PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 60/2012
ze dne 16. ledna 2012,
kterým se ukončuje částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska prováděný podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 172/2008 (2) (dále jen „původní nařízení“) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska. Tato opatření sestávají z valorického cla ve výši 17,8 % až 22,7 %. Na šetření, jež vedlo k přijetí tohoto nařízení, bude dále odkazováno jako na „původní šetření“.
1.2 Žádost o přezkum
(2)
Dne 30. listopadu 2009 Evropská komise (dále jen „Komise“) obdržela žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „prozatímní přezkum“). Žádost o přezkum, kterou podaly společnosti Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. jako vyvážející výrobce a Kuzneckije ferrosplavi, a. s., která je s touto společností ve spojení (obě společně dále uvedeny jako „žadatel“), byla omezena na zkoumání dumpingu ve vztahu k žadateli. Antidumpingová celní sazba platná pro tohoto žadatele na základě jeho dumpingového rozpětí je 22,7 %.
(3)
Ve své žádosti žadatel uvedl, že okolnosti, na jejichž základě byla stávající opatření zavedena, se změnily, pokud jde o výrobce, a že tyto změny jsou trvalé povahy.
(4)
Žadatel poskytl přímé důkazy o tom, že v jeho případě k vyrovnání účinků dumpingu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření. Podle informací uvedených v žádosti o přezkum ze srovnání domácích cen žadatele a jeho vývozních cen do Unie vyplynulo, že dumpingové rozpětí je zjevně podstatně nižší než současná úroveň opatření.
1.3 Zahájení přezkumu
(5)
Jelikož Komise po konzultaci s poradním výborem stanovila, že existují dostatečné důkazy odůvodňující zahájení prozatímního přezkumu, rozhodla se zahájit v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení částečný prozatímní přezkum omezený pouze na posouzení dumpingu ve vztahu k žadateli. Oznámení o zahájení přezkumu zveřejnila Komise dne 27. října 2010 v Úředním věstníku Evropské unie (3) (dále jen „oznámení o zahájení“) a zahájila šetření.
1.4 Dotčený výrobek a obdobný výrobek
(6)
Výrobek, který je předmětem prozatímního přezkumu, je stejným výrobkem jako ten, který byl předmětem původního šetření, tj. ferosilicium pocházející z Ruska, v současné době kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90.
(7)
Dotčený výrobek vyráběný a prodávaný v Rusku a výrobek vyvážený do Unie mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejné použití, a proto se ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení považují za obdobné.
1.5 Zúčastněné strany
(8)
Komise o zahájení prozatímního přezkumu oficiálně informovala výrobní odvětví Unie, žadatele a orgány vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(9)
Komise zaslala žadateli dotazník a obdržela odpověď ve lhůtě stanovené k tomuto účelu. Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k určení dumpingu, a byly provedeny inspekce na místě v těchto místech:
-
společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. (dále jen „CHEM“), Čeljabinsk, Rusko,
-
společnost Kuzneckije ferrosplavi, a. s. (dále jen „KF“), Kuzněck, Rusko,
a
-
společnost RFA International LP (dále jen „RFAI“) v Mishawaka, USA & Nieuwdorp Zld, Nizozemsko.
1.6 Období šetření
(10)
Šetření probíhalo od 1. října 2009 do 30. září 2010 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. TRVALÁ POVAHA ZMĚNĚNÝCH OKOLNOSTÍ
2.1 Úvod
(11)
Nejprve se podotýká, že podle judikatury soudů EU (4) mají orgány v rámci přezkumu nutnosti zachovat stávající opatření založeného na čl. 11 odst. 3 základního nařízení široký prostor pro uvážení, včetně možnosti provést budoucí hodnocení cenové politiky dotyčných vývozců. V této souvislosti musí orgány prozkoumat argumenty žadatele, proč se okolnosti jeho situace trvale změnily, což má údajně ospravedlnit snížení nebo dokonce zrušení cla.
(12)
Žadatel uvedl, že lze oprávněně říci, že změněné okolnosti jsou trvalé povahy, a tedy úroveň opatření by měla být, pokud jde o žadatele, snížena nebo by opatření měla být úplně zrušena, neboť není pravděpodobné, že by v dohledné budoucnosti došlo k opakování dumpingového dovozu vůbec nebo v podobné míře, jako byla míra zjištěná při původním šetření.
2.2 K otázce, zda žadatel ještě v období přezkumného šetření prodával na trhu EU za dumpingové ceny (5)
(13)
Dříve než bude reagováno na různé argumenty žadatele týkající se (údajné) trvalé povahy (údajných) změněných okolností, je užitečné nejprve popsat úvahy orgánů vztahující se k otázce, zda žadatel ještě v období přezkumného šetření mohl prodávat na trhu EU za dumpingové ceny.
2.2.1 Běžná hodnota
(14)
Za účelem stanovení běžné hodnoty se nejdříve stanovilo, zda celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku společností nezávislým odběratelům byl ve srovnání s jeho celkovým objemem vývozu do Unie reprezentativní. Podle čl. 2 odst. 2 základního nařízení se domácí prodej považuje za reprezentativní, pokud celkový objem domácího prodeje dosáhne alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku do Unie. Bylo zjištěno, že celkový prodej obdobného výrobku společností na domácím trhu je reprezentativní.
(15)
U každého typu výrobku prodávaného společností na domácím trhu, který byl uznán za přímo srovnatelný s typem prodávaným za účelem vývozu do Unie, bylo stanoveno, zda je jeho prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého typu výrobku na domácím trhu je uznán za dostatečně reprezentativní, jestliže celkový objem prodeje takového typu nezávislým odběratelům na domácím trhu v období přezkumného šetření představoval nejméně 5 % z celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.
(16)
Rovněž bylo zkoumáno, zda lze domácí prodej každého typu výrobku považovat v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení za uskutečněný v běžném obchodním styku. Toto zkoumání proběhlo na základě stanovení podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu pro každý vyvážený typ dotčeného výrobku během každého z období.
(17)
V případě těch typů výrobku, u nichž se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší než náklady na jednotku a jejichž vážená průměrná výrobní cena byla rovna výrobním nákladům na jednotku nebo vyšší, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový, či nikoli.
(18)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval 80 % nebo méně celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného v každém z těchto období.
(19)
Pokud u některého typu výrobku prodávaného touto společností nebylo možno pro stanovení běžné hodnoty použít ceny na domácím trhu, byla běžná hodnota vypočtena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(20)
Při určení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení se částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk stanoví podle úvodní věty čl. 2 odst. 6 základního nařízení na základě skutečných údajů, které společnost skutečně zaznamenala při výrobě a prodeji obdobného výrobku v rámci běžného obchodního styku.
2.2.2 Vývozní cena
(21)
Vývoz do Unie společnost uskutečňuje prostřednictvím švýcarské pobočky společnosti RFAI, která je s ní ve spojení a jež v období přezkumného šetření plnila veškeré dovozní funkce spojené se zbožím vstupujícímu do volného oběhu v Unii, tj. funkce dovozce ve spojení.
(22)
Vývozní cena tak byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě cen, za něž byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu, upravených s přihlédnutím k veškerým nákladům vzniklým mezi dovozem a dalším prodejem, jakož i k přiměřenému rozpětí pro prodejní, režijní a správní náklady a zisky. Pro tento účel se vzhledem k neexistenci nových informací od nezávislých dovozců o obvykle dosahovaných ziscích použil shodný procentní zisk, z něhož se vycházelo v původním šetření, tedy 6 %.
(23)
Žadatel tvrdil, že k RFAI by mělo být přistupováno jako k součásti jednoho hospodářského subjektu, a že tudíž při stanovení vývozních cen by neměly být odečteny prodejní, režijní a správní náklady RFAI a zisk RFAI.
