NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 387/2012
ze dne 19. dubna 2012,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 o Evropském rybářském fondu, pokud jde o některá ustanovení týkající se finančního řízení pro některé členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nebývalá světová finanční krize a nebývalý hospodářský útlum vážně poškodily hospodářský růst a finanční stabilitu a vyvolaly podstatné zhoršení finančních a hospodářských podmínek v několika členských státech. Zvláště některé členské státy mají závažné obtíže nebo jim takové obtíže hrozí, zejména problémy týkající se jejich hospodářského růstu, finanční stability a zhoršení jejich schodku a zadlužení, což je kromě jiného způsobeno také mezinárodním hospodářským a finančním prostředím.
(2)
Přestože již byla přijata řada významných opatření včetně změn v právním rámci, která mají vyvážit negativní vlivy finanční krize, její dopad na reálnou ekonomiku, trh práce a občany je pociťován v mnoha směrech. Tlak na vnitrostátní finanční zdroje vzrůstá, a proto by měly být podniknuty další kroky k jeho zmírnění, a to maximálním a optimálním využitím finančních prostředků z Evropského rybářského fondu.
(3)
V souladu s čl. 122 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, podle nějž může Unie poskytnout finanční pomoc členskému státu, jemuž z důvodu mimo jiné mimořádných událostí, které nemůže ovlivnit, nastaly obtíže nebo je vážně ohrožen závažnými obtížemi, byl nařízením Rady (EU) č. 407/2010 (3) zaveden evropský mechanismus finanční stabilizace s cílem zachovat finanční stabilitu celé Unie.
(4)
Prováděcími rozhodnutími Rady 2011/77/EU (4) a 2011/344/EU (5) poskytla Unie takovou finanční pomoc Irsku a Portugalsku.
(5)
Finanční stabilita Řecka byla postižena vážnými obtížemi již před vstupem nařízení (EU) č. 407/2010 v platnost. Finanční pomoc udělená Řecku proto nemohla vycházet z uvedeného nařízení.
(6)
Dohoda mezi věřiteli a dohoda o mechanismu úvěrů pro Řecko, podepsané dne 8. května 2010, vstoupily v platnost dne 11. května 2010. Dohoda mezi věřiteli má být plně platná a účinná po tříleté programové období, dokud budou v rámci dohody o mechanismu úvěrů existovat dlužné částky.
(7)
Nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (6), stanoví, že Rada poskytne vzájemnou pomoc, pokud je platební bilance členského státu, který nepřijal euro, v obtížích nebo jí takové obtíže vážně hrozí.
(8)
Rozhodnutími Rady 2009/102/ES (7), 2009/290/ES (8) a 2009/459/ES (9) Unie takovou pomoc poskytla Maďarsku, Lotyšsku a Rumunsku.
(9)
Období, během kterého je Irsku, Maďarsku, Lotyšsku, Portugalsku a Rumunsku finanční pomoc k dispozici, je uvedeno v příslušných rozhodnutích Rady. Období, během kterého byla finanční pomoc k dispozici Maďarsku, skončilo dne 4. listopadu 2010.
(10)
Období, během kterého je finanční pomoc k dispozici Řecku na základě dohody mezi věřiteli a dohody o mechanismu úvěrů, je pro každý členský stát, jenž se na těchto nástrojích podílí, různé.
(11)
Po rozhodnutí Evropské rady ze dne 25. března 2011 podepsali dne 11. července 2011 ministři financí sedmnácti členských států eurozóny Smlouvu o založení Evropského mechanismu stability. Po rozhodnutí hlav států a vlád členských států eurozóny ze dnů 21. června a 9. prosince 2011 byla smlouva změněna s cílem zlepšit účinnost mechanismu a podepsána 2. února 2012. Podle této smlouvy převezme Evropský mechanismus stability do roku 2013 úkoly, které v současnosti plní evropský nástroj finanční stability a evropský mechanismus finanční stabilizace. Tento budoucí mechanismus by proto měl být zohledněn již v tomto nařízení.
(12)
Evropská rada v závěrech ze svého zasedání konaného ve dnech 23. a 24. června 2011 uvítala záměr Komise posílit součinnost mezi úvěrovým programem pro Řecko a finančními prostředky Unie a podpořila snahy zaměřené na zvýšení schopnosti Řecka využívat prostředky Unie k podpoře růstu a zaměstnanosti, čehož se dosáhne zaměřením pozornosti na zvyšování konkurenceschopnosti a vytváření pracovních míst. Evropská rada také uvítala a podpořila přípravu souhrnného programu technické pomoci Řecku, kterou se zabývá Komise společně s členskými státy. Toto nařízení přispívá k tomuto úsilí o posílení součinnosti.
