ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 19. října 2011
o režimech státních podpor zavedených Řeckem ve prospěch prefektur Kastorie, Evia, Florina, Kilkis, Rhodope, Evros, Xanthi a Dodecanese a na ostrovech Lesbos, Samos a Chios (restrukturalizace dluhů)
(č. C 23/04 (ex NN 153/03), C 20/05 (ex NN 70/04) a C 50/05 (ex NN 20/05))
(oznámeno pod číslem C(2011) 7252)
(Pouze řecké znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/307/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s čl. 108 odst. 2 prvním pododstavcem této smlouvy (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Po obdržení informací, podle nichž byly v rámci nového projednání dluhů údajně poskytnuty v roce 1993 a následujících rocích podpory podnikům prefektur Kastorie a Euboia, vyzvala Komise dopisem ze dne 27. května 2003 řecké orgány, aby jí ve lhůtě čtyř týdnů sdělily znění právního základu tohoto opatření a dále také všechny informace nutné pro přezkum podle článků 87 a 88 Smlouvy (3).
(2)
Dopisem ze dne 10. července 2003, který byl zaevidován dne 17. července 2003, předalo Komisi Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii zprávu řeckých orgánů, v níž tyto orgány žádají o prodloužení lhůty uvedené v 1. bodě odůvodnění o jeden měsíc.
(3)
Dopisem ze dne 4. srpna 2003, který byl zaevidován dne 6. srpna 2003, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi informace požadované v dopise ze dne 27. května 2003.
(4)
Po přezkumu těchto informací se ukázalo, že podpory byly poskytnuty bez schválení Komise. Komise proto rozhodla o otevření spisu o neoznámené státní podpoře, který byl zaevidován pod číslem NN 153/03.
(5)
Dopisem ze dne 21. června 2004 (4) Komise informovala Řecko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES (C 23/04) (dále jen „první rozhodnutí o zahájení řízení“).
(6)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k předmětným podporám.
(7)
Komise neobdržela od zúčastněných třetích stran žádné připomínky.
(8)
Dopisem ze dne 13. července 2004, který byl zaevidován dne 19. července 2004, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na odpověď na první rozhodnutí o zahájení řízení o jeden měsíc.
(9)
Faxem ze dne 6. srpna 2004 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(10)
Dopisem ze dne 9. srpna 2004, který byl zaevidován dne 10. srpna 2004, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi odpověď řeckých orgánů na první rozhodnutí o zahájení řízení.
(11)
Při přezkumu informací sdělených řeckými orgány v jejich dopise ze dne 4. srpna 2003 se ukázalo, že se předmětné podpory netýkají pouze prefektur Kastorie a Euboia, ale také prefektur Florina a Kilkis. Komise si proto faxem ze dne 22. dubna 2004 vyžádala od řeckých orgánů dodatečné informace o těchto podporách.
(12)
Dopisem ze dne 26. května 2004 Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na sdělení výše uvedených dodatečných informací o jeden měsíc.
(13)
Faxem ze dne 7. června 2004 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(14)
Dopisem ze dne 1. července 2004, který byl zaevidován stejného dne, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi informace požadované faxem ze dne 22. dubna 2004.
(15)
Po přezkumu těchto informací se ukázalo, že podpory byly poskytnuty bez schválení Komise. Komise proto rozhodla o otevření spisu o neoznámené státní podpoře, který byl zaevidován pod číslem NN 70/04.
(16)
Dopisem ze dne 9. června 2005 (7) Komise informovala Řecko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES týkající se podpor poskytnutých v prefekturách Florina a Kilkis (C 20/05) (dále jen „druhé rozhodnutí o zahájení řízení“).
(17)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (8). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k předmětným podporám.
(18)
Komise neobdržela od zúčastněných třetích stran žádné připomínky.
(19)
Dopisem ze dne 24. června 2005, který byl zaevidován dne 28. června 2005, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na odpověď na druhé rozhodnutí o zahájení řízení o dva měsíce.
(20)
Faxem ze dne 13. července 2005 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(21)
Dopisem ze dne 18. srpna 2005, který byl zaevidován dne 24. srpna 2005, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi odpověď řeckých orgánů na druhé rozhodnutí o zahájení řízení.