(24)
Toto tvrzení nelze přijmout, a to z následujících důvodů:
-
oba vyvážející výrobci mají své vlastní vývozní oddělení,
-
společnost RFAI je silně zapojena do mezinárodní činnosti skupiny (např. asistenční služba pro zákazníky, logistika a rozvrh dodávek, nákup investičního majetku a nejdůležitějších surovin atd.),
-
švýcarská pobočka společnosti RFAI plní veškeré funkce, které běžně plní dovozce ve spojení v EU,
-
společnost RFAI prodává ferosilicium vlastním jménem a na vlastní účet odběratelům, kteří s ní nejsou ve spojení, v EU i jinde,
-
společnost RFAI má vztahy nákupu a prodeje s oběma ruskými výrobci ve spojení, společnostmi KF a CHEM,
-
každá ze společností sestavuje vlastní finanční zprávu a neexistuje konsolidovaná finanční zpráva a
-
každá ze společností podává vlastní daňové přiznání u příslušných orgánů.
Tvrzení, že při zjišťování vývozní ceny by neměly být odečteny prodejní, režijní a správní náklady a zisk, je proto nutno odmítnout. Připomínky žadatele k této otázce obsažené v odpovědi na konečné informace budou posouzeny dále (bod 2.3).
(25)
Žadatel dále uvedl, že při výpočtu vývozní ceny by v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení nemělo být odečteno antidumpingové clo, neboť toto clo je řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje a v pozdějších kupních cenách v Unii. V souvislosti s tímto tvrzením šetření stanovilo, že vážený průměr cen dalšího prodeje ferosilicia v Unii se oproti cenám při původním šetření zvýšil a že současné vývozní ceny jsou oproti cenám při původním šetření mnohem vyšší než o 22,7 %. Proto lze dospět k závěru, že antidumpingové clo je řádně zohledněno v žadatelových cenách dalšího prodeje. V důsledku toho by toto tvrzení žadatele mohlo být přijato a při výpočtu zjištěných vývozních cen v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení nebyl odpočet antidumpingových cel proveden.
2.2.3 Srovnání
(26)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro účely zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny v oprávněných případech náležité úpravy o přepravní náklady, náklady na pojištění, náklady na terminály, manipulační náklady, náklady na úvěr a poplatky.
2.2.4 Dumpingové rozpětí
(27)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle typu výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Výsledek ukázal existenci dumpingu.
(28)
Za účelem výpočtu dumpingového rozpětí orgány stejně jako v původním šetření konstatovaly, že společnosti CHEM a KF jsou v úzkém spojení. Stejně jako v původním šetření a v souladu s běžnými postupy orgánů bylo vypočteno jedno dumpingové rozpětí pro celou skupinu. Pro takový výpočet byla v konečném zjištění použita metoda, kde před určením vážené průměrné míry dumpingu pro celou skupinu byla stanovena výše dumpingu pro každého jednotlivého vyvážejícího výrobce. Je třeba poznamenat, že tato metoda byla odlišná od metody použité v původním šetření, kde byl výpočet výše dumpingu proveden redukcí všech příslušných údajů týkajících se domácího prodeje, nákladů výroby, ziskovosti a prodejů v Unii u výrobních subjektů. Žadatel tvrdil, že použití této metody by odporovalo čl. 11 odst. 9 základního nařízení. I tato otázka bude ještě dále rozvedena (bod 2.3).
2.3 Analýza reakcí na konečné zjištění týkající se dumpingového rozpětí v období přezkumného šetření
(29)
Žadatel podal několik připomínek k určitým aspektům výpočtů, jako jsou náklady výroby, prodejní, režijní a správní náklady, ziskové rozpětí, běžná hodnota a poplatky. Všechny tyto připomínky byly zváženy a případné administrativní chyby byly opraveny. Odpovídajícím způsobem byla upravena i konečná zjištění.
(30)
Žadatel dále požádal, aby Komise vyjádřila výši dumpingu na základě hodnoty CIF, kterou za účelem tohoto šetření určil sám žadatel, přičemž odkazoval na čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Tento požadavek byl zdůvodněn tím, že cena, která se oznamuje celním orgánům, je vnitropodniková cena, která by možná byla správnou cenou pro celní účely, avšak tato cena by se neměla používat při výpočtu dumpingu v antidumpingových řízeních. Toto tvrzení je nutno odmítnout, protože rozdíl mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou, tj. výše dumpingu, by měl být vyjádřen na stejném základě, jako je základ, který následně používají celní orgány pro vyměření cla, jež má být vybíráno. A tímto základem je ve skutečnosti hodnota CIF oznámená žadatelem celním orgánům. Tato posledně zmíněná hodnota byla pak použita ve výpočtech.
(31)
Pokud jde o výpočet nákladů výroby, žadatel vyjádřil námitku vůči přístupu Komise, aby při výpočtu běžné hodnoty byla použita průměrná nákupní cena hlavní nákladové položky od dodavatele, který není ve spojení, místo skutečné ceny zaplacené dodavateli ve spojení. Toto tvrzení bylo nutno odmítnout, protože cena účtovaná dodavatelem ve spojení byla výrazně nižší než cena zaplacená za stejnou surovinu nezávislému dodavateli. Tuto cenu proto nelze považovat za běžnou cenu. Následně tento prvek nákladů musel být upraven.
(32)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel tvrdil, že při porovnávání vývozních cen s běžnými hodnotami nebylo stejným způsobem zohledněno balné. Tato otázka byla prošetřena a případné administrativní chyby byly opraveny.
(33)
Žadatel též vznesl připomínku k vyloučení vývozních transakcí týkajících se určitého typu výrobku. Prodej tohoto typu výrobku v Unii v období přezkumného šetření představoval méně než 5 % prodejů dotčeného výrobku v Unii. Tato námitka musela být zamítnuta vzhledem k tomu, že na domácím trhu se tento typ výrobku neprodával a nebyla ani poskytnuta konkrétní výše nákladů na jeho výrobu. Jelikož byl tento typ výrobku v období přezkumného šetření vyvážen do Unie v malém množství, bylo tudíž zváženo, že není vhodné vypočítávat běžnou hodnotu na základě výrobních nákladů jiných typů výrobků, a tedy provádět úpravy o rozdíly ve výrobcích.
(34)
Kromě toho, jak bylo již vysvětleno dříve, žadatel ve své reakci na konečné zjištění podal podrobné připomínky zejména ke dvěma důležitým aspektům výpočtu dumpingového rozpětí, a sice i) k otázce, zda společnosti CHEM, KF a RFAI tvoří jeden hospodářský subjekt (6), a ii) výpočtu individuální výše dumpingu společnosti CHEM na jedné straně a společnosti KF na straně druhé (7).
(35)
Pokud jde o první tvrzení, zejména k bodům předloženým žadatelem v reakci na zveřejnění konečných zjištění, konstatuje se následující.
(36)
Žadatel zopakoval svůj postoj, že oba vyvážející výrobci a obchodní společnost RFAI, která je s nimi ve spojení, jsou v konečném důsledku vlastněny a ovládány stejnými příjemci, a že by tudíž nemohly samostatně rozhodovat, nýbrž se musely řídit pokyny vlastníků žadatele. Uznal všechny prvky uvedené ve 24. bodě odůvodnění, avšak vyslovil nesouhlas s hodnocením orgánů, neboť tyto prvky by neměly mít žádný vliv na to, zda všechny společnosti, CHEM, KF a RFAI, jsou součástí jednoho hospodářského subjektu.