(13)
S cílem usnadnit řízení finančních prostředků Unie, urychlit investice v členských státech a regionech a zvýšit dopad poskytnutých finančních prostředků na hospodářství je nezbytné - v odůvodněných případech, dočasně a aniž by bylo dotčeno programové období 2014 až 2020 - umožnit zvýšení průběžných plateb z Evropského rybářského fondu o částku odpovídající deseti procentním bodům nad platnou míru spolufinancování pro každou prioritní osu pro členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena vážnými problémy a jež požádají o využívání tohoto opatření, což vede k odpovídajícímu snížení příspěvku členského státu. Vzhledem k dočasné povaze uvedeného zvýšení a v zájmu zachování původních měr spolufinancování jakožto referenčního bodu pro výpočet dočasně zvýšených částek by se změny plynoucí z uplatňování mechanismu neměly odrazit ve finančním plánu operačních programů. Mělo by však být možné operační plány aktualizovat s cílem soustředit finanční prostředky na konkurenceschopnost, růst a zaměstnanost a s cílem přizpůsobit jejich cíle snížení celkových dostupných prostředků.
(14)
Členský stát, který žádá Komisi o využití výjimky podle tohoto nařízení, by měl uvést všechny informace potřebné k tomu, aby Komise mohla na základě údajů o makroekonomické a fiskální situaci členského státu stanovit, že zdroje pro příspěvek členského státu nejsou dostupné. Rovněž by měl prokázat, že zvýšení plateb vyplývající z udělení výjimky je nezbytné pro zachování dalšího provádění operačních programů a že problémy se schopností využívat prostředky přetrvávají i při využití maximálních stropů pro míry spolufinancování stanovených v čl. 53 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 (10).
(15)
Členský stát, který žádá Komisi o využití výjimky podle tohoto nařízení, by měl dále poskytnout odkaz na příslušné rozhodnutí Rady nebo na jiný právní akt, z něhož vyplývá, že má na udělení výjimky nárok. Je nezbytné, aby Komise měla po podání žádosti členského státu dostatek času na ověření správnosti předložených informací a na vznesení případných námitek. V zájmu účinnosti a funkčnosti výjimky by měl platit předpoklad, že pokud Komise nevznese námitku, je tato žádost oprávněná. Pokud Komise námitku vůči žádosti členského státu vznese, měla by o této záležitosti přijmout prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí s uvedením důvodů.
(16)
Pravidla pro výpočet průběžných plateb a vyplacení konečného zůstatku pro operační programy v období, v němž členské státy dostávají finanční podporu Unie pro řešení závažných obtíží postihujících jejich finanční stabilitu, by měla být odpovídajícím způsobem revidována.
(17)
Je nutné zajistit náležité podávání zpráv o využití zvýšených částek poskytnutých členským státům požívajícím dočasné zvýšení průběžných plateb podle tohoto nařízení.
(18)
Po skončení období, během něhož byla k dispozici finanční pomoc, je možné, že bude třeba, aby hodnocení provedená v souladu s čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1198/2006 mimo jiné posoudila, zda snížení vnitrostátního spolufinancování nevedlo k významnému odchýlení od původně stanovených cílů. Taková hodnocení by mohla vést k revizi operačního programu.
(19)
Protože si nebývalá krize, která zasáhla mezinárodní finanční trhy, a nebývalý hospodářský útlum, který vážně poškodil finanční stabilitu několika členských států, vyžadují rychlou reakci s cílem potlačit dopady na celé hospodářství, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost co nejdříve. S ohledem na výjimečné okolnosti v dotčených členských státech by se mělo toto nařízení v závislosti na postavení žádajícího členského státu použít zpětně od rozpočtového roku 2010 nebo ode dne, kdy byla finanční pomoc k dispozici, pro období, během nichž členské státy obdržely finanční pomoc ze strany Unie nebo ostatních členských států eurozóny, jejímž účelem bylo řešit závažné obtíže postihující jejich finanční stabilitu.
(20)
V případech, kdy se předpokládá dočasné zvýšení průběžných plateb, by toto dočasné zvýšení mělo též být posuzováno s ohledem na rozpočtová omezení všech členských států a tato rozpočtová omezení by se měla náležitě projevit v souhrnném rozpočtu Evropské unie. Uplatňování tohoto mechanismu by navíc mělo být časově omezené, neboť jeho hlavním účelem je reagovat na konkrétní aktuální potíže. Mechanismus by proto měl být uplatňován od 1. ledna 2010 a měl by fungovat po omezenou dobu do 31. prosince 2013.
