že bod 18 protokolu č. 8, vykládaný s ohledem na body 1 až 3 protokolu č. 8 společně s protokolem č. 2 Evropské dohody a rozhodnutím Rady přidružení, neopravňuje Komisi ke kontrole podpory, která byla polským výrobcům trubek poskytnuta před přistoupením.
7.1.4 Prováděcí pravidla Evropské dohody jako nástroj pro výklad
(66)
Kromě toho, že Komise právně vyložila oblast působnosti příslušných právních základů (tj. protokolu č. 8, protokolu č. 2 Evropské dohody a rozhodnutí Rady přidružení - viz výše uvedený 59. až 65. bod odůvodnění), přezkoumala také otázku, zda prováděcí pravidla pro uplatňování ustanovení o státní podpoře obsažená v Evropské dohodě a protokolu č. 2, tak jak je přijala Rada přidružení EU-Polsko v roce 2001 (dále jen „prováděcí pravidla“) (14), jsou relevantní pro určení oblasti působnosti kompetence týkající se kontroly se zpětnou působností, pokud jde o opatření, která byla poskytnuta polským výrobcům trubek před přistoupením Polska k EU.
(67)
Obecnou zásadou je, že prováděcí předpisy obsahují jednací řád, který se nesmí zaměňovat s hmotnými pravidly v oblasti státní podpory obsaženými v Evropské dohodě a protokolu č. 2 k Evropské dohodě. Je však třeba poznamenat, že prováděcí pravidla také obsahují podrobná ustanovení o kritériích posouzení slučitelnosti podpory s Evropskou dohodou a s protokolem č. 2 k Evropské dohodě.
(68)
Ustanovení čl. 2 odst. 1 první věty prováděcích pravidel stanoví: že „posouzení slučitelnosti poskytnutí jednotlivé podpory a programů podpory s Evropskou dohodou podle článku 1 probíhá na základě kritérií, která vyplývají z uplatnění pravidel článku 87 Smlouvy o založení Evropského společenství včetně současných a budoucích sekundárních právních předpisů, rámců, pokynů a dalších příslušných administrativních aktů platných ve Společenství, jakož i judikatury Soudu prvního stupně a Soudního dvora Evropských společenství a všech rozhodnutí přijatých Radou přidružení podle čl. 4 odst. 3“. Citovaný právní předpis stanoví obecnou zásadu, že hmotná kritéria pro obecné posouzení slučitelnosti státní podpory s Evropskou dohodou jsou „evoluční“ povahy v tom smyslu, že zohledňují aktuální změny právních předpisů EU a judikatury.
(69)
Ustanovení čl. 2 odst. 1 druhé věty prováděcích pravidel odkazuje výslovně na kritéria slučitelnosti podle protokolu č. 2: „Pokud jsou poskytnutá podpora či programy podpory určeny pro výrobky, na které se vztahuje protokol č. 2 Evropské dohody, uplatňuje se první věta tohoto odstavce, za předpokladu, že posouzení nebylo učiněno na základě kritérií vyplývajících z uplatňování pravidel podle článku 87 Smlouvy o založení Evropského společenství, nýbrž na základě kritérií vyplývajících z uplatňování pravidel pro státní podpory podle Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli“. Ze znění této věty zřetelně vyplývá, že na rozdíl od případu obecné podpory, na který se vztahuje čl. 2 odst. 1 první věta (viz výše uvedený 68. bod odůvodnění), se pro účely podpory, na kterou se vztahuje protokol č. 2 Evropské dohody, vyvíjí kritéria slučitelnosti podpory na základě Smlouvy o ESUO. Pokud jde o vývoj těchto kritérií po uplynutí platnosti Smlouvy o ESUO v roce 2002, nejsou uvedeny žádné zvláštní informace.
(70)
Ustanovení čl. 2 odst. 2 a 3 prováděcích pravidel stanoví mechanismus, jak má Polsko zohlednit změny kritérií slučitelnosti. Konkrétně má být Polsko informováno o všech změnách kritérií slučitelnosti Společenství, které nebyly zveřejněny, a „pokud Polská republika během tří měsíců po obdržení oficiální informace nevznese připomínky týkající se změn, stanou se tato kritéria kritérii slučitelnosti v souladu s odstavcem 1 tohoto článku. Pokud Polská republika takové připomínky vznese, pak se s ohledem na sbližování právních předpisů, jak ho stanoví Evropská dohoda, konají konzultace v souladu s články 7 a 8 těchto předpisů“.
(71)
I když Polsko během lhůty tří měsíců nevzneslo připomínky ke změně definice slučitelnosti na úrovni Společenství ohledně odvětví ocelářského průmyslu, která v roce 2002 zahrnula také výrobce trubek, v rámci právních předpisů Společenství nebylo možné takové změny uplatnit na opatření, na která se nevztahuje oblast působnosti Evropské dohody, tj. taková opatření, na která se nevztahuje Smlouva o ESUO. Mimo to je protokol č. 8 lex specialis, a Komise se proto po uplynutí platnosti Smlouvy o ESUO nemůže dovolávat rozšíření definice unijního odvětví ocelářského průmyslu za účelem určení jeho oblasti působnosti. Komise tedy musela dojít k závěru, že na jedné straně je nezbytné přesně rozlišovat mezi „evoluční“ povahou platného právního předpisu týkajícího se státní podpory poskytnuté před přistoupením ve prospěch ocelářského průmyslu v Polsku a nutně přísným výkladem oblasti působnosti Komise týkající se kontroly se zpětnou působností na straně druhé, jak vyplývá z protokolu č. 8, protokolu č. 2 Evropské dohody a z rozhodnutí Rady přidružení.
8. ZÁVĚR
(72)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je Komise nucena dojít k závěru, že na základě protokolu č. 8 není oprávněna přezkoumat opatření, která byla ve prospěch polských výrobců trubek učiněna před přistoupením, a to zejména v letech 1997-2003. Toto řízení se s ohledem na skutečnost, že Komise není oprávněna posoudit opatření, která jsou předmětem tohoto řízení, zastavuje,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
S ohledem na skutečnost, že Komise není podle ustanovení protokolu č. 8 smlouvy o přistoupení Polska k EU oprávněna přezkoumat opatření učiněná Polskem v letech 2001, 2002 a 2003 ve prospěch podniků WRJ a WRJ-Serwis, se formální vyšetřovací řízení stanovené v čl. 108 odst. 2 SFEU, které bylo zahájeno dopisem adresovaným Polsku ze dne 23. října 2007, zastavuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Polské republice.