(37)
Orgány tyto připomínky žadatele zamítly. Kritéria, která již byla uvedena výše, tvoří zejména ve svém souhrnu spolehlivý základ ospravedlňující zamítnutí tvrzení žadatele. Všechny tyto prvky uvedené ve 24. bodě odůvodnění nasvědčují takové struktuře skupiny, kde všechny společnosti jsou samostatnými právními subjekty a ve které společnosti KF a CHEM plní v plném rozsahu funkci vyvážejících výrobců (funkce výroby a vývozu) a společnost RFAI působí hlavně jako obchodník/vývozce ve spojení do EU.
(38)
Pokud jde o druhé tvrzení, není nutno v souvislosti s tímto přezkumným šetřením zaujímat k této záležitosti konečný postoj. Vyplývá to z kombinace dvou důvodů. Za prvé, i kdyby toto tvrzení bylo přijato (případně spolu s přijetím tvrzení uvedených ve 29. bodě odůvodnění), závěr by byl přesto takový, že žadatel v období přezkumného šetření prodával na trhu EU za dumpingové ceny, s dumpingovým rozpětím přibližně ve výši 13 %. Za druhé, jak je vysvětleno dále, v současné době v každém případě neexistuje dostatek důkazů, jež by umožnily považovat toto dumpingové rozpětí v období přezkumného šetření za trvalé.
(39)
Výrobní odvětví Unie v reakci na konečné zjištění argumentovalo tím, že v důsledku přezkumného šetření by mělo být clo na výrobky žadatele zvýšeno, protože pokud všechna tvrzení žadatele budou odmítnuta, dumpingové rozpětí zjištěné během období přezkumného šetření je vyšší než platné clo. Protože však, jak je vysvětleno dále, neexistuje dostatek důkazů pro to, že došlo k trvalé změně okolností, neexistuje žádné odůvodnění pro změnu cla, a to ani směrem nahoru, ani směrem dolů.
2.4 Analýza otázky, zda došlo k trvalé změně okolností, jež by odůvodňovala snížení nebo zrušení cla
(40)
I přes přijetí určitých tvrzení žadatele, jak uvedeno výše, je nicméně zjištěno, že v období přezkumného šetření stále prodával na trhu EU za dumpingové ceny, s dumpingovým rozpětím nejméně ve výši 13 %. Navíc, jak bude dále vysvětleno, v každém případě není dostatek důkazů pro to, aby toto dumpingové rozpětí v období přezkumného šetření bylo možno považovat za trvalé.
(41)
Žadatel odůvodnil svou argumentaci, proč došlo k trvalé změně okolností, takto:
(42)
i)
Za prvé, žadatel poukázal na změny ve struktuře vývozu skupiny, což by spolu s průzkumem nových rostoucích trhů přispělo k vyšším vývozním cenám ferosilicia na všech vývozních trzích včetně trhu EU oproti cenám používaným během původního šetření. Žadatel však neposkytl žádné přesvědčivé důkazy, aby ukázal souvislost mezi novou firemní strukturou, zkoumáním nových rostoucích trhů a vyššími cenami na trhu EU. Existenci takové souvislosti nenaznačily ani výsledky šetření. Naopak, vývozní ceny v období přezkumného šetření byly sice zjevně vyšší oproti cenám zjištěným v období původního šetření, avšak byly mimořádně kolísavé. Například rozdíl mezi nejnižší a nejvyšší transakční cenou za tunu nejprodávanějšího typu na trhu EU v období přezkumného šetření činil více než 100 %. Podobnou kolísavost bylo možné zaznamenat na domácím trhu, avšak cenový trend na trhu EU byl nesrovnatelný s cenovým trendem na domácím trhu. To platí i pro období 12 měsíců, které předcházelo období přezkumného šetření a které bylo pozorně sledováno v rámci souběžně vedeného řízení o vrácení zaplaceného antidumpingového cla. Ceny vývozu ovšem zjevně pouze následovaly vývoj cen na světových trzích.
(43)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel použil obdobné argumenty. Znovu však nebyly poskytnuty dostatečné důkazy. Proto byl učiněn závěr, že v tuto chvíli neexistují dostatečné důkazy pro to, že tyto vyšší vývozní ceny žadatele v období přezkumného šetření jsou něčím jiným než důsledkem převažujících tržních cen (zejména cen na trhu EU). Jinými slovy, neexistují dostatečné důkazy pro to, že příčinou těchto vyšších cen byly změny, které provedl žadatel ve své exportní firemní struktuře, a že tudíž lze očekávat, že tyto ceny zůstanou v budoucnu na podobné (nebo vyšší) úrovni. Zejména pokud by se v rozporu s vývody žadatele připustilo, že tato nová struktura zvýší efektivitu celé skupiny, neznamená to, že jeho exportní ceny pro EU budou vysoké a nepovedou k dumpingu.
(44)
ii)
Za druhé, žadatel prohlásil, že jeho vývozní ceny na jiných trzích odpovídaly cenám, za které prodával do Unie, nebo byly ještě vyšší. Do zlepšení dodávek na jiné trhy byly vloženy značné investice. Snížení nebo zrušení antidumpingových opatření vůči žadateli by tak nevytvořilo pobídku ke zvýšení vývozu do EU a/nebo ke snížení jeho cen.
(45)
Toto tvrzení však nemůže vést ke zrušení nebo zmírnění platných opatření. Podotýká se, že i podle svého vlastního tvrzení žadatel ještě v období přezkumného šetření prodával za dumpingové ceny. Navíc sám žadatel zdůraznil, že EU zůstává jedním z jeho tradičních trhů. To potvrzuje i skutečnost, že výše prodeje žadatele do EU je stále značná; porovná-li se objem prodeje se spotřebou EU v období původního šetření (8), představoval by významný podíl na trhu (mezi 5 a 20 %, přesné údaje nelze uvést z důvodu jejich důvěrnosti).
(46)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel zopakoval svůj postoj, že nové tržní příležitosti budou spíše na jiných trzích (Indie, Asie a Spojené státy) než v EU. Žadatel však neposkytl žádné přesvědčivé důkazy na podporu svých tržních strategií. Existence dumpingového rozpětí ještě v období přezkumného šetření, nedostatek údajů o jiných trzích a kolísavost vývozních cen prodeje na mezinárodním trhu - všechny tyto prvky nepodporují toto tvrzení, které je tudíž nutno odmítnout.
(47)
iii)
Za třetí, jedním z nejdůležitějších trhů žadatele je podle jeho názoru ruský domácí trh se svou významnou výrobou oceli a očekává se, že poptávka po podobných výrobcích v Rusku poroste. Domácí a vývozní ceny ferosilicia také porostou mnohem rychleji než cena výroby. Je tedy pravděpodobné, že žadatel dále zvýší svůj prodej na domácím trhu, a to i proto, že podle žadatele jediný další ruský výrobce ferosilicia bude po nedávné změně vlastníka vyrábět převážně pro vlastní spotřebu.
(48)
I za předpokladu, že všechna tato tvrzení jsou pravdivá, zůstává nicméně faktem, že v období přezkumného šetření žadatel prodával za dumpingové ceny se značnou marží a za kolísání cen. Navíc, jak je vysvětleno výše, množství zboží prodaného žadatelem do EU v období přezkumného šetření nenaznačuje, že se z tohoto trhu stahuje nebo že tak v brzké budoucnosti hodlá učinit.
(49)
Ve svých připomínkách ke konečným zjištěním žadatel tvrdil, že jediným argumentem, který Komise v konečných zjištěních uvedla proti závažnosti rostoucí poptávky na domácím trhu, je význam zjištěného dumpingového rozpětí. Žadatel dále trval na tom, že Komise sice uznala mnohé zásadní aspekty týkající se ruského trhu, avšak nevyvozuje z těchto argumentů odpovídající závěr.