(21)
Nařízení (ES) č. 1198/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1198/2006 se mění takto:
1)
Články 76 a 77 se nahrazují tímto:
„Článek 76
Pravidla pro výpočet průběžných plateb
1. Průběžné platby se vypočítávají tak, že se míra spolufinancování stanovená v platném finančním plánu pro danou prioritu a daný cíl použije na příspěvek z veřejných zdrojů uvedený ve výkazu výdajů certifikovaném certifikačním orgánem u každé prioritní osy a každého cíle „Konvergence“ nebo cíle pro oblasti mimo cíl „Konvergence“.
2. Odchylně od odstavce 1, na zvláštní a řádně odůvodněnou žádost členského státu, se výše průběžné platby vypočte jako částka pomoci Unie, která byla nebo má být vyplacena příjemcům v rámci dané prioritní osy a daného cíle. Tuto částku musí členský stát uvést ve výkazu výdajů.
3. Odchylně od čl. 53 odst. 3 se na žádost členského státu zvyšují průběžné platby o částku odpovídající deseti procentním bodům nad mírou spolufinancování pro každou prioritní osu až do maximální výše 100 %, přičemž toto zvýšení se použije na částku způsobilých veřejných výdajů nově uvedených v každém certifikovaném výkazu výdajů předloženém v průběhu období, v němž členský stát splňuje jednu z těchto podmínek:
a)
členskému státu je dána k dispozici finanční pomoc podle nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (11) nebo mu byla dána k dispozici jinými členskými státy eurozóny před vstupem uvedeného nařízení v platnost;
b)
členskému státu je dána k dispozici střednědobá finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (12);
c)
členskému státu je dána k dispozici finanční pomoc v souladu se Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability, podepsanou dne 2. února 2012.
4. Při výpočtu průběžných plateb poté, co členský stát přestane využívat finanční pomoci Unie uvedené v odstavci 3, nebere Komise v úvahu zvýšené částky vyplacené v souladu s uvedeným odstavcem.
Tyto částky však jsou brány v úvahu pro účely čl. 79 odst. 1.
5. Zvýšené průběžné platby vyplývající z použití odstavce 3 jsou řídicímu orgánu poskytnuty co nejdříve a smějí být využívány pouze k platbám souvisejícím s prováděním operačního programu.
6. V souvislosti s výročními zprávami v souladu s čl. 67 odst. 1 poskytnou členské státy Komisi náležité informace o využití výjimky uvedené v odstavci 3 tohoto článku, jež ukáží, jak zvýšená podpora přispěla v daném členském státě k posílení konkurenceschopnosti, růstu a zaměstnanosti. Komise tyto informace zohlední při vypracovávání výročních zpráv podle čl. 68 odst. 1.
Článek 77
Pravidla pro výpočet plateb zůstatku
1. Platba zůstatku je omezena na nižší z těchto dvou částek:
a)
částka vypočítaná tak, že se míra spolufinancování stanovená v platném finančním plánu pro danou prioritu a daný cíl použije na příspěvek z veřejných zdrojů uvedený v závěrečném výkazu výdajů certifikovaném certifikačním orgánem u každé prioritní osy a každého cíle „Konvergence“ nebo cíle pro oblasti mimo cíl „Konvergence“;
b)
částka pomoci Unie, která byla nebo má být vyplacena příjemcům v rámci každé prioritní osy a každého cíle. Tuto částku musí členský stát uvést v závěrečném výkazu výdajů certifikovaném certifikačním orgánem u každé prioritní osy a každého cíle.
2. Odchylně od čl. 53 odst. 3 se platby konečného zůstatku na žádost členského státu zvyšují o částku odpovídající deseti procentním bodům nad mírou spolufinancování pro každou prioritní osu až do maximální výše 100 %, přičemž toto zvýšení se použije na částku způsobilých veřejných výdajů nově uvedených v každém certifikovaném výkazu výdajů předloženém v průběhu období, v němž členský stát splňuje jednu z podmínek stanovených v čl. 76 odst. 3 písm. a), b) a c).
3. Při výpočtu platby konečného zůstatku poté, co členský stát přestane využívat finanční pomoci Unie uvedené v čl. 76 odst. 3, nebere Komise v úvahu zvýšené částky vyplacené v souladu s uvedeným odstavcem.
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 77a
Omezení příspěvku Unie prostřednictvím průběžných plateb a plateb zůstatku
1. Bez ohledu na čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 nesmí být příspěvek Unie prostřednictvím průběžných plateb a plateb konečného zůstatku vyšší než příspěvek z veřejných zdrojů a maximální částka pomoci z fondu pro každou prioritní osu a každý prioritní cíl, jak byly stanoveny v rozhodnutí Komise o schválení operačního programu.