(22)
Při přezkumu informací sdělených řeckými orgány v jejich dopise ze dne 1. července 2004 se ukázalo, že podpory byly poskytnuty také v prefekturách, kterých se netýkala dvě první rozhodnutí o zahájení řízení. Komise si proto faxem ze dne 12. listopadu 2004 vyžádala od řeckých orgánů dodatečné informace o těchto podporách.
(23)
Dopisem ze dne 13. prosince 2004, který byl zaevidován dne 15. prosince 2004, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na sdělení výše uvedených dodatečných informací o jeden měsíc.
(24)
Faxem ze dne 6. ledna 2005 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(25)
Dopisem ze dne 27. ledna 2005, který byl zaevidován dne 1. února 2005, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi informace požadované faxem ze dne 12. listopadu 2004.
(26)
Po přezkumu těchto informací se ukázalo, že podpory byly poskytnuty bez schválení Komise. Komise proto rozhodla o otevření spisu o neoznámené státní podpoře, který byl zaevidován pod číslem NN 20/05.
(27)
Dopisem ze dne 22. prosince 2005 (10) Komise informovala Řecko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES týkající se podpor poskytnutých v prefekturách Rhodope, Evros, Xanthi a Dodecanese a na ostrovech Lesbos, Samos a Chios (C 50/05) (dále jen „třetí rozhodnutí o zahájení řízení“).
(28)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (11). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k předmětným podporám.
(29)
Komise neobdržela od zúčastněných třetích stran žádné připomínky.
(30)
Dopisem ze dne 23. ledna 2006, který byl zaevidován dne 25. ledna 2006, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na odpověď na třetí rozhodnutí o zahájení řízení o tři měsíce.
(31)
Faxem ze dne 3. února 2006 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(32)
Dopisem ze dne 10. května 2006, který byl zaevidován dne 11. května 2006, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi odpověď řeckých orgánů na třetí rozhodnutí o zahájení řízení.
(33)
Po přezkumu všech sdělených právních základů požádala Komise faxem ze dne 12. ledna 2011 řecké orgány, aby jí ve lhůtě jednoho měsíce poskytly upřesnění ohledně předmětných podpor.
(34)
Elektronických dopisem ze dne 7. února 2011 požádalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi o prodloužení výše uvedené lhůty o čtyřicet pracovních dnů.
(35)
Faxem ze dne 17. února 2011 Komise poskytla prodloužení lhůty o dvacet pracovních dnů.
(36)
Elektronickými dopisy ze dne 15. března 2011 a 29. března 2011 sdělilo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi výše uvedená upřesnění.
II. POPIS
(37)
Vyhláška č. 69836/B1461 ze dne 30. září 1993 stanoví přeměnu dluhů splatných či nesplatných k 30. červnu 1993, které vyplývají z půjček jakékoliv povahy (na provozní kapitál a investice) v drachmách nebo ve valutách poskytnutých průmyslovým podnikům a podnikům provozujícím řemeslnou výrobu, jenž jsou usazeny a bez ohledu na své sídlo vyvíjejí činnost v prefekturách Kastorie a Euboia, a také přeměnu bankovních záruk v drachmách nebo ve valutách získaných na úkor těchto podniků na novou půjčku splatnou do deseti roků pomocí konstantních půlročních splátek jistiny a úroků nebo půlročních splátek stejné částky a výpočtu úroků každé pololetí v sazbě uplatňované v daném okamžiku na restrukturalizaci dluhů (sazba použitelná na půjčku je sazba používaná u státních dluhopisů na dvanáct let při jejich emisi předcházející počátek každého období výpočtu úroků z půjčky navýšená během prvních pěti let o dvě jednotky deseti procentních bodů s úrokovou subvencí hrazené z účtu zřízeného zákonem č. 128/75 (12)).
(38)
Výše uvedené podniky mohou u svých dluhů v drachmách nebo ve valutách existujících k 30. červnu 1993 a spojených s investicemi v oblasti aktiv nebo provozního kapitálu případně využívat po dobu pěti let úrokové subvence ve výši deseti procentních bodů.