(50)
Tato tvrzení je nutné odmítnout. Za prvé, proti tomuto argumentu nehovoří jen zjištění o dumpingu, ale též zjištění o množství. Za druhé orgány konstatují, že Komise nic neuznala a že nebyly poskytnuty žádné průkazné nezávislé údaje na podporu tvrzení, že se očekává růst poptávky po dotčeném výrobku v Rusku a že vývozní ceny této skupiny porostou mnohem rychleji než náklady výroby.
(51)
iv)
Za čtvrté, žadatel poukázal na to, že jeho ruské závody na výrobu ferosilicia pracují již po léta na plnou kapacitu, že nemá v plánu svou celkovou kapacitu výroby ferosilicia v dohledné budoucnosti zvýšit a že neexistují žádné známky o opaku.
(52)
Po finanční krizi roku 2009 však byla zaznamenána významná obnova kapacit a žadatel oznámil rozšíření kapacit o 10-20 % (rozpětí se uvádí z důvodu důvěrnosti) ve srovnání s obdobím před finanční krizí.
(53)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel sdělil, že srovnávání výrobní kapacity v období následujícím po období přezkumného šetření s kapacitou během referenčního období není vhodné, neboť žadatel předpokládal finanční krizi v roce 2009, a proto svou výrobní kapacitu již snížil. Tento argument nelze přijmout; oznámené rozšíření kapacit o 10-20 % lze zaznamenat ve srovnání s rokem 2007 - a nikoli s rokem 2009, kdy kapacity byly na nejnižší úrovni. Navíc finanční krize v roce 2009 nemohla ovlivnit výrobní kapacitu žadatele v roce 2007.
2.5 Závěr: nedostatečné důkazy o trvalé povaze změněných okolností
(54)
Analýza tvrzení žadatele vztahujících se k trvalé povaze změněných okolností, jak bylo shrnuto výše, vedla k závěru, že v současné době neexistují dostatečné důkazy pro to, že nějaké změněné okolnosti jsou trvalé povahy. Zdá se, že vývozní ceny žadatele, a tedy i jeho dumpingové rozpětí, budou pravděpodobně kolísat a budou především následovat vývoj cen na světových trzích. Ačkoli žadatel poukázal na určité změněné okolnosti, nelze z nich usoudit, že chování žadatele v oblasti tvorby cen v období přezkumného šetření je trvalé povahy. Proto byl učiněn závěr, že snížit clo by v tuto chvíli bylo předčasné, a tudíž neopodstatněné.
3. ZÁVAZKY
(55)
Žadatel spolu se svým dovozcem ve spojení nabídli cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(56)
Šetření ukázalo, že cena výrobku velmi kolísá. Jak již bylo uvedeno ve 42. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že prodejní ceny žadatele v Unii byly během období přezkumného šetření velmi rozdílné. Tento výrobek proto není vhodný pro závazek o pevné ceně. Přestože vývozce navrhl mechanismus indexace, nebylo možné určit srovnání mezi kolísavostí cen konečného výrobku a navrženým zdrojem pro indexaci, zejména proto, že se rovněž týká konečného výrobku a cen, které byly ovlivněny dumpingovým dovozem. Proto se dospělo k závěru, že navrhovaná indexace není vhodná.
(57)
Pokud jde o specifická rizika týkající se společnosti, bylo zjištěno, že riziko křížové kompenzace je z důvodu složité struktury společnosti velmi vysoké: jiné výrobky než dotčený výrobek by mohly být prodávány prostřednictvím obchodníka mimo Unii jiné pobočce ve spojení ve třetí zemi a poté znovu prodávány do Unie.
(58)
Kromě toho, jelikož samotný výrobek existuje v různých kvalitách a dováží se hlavně ve volně ložené formě, pro celní orgány by nebylo možné rozlišit chemickou specifikaci (na kterou se potenciálně vztahují různé minimální dovozní ceny) bez individuální analýzy každé transakce, a jakákoli kontrola by tedy byla velmi pracná až neproveditelná.
(59)
Nabídka podniku byla proto odmítnuta.
4. UKONČENÍ PŘEZKUMU
(60)
Vzhledem ke zjištěním o dumpingu, jakož i vzhledem k tomu, že nebyla prokázána trvalá povaha změněných okolností, se dochází k závěru, že na společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. a společnost Kuzneckije ferrosplavi, a. s., která je s ní ve spojení, by se i nadále mělo vztahovat clo ve výši stanovené v základním nařízení, tj. ve výši 22,7 %,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Částečný prozatímní přezkum antidumpingových opatření vztahujících se k dovozu ferosilicia pocházejícího mimo jiné z Ruska, zahájený podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009, se ukončuje beze změny úrovně platných antidumpingových opatření.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. ledna 2012.
A TANÁCS 60/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2012. január 16.)
a többek között Oroszországból származó ferroszilícium behozatalára kivetett dömpingellenes vámra vonatkozó, az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti részleges időközi felülvizsgálat lezárásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból származó dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: az alaprendelet) és különösen annak 11. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatra,
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
1.1. Hatályos intézkedések
(1)
A Tanács a 172/2008/EK rendelettel (2) (a továbbiakban: az eredeti rendelet) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a többek között Oroszországból származó ferroszilícium behozatalára. Az intézkedések 17,8 %-tól 22,7 %-ig terjedő értékvám kivetésére irányultak. Az említett rendelethez vezető vizsgálat elnevezése a továbbiakban: eredeti vizsgálat.
1.2. Felülvizsgálati kérelem
(2)
2009. november 30-án az Európai Bizottsághoz (a továbbiakban: a Bizottság) az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti részleges időközi felülvizsgálat (a továbbiakban: az időközi felülvizsgálat) iránti kérelem érkezett. A kérelem, amelyet egy oroszországi exportáló gyártó, a Joint Stock Company (JSC) Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant és az azzal kapcsolatban álló vállalat, a Joint Stock Company (JSC) Kuznetsk Ferroalloy Works (a továbbiakban együttesen: a kérelmező) nyújtott be, a kérelmezőt érintő dömping kivizsgálására korlátozódott. A kérelmezőre alkalmazott dömpingellenes vám 22,7 %, amely a kérelmező dömpingkülönbözetén alapul.
(3)
Kérelmében a kérelmező azt állította, hogy a jelenleg hatályban lévő intézkedések elrendeléséhez vezető körülmények az ő esetében megváltoztak, és ezek a változások tartós jellegűek.
(4)
A kérelmező prima facie bizonyítékot szolgáltatott arról, hogy az ő esetében a dömping ellensúlyozásához a továbbiakban már nincs szükség a jelenlegi mértékű intézkedés fenntartására. A kérelemben benyújtott információ szerint a kérelmező belföldi árainak és az Unióba irányuló exportárainak összehasonlítása alapján a dömpingkülönbözet lényegesen alacsonyabbnak tűnt, mint az intézkedés jelenlegi szintje.
1.3. A felülvizsgálat megindítása
(5)
Minthogy a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapítást nyert, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a részleges időközi felülvizsgálat megindításához, a Bizottság úgy döntött, hogy az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése alapján e vizsgálatot megindítja, amelynek hatályát a kérelmezőt érintő dömping kivizsgálására korlátozta. 2010. október 27-én a Bizottság értesítést tett közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában (3) a felülvizsgálat megindításáról (a továbbiakban: a vizsgálat megindításáról szóló értesítés), és megkezdte a vizsgálatot.
1.4. Érintett termék és hasonló termék
(6)
Az időközi felülvizsgálat tárgyát képező termék azonos az eredeti vizsgálat tárgyát képező termékkel, azaz a jelenleg a 7202 21 00, 7202 29 10 és 7202 29 90 KN-kód alá tartozó, Oroszországból származó ferroszilíciummal.