2. Výjimku uvedenou v čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 Komise uděluje na základě písemné žádosti členského státu, který splňuje jednu z podmínek stanovených v čl. 76 odst. 3 písm. a), b) a c). Žádost musí být podána do 17. července 2012 nebo do dvou měsíců ode dne, kdy členský stát splní jednu z podmínek stanovených v čl. 76 odst. 3 písm. a), b) a c).
3. Ve své žádosti předložené Komisi členský stát odůvodní nezbytnost výjimky podle čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 poskytnutím informací nutných pro ověření toho:
a)
že na základě údajů o makroekonomické a fiskální situaci členského státu nejsou pro jeho příspěvek dostupné žádné zdroje;
b)
že je zvýšení plateb uvedených v čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 nezbytné pro zachování dalšího provádění operačních programů;
c)
že problémy přetrvávají, i když se využijí maximální stropy platné pro míru spolufinancování stanovené v čl. 53 odst. 3;
d)
že splňuje jednu z podmínek uvedených v čl. 76 odst. 3 písm. a), b) a c), což je podloženo odkazem na rozhodnutí Rady nebo na jiný právní akt, a rovněž konkrétního data, od kterého byla členskému státu dána k dispozici finanční pomoc.
Komise ověří, zda předložené informace odůvodňují udělení výjimky. Komise vznese veškeré námitky k předloženým informacím do 30 dnů ode dne podání žádosti. Pokud se Komise rozhodne vznést námitku proti žádosti členského státu, přijme o tom prostřednictvím prováděcích aktů příslušné rozhodnutí s uvedením důvodů.
Pokud Komise námitku proti žádosti členského státu nevznese, považuje se tato žádost za odůvodněnou.
4. V žádosti členského státu musí být též podrobně popsáno zamýšlené využití výjimky stanovené v čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 a poskytnuty informace o doplňkových opatřeních, jež mají vést k soustředění finančních prostředků na konkurenceschopnost, růst a zaměstnanost, včetně případné úpravy operačních programů.
5. Výjimka stanovená v čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 se nevztahuje na výkazy výdajů předložené po 31. prosinci 2013.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
U následujících členských států se však použije se zpětnou působností:
a)
v případě Irska, Řecka a Portugalska s účinkem ode dne, kdy byla těmto členským státům dána k dispozici finanční pomoc v souladu s čl. 76 odst. 3;
b)
v případě Maďarska, Lotyšska a Rumunska s účinkem od 1. ledna 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 19. dubna 2012.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 387/2012/EU RENDELETE
(2012. április 19.)
az Európai Halászati Alapról szóló 1198/2006/EK tanácsi rendeletnek a pénzügyi stabilitás vonatkozásában súlyos nehézségekkel küzdő vagy súlyos nehézségekkel fenyegetett bizonyos tagállamok esetében a pénzügyi irányításra vonatkozó egyes rendelkezések tekintetében történő módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A példa nélküli globális pénzügyi válság és a példa nélküli gazdasági visszaesés súlyosan visszavetette a gazdasági növekedést és a pénzügyi stabilitást, és számos tagállamban jelentősen rontotta a pénzügyi és gazdasági feltételeket. Egyes tagállamok súlyos nehézségekkel - nevezetesen a gazdasági növekedésüket és pénzügyi stabilitásukat érintő problémákkal, valamint költségvetési hiányuknak és adósságállományuknak a nemzetközi gazdasági és pénzügyi helyzettel összefüggő növekedésével - küzdenek, illetve ilyen súlyos nehézségek fenyegetik őket.
(2)
Jóllehet a válság negatív hatásainak ellensúlyozására már születtek fontos intézkedések, beleértve a jogi keret módosításait is, a pénzügyi válságnak a reálgazdaságra, a munkaerőpiacra és a polgárokra kifejtett hatása széles körben érzékelhető. Növekszik a tagállamok pénzügyi forrásaira nehezedő nyomás, amelynek enyhítésére további intézkedéseket kell hozni az Európai Halászati Alapból származó finanszírozás maximális és optimális felhasználása révén.
(3)
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 122. cikkének (2) bekezdése alapján - amely előírja, hogy ha egy tagállam többek között általa nem befolyásolható rendkívüli események folytán nehézségekkel küzd, vagy súlyos nehézségek komoly veszélye áll fenn, az érintett tagállamnak uniós pénzügyi támogatás nyújtható - a 407/2010/EU tanácsi rendelet (3) létrehozta az Unió pénzügyi stabilitásának megőrzését szolgáló európai pénzügyi stabilizációs mechanizmust.
(4)
A 2011/77/EU (4) és a 2011/344/EU (5) tanácsi végrehajtási határozat Írországnak, illetve Portugáliának nyújtott ilyen uniós pénzügyi támogatást.