V Bruselu dne 6. července 2010.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2010. július. 6.)
a Lengyelország által a WRJ és a WRJ-Serwis számára nyújtott C 48/07 (korábbi NN 60/07) számú intézkedésről
(az értesítés a C(2010) 4476. számú dokumentummal történt)
(Csak a lengyel nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2010/612/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
tekintettel a csatlakozási szerződésnek a lengyel acélipar szerkezetátalakításáról szóló 8. jegyzőkönyvére (1),
miután felhívták az érdekelt feleket, hogy az említett rendelkezéseknek (2) megfelelően nyújtsák be észrevételeiket, és ezen észrevételek figyelembevételével,
mivel:
1. ELJÁRÁS
(1)
A lengyel acélipar szerkezetátalakításának felülvizsgálata során a Bizottság figyelmét felhívták a lengyel acélcsőágazatban talált a rendellenességekre. Lengyelország uniós csatlakozása után hivatalból ellenőrzést végeztek a Walcownia Rur Jedność Sp. z.o.o. (a továbbiakban: WRJ) és a WRJ-Serwis Sp. z.o.o. (a továbbiakban: WRJ-Serwis) számára nyújtott támogatás esetében. A Bizottság 2005. április 6-án, 2005. augusztus 4-én, 2005. november 3-án, 2006. május 4-én, 2006. november 17-én és 2007. július 11-én kelt leveleiben információkat kért a lengyel hatóságoktól. A lengyel hatóságok 2005. június 7-én, 2005. szeptember 29-én, 2005. december 2-án, 2006. május 18-án, 2006. május 31-én, 2007. január 10-én és 2007. augusztus 3-án kelt leveleikben válaszoltak.
(2)
A 2007. október 23-án kelt levelében a Bizottság arról a határozatáról tájékoztatta Lengyelországot, amely szerint a WRJ és a WRJ-Serwis számára nyújtott intézkedések tekintetében kezdeményezi az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSz.) 108. cikkének (2) bekezdésében (3) meghatározott eljárást.
(3)
Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatot 2007. november 24-én közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (4). A Bizottság felkérte az érdekelt feleket észrevételeik megtételére.
(4)
A Bizottsághoz egyetlen érdekelt féltől érkeztek észrevételek. A Bizottság ezeket továbbította Lengyelország számára, amely lehetőséget kapott a válaszadásra; a Bizottság az észrevételeket a 2009. február 16-i levélben kapta meg. A hivatalos vizsgálati eljárás megindítására adott lengyel választ a 2008. január 21-i és február 1-jei keltezésű levelekben nyújtották be.
(5)
A Bizottság 2009. február 16-án további információkat kért, erre Lengyelország a 2009. június 4-én kelt levelében válaszolt.
2. AZ INTÉZKEDÉSEK RÉSZLETES LEÍRÁSA
2.1. A kedvezményezettek
2.1.1. A WRJ
(6)
A WRJ székhelye Katowicében található, adminisztratív céllal tizenkét személyt alkalmaz. A WRJ részvényeinek 40,736 %-a a Towarzystwo Finansowe Silesia Sp. z o.o. (a továbbiakban: TFS) vállalkozás birtokában van, amely 99, 6 %-ban állami tulajdonú vállalkozás. A részvények további 7,235 %-a a Walcownia Rur Silesia S.A. (a továbbiakban: Walcownia Rur Silesia) vállalkozásé, amely a TFS teljes tulajdonú leányvállalata.
(7)
A további részvényesek:
-
PIW Enpol Sp. z o.o. (a részvények 19,009 %-a),
-
Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (a részvények 8,3 %-a),
-
Kulczyk Privatstiftung (a részvények 4,533 %-a),
-
Huta Jedność (a részvények 0,817 %-a),
-
számos kisebbségi részvényes, akik a részvények 0,004 %-3,4 %-át birtokolják.
(8)
A WRJ-t 1995-ben hozták létre azzal a céllal, hogy egy varratmentes csöveket gyártó új hengerművet építsenek ki, amely termelési kapacitása évi 160 000 tonna (a továbbiakban: a WRJ projekt).
(9)
A Huta Jedność nevű másik vállalkozás 1978-ban már megkezdte egy 400 000 tonna kapacitású, varratmentes csöveket gyártó hengermű építését, azonban a munkálatok 1980-ban az állami támogatások felfüggesztése miatt leálltak. A projekt újraindítására irányuló számos próbálkozás után a Huta Jedność csődeljárás iránti kérelmet nyújtott be, beleértve az eszközlikvidációt is, ezt azonban a bíróság elutasította. A Huta Jedność egy jelenleg felszámolás alatt álló vállalkozás, amely tevékenységei közé tartozik a termelői eszközeinek lízingbe adása más vállalkozások számára, valamint közszolgáltatások nyújtása.
(10)
A WRJ projekt magában foglalta az infrastruktúra elemeit, valamint a Huta Jedność által az eredeti projekt során korábban összegyűjtött gépek és felszerelés egy részét, továbbá a korábban a Huta Jedność tulajdonában lévő földterületen építették volna fel. Új befektetőket kértek fel arra, hogy az 1997-ben indult WRJ projektben részt vegyenek. A projekt végrehajtását 2001-ben leállították, a befektetők azóta visszaléptek. Habár a munka 86 %-a látszólag befejeződött, a WRJ sosem kezdte meg a termelést.
(11)
2007. szeptember 4-én a Walcownia Rur Silesia, a TFS teljes tulajdonú leányvállalata, amelyet a lengyel acélcső ágazat konszolidációjára hoztak létre (lásd az alábbi (15) és (17) preambulumbekezdést), a WRJ csődeljárását kérvényezte, annak eszközlikvidációjával együtt. A katowicei körzeti bíróság 2008. január 23-án a WRJ-t fizetésképtelennek nyilvánította, és elrendelte az eszközlikvidációt, amelyhez vagyonfelügyelőt jelölt ki. Úgy tűnik, hogy ezidáig a WRJ egyetlen eszközét sem értékesítették a csődeljárás során.
2.1.2. A WRJ-Serwis
(12)
A WRJ-Serwist 2001-ben hozták létre, az 1999-ben alapított Zakład Usług Energomechanicznych „Jedność” S.A. átalakítását követően. Részvényesei között található a TFS (54,66 %-os részesedés), a PIW ENPOL Sp. z o.o. (36,77 %-os részesedés), a Commplex Sp. z o.o. (8,29 %-os részesedés) és a Huta Jedność (0,28 %-os részesedés).