(7)
Az Oroszországban gyártott és értékesített, illetve az Unióba exportált termékek ugyanazokkal az alapvető fizikai és műszaki tulajdonságokkal rendelkeznek, és felhasználásuk is azonos, ezért az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében hasonló terméknek minősülnek.
1.5. Az érintett felek
(8)
A Bizottság hivatalosan tájékoztatta az uniós gazdasági ágazatot, a kérelmezőt és az exportáló ország hatóságait az időközi felülvizsgálat megindításáról. Az érdekelt feleknek lehetőségük nyílt álláspontjuk írásbeli ismertetésére és meghallgatáson való részvételre.
(9)
A Bizottság a kérelmezőnek kérdőíveket küldött, és az erre a célra megadott határidőn belül megkapta ezekre a választ. A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, amelyet a dömping megállapításához szükségesnek ítélt, továbbá ellenőrző látogatásokat tett a következő vállalatoknál:
-
Joint Stock Company JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant („CHEM”), Cseljabinszk, Oroszország,
-
Joint Stock Company JSC Kuznetsk Ferroalloy Works („KF”), Kuznyeck, Oroszország,
továbbá
-
RFA International LP („RFAI”), Mishawaka, USA & Nieuwdorp Zld, Hollandia.
1.6. Vizsgálati időszak
(10)
A vizsgálat a 2009. október 1-jétől2010. szeptember 30-ig tartó időszakra (a továbbiakban: a felülvizsgálati időszak) terjedt ki.
2. A MEGVÁLTOZOTT KÖRÜLMÉNYEK TARTÓS JELLEGE
2.1. Bevezetés
(11)
Kiindulásként emlékeztetni kell arra, hogy az uniós bíróságok ítélkezési gyakorlata szerint (4) az alaprendelet 11. cikke (3) bekezdésén alapuló, a hatályban lévő rendelkezések fenntartásának szükségességére vonatkozó felülvizsgálat során az intézmények széles körű mérlegelési jogkörrel rendelkeznek, beleértve azt a lehetőséget is, hogy elvégezzék az érintett exportőrök árpolitikájának jövőre mutató értékelését. Ebben az összefüggésben kell az intézményeknek megvizsgálniuk a kérelmező arra vonatkozó érveit, hogy esetében a körülmények tartósan megváltoztak, ami állítólag indokolná a rá vonatkozó vám csökkentését, sőt megszüntetését.
(12)
A kérelmező azt állította, hogy a megváltozott körülményeket indokoltan lehet tartósnak tekinteni, és ezért az intézkedések mértékét a kérelmező tekintetében csökkenteni kell, illetve azokat teljes mértékben hatályon kívül kell helyezni, mivel valószínűtlen, hogy a belátható jövőben újból dömpingelt behozatalra kerüljön sor, legalábbis olyan mértékűre, mint amelyet az eredeti vizsgálatban megállapítottak.
2.2. Azt a kérdést illetően, hogy a kérelmező folytatott-e még dömpinget az uniós piacon a felülvizsgálati időszakban (5)
(13)
Mielőtt válaszolnánk a kérelmezőnek az (állítólag) változó körülmények (állítólag) tartós voltára vonatkozó különböző érveire, hasznos ismertetni az intézmények megfontolásait azzal a kérdéssel kapcsolatban, hogy a kérelmező esetleg még mindig dömpinget folytat-e az EU piacán a vizsgálati időszakban.
2.2.1. Rendes érték
(14)
A rendes érték meghatározásához a Bizottság először azt vizsgálta, hogy a vállalat által független fogyasztók részére belföldön értékesített hasonló termék teljes volumene reprezentatív-e az Unióba irányuló teljes exporteladásával összevetve. Az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének megfelelően a belföldi értékesítés akkor tekinthető reprezentatívnak, ha az érintett termék belföldi összértékesítésének volumene eléri az Unióba irányuló teljes exportértékesítés 5 %-át. A vállalat által a hasonló termékből belföldön értékesített teljes volumen reprezentatívnak bizonyult.
(15)
A vállalat által a belföldi piacon értékesített minden olyan terméktípus esetében, amelyet a Bizottság az Unióba irányuló exportra eladott terméktípussal közvetlenül összevethetőnek talált, megvizsgálta, hogy az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a belföldi eladások megfelelően reprezentatívak voltak-e. Egy adott terméktípus belföldi értékesítése abban az esetben minősült megfelelően reprezentatívnak, ha az említett terméktípusnak a felülvizsgálati időszak alatt a belföldi piacon, független fogyasztóknak értékesített teljes volumene az Unióba exportált, összehasonlítható terméktípus teljes értékesítési volumenének legalább 5 %-át tette ki.
(16)
A Bizottság azt is vizsgálta, hogy az egyes terméktípusok belföldi értékesítései az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése szerint rendes kereskedelmi forgalom keretében megvalósított értékesítéseknek tekinthetők-e. Ezt oly módon állapították meg, hogy az érintett termék minden egyes exportált típusára meghatározták a minden egyes időszak folyamán a belföldi piacon, független vevők részére történt nyereséges értékesítés arányát.
(17)
Azon terméktípusoknál, amelyek belföldi piacon értékesített volumenének több mint 80 %-át egységköltség fölött értékesítették, és amelyek esetében az eladási ár súlyozott átlaga megegyezett az előállítási egységköltséggel vagy azt meghaladta, a terméktípusonkénti rendes érték megállapítása az érintett típus teljes értékesítési volumenére alkalmazott tényleges belföldi árak súlyozott átlagának kiszámításával történt, függetlenül attól, hogy az értékesítések nyereségesek voltak-e.
(18)
Azokban az esetekben, amikor egy terméktípus nyereséges értékesítése a típus teljes értékesítési volumenének legfeljebb 80 %-át tette ki, vagy amikor a típus súlyozott átlagára nem érte el az egységnyi előállítási költséget, a rendes érték meghatározása a tényleges belföldi ár alapján történt, amelyet a szóban forgó típusnak a minden egyes időszak alatti, kizárólag nyereséges belföldi értékesítéseinek súlyozott átlagáraként számítottak ki.
(19)
Amikor a vállalat által értékesített adott terméktípus belföldi árait nem lehetett alkalmazni a rendes érték megállapítására, a rendes érték kiszámítása az alaprendelet 2. cikke (3) bekezdésének megfelelően történt.
(20)
Ha a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdése alapján számították ki, az értékesítési, általános és adminisztratív költségek és a nyereség összege az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének bevezető fordulata szerint a vállalat hasonló termékének előállítására és a rendes kereskedelmi forgalom során történő értékesítésre vonatkozó tényleges adatokon alapult.
2.2.2. Exportár
(21)
A vállalat EU-ba irányuló exportértékesítése a vele kapcsolatban álló vállalat, az RFAI svájci leányvállalatán keresztül zajlik, amely a felülvizsgálati időszak alatt az Unión belül szabad forgalomba bocsátott termékek tekintetében minden importot érintő feladatot (a kapcsolatban álló importőr feladatai) ellátott.
(22)
Az exportárat ezért az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése szerint azon ár alapján határozták meg, amelyen az importált terméket először értékesítették viszonteladás formájában az első közösségbeli, független vevő számára, megfelelően kiigazítva azt a behozatal és a viszonteladás között felmerülő minden költséggel, valamint ésszerű értékesítési, általános és adminisztratív költségekkel és nyereséggel. E célra - a keletkezett nyereségekre vonatkozó, független importőröktől származó új információk hiányában - az eredeti vizsgálat során használt nyereségszázalékot, azaz 6 %-ot számítottak.