(5)
Görögország már a 407/2010/EU rendelet hatálybalépése előtt is súlyos nehézségekkel küzdött a pénzügyi stabilitás tekintetében. A Görögországnak nyújtandó pénzügyi támogatás ezért nem alapulhatott az említett rendeleten.
(6)
A Görögország érdekében 2010. május 8-án aláírt hitelezők közötti megállapodás és hitelmegállapodás 2010. május 11-én lépett hatályba. A hitelezők közötti megállapodás egy hároméves programidőszakban korlátozás nélkül hatályos marad mindaddig, amíg a hitelmegállapodás keretében kintlévőségek vannak.
(7)
A tagállamok fizetési mérlegéhez középtávú pénzügyi támogatási mechanizmus létrehozásáról szóló, 2002. február 18-i 332/2002/EK tanácsi rendelet (6) előírja, hogy a Tanács kölcsönös segítséget nyújt, amennyiben valamely euroövezeten kívüli tagállamnak fizetési mérlegével kapcsolatban nehézségei merültek fel vagy azt súlyos nehézségek fenyegetik.
(8)
A 2009/102/EK (7), a 2009/290/EK (8) és a 2009/459/EK (9) tanácsi határozat ilyen uniós pénzügyi támogatást nyújtott Magyarország, Lettország, illetve Románia számára.
(9)
A vonatkozó tanácsi határozatok megállapítják azt az időszakot, amely alatt a pénzügyi támogatás Írország, Lettország, Magyarország, Portugália, illetve Románia rendelkezésére áll. Az az időszak, amely alatt a pénzügyi támogatás Magyarország rendelkezésére állt, 2010. november 4-én lejárt.
(10)
Az az időszak, amelynek során a hitelezők közötti megállapodás és a hitelmegállapodás által biztosított pénzügyi támogatás Görögország részére rendelkezésre áll, az ezen eszközökben részt vevő egyes tagállamok esetében különböző.
(11)
A 2011. március 25-i európai tanácsi határozatot követően a 17 euroövezeti tagállam pénzügyminiszterei 2011. július 11-én aláírták az európai stabilitási mechanizmus létrehozásáról szóló szerződést. Az euroövezet tagállamai állam- és kormányfőinek 2011. július 21-i és december 9-i határozatát követően a szerződést a mechanizmus hatékonyságának növelése érdekében módosították, és azt 2012. február 2-án aláírták. E szerződés alapján 2013-tól az európai stabilitási mechanizmus látja el a jelenleg az európai pénzügyi stabilitási eszköz és az európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus által végzett feladatokat. Ezért e rendeletnek figyelembe kell vennie ezt a jövőbeni mechanizmust.
(12)
Az Európai Tanács 2011. június 23-i és 24-i következtetéseiben üdvözölte a Bizottság azon szándékát, hogy fokozza a Görögország számára nyújtandó kölcsön programja és az uniós források közötti szinergiákat, és támogatta a Görögország uniós források felvételére való képességének fokozására irányuló erőfeszítéseket annak érdekében, hogy a versenyképesség javítását és a munkahelyteremtést ismételten középpontba állítva ösztönözze a növekedést és a foglalkoztatást. Ezenkívül az Európai Tanács üdvözölte és támogatta azt a kezdeményezést is, hogy a Bizottság a tagállamokkal közösen dolgozzon ki átfogó programot a Görögországnak nyújtandó technikai segítségre vonatkozóan. E rendelet hozzájárul a szinergiákat erősítő fenti erőfeszítésekhez.
(13)
Az uniós finanszírozás irányításának megkönnyítése, a tagállami és regionális beruházások felgyorsításának elősegítése, valamint a pénzforrások gazdaságra gyakorolt hatásának növelése érdekében a pénzügyi stabilitás tekintetében súlyos nehézségekkel küzdő és az intézkedésben való részvételüket kérelmező - ennek következtében nemzeti hozzájárulásukat csökkentő - tagállamok esetében lehetővé kell tenni, hogy - indokolt esetben, ideiglenesen és anélkül, hogy ez a 2014-2020-as programozási időszakot érintené - az Európai Halászati Alapból származó időközi átutalások az egyes prioritási tengelyekre vonatkozó társfinanszírozási ráta 10 százalékponttal növelt szintjének megfelelő összeggel megemelhetők legyenek. E módosítás ideiglenes jellegéből következően, és annak érdekében, hogy az ideiglenesen megnövelt kifizetések számításához referenciaértékként megmaradjanak az eredeti társfinanszírozási ráták, a mechanizmus alkalmazásából eredő változásokat nem indokolt feltüntetni az operatív programokban foglalt pénzügyi tervben. Lehetőséget kell biztosítani ugyanakkor az operatív program aktualizálására annak érdekében, hogy az alapokból származó finanszírozás a versenyképesség, a növekedés és a foglalkoztatás támogatására összpontosuljon, és hogy az operatív programok általános és konkrét céljai összhangban legyenek a rendelkezésre álló, csökkentett teljes támogatási összeggel.