(39)
Podniky musí být po restrukturalizaci dluhu životaschopné (což předpokládá, že jsou v obtížích) a toto kritérium ověřují banky.
(40)
Vyhlášky č. 2035824/5887 ze dne 1. června 1994, 2045909/7431/0025 ze dne 26. srpna 1994, 2071670/11297 ze dne 9. listopadu 1994 a 72742/B1723 ze dne 8. prosince 1994 upravují období osvobození a úrokové subvence u nových půjček a tyto půjčky zabezpečují zárukou státu.
(41)
Vyhláška č. 66336/B1398 ze dne 14. září 1993 stanoví stejná opatření a podmínky podpory jako v případě popsaném v 37. bodě odůvodnění. Počítá rovněž s poskytnutím státní záruky na jistinu a úroky u restrukturalizovaných dluhů průmyslových podniků a podniků provozujících řemeslnou výrobu v prefekturách Florina a Kilkis a také s tím, že stát uhradí v mezích rozpočtu zákona č. 128/75 úroky ze zpoždění existující k 31. prosinci 1992 u půjček poskytnutých těmto stejným podnikům na provozní kapitál nebo na investice.
(42)
Vyhláška č. 66336/B1398 ze dne 14. září 1993 byla změněna vyhláškou č. 30755/B1199 ze dne 21. července 1994, vyhláškou č. 60029/B1541 ze dne 23. září 1994, vyhláškou č. 72742/B1723 ze dne 8. prosince 1994, vyhláškou č. 236/B22 ze dne 4. ledna 1995, vyhláškou č. 8014/B285 ze dne 28. února 1995, vyhláškou č. 44678/B1145 ze dne 3. července 1995, vyhláškou č. 44446/B1613 ze dne 24. prosince 1996, vyhláškou č. 40410/B1678 ze dne 9. prosince 1997, vyhláškou č. 10995/B546 ze dne 24. března 1999, vyhláškou č. 12169/B736 ze dne 22. března 2000 a vyhláškou č. 35913/B2043 ze dne 24. října 2000. Tyto různé vyhlášky upravují délku půjček, období osvobození a úvěrové subvence u nových půjček a také prodlužují období, po kterém se neuhrazené splátky stávají vymahatelnými.
(43)
Podniky musí být po restrukturalizaci dluhu životaschopné (což předpokládá, že jsou v obtížích) a toto kritérium ověřují banky.
(44)
Vyhláška č. 1648/B.22/13.1.1994 stanoví toto:
a)
u nových půjček na provozní kapitál poskytnutých počínaje 1. dubnem 1993 průmyslovým, řemeslným a těžebním podnikům, hospodářstvím s průmyslovým typem chovu, hotelovým společnostem a loďařským podnikům usazeným bez ohledu na jejich hlavní sídlo v prefekturách Xanthi, Rhodope a Evros úrokovou subvenci ve výši deseti procentních bodů hrazenou z účtu zřízeného zákonem č. 128/75, a to až do výše 20 % obratu podniku v předchozím roce nebo do výše 50 % zakázek ve stávajícím roce u úroků účtovaných od 1. dubna 1993 do 31. března 1996 se státní zárukou až do celkové částky ve výši 100 000 000 GRD (293 470 EUR);
b)
seskupení do nové půjčky se státní zárukou a splatné do deseti roků pomocí konstantních půlročních splátek jistiny a úroků celkové částky dluhů splatných či nesplatných k 31. prosinci 1993 a vyplývajících z půjček poskytnutých na investice nebo na provozní kapitál průmyslovým, řemeslným a těžebním podnikům, hospodářstvím s průmyslovým typem chovu, hotelovým společnostem a podnikům kraje Thrákie, a to během prvních pěti let s úrokovou subvencí ve výši deseti procentních bodů hrazenou z účtu zřízeného zákonem č. 128/75;
c)
zahrnutí do restrukturalizace dluhů úroků ze zpoždění dlužných k 31. prosinci 1992 u půjček na investice nebo provozní kapitál.
(45)
Podniky musí být po restrukturalizaci dluhu životaschopné (což předpokládá, že jsou v obtížích) a toto kritérium ověřují banky.