(13)
A WRJ-Serwis eredeti célja az volt, hogy a WRJ projekt egy részét végrehajtsa és jobb hitelfeltételeket biztosítson a WRJ számára. A WRJ-Serwis nem kezdett meg egyetlen beruházási tevékenységet sem, azonban 2004 májusától varratmentes hidegen vont acélcsöveket gyárt, miután a Huta Jedność a huzalműben 2004 elején leállította a termelést. Ezt a tevékenységet az eredetileg a Huta Jednośćtól lízingelt eszközökkel végzi. Ezen eszközöket később az ING Bank Śląski S.A., majd végül a Walcownia Rur Silesia vette át. Ezenkívül a WRJ-Serwis megszerezte a WRJ projekt földterülete örökös haszonélvezetének 9/10-ét, valamint az említett földterületen épített épületek tulajdonának 9/10-ét.
(14)
A WRJ-Serwis 2008 áprilisában fejezte be működését, amikor az acélcsőgyártást a Walcownia Rur Silesia átvette a huzalműben.
2.1.3. A WRK és a WRJ-Serwis konszolidációja és a privatizációjukra tett kísérletek
(15)
A TFS 2004-ben kezdett új stratégiai befektetőt keresni a WRJ és a WRJ-Serwis számára. 2005-ben ajánlattételre kérték fel az érdekelt feleket, akik közül ketten tették ezt meg. Végül az egyik ajánlattevővel keretmegállapodást kötöttek a WRJ és a WRJ-Serwis tehermentes eszközeinek megszerzéséről, ezt a megállapodást azonban 2006 októberében megszüntették, mivel a feltételek nem teljesültek. A TFS új ajánlattételi eljárást indított 2006 decemberében, azonban ajánlatok nem érkeztek.
(16)
A 2007-ben elindított új ajánlattételi felkérést követően a TFS új határozott, hogy a privatizációjuk elősegítése érdekében a WRJ-t és a WRJ-Serwist konszolidálja. Ennek érdekében a TFS két új vállalkozást hozott létre, név szerint a FEREX Sp. z o.o. (a továbbiakban: FEREX) és a Walcownia Rur Silesia vállalkozásokat. Mindkét vállalkozás a TFS teljes tulajdonában van. A Walcownia Rur Silesia és a FEREX vállalkozásokon keresztül a TFS megszerezte azokat az eszközöket, amelyek a WRJ projekt végrehajtásához voltak szükségesek, és átvette a WRJ és a WRJ-Serwis tartozásait is.
a)
A Walcownia Rur Silesia a WRJ hitelezőjévé vált azáltal, hogy a WRJ-nek a bankszindikátus és a Stalexport felé fennálló 168 940 469 PLN és 95 595 057 PLN összegű tartozásait átvállalta. Ezenfelül a Walcownia Rur Silesia - a ING Bank Śląski által vezetett - bankszindikátustól megvásárolta a huzalmű ingóságait;
b)
A FEREX szintén a WRJ hitelezőjévé vált azáltal, hogy a WRJ összesen 142 941 270,43 PLN összegű, a WRJ és a WRJ-Serwis tulajdonában álló földterületekre terhelt jelzáloggal biztosított tartozását átvállalta.
(17)
2008 augusztusában a lengyel hatóságok újabb kísérletet tettek arra, hogy a WRJ-t, a WRJ-Serwist, a FEREX-et és a Walcownia Rur Silesiát értékesítsék. A TFS és a Walcownia Rur Silesia felkérte az érdekelt feleket, hogy vegyenek részt a Walcownia Rur Silesia eszközeinek, a FEREX jegyzett tőkéjének, a FEREX TRS felé fennálló tartozásainak, valamint a TFS-nek a WRJ-Serwis alaptőkéjében való részesedésének közös megvásárlásáról szóló tárgyalásokon. Az eljárás 2009. január 15-én fejeződött be, a felkínált eszközök egyikét sem értékesítették.
2.2. Az értékelt intézkedés
(18)
A WRJ számára nyújtott támogatás magában foglalja a TFS általi tőkebefektetést (2.2.1.), a TFS által nyújtott biztosítékokat (2.2.2.) és az Államkincstár által nyújtott kezességvállalást (2.2.3.). A WRJ-Serwisnek nyújtott támogatás a TFS általi tőkebefektetést (2.2.4.) tartalmazza.
2.2.1. A TFSi tőkebefektetései a WRJ-be
(19)
A TFS 2002. június 26-án hajtott végre először tőkebefektetést a WRJ vállalkozásban, amikor a WRJ részvényesei a jegyzett tőke növeléséről döntöttek. A TFS 15 millió PLN névértékű részvényeket kapott a követelésekért cserében. A TFS ezen követelései, amelyek összege 15 millió PLN volt, a Huta Andrzej és a Huta Katowice felé álltak fenn. A tőkeemelést bejegyezték és 2002. november 22-én lépett érvénybe.
(20)
A második tőkeemelésre 2003. január 17-én került sor, amikor a WRJ részvényesei úgy határoztak, hogy ismét megnövelik a vállalkozás jegyzett tőkéjét. A TFS 40 millió PLN névleges értékben kapott részvényeket a WRJ-nek a TFS felé fennálló tartozásáért cserében (adósság-részvény swapügylet). A követeléseket, amelyek névértéke 40 millió PLN volt, a TFS korábban, 2002 decemberében vette át ING Bank Śląski S.A.-tól. A tőkeemelést bejegyezték és 2003. augusztus 25-én lépett érvénybe.
2.2.2. A TFS kezességvállalása a WRJ-nek
(21)
2001-ben a TFS egy 20 millió PLN értékű kölcsön esetében 5 millió PLN tekintetében nyújtott kezességet. A kölcsönt 1999-ben a regionális környezetvédelmi és vízgazdálkodási alap (WFOŚiGW) nyújtotta a WRJ számára.
(22)
2001-ben a TFS egy 115 millió PLN értékű kölcsön esetében 50 millió PLN tekintetében nyújtott kezességet. A kölcsönt 1996-ban a nemzeti környezetvédelmi és vízgazdálkodási alap nyújtotta a WRJ számára.
2.2.3. Állami kezességvállalás a WRJ-nek
(23)
1997. október 14-én az Államkincstár két, összesen 262,5 millió PLN összegű kölcsön 45 %-áért vállalt kezességet. E kölcsönök devizahitelt és PLN hitelt tartalmaztak, mindkettőt a bankszindikátus nyújtotta 1997-ben.