(14)
A Bizottságnál az e rendelet alapján eltérést kérelmező tagállamnak közölnie kell mindazokat az információkat, amelyek alapján a Bizottság - a tagállamok makrogazdasági és költségvetési helyzetére vonatkozó adatok alapján - meg tudja állapítani, hogy a nemzeti hozzájáruláshoz szükséges források nem állnak rendelkezésre. Ki kell mutatnia azt is, hogy a kifizetéseknek az eltérés igénybevételével történő megnövelése az operatív programok további végrehajtásának biztosításához szükséges, valamint hogy a felvevőképesség problémája akkor is fennáll, ha a társfinanszírozási rátáknak az 1198/2006/EK tanácsi rendelet (10) 53. cikke (3) bekezdésében rögzített felső határait alkalmazzák.
(15)
A Bizottságnál az e rendelet alapján eltérést kérelmező tagállamnak hivatkoznia kell a vonatkozó tanácsi határozatra vagy más jogi aktusra, amelynek értelmében a tagállam jogosult az eltérés igénybevételére. A Bizottság számára a tagállami kérelem benyújtásától számítva elegendő időt kell biztosítani arra, hogy ellenőrizhesse a benyújtott információk helyességét és kifogással élhessen. Az eltérés hatékony alkalmazásának és működőképességének biztosítása érdekében azt az előzetes feltevést kell alapul venni, hogy a kérelem indokolt, ha a Bizottság nem emel kifogást. Ha azonban a Bizottság kifogással él a tagállam kérelmével kapcsolatban, akkor erről végrehajtási jogi aktus formájában indokolt határozatot kell elfogadnia.
(16)
Az időközi átutalások és az operatív programok átutalandó végső egyenlegének kiszámítására vonatkozó szabályokat ennek megfelelően felül kell vizsgálni arra az időszakra vonatkozóan, amikor a tagállamok a pénzügyi stabilitásukat érintő súlyos nehézségek kezelése érdekében uniós pénzügyi támogatásban részesülnek.
(17)
Gondoskodni kell arról, hogy az e rendelet értelmében ideiglenesen megnövelt időközi átutalásokból részesülő tagállamok rendelkezésére bocsátott megnövelt összegek felhasználásáról megfelelő jelentés készüljön.
(18)
A pénzügyi támogatás rendelkezésreállási időszakának végét követően az 1198/2006/EK rendelet 18. cikke (2) bekezdésének megfelelően elvégzett értékelések keretében szükség lehet többek között annak értékelésére, hogy a nemzeti társfinanszírozás mértékének csökkentése az eredetileg kitűzött céloktól való jelentős eltéréshez vezet-e. Az említett értékelések az operatív program felülvizsgálatát eredményezhetik.
(19)
A nemzetközi pénzpiacokat sújtó példa nélküli válság és a példa nélküli gazdasági visszaesés, ami számos tagállam pénzügyi stabilitását megrendítette, haladéktalan intézkedést tesz szükségessé a gazdaság egészét érő kedvezőtlen hatások enyhítésére, ezért indokolt előírni, hogy ez a rendelet mielőbb hatályba lépjen. Az érintett tagállamokban fennálló kivételes körülményekre tekintettel a rendeletet visszaható hatállyal kell alkalmazni, a kérelmező tagállam helyzetétől függően vagy a 2010-es költségvetési év kezdetétől vagy pedig attól az időponttól, amikor a pénzügyi támogatást rendelkezésre bocsátották, azokra az időszakokra vonatkozóan, amikor valamely tagállam pénzügyi támogatást kapott az Uniótól vagy más euroövezeti tagállamoktól a pénzügyi stabilitását érintő súlyos nehézségek kezelése céljából.
(20)
Amennyiben az időközi átutalások ideiglenes növelését tervezik, ezt az ideiglenes növelést figyelembe kell venni a valamennyi tagállamot érintő költségvetési korlátokkal összefüggésben is, és ezeket a költségvetési korlátokat megfelelően meg kell jeleníteni az Európai Unió általános költségvetésében. Emellett, mivel a mechanizmus fő célja konkrét, aktuális nehézségek kezelése, alkalmazását időben korlátozni kell. Ezért tehát a mechanizmust 2010. január 1-jétől kell alkalmazni, és határozott ideig, 2013. december 31-ig kell működtetni.