(23)
A kérelmező azt kérte, hogy az RFAI vállalatot mint egyazon gazdasági egység részét kezeljék, és szerinte következésképpen az exportár meghatározásakor semmilyen levonásnak nincs helye az RFAI értékesítési, általános és adminisztratív költségei vagy nyeresége tekintetében.
(24)
Ezt a kérést a következő okokból kell elutasítani:
-
mindkét exportáló gyártónak saját exportértékesítő részlege van,
-
az RFAI nagy szerepet játszik a csoport nemzetközi tevékenységében (pl. ügyfélszolgálat, a szállítások logisztikája és ütemezése, a beruházási javak és a fő nyersanyagok beszerzése stb.),
-
az RFAI svájci leányvállalata minden olyan funkciót betölt, amelyet az Unióban egy kapcsolatban álló importőr be szokott tölteni,
-
az RFAI saját nevében és saját számlájára értékesít ferroszilíciumot független vevőknek az Unióban és másutt,
-
az RFAI vásárlói-eladói kapcsolatban áll a két kapcsolódó orosz gyártóval, a KF-fel és a CHEM-mel,
-
mindegyik vállalat külön pénzügyi jelentést készít, és nem létezik konszolidált pénzügyi beszámoló, továbbá
-
mindegyik vállalat saját adóbevallást nyújt be a megfelelő hatóságoknak.
Ennek megfelelően azt az állítást, hogy az exportár képzésekor az értékesítési, általános és adminisztratív költségekre, valamint a haszonkulcsra nézve levonásnak nincs helye, el kellett vetni. A kérelmező erre vonatkozó észrevételeit, amelyeket a végső nyilvánosságra hozatal után tett, alább tárgyaljuk (lásd 2.3. pont).
(25)
A kérelmező azt is állította, hogy az exportárat a dömpingellenes vám levonása nélkül kell kiszámítani az alaprendelet 11. cikke (10) bekezdése értelmében, mert a vám megfelelően megjelenik a viszonteladói árakban és az azt követő eladási árakban az Unió területén. E kérelem tekintetében a vizsgálat megállapította, hogy az Unióban a ferroszilícium súlyozott viszonteladási átlagára megemelkedett az eredeti vizsgálatban talált árakhoz képest, és hogy a jelenlegi viszonteladási exportárak jórészt több mint 22,7 %-kal magasabbak, mint az eredeti vizsgálat idején voltak. Ezért arra a következtetésre lehet jutni, hogy a dömpingellenes vám a kérelmező viszonteladási áraiban megfelelően megjelenik. A kérelmezőnek ezt a kérelmét tehát elfogadhatónak tekintették, és az exportárnak az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének megfelelő képzésekor a dömpingellenes vámokat nem vonták le.
2.2.3. Összehasonlítás
(26)
A rendes érték és az exportár összehasonlítása a gyártelepi ár alapján történt. A rendes érték és az exportár méltányos összehasonlításának biztosítása céljából - az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően - szükséges és indokolt esetben kiigazítás formájában figyelembe vették a fuvarozási, a biztosítási, az anyagmozgatási, a rakodási és a hitelköltségeket, valamint a jutalékokat.
2.2.4. Dömpingkülönbözet
(27)
Az alaprendelet 2. cikke (11) bekezdésének megfelelően, típusonként összehasonlították a súlyozott átlaggal számított rendes értéket az érintett termék megfelelő típusának súlyozott átlaggal számított exportárával. Az összehasonlítás alátámasztotta a dömping meglétét.
(28)
A dömpingkülönbözet kiszámításához az intézmények - mint az eredeti vizsgálatban - figyelembe vették, hogy a CHEM és a KF közeli kapcsolatban áll egymással. Mint az eredeti vizsgálatban - és az intézmények megszokott gyakorlatával összhangban -, az egész csoport számára egyetlen dömpingkülönbözetet számítottak ki. A végső nyilvánosságra hozatal során ehhez használt módszer szerint először minden egyes exportáló gyártóra kiszámították a dömping összegét, majd a csoport egészére nézve a dömping súlyozott átlagát. Meg kell jegyezni, hogy e módszer eltért az eredeti vizsgálatban alkalmazottól, mivel akkor a dömpingszámítást úgy végezték, hogy összevetették a gyártók belföldi piaci értékesítésére, termelési költségeire, nyereségességére és uniós értékesítéseire vonatkozó releváns adatokat. A kérelmező azt állította, hogy e módszer alkalmazása ellentétes az alaprendelet 11. cikke (9) bekezdésével. E kérdést szintén az alábbiakban fogjuk tárgyalni (2.3. pont).
2.3. A felülvizsgálati időszak alatti dömpingkülönbözetre vonatkozó eredmények végső nyilvánosságra hozatala után érkezett reakciók elemzése
(29)
A kérelmező több észrevételt terjesztett be a számítások egyes vonatkozásairól, pl. a termelési költségről, az értékesítési, általános és adminisztratív költségekről, a haszonkulcsról, a rendes értékről és a kiigazításokról. A Bizottság minden észrevételt megvizsgált, és a nyilvánvaló tévedéseket szükség szerint javította. A végérvényes megállapításokat ennek megfelelően módosítottuk.
(30)
A kérelmező továbbá azt kérte a Bizottságtól, hogy a dömping összegét egy olyan CIF-érték alapján fejezze ki, amelyet a kérelmező maga számított ki a jelenlegi vizsgálat céljára, ezzel az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdésére hivatkozva. A kérelem azon alapult, hogy a vámhatóságoknak bejelentett ár transzferár, amely a vámeljárások keretében esetleg minősíthető megfelelő árnak, de olyan árnak nem, amely a dömpingellenes eljárásokban a dömping kiszámítására használható. A kérelmet el kell vetni, mert az exportár és a rendes érték közötti különbséget, azaz a dömping összegét ugyanazon az alapon kell kifejezni, mint azt, amelyet ezt követően a vámhatóságok használnak a beszedendő vámok megállapításához. Ez valójában a kérelmező által a vámhatóságoknak bejelentett CIF-érték, ezért a számításokban is ezt használtuk.
(31)
A termelési költség kiszámításával kapcsolatban a kérelmező tiltakozott a Bizottság módszere ellen, amely a rendes érték megállapításához egy fő költségtétel független beszállítónak fizetett átlagos vételárát számítja, nem pedig egy a vállalattal kapcsolatban álló beszállítónak kifizetett valóságos árát. A kérelmet el kellett vetni, mert a kapcsolatban álló beszállító által felszámított ár jelentősen alacsonyabb volt, mint az ugyanazért a nyersanyagért egy független beszállítónak fizetett ár. Ezt az árat ezért nem lehet piaci árnak tekinteni. Következésképpen ezt a költségelemet ki kellett igazítani.
(32)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kérelmező azt állította, hogy a csomagolási költségeket nem kezelték következetesen az exportár és a rendes érték összehasonlítása során. A problémát a Bizottság kivizsgálta, és szükség esetén a tévedéseket kijavította.
(33)
A kérelmező emellett arra vonatkozó észrevételt is tett, hogy egy bizonyos terméktípust a Bizottság kizárt a kiviteli ügyletek köréből. E terméktípus uniós értékesítése az Unióban a kérelmező által a felülvizsgálati időszak alatt értékesített érintett terméknek kevesebb mint 5 %-át tette ki. Az észrevételt el kellett vetni, mert e terméktípust nem értékesítették a belföldi piacon, és nem jelentettek be rá külön termelési költséget sem. Minthogy e terméktípust a felülvizsgálati időszak alatt kis mennyiségben exportálták az Unióba, a Bizottság úgy ítélte meg, hogy nem helyes a rendes értéket más terméktípusok előállítási költsége alapján kiszámítani, és ezzel a termékek közötti különbségeket kiigazítani.