(24)
A kormány 2003. január 2-án az állami kezességvállalás mértékét 55 %-ra emelte, amikor aláírta a vonatkozó dokumentumokat. A kezességvállalás mértékének megemelését még nem hajtották végre.
2.2.4. A TFS tőkebefektetései a WRJ-Serwisbe
(25)
A TFS 2003 decemberében hajtott végre tőkebefektetést a WRJ-Serwisbe azzal a céllal, hogy a vállalkozás többségi részvénytulajdonosaként irányítást szerezzen a WRJ-projekt felett. A 2003 decemberi határozattal a WRJ-Serwis részvényesei megállapodtak abban, hogy a TSF megszerezheti a vállalkozás részvényeit. A részvények névértéke 7 910 000 PLN volt. A TFS a részvényekhez főként a Huta Jedność felé fennálló követeléseiért cserébe jutott hozzá. A követeléseket a WRJ-Serwisre ruházták át. A TFS a részvényekért készpénzzel fizetett (PLN 890 000), valamint természetbeni hozzájárulással (Huta Jednośćból származó fémforgács további feldolgozásra; az átvételi érték 450 000 PLN volt). A részvények megszerzéséről szóló megállapodást 2004. június 8-án írták alá. A tőkeemelést 2007. augusztus 17-ig nem jegyezték be.
(26)
A TFS-szel párhuzamosan a megemelt jegyzett tőke részvényeit az addigi részvénytulajdonos egyike, a PIW Enpol Sp. z o.o. vállalkozás, valamint egy új részvényes, a Commplex Sp. z.o.o. vette át (mindkét esetben magánvállalkozásról van szó). A vállalkozások azáltal jutottak részvényekhez, hogy a Huta Jedność tartozásait átvezették a WRJ-Serwishez.
3. A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI
(27)
A (3) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően a Bizottság 2007. október 23-án a hivatalos eljárás megindításáról határozott (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat). Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság először kifejtette véleményét, amely szerint rendelkezik hatáskörrel az ügyben határozathozatalra, továbbá hogy a kérdéses intézkedések olyan állami támogatásnak minősülnek, amely nem összeegyeztethető a belső piaccal.
3.1. Az alkalmazandó jogszabályok és a Bizottság hatásköre
(28)
Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság arra az álláspontra helyezkedett, hogy az EUMSz. 107. és 108. cikke (az akkori EK-Szerződés 87. és 88. cikke) általában nem vonatkozik azokra az állami támogatásokra, amelyeket a csatlakozás előtt nyújtottak, és amelyek a csatlakozás után nem voltak alkalmazandók. Azonban a csatlakozási szerződésnek a lengyel acélipar szerkezetátalakításáról szóló 8. jegyzőkönyve (a továbbiakban: 8. jegyzőkönyv) rendelkezései - amelyek az állami támogatások EUMSz. szerinti ellenőrzését kiterjesztették bármely olyan támogatásra, amelyet 1997 és 2006 között a lengyel acélipar számára nyújtottak - az EUMSz. 107. és 108. cikkével összefüggésben különös szabálynak tekinthetők. Ennek megfelelően a Bizottság elvileg rendelkezik hatáskörrel az ilyen támogatások értékelése terén.
(29)
Annak tekintetében, hogy a 8. jegyzőkönyv értelmezése szerint az olyan csőgyártók, mint a WRJ és a WRJ-Serwis részei-e az acéliparnak, a Bizottság a következőket állapította meg: a 8. jegyzőkönyv a nemzeti szerkezetátalakítási programon alapul (Szerkezetátalakítási és Fejlesztési Terv a Lengyel Vas- és Acélipar Számára). A nemzeti szerkezetátalakítási program és a 8. jegyzőkönyv hatálya nem korlátozódik az Európai Szén- és Acélközösséget létrehozó szerződés (a továbbiakban: ESZAK-Szerződés) I. mellékletének hatályára, hanem kiterjedt az egyes olyan acélágazatokra is, mint például a varratmentes csövek és a nagyméretű hegesztett csövek ágazata.
(30)
Az eljárás megindításáról szóló határozat szerint ez az értelmezés összhangban állt az acéliparnak az EU állami támogatásokra vonatkozó szabályai szerinti meghatározásával, nevezetesen a multiszektorális keretrendszer B mellékletében (5) szereplő meghatározással. Ez az értelmezés a nemzeti szerkezetátalakítási programból is adódott, mivel annak kedvezményezettjeinek fele csőgyártó volt. A Huta Jedność, a WRJ és a WRJ-Serwis elődje valóban részt vett a szerkezetátalakítási folyamatban, valamint a nemzeti szerkezetátalakítási program tervezete is kifejezetten megemlítette, azonban végül nem került be a lehetséges kedvezményezettek körébe, mivel akkoriban, a 2002-es csődjét követően, a vállalkozás felszámolását tervezték.
(31)
Ennek eredményeként a Bizottság arra az álláspontra helyezkedett, hogy a Huta Jedność, a WRJ és a WRJ-Serwis vállalkozások esetében érvényes azon támogatás nyújtásának tilalma, amelyre nem terjedt ki sem a nemzeti szerkezetátalakítási terv, sem a 8. jegyzőkönyv hatálya.
3.2. Állami támogatás fennállása
(32)
A TFS WRJ-be történő befektetései és a vállalkozásnak a TFS által nyújtott biztosítékok tekintetében a Bizottság hangot adott erőteljes kétségeinek azzal kapcsolatban, hogy mindezek megfelelnek-e a piacgazdasági befektető elvének. A WRJ az intézkedések idején nehéz helyzetben volt, és egymaga nem lett volna képes összegyűjteni a megfelelő pénzeszközöket a tőkepiacon. A Bizottságnak kétségei voltak afelől, hogy a befektetés kellően megtérült volna-e. Végezetül, a Bizottság véleménye szerint a befektetést nem teszi indokolttá az a tény, hogy a TFS a későbbiekben privatizálni kívánta a WRJ-t.
(33)
Az Államkincstár által a WRJ-nek nyújtott állami kezességvállalás tekintetében a Bizottság megjegyezte, nem volt egyértelmű, hogy a WRJ a kezességvállalás nyújtásának idején, azaz 1997-ben nehézségekkel küzdött-e. Másrészről a kezességvállalás mértékének 2003-ban való megemelése szempontjából a WRJ-t nehézségekkel küzdő vállalkozásnak lehet tekinteni, ezért a Bizottság kétségeit fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy az emelés megfelelt-e a piacgazdasági befektető elvének.