(21)
Ezért az 1198/2006/EK rendeletet ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1198/2006/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 76. és 77. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„76. cikk
Az időközi átutalások kiszámításának szabályai
(1) Az időközi átutalások kiszámításakor az igazoló hatóság által az adott prioritási tengely, valamint a konvergencia-célkitűzés és a nem konvergencia-célkitűzés vonatkozásában igazolt költségnyilatkozatban bejelentett, közpénzből való hozzájárulásra az adott prioritási tengelyre és adott célkitűzésre vonatkozó hatályos finanszírozási terv keretében megállapított társfinanszírozási rátát kell alkalmazni.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, a tagállam különös és kellően megalapozott kérésére az időközi átutalást a kedvezményezetteknek az adott prioritási tengely és célkitűzés tekintetében kifizetett vagy kifizetendő uniós támogatás összege alapján kell kiszámítani. Ezt az összeget a tagállamnak meg kell határoznia a költségnyilatkozatban.
(3) Az 53. cikk (3) bekezdésétől eltérve, az időközi átutalásokat tagállami kérésre megemelik egy, az egyes prioritási tengelyekre vonatkozó társfinanszírozási ráta 10 százalékponttal növelt szintjének megfelelő, de 100 %-ot nem meghaladó összeggel, amelyet alkalmazni kell az egyes igazolt költségnyilatkozatokban újonnan bejelentett támogatható közkiadások összegére, amely költségnyilatkozatok abban az időszakban kerültek benyújtásra, amikor az adott tagállam megfelel a következő feltételek valamelyikének:
a)
az európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus létrehozásáról szóló, 2010. május 11-i 407/2010/EU tanácsi rendelet (11) alapján pénzügyi támogatás áll rendelkezésére, vagy azt a hivatkozott rendelet hatálybalépése előtt más euroövezeti tagállamok bocsátják rendelkezésére;
b)
a tagállamok fizetési mérlegéhez középtávú pénzügyi támogatási mechanizmus eszköz létrehozásáról szóló, 2002. február 18-i 332/2002/EK tanácsi rendelet (12) alapján középtávú pénzügyi támogatás áll rendelkezésére;
c)
az európai stabilitási mechanizmus létrehozásáról szóló, 2012. február 2-án aláírt szerződés alapján pénzügyi támogatás áll rendelkezésére.
(4) Az olyan időközi átutalások kiszámításakor, amelyek esetében a tagállam a kérelem benyújtásakor már nem részesül a (3) bekezdésben említett uniós pénzügyi támogatásban, a Bizottság nem veszi figyelembe a hivatkozott bekezdéssel összhangban kifizetett megnövelt összegeket.
Ezeket az összegeket azonban figyelembe kell venni a 79. cikk (1) bekezdésének alkalmazásában.
(5) A (3) bekezdés alkalmazása következtében megnövelt időközi átutalási összegeket a lehető legrövidebb időn belül az irányító hatóság rendelkezésére kell bocsátani, és azok kizárólag az operatív program végrehajtásához kapcsolódó kifizetésekre használhatók fel.
(6) A tagállamok a 67. cikk (1) bekezdése szerinti éves jelentéstétel keretében megfelelő információkat bocsátanak a Bizottság rendelkezésére az e cikk (3) bekezdésében említett eltérés felhasználásáról, és ismertetik, hogy a támogatás megnövelt összege hogyan járult hozzá az érintett tagállamban a versenyképesség, a növekedés és a foglalkoztatás előmozdításához. A 68. cikk (1) bekezdésében meghatározott éves jelentés készítésekor a Bizottság figyelembe veszi ezen információkat.
77. cikk
Az egyenleg átutalása kiszámításának szabályai
(1) Az egyenleg átutalása a következő két összeg közül az alacsonyabbra korlátozódik:
a)
az az összeg, amelyet úgy számítanak ki, hogy az igazoló hatóság által az adott prioritási tengely, valamint a konvergencia-célkitűzés és a nem konvergencia-célkitűzés vonatkozásában igazolt költségnyilatkozatban bejelentett közpénzből való hozzájárulásra alkalmazzák az adott prioritási tengelyre és adott célkitűzésre vonatkozó hatályos finanszírozási terv keretében megállapított társfinanszírozási rátát;
b)
a kedvezményezetteknek az adott prioritási tengely és adott célkitűzés tekintetében kifizetett vagy kifizetendő uniós támogatás összege. Az utóbbi összeget a tagállamnak az igazoló hatóság által igazolt végső költségnyilatkozatban meg kell határoznia minden egyes prioritási tengely és célkitűzés tekintetében.