(34)
Emellett a kérelmező a végső nyilvánosságra hozatalra reagálva is részletes észrevételeket tett - ahogy fentebb említettük - különösen ami a dömpingkülönbözet kiszámításának két fontos pontját érinti, nevezetesen i. azt a kérdést, hogy a CHEM, a KF és a RFAI egyetlen gazdasági egységet alkot-e (6), és ii. a CHEM és a KF számára külön-külön egyéni dömpingösszeg kiszámítását (7).
(35)
Az első kérelemmel kapcsolatban - és különösen a végső nyilvánosságra hozatal nyomán a kérelmező által hangsúlyozott kérdésekben - a következőket kell megemlíteni:
(36)
a kérelmező megismételte álláspontját, amely szerint a két exportáló gyártó és a hozzájuk kapcsolódó kereskedő, az RFAI végül is egyazon tulajdonos ellenőrzése alatt áll, és a kérelmező ezért nem önállóan jár el, hanem a tulajdonosok utasításait követi. Elismerte az összes, a (24) preambulumbekezdésben felsorolt elem helytálló voltát, de nem értett egyet azzal, ahogyan ezeket az intézmények értékelték; szerinte ugyanis nincs közük ahhoz, hogy a CHEM, a KF és a RFAI egyetlen gazdasági egységet képeznek-e vagy sem;
(37)
az intézmények elvetik a kérelmező észrevételeit. A fentebb már felsorolt kritériumok - főként együttesen - elég megalapozottak ahhoz, hogy indokolják a kérelmező állításának elutasítását. A (24) preambulumbekezdésben felsorolt összes elem olyan csoportstruktúrára utal, amelyben minden egyes vállalat külön jogi személy, és amelyben a KF és a CHEM az exportáló gyártó minden funkcióját betölti (gyártanak is és exportálnak is), míg az RFAI elsősorban velük kapcsolatban álló uniós kereskedő/importőr;
(38)
a második állítást illetően az adott felülvizsgálat keretében nem szükséges végleges álláspontra jutni. Ez két okból következik. Először is, még ha el is fogadnánk ezt az állítást (a (29) preambulumbekezdésben szereplő állítások esetleges elfogadásán túl, amikor indokolt), a kérelmező ebben az esetben is dömpinget folytatott volna az uniós piacon a felülvizsgálati időszak alatt, mintegy 13 %-os dömpingkülönbözettel. Másodszor, mint az alábbi magyarázatból kitűnik, jelenleg semmiképpen nincs elegendő bizonyíték arra, hogy a felülvizsgálati időszak alatt alkalmazott dömpingkülönbözet tartós lesz;
(39)
a végső nyilvánosságra hozatalra reagálva az uniós gazdasági ágazat azzal érvelt, hogy a felülvizsgálat eredményeként a kérelmező termékeire kiszabott vámot emelni kell, mert - amennyiben a kérelmező minden állítását elutasítják - a felülvizsgálati időszak alatt gyakorolt dömpingkülönbözet magasabb lesz, mint a hatályos vám. Amennyiben azonban - mint az alábbi magyarázatokból kiderül - nincs elegendő bizonyíték arra, hogy a körülmények változása tartós lenne, semmi sem indokolja a vám akár felfelé, akár lefelé történő módosítását.
2.4. Elemzés: tartósak-e a megváltozott körülmények, és ez indokolná-e a vám csökkentését vagy megszüntetését?
(40)
Annak ellenére, hogy - amint a fentiekben olvasható - a kérelmező egyes állításait a Bizottság elfogadta, a kérelmező dömpinget folytatott az uniós piacon a felülvizsgálati időszak alatt, legalább 13 %-os dömpingkülönbözettel. Emellett, amint az alábbi magyarázatból kitűnik, semmiképpen sincs elegendő bizonyíték arra, hogy a felülvizsgálati időszak alatt alkalmazott dömpingkülönbözet tartósnak tekinthető.
(41)
A kérelmező a körülmények tartós változásával kapcsolatos érveit a következőkre alapozta:
(42)
i.
először is, utalt a csoport exportértékesítési struktúrájának változásaira, amelyek - az új, növekvő piacok felderítésével együtt - szerinte hozzájárultak a ferroszilícium exportárainak az eredeti vizsgálathoz viszonyított növekedéséhez, mégpedig az összes exportpiacon, az uniós piacot is beleértve. A kérelmező azonban nem nyújtott be ennek alátámasztására olyan bizonyítékot, amely kimutatná a kapcsolatot az új vállalati struktúra, az új növekvő piacok felderítése és az uniós piacon alkalmazott magasabb árak között. A vizsgálat sem vezetett ilyen következtetésekhez. Éppen ellenkezőleg: az exportárak ugyan nyilvánvalóan magasabbak voltak a felülvizsgálati időszakban, mint az eredeti vizsgálat időszakában megfigyelt árak, de különös mértékben ingadoztak. A felülvizsgálat alatt például az uniós piacon legnagyobb mennyiségben értékesített típus tonnánkénti legalacsonyabb és legmagasabb ára közötti különbség meghaladta a 100 %-ot. Ugyanilyen ingadozást lehetett megfigyelni a belföldi piacon is, de az uniós piac ártendenciája nem volt összehasonlítható a belföldi piacéval. Ez a felülvizsgálati időszakot megelőző 12 hónapos periódusra is igaz, amelyet egy párhuzamosan folytatott visszatérítési vizsgálat keretében alapos megfigyelésnek vetettek alá. Az exportértékesítési árak, úgy tűnik, egyszerűen csak követték a globális piaci ártendenciákat.
(43)
A nyilvánosságra hozatal után a kérelmező is ehhez hasonló érveket használt. A bizonyítékokat azonban ismét elégtelennek találta a Bizottság. Következésképpen meg kell állapítani, hogy e pillanatban elégtelen a bizonyíték arra, hogy a kérelmező által alkalmazott magasabb exportárak oka más lett volna, mint a felülvizsgálati időszak alatt uralkodó piaci árak (különösen az uniós piacon gyakorolt árak). Más szóval nincs elegendő bizonyíték arra, hogy a kérelmező által a vállalata exportstruktúrájában végrehajtott változások eredményezték volna a magasabb árakat, és hogy ennélfogva ezek az árak várhatóan hasonló (vagy magasabb) szinten maradnak a jövőben. Különösen még ha feltételezzük is - szemben azzal, amire a kérelmező céloz -, hogy az új struktúra hatékonyabbá tette a csoportot, ez még nem jelenti azt, hogy az Unióba irányuló exportjának árai ezentúl magasak maradnak és nem vezetnek dömpinghez;
(44)
ii.
másodszor, a kérelmező kijelentette, hogy a más piacokon alkalmazott exportárai hasonlók vagy éppen magasabbak voltak, mint az uniós piaci árai. Jelentős beruházások történtek más piacok jobb ellátása érdekében. Így a kérelmezőre vonatkozó dömpingellenes intézkedések csökkentése vagy megszüntetése nem ösztönözné arra a kérelmezőt, hogy növelje az Unióba irányuló exportját és/vagy csökkentse exportárait.
(45)
Ez az érv azonban nem vezethet a hatályos intézkedések megszüntetéséhez vagy csökkentéséhez. Emlékeztessünk arra, hogy még maga a kérelmező szerint is folytatódott az általa gyakorolt dömping a felülvizsgálati időszakban. Továbbá maga a kérelmező hangsúlyozta, hogy az Unió továbbra is az egyik hagyományos piaca marad. Ezt igazolja az a tény, hogy a kérelmező által az EU-nak eladott mennyiségek még mindig igen jelentősek; ha az értékesített volument összehasonlítjuk az eredeti vizsgálati időszak alatti uniós fogyasztással (8), kiderül, hogy jelentős piaci részesedést képvisel (5-20 %-ot; a pontos adatok bizalmas jellegük miatt nem adhatók meg).