(34)
A TFS-nek a WRJ-Serwisbe történő befektetései tekintetében a Bizottság hangot adott kétségeinek azzal kapcsolatban, hogy azok megfelelnek-e a piacgazdasági befektető elvének. A Bizottság megjegyezte, hogy a vállalkozás 2003-ban nehézségekkel küzdött, ezért kétli, hogy a befektetésekből ésszerű haszonra lehetett számítani.
3.3. Az állami támogatás összeegyeztethetősége
(35)
A Bizottságnak nem sikerült azonosítania, milyen alapon lehetett volna a lehetséges állami támogatást összeegyeztethetőnek tekinteni, mivel 1997 és 2006 között a 8. jegyzőkönyv, és így az EU állami támogatásokra vonatkozó szabályai tiltották az acélágazatba történő befektetéseket, illetve az ágazatnak nyújtott szerkezetátalakítási támogatásokat.
4. LENGYELORSZÁGNAK AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZATHOZ FŰZÖTT ÉRSZREVÉTELEI
(36)
Lengyelország a 2008. január 21-én és február 1-jén kelt leveleiben küldte meg észrevételeit az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatban. Összefoglalva, Lengyelország nem értett egyet a 8. jegyzőkönyv Bizottság általi értelmezésével, és megismételte véleményét, amely szerint a kérdéses intézkedések nem minősültek állami támogatásnak.
4.1. Az alkalmazandó jogszabályok és a Bizottság hatásköre
(37)
Lengyelország szerint a csatlakozás előtti állami támogatásokra vonatkozó beavatkozásmentességi szabály alóli kivételt képező 8. jegyzőkönyvet nem lehet általánosítva alkalmazni.
(38)
Először Lengyelország rámutat arra, hogy a csőgyártók és termékeik nem szerepelnek az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamaik, másrészről a Lengyel Köztársaság közötti társulás létrehozásáról szóló Európa-megállapodás (6) (a továbbiakban: az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve) 2. jegyzőkönyvének I. mellékletében, ezért nem tartozik annak hatálya alá.
(39)
Másodszor a csőgyártóknak nyújtott állami támogatás tilalmát a tagállamokban 2002. július 24-én vezették be, amikor hatályba lépett a multiszektorális keretrendszer B melléklete, amely meghatározta az acélipar fogalmának alkalmazási körét. E meghatározás szerint a varratmentes csövek és a nagyméretű hegesztett csövek ágazata az acélipar részét képezi. Ennek megfelelően a Bizottság által 2003-ban jóváhagyott nemzeti szerkezetátalakítási terv és a 8. jegyzőkönyv szintén magában foglalja a csőgyártókat. Korábban, amikor az ESZAK-Szerződés volt alkalmazandó, a csőágazat tekintetében kivételt tettek.
(40)
Lengyelország arra a következtetésre jut, hogy a 8. jegyzőkönyvet oly módon kell értelmezi, hogy a csőgyártóknak 2002. július 24. előtt nyújtott támogatások nem tartoznak a Bizottság ellenőrzése alá (úgy, mint bármely más olyan beavatkozás sem, amely a csatlakozási szerződés hatálybalépése előtt következett be.) Ezen időpont után a csőgyártók az említett korlátozások hatálya alá estek.
(41)
A kedvezményezettek tudatossága tekintetében Lengyelország hangsúlyozza, hogy a WRJ-Serwis csak 2004-től tekinthető acélgyártónak, azaz amikor megkezdte a huzalmű létesítményei használatát, így ezen időpontot megelőzően az állami beavatkozások nem tekinthetők az acéliparnak nyújtott támogatásoknak.
(42)
Végezetül Lengyelország kiemeli, hogy a WRJ projekt nem a korábbi Huta Jedność projekt folytatása.
4.2. Állami támogatás fennállása
(43)
Ezenfelül Lengyelország állítása szerint a TFS - bár az Államkincstár ellenőrzése alatt áll - piaci feltételek mellett működik haszontermelés céljából. A WRJ és a WRJ-Serwis tekintetében tett lépései nem konkrét állami ellenőrzés vagy felügyelet eredménye. Ennek megfelelően, az Államkincstár nem feltétlenül gyakorolt ellenőrzést az ellenőrzésgyakorlásnak a Stardust Marine-ügyben (7) hozott ítélet szerinti értelmében.
(44)
A WRJ tőkeemelése és a TFS által nyújtott garancia tekintetében Lengyelország úgy tekinti, hogy a TFS nem nyújtott komoly tőkeinjekciót a WRJ projekt számára. A követelések WRJ részvényekre történő cseréje valóban gazdaságosabb volt, mint a követelések közvetlen érvényesítése. Ezen felül a WRJ-be történő befektetés idején a TFS olyan üzleti tervvel rendelkezett, amely a WRJ projekt nyereségességét mutatta. Végül, a bankszindikátus ezidőben szintén kész volt arra, hogy tovább finanszírozza a WRJ-t. Ennek megfelelően a TFS piacgazdasági befektetőként lépett fel.
(45)
Lengyelország úgy tekinti, hogy a WRJ-nek nyújtott állami kezességvállalás megemelése összhangban volt a piacgazdasági befektető elvével, mivel teljes értékű biztosítékokkal rendelkezett, valamint a WRJ piaci árfolyamon fizetett kezességdíjat az Államkincstárnak. A kezesség emellett függött a WRJ projekt banki finanszírozásának újraindításáról, amely nem következett be. Ennek megfelelően a kezességet nem emelték meg, így Lengyelország szerint a WRJ nem jutott előnyhöz.
(46)
A WRJ-Serwisben eszközölt tőkebeavatkozást a piacgazdasági befektető elvével összeegyeztethetőnek tekinti. Először, a magánrészvényesek a TFS-szel együtt jutottak részvényekhez. Másodszor, a WRJ-Serwis nem küzdött pénzügyi nehézségekkel, és a TFS döntését a WRJ-Serwis által a jövőben termelendő nyereség miatt hozta meg. Végezetül, a TFS ellenőrzést tudott szerezni a WRJ-Serwis, valamint azon ingatlan felett, amelyre a WRJ projekt épült.
(47)
A WRJ és a WRJ-Serwis konszolidációja tekintetében Lengyelország azt állítja, hogy ez volt az egyetlen módja annak, hogy egy magánbefektető a WRJ projektet rövid időn belül átvehesse és befejezze, biztosítva eközben az állam által addig nyújtott tőkeinjekciók maximális visszafizettetését.
5. AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI
(48)
A Bizottsághoz egyetlen érdekelt harmadik féltől érkeztek észrevételek, aki messzemenőleg ellenezte a Lengyelország által nyújtott támogatásokat. Az érdekelt fél emlékeztet arra, hogy a csövek sosem tartoztak az ESZAK-Szerződés hatálya alá, és a csőiparnak saját költségén, állami támogatás nélkül kellett a szerkezetátalakítást végrehajtania. Az állami támogatás elfogadása ez esetben veszélyeztetné az európai csőipart. Az érintett fél azt is megállapítja, hogy a támogatás elfogadása kockáztathatja annak bizonyítására irányuló kísérletét, hogy egyes csőimportáló országok dömpingáron vagy támogatott áron importálnak az EU-ba. Végül az érintett fél azzal érvel, hogy a varratnélküli csövek európai ipara különleges gazdasági helyzetben volt, Európában többletkapacitással rendelkezett, és nagy mennyiségek exportálására volt szüksége, miközben a Kínából történő behozatal 2007-ben növekedett.
6. LENGYELORSZÁG ÉSZREVÉTELEI AZ ÉRDEKELT FÉL MEGFIGYELÉSEIVEL KAPCSOLATBAN
(49)
Az érdekelt fél megfigyeléseit továbbították Lengyelországnak, amely 2009. február 16-án megküldte észrevételeit. Lengyelország támogatja azt az álláspontot, amely szerint a csövek piacán a tisztességes verseny tekintetében átlátható szabályokra van szükség.
(50)
Lengyelország egyetért a harmadik féllel abban, hogy a csövek sosem tartoztak az ESZAK-Szerződés hatálya alá, és megismétli, hogy az acélágazat nem foglalta magában a csőgyártókat mindaddig, amíg a multiszektorális keretrendszer 2002. július 24-én hatályba nem lépett. Ennek megfelelően a csőágazatra vonatkozó állami támogatási tilalom csak 2002. július 24-től volt alkalmazandó, amikor az acélágazat kibővített meghatározása hatályba lépett.
(51)
Végül, Lengyelország megismétli, hogy a WRJ sosem kezdte meg a termelési tevékenységeket, továbbá a WRJ-Serwis 2008-ban befejezte a termelést. Lengyelország hangsúlyozza, hogy sosem nyújtott állami támogatást a WRJ számára.
7. AZ INTÉZKEDÉS ÉRTÉKELÉSE
7.1. Az alkalmazandó jogszabályok és a Bizottság hatásköre
(52)
A kérdéses intézkedésekre Lengyelország uniós csatlakozása előtt került sor (azaz 2004. május 1. előtt). Az EUMSz. 107. és 108. cikke alapvetően nem vonatkozik azokra a támogatásokra, amelyeket a csatlakozás előtt nyújtottak és amelyek a csatlakozás után nem voltak alkalmazandók (8). Ettől az általános szabálytól eltérve, tehát kivételes alapon, a csatlakozási szerződés 8. jegyzőkönyve alapján a Bizottság hatáskörébe tartozik felülvizsgálni a Lengyelország által acélipara szerkezetátalakításával összefüggésben a csatlakozás előtt nyújtott állami támogatást.
7.1.1. A 8. jegyzőkönyv mint különös szabály
(53)
A 8. jegyzőkönyv olyan rendelkezéseket tartalmaz, amelyek lehetővé teszik Lengyelország számára, hogy befejezze acéliparának a csatlakozás előtt megkezdett szerkezetátalakítását. A lengyel acélágazat csatlakozás előtti szerkezetátalakítását az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve alapján hajtották végre, és az EU-Lengyelország Társulási Tanács határozata (9) (a továbbiakban: a Társulási Tanács határozata) alapján folytattak.
(54)
Az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve Lengyelország számára ötéves haladékot tett lehetővé, 1992-től 1996 végéig, amely során lehetősége volt az ESZAK acélágazatának állami támogatások révén történő szerkezetátalakítására.
(55)
Ezt a haladékot a Társulási Tanács határozata, 1997. január 1-jével kezdődően, további nyolc éves időszakkal, illetve Lengyelország uniós csatlakozásáig meghosszabbította. Ebben az időszakban Lengyelország, az acéltermékek tekintetében szerkezetátalakítási céllal állami támogatást nyújthatott az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvében foglalt feltételek és körülmények alapján (amelyek alkalmazását a Társulási Tanács határozata meghosszabbította), valamint a nemzeti szerkezetátalakítási program alapján, amelyet Lengyelország 2003 áprilisában nyújtott be a Bizottságnak. Miután a Bizottság értékelte a nemzeti szerkezetátalakítási programot, a tagállamok 2003 júliusában jóváhagyták a lengyel javaslatot (10).
(56)
A 8. jegyzőkönyv lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy a csatlakozás után ellenőrizze a Lengyelország által az acélágazatnak az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve (majd a Társulási Tanács határozata), valamint a nemzeti szerkezetátalakítási program alapján nyújtott állami támogatásokat. Ezen felül a 8. jegyzőkönyv felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy visszafizettesse az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve és a nemzeti szerkezetátalakítási program megszegésével nyújtott támogatást. Ennek megfelelően a 8. jegyzőkönyv különös szabály, amely - kivételes alapon és az általános rendszertől eltérve - lehetővé teszi a Lengyelország által a lengyel acéliparnak a csatlakozást megelőzően nyújtott támogatás visszamenőleges felügyeletét és felülvizsgálatát. Ezt erősítette meg a Bíróság, amely úgy ítélte meg, hogy a 8. jegyzőkönyv az EUMSz. 107. és 108. cikkével összefüggésben különös szabálynak minősül, amely kiterjeszti az állami támogatásoknak a Bizottság által az EUMSz. szerint végzett felülvizsgálatát azokra a támogatásokra, amelyeket az 1997 és 2003 közötti időszakban a lengyel acélipar szerkezetátalakításához nyújtottak (11).
7.1.2. A Bizottságnak a 8. jegyzőkönyv szerinti visszamenőleges ellenőrzéssel kapcsolatos illetékességének hatálya
(57)
Ezen eljárással összefüggésben a Bizottságnak értékelnie kell, hogy a fenti (53)-(56) preambulumbekezdésben kifejtett, visszamenőleges ellenőrzéssel kapcsolatos kivételes illetékessége vonatkozik-e azokra az intézkedésekre, amelyeket Lengyelország a csatlakozás előtt hagyott jóvá a csőgyártók számára. Ennek érdekében az ezen ügyben alkalmazandó jogalapot, azaz a 8. jegyzőkönyvet - az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvével és a Társulási Tanács határozatával összefüggésben - annak meghatározása érdekében kell értelmezni, hogy rendelkezései vonatkoznak-e a lengyel csőgyártóknak a csatlakozás előtt nyújtott támogatásokra.