(2) Az 53. cikk (3) bekezdésétől eltérve, a végsőegyenleg-átutalásokat a tagállam kérésére megemelik egy, az egyes prioritási tengelyekre vonatkozó társfinanszírozási ráta 10 százalékponttal növelt szintjének megfelelő, de 100 %-ot nem meghaladó összeggel, amelyet alkalmazni kell az egyes igazolt költségnyilatkozatokban újonnan bejelentett támogatható közkiadások összegére, amely költségnyilatkozatok abban az időszakban kerültek benyújtásra, amikor az adott tagállam megfelel a 76. cikk (3) bekezdésének a), b) és c) pontjában meghatározott feltételek valamelyikének.
(3) Abban az esetben, ha a tagállam már nem részesül a 76. cikk (3) bekezdésében említett uniós pénzügyi támogatásban, a Bizottság a végsőegyenleg-átutalás kiszámításakor nem veszi figyelembe a hivatkozott bekezdéssel összhangban kifizetett megnövelt összegeket.
2.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„77a. cikk
Az időközi átutalásokon és az egyenlegátutalásokon keresztül nyújtott uniós hozzájárulás felső határa
(1) A 76. cikk (3) bekezdésétől és a 77. cikk (2) bekezdésétől függetlenül, az időközi átutalásokon és a végsőegyenleg-átutalásokon keresztül nyújtott uniós hozzájárulás nem haladja meg a közpénzből való hozzájárulást, valamint az operatív program jóváhagyásáról szóló bizottsági határozatban az egyes prioritási tengelyek és célkitűzések tekintetében megállapított, az Alapból származó támogatás maximális összegét.
(2) A 76. cikk (3) bekezdésében és a 77. cikk (2) bekezdésében említett eltérést a Bizottság a 76. cikk (3) bekezdésének a), b) és c) pontjában meghatározott feltételek egyikét teljesítő tagállam írásbeli kérésére adja meg. A kérelmet 2012. július 17-ig vagy attól az időponttól számított két hónapon belül kell benyújtani, hogy a tagállam teljesítette a 76. cikk (3) bekezdésének a), b) és c) pontjában említett feltételek egyikét.
(3) Az érintett tagállam a Bizottsághoz benyújtott kérelmében indokolja a 76. cikk (3) bekezdésében és a 77. cikk (2) bekezdésében említett eltérés igénybevételének szükségességét, és e célból közli az alábbiak megállapításához szükséges információkat:
a)
hogy - a tagállamok makrogazdasági és költségvetési helyzetére vonatkozó adatok alapján - a nemzeti hozzájáruláshoz szükséges források nem állnak rendelkezésre;
b)
hogy a kifizetéseknek a 76. cikk (3) és a 77. cikk (2) bekezdése alapján történő megnövelése szükséges az operatív programok további végrehajtásának biztosításához;
c)
hogy a nehézségek akkor is fennállnak, ha a társfinanszírozási rátáknak az 53. cikk (3) bekezdése szerinti felső határait alkalmazzák;
d)
hogy megfelel a 76. cikk (3) bekezdése a), b) és c) pontjában foglalt feltételek egyikének, igazolva a megfelelő tanácsi határozatra vagy más jogi aktusra, valamint arra a konkrét időpontra történő hivatkozással, amelytől kezdődően a pénzügyi támogatást a tagállam rendelkezésére bocsátották.
A Bizottság ellenőrzi, hogy a benyújtott információk indokolják-e az eltérés megadását. A Bizottság a kérelem benyújtásának napjától számított 30 napon belül kifogással élhet a benyújtott információkkal kapcsolatban. Ha a Bizottság kifogással él a tagállam kérelmével kapcsolatban, akkor erről végrehajtási jogi aktus formájában határozatot fogad el, amelyben közli indokait.
Amennyiben a Bizottság nem emel kifogást a tagállam kérelmével szemben, a kérelmet indokoltnak tekintik.
(4) A tagállam kérelmében részletesen ismerteti továbbá, hogy milyen céllal kívánja igénybe venni a 76. cikk (3) bekezdésében és a 77. cikk (2) bekezdésében említett eltérést, és tájékoztatást nyújt azokról a kiegészítő intézkedésekről, amelyeket annak érdekében tervez, hogy az alapokból származó finanszírozást a versenyképesség, a növekedés és a foglalkoztatás támogatására összpontosítsa, ideértve adott esetben az operatív programok módosítására vonatkozó információkat is.
(5) A 76. cikk (3) bekezdése és a 77. cikk (2) bekezdése szerinti eltérés nem vonatkozik a 2013. december 31. után benyújtott költségnyilatkozatokra.”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet azonban a következő tagállamok esetében visszamenőlegesen kell alkalmazni:
a)
Írország, Görögország és Portugália esetében attól a naptól kezdődően, amikor a 76. cikk (3) bekezdése szerinti pénzügyi támogatást e tagállamok rendelkezésére bocsátották;
b)
Magyarország, Lettország és Románia esetében 2010. január 1-jétől kezdődően.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2012. április 19-én.