(46)
A nyilvánosságra hozatal után a kérelmező megismételte véleményét, miszerint az új piaci lehetőségek inkább más piacokon jelentkeznek (India, Ázsia és Egyesült Államok), mintsem az EU-ban. Piaci stratégiájának alátámasztására azonban nem hozott lényegi érveket. A felülvizsgálati idő alatt továbbra is fennálló dömpingkülönbözet, a más piacokra vonatkozó adatok hiánya és az exportárak ingadozása a nemzetközi piacokon mind olyan elemek, amelyek nem támasztják alá ezt az érvelést, amelyet ezért el kell vetni;
(47)
iii.
harmadszor, a kérelmező szerint a jelentős acélgyártással rendelkező orosz belföldi piac marad számára továbbra is az egyik legfontosabb piac; a hasonló termék iránti kereslet Oroszországban várhatóan nőni fog. A ferroszilícium hazai és exportárai is gyorsabban növekednek majd, mint a gyártási költségei. A kérelmező ezért valószínűleg tovább növeli majd értékesítési volumenét a belföldi piacon; ennek oka többek között az is, hogy a kérelmezőn kívül - saját állítása szerint - csak egyetlen orosz gyártó létezik, amely egy közelmúltban lezajlott tulajdonosváltás óta elsősorban saját használatára termel.
(48)
Még ha mindezeket az állításokat igaznak fogadjuk is el, marad a tény, hogy a kérelmező a felülvizsgálati időszak alatt jelentős különbözettel és ingadozó árakon dömpinget folytatott. Emellett, amint fentebb említettük, a felülvizsgálati időszak alatt a kérelmező által az EU-ban értékesített mennyiség nem azt jelzi, hogy a kérelmező elhagyta ezt a piacot, vagy a közeljövőben ezt tervezné.
(49)
A nyilvánosságra hozatalt követő észrevételeiben a kérelmező azt állította, hogy a Bizottság ekkor a hazai piacon fennálló növekvő kereslet relevanciájának tagadására egyetlen érvet hozott fel, a dömpingkülönbözet nagyságát. A kérelmező továbbá azt állította, hogy a Bizottság - noha az orosz piaccal kapcsolatban sok alapvető érvet elismert - mégsem vonja le ezekből az érvekből a megfelelő következtetést.
(50)
Ezeket az állításokat el kellett utasítani. Először is az érv ellen szólnak nemcsak a dömpingre vonatkozó, hanem a volumenre vonatkozó következtetések is. Másodszor az intézmények megállapítják, hogy a Bizottság nem ismerte el, és meggyőző független adatok sem bizonyítják, hogy az érintett termék iránti kereslet Oroszországban várhatóan nőni fog, és hogy a csoport exportárai a gyártási költségeknél sokkal gyorsabban fognak növekedni.
(51)
Végül a kérelmező hangsúlyozta, hogy a ferroszilíciumot termelő orosz telephelyek évek óta teljes kapacitással működnek, hogy nem tervezi teljes gyártókapacitásának növelését a közeljövőben, és hogy semmi sem utal ennek ellenkezőjére.
(52)
A 2009-es pénzügyi válság után azonban jelentős kapacitásbeli fellendülés volt megfigyelhető, és a kérelmező kapacitásának 10-20 %-kal való növeléséről számolt be (bizalmas adatok, csak a nagyságrendet adjuk meg) a 2009-es pénzügyi válság előtti időszakhoz képest.
(53)
A nyilvánosságra hozatal után a kérelmező azzal érvelt, hogy a felülvizsgálati időszak utáni gyártási kapacitásnak a referencia-időszakéval történő összehasonlítása nem helytálló, mert a kérelmező előre számított a 2009-es pénzügyi válságra, és ezért már akkor csökkentette gyártási kapacitását. Ez az érvelés nem fogadható el; a bejelentett kapacitás 10-20 %-kal nőtt 2007-hez képest (nem 2009-hez képest, amikor a kapacitás elérte a legalacsonyabb szintet). A 2009-es pénzügyi válságnak továbbá nem lehetett hatása a kérelmező 2007-es gyártási kapacitására.
2.5. Következtetés: nincs elegendő bizonyíték arra, hogy a körülmények megváltozása tartós lenne
(54)
A kérelmezőnek a megváltozott körülmények tartósságára vonatkozó - fentebb összefoglalt - állításait elemezve a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy jelenleg nincs elegendő bizonyíték a körülmények megváltozásának tartós jellegére. A kérelmező exportárai és ebből következően dömpingkülönbözete valószínűleg továbbra is ingadozni fog, különösen a világpiaci árak alakulásától függően. A kérelmező rámutatott ugyan néhány megváltozott körülményre, de ezeket nem lehet bizonyítéknak tekinteni arra, hogy a kérelmező felülvizsgálati időszak alatti árpolitikája tartós jellegű. Ezért azt a következtetést kell levonni, hogy a vám csökkentése korai és ezért indokolatlan lenne.
3. KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK
(55)
A kérelmező a vele kapcsolatban álló importőrrel együtt árra vonatkozó kötelezettségvállalást ajánlott fel az alaprendelet 8. cikke (1) bekezdésének megfelelően.
(56)
A vizsgálat bebizonyította, hogy a termék ára erősen ingadozik. Amint a (42) preambulumbekezdésben említettük, megállapítást nyert, hogy a kérelmező uniós értékesítési árai a felülvizsgálati időszak alatt igen jelentősen változtak. A termék esetében ezért nem tehető rögzített árra vonatkozó megfelelő kötelezettségvállalás. Noha az exportőr indexálási mechanizmust javasolt, nem lehetett összefüggést megállapítani a befejezett termék árának ingadozása és a javasolt indexálási forrás között, többek között azért, mert az is a kész termékhez és olyan árakhoz kapcsolódott, amelyeket a dömpingelt import befolyásolt. A javasolt indexálást ezért nem lehetett helyénvalónak tekinteni.
(57)
A vállalatspecifikus kockázatra vonatkozóan megállapították, hogy a vállalat struktúrájának bonyolultsága miatt a keresztkompenzáció kockázata igen magas: vagyis egy Unión kívüli kereskedőn keresztül az érintett terméktől eltérő termékeket adhatnak el egy másik kapcsolatban álló fiókvállalatnak valamelyik harmadik országban, amely azután ezeket újra eladhatja az Uniónak.
(58)
Végezetül, minthogy maga a termék többféle minőségben létezik és leginkább ömlesztve importálják, a vámhatóságok az egyes ügyletek egyéni elemzése nélkül nem tudnák megállapítani annak kémiai specifikációját (amelyre vonatkozóan adott esetben különböző minimális importárak érvényesek), ami által a nyomon követés nagyon megterhelővé, sőt esetleg lehetetlenné válna.
(59)
A kötelezettségvállalást ezért elutasították.
4. A FELÜLVIZSGÁLAT LEZÁRÁSA
(60)
Tekintettel a dömpingre vonatkozó megállapításokra és a megváltozott körülmények tartós jellegére vonatkozó bizonyítékok hiányára, az a következtetés vonható le, hogy a JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant és a hozzá kapcsolódó JSC Kuznetsk Ferroalloy Works vállalatokat továbbra is az eredeti rendeletben megállapított 22,7 %-os vámnak kell alávetni.
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A többek között Oroszországból származó ferroszilícium behozatalára vonatkozó dömpingellenes intézkedéseknek a 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (3) bekezdése alapján megindított részleges időközi felülvizsgálata a hatályban lévő dömpingellenes vám szintjének módosítása nélkül lezárult.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. január 16-án.