(58)
Általánosan elismert jogelv, hogy az általános rendszertől eltérő különös szabály rendelkezéseit szűken kell értelmezni. A fent említett jogalap szűk értelmezéséből (lásd az (59)-(65) preambulumbekezdést) azt a következtetést lehet levonni, hogy a Bizottság visszamenőleges ellenőrzéssel kapcsolatos kivételes illetékessége az ESZAK gyártók számára a csatlakozás előtti támogatásokra korlátozódik, tehát nem vonatkozik a csőgyártókra irányuló intézkedésekre.
7.1.3. A jogalap értelmezése
(59)
A lengyel acéliparnak nyújtott csatlakozás előtti támogatások tekintetében a 8. jegyzőkönyv 12. és 18. pontja meghatározza a Bizottság felügyeleti és visszamenőleges ellenőrzéssel kapcsolatos illetékességét. A 12. pont felhatalmazza a Bizottságot és a Tanácsot arra, hogy 2006-ig felügyeljék a nemzeti szerkezetátalakítási program csatlakozás előtti és utáni végrehajtását. A 18. pont felhatalmazza a Bizottságot azon állami támogatások visszafizettetésére, amelyeket a 8. jegyzőkönyvben meghatározott feltételek megsértésével nyújtottak.
(60)
A 8. jegyzőkönyv 1. pontja előírja, hogy a Lengyelország által „a lengyel acélipar meghatározott részei” számára nyújtott szerkezetátalakítási állami támogatás a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető, feltéve, hogy „az Európa-megállapodásnak az ESZAK-termékekről rendelkező 2. jegyzőkönyve 8. cikkének (4) bekezdésében meghatározott időtartamot a csatlakozás időpontjáig meghosszabbítják”, a nemzeti szerkezetátalakítási programban meghatározott feltételeket tiszteletben tartják, a 8. jegyzőkönyvben meghatározott feltételek teljesülnek és „a csatlakozás időpontját követően a lengyel acélipar nem részesül további szerkezetátalakítási célú állami támogatásban”.
(61)
A 8. jegyzőkönyv 2. pontja előírja, hogy a lengyel acélágazat szerkezetátalakítása, az 1. mellékletben felsorolt vállalkozások egyéni üzleti terveiben leírtak szerint, legkésőbb 2006. december 31-ig befejeződik. A 8. jegyzőkönyv 3. pontja jelzi, hogy csak a jegyzőkönyv 1. mellékletében felsorolt vállalkozások jogosultak állami támogatásra a lengyel acélipar szerkezetátalakítási programjának keretében.
(62)
A 8. jegyzőkönyv 1. pontja kifejezetten a Társulási Tanács határozata által meghosszabbított, az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve 8. cikkének (4) bekezdésére hivatkozik. Az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve csak az ESZAK acéltermékekre vonatkozott (a 2. jegyzőkönyv 8. cikkének (4) bekezdése), sőt, mellékletben sorolta fel az acéltermékeket. Ez utóbbiban az ESZAK-Szerződés I. mellékletében foglalt ESZAK termékek listája jelenik meg, az ESZAK acéltermékeknek e szerződésben található meghatározása kifejezetten kizárja a csöveket („acélcsövek (varratmentes vagy hegesztett) […] rúdacélok és vasöntvények (csövek, szerelvények, és egyéb vasöntvények)”).
(63)
Az ESZAK-Szerződés 2002. július 23-án hatályát vesztette. Ez időpontot követően az acéliparnak nyújtott állami támogatás az általános EK rendszer hatálya alá került. Ennek alkalmával úgy határoztak, hogy az európai acélágazat meghatározását kiterjesztik a csőgyártókra is. Ezt a multiszektorális keretrendszer 27. cikke és B melléklete foglalta egységes szerkezetbe, amely az EU acélágazatának meghatározásába belefoglalta a varratmentes csöveket és üreges profilokat, valamint a hegesztett vas- vagy acélcsöveket is. Az acélágazat kibővített meghatározását a későbbiekben átvette a 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó nemzeti regionális támogatásról szóló iránymutatás (12) I. melléklete és az általános csoportmentességi rendelet (13) 2. cikkének 29. pontja.
(64)
Azonban sem az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvét, sem pedig a Társulási Tanács határozatát nem módosították annak érdekében, hogy az EU acélágazatának a csőgyártókat is magában foglaló, kibővített meghatározását magukba foglalják. Az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve 1996. december 31-én hatályát vesztette. A Társulási Tanács határozata az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvét 1997. január 1-jétől további nyolcéves időszakkal, illetve Lengyelország uniós csatlakozásáig meghosszabbította (amelyik előbb következik be). A Társulási Tanács határozatának 1. cikke általánosan hivatkozik az acéltermékekre, azonban alkalmazási köre konkrétan kapcsolódik az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvének 8. cikke (4) bekezdéséhez, amely csak az ESZAK acéltermékekre vonatkozott. Az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve hatályának meghosszabbításának feltétele az volt, hogy a Bizottságnak Lengyelország benyújtja a nemzeti szerkezetátalakítási programot, valamint a program kedvezményezettjeinek üzleti terveit, amelyek megfelelnek „a 2. Jegyzőkönyv 8. cikkének (4) bekezdésében felsorolt követelményeknek, továbbá amelyeket a Lengyel Köztársaság állami támogatások felügyeletéért felelős nemzeti hatósága (a Versenyjogi és Fogyasztóvédelmi Hivatal) értékelt és jóváhagyott” (a Társulási Tanács határozatának 2. cikke).
(65)
A fentiek fényében a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a 8. jegyzőkönyv 18. pontja - a 8. jegyzőkönyv 1-3 pontja, az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve és a Társulási Tanács határozata fényében értelmezve - a Bizottság számára nem biztosít hatáskört a lengyel csőgyártók számára a csatlakozás előtt nyújtott támogatások ellenőrzése terén.
7.1.4. Az Európa-megállapodás mint értelmezési eszköz végrehajtási szabályai
(66)
A vonatkozó jogalapok (azaz a 8. jegyzőkönyv, az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve és a Társulási Tanács határozata - lásd a fenti (59)-(65) preambulumbekezdést) jogi értelmezésén felül a Bizottság megvizsgálta annak kérdését is, hogy az EU-Lengyelország Társulási Tanács által 2001-ben elfogadott, az Európa-megállapodásban és annak 2. jegyzőkönyvében foglalt, az állami támogatásokra vonatkozó rendelkezések végrehajtási szabályai (a továbbiakban: végrehajtási szabályok) (14) relevánsak-e annak meghatározásakor, hogy a Bizottság visszamenőleges ellenőrzési illetékességgel rendelkezik-e a lengyel csőgyártóknak a csatlakozás előtt nyújtott intézkedések vonatkozásában.
(67)
Általános elvként a végrehajtási szabályok egy eljárási szabályzatot tartalmaznak, amelyet meg kell különböztetni az Európa-megállapodásban és az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvében foglalt anyagi jogi, állami támogatásokra vonatkozó szabályoktól. Meg kell jegyezni azonban, hogy a végrehajtási szabályok olyan konkrét rendelkezéseket is tartalmaznak, amelyek a támogatásoknak az Európa-megállapodással és az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvével való összeegyeztethetőségének értékelésére vonatkoznak.
(68)
A végrehajtási szabályok 2. cikke (1) bekezdésének első mondata megállapítja: „Az egyes támogatások odaítélésének és a programoknak az Európa-megállapodással való összeegyeztethetősége értékelése - az e szabályok 1. cikkében foglaltak szerint - az Európai Közösséget létrehozó szerződés 87. cikkében foglalt szabályok alkalmazásából eredő kritériumoknak, köztük a jelenlegi és jövőbeni másodlagos jogszabályoknak, keretrendszereknek, iránymutatásoknak és a Közösségben hatályos államigazgatási aktusoknak, továbbá az Elsőfokú Bíróság és az Európai Közösségek Bírósága ítélkezési gyakorlatának, valamint a Társulási Tanács által a 4. cikk (3) bekezdése szerint hozott határozatának megfelelően zajlik.” E mondat megalapozza azt az általános elvet, hogy az állami támogatásoknak az Európa-megállapodással való általános összeegyeztethetősége értékeléséhez alkalmazott fő kritériumok „fejlődnek” abban az értelemben, hogy mindeközben beépítik az uniós jogban és ítélkezési gyakorlatban bekövetkező változásokat/fejleményeket.
(69)
A végrehajtási szabályok 2. cikke (1) bekezdésének második mondata különösen a 2. jegyzőkönyv szerinti összeegyeztethetőségi kritériumokra hivatkozik: „Amenynyiben a támogatások odaítélése vagy a támogatási programok az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvének hatálya alá eső termékekre irányulnak, e bekezdés első mondata teljes mértékben alkalmazandó, azzal a kivétellel, hogy az értékelést nem az Európai Közösséget létrehozó szerződés 87. cikkében foglalt szabályok alkalmazásából eredő kritériumok alapján, hanem az Európai Szén- és Acélközösséget létrehozó szerződésben foglalt állami támogatási szabályok alkalmazásából eredő kritériumok alapján kell végezni.” E mondat megfogalmazása egyértelműen jelzi, hogy a 2. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozó általános támogatások helyzetével ellentétben (lásd a (68) preambulumbekezdést), az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvének hatálya alá tartozó támogatások esetén az összeegyeztethetőségi kritériumok az ESZAK-Szerződésre való hivatkozások révén alakulnak. Az összeegyeztethetőségi kritériumoknak az ESZAK-Szerződés 2002-ben történt hatályvesztését követő alakulásával kapcsolatban nincs konkrét utalás.
(70)
A végrehajtási szabályok 2. cikkének (2) és (3) bekezdése meghatározza azt a mechanizmust, amely révén Lengyelországnak figyelembe kell vennie az uniós összeegyeztethetőségi kritériumok változását. Lengyelországot különösen tájékoztatni kell a közösségi összeegyeztethetőségi kritériumok bármely változásáról, amelyet nem tettek közzé, és „amennyiben az ilyen változásokkal kapcsolatban a rájuk vonatkozó hivatalos tájékoztatás kézhezvételétől számított három hónapon belül a Lengyel Köztársaság nem emel kifogást, azok az e cikk (1) bekezdésének rendelkezései szerint az összeegyeztethetőség kritériumává válnak. Amennyiben az ilyen változásokkal kapcsolatban a Lengyel Köztársaság kifogást emel - és tekintettel az Európa-megállapodás által előírt jogszabályi közelítésre tekintettel - e szabályok 7. és 8. cikkének megfelelően konzultációkra kerül sor.”
(71)
A közösségi jog változásai még akkor sem vonatkoztak volna az Európa-megállapodás hatályán kívül eső intézkedésekre, tehát azokra, amelyek nem tartoztak az ESZAK-Szerződés hatálya alá, ha Lengyelország nem emelt három hónapon belül kifogást az acélipar közösségi meghatározásának 2002-ben a csőgyártókkal való kibővítése ellen. Ezen felül a 8. jegyzőkönyv különös szabály, tehát alkalmazási körének meghatározásához a Bizottság nem támaszkodhat az EU acélágazata meghatározásának az ESZAK-Szerződés hatályvesztését követő kibővítésére. Ezért azt a következtetést kell levonni, hogy egyértelmű különbséget kell tenni egyrészt a lengyel acélágazatnak nyújtott állami támogatásokra az Európa-megállapodás szerint alkalmazandó jog „fejlődő” jellege, másrészt pedig azon visszamenőleges ellenőrzéssel kapcsolatos bizottsági hatáskör megfelelő szűk értelmezése között, amely a 8. jegyzőkönyvből, az Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyvéből és a Társulási Tanács határozatából ered.
8. KÖVETKEZTETÉS
(72)
Az előbbiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a 8. jegyzőkönyv alapján nem illetékes a lengyel csőgyártók számára a csatlakozást megelőzően, különösen a 1997 és 2003 közötti időszakban nyújtott állami támogatások felülvizsgálata terén. A Bizottság az eljárást lezárja, mivel nem illetékes az eljárás hatálya alá tartozó intézkedések felülvizsgálatára,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Lengyelországnak címzett, 2007. október 23-án kelt levéllel megindított, az EUMSz. 108. cikke (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást lezárják, tekintettel arra a tényre, hogy a Bizottság a Lengyel Köztársaság csatlakozási szerződése 8. jegyzőkönyvének rendelkezései szerint nem rendelkezik hatáskörrel a Lengyelország által 2001-ben, 2002-ben és 2003-ban a WRJ és a WRJ-Serwis számára nyújtott intézkedések felülvizsgálatára.
2. cikk
Ennek a határozatnak a Lengyel Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2010. július 6-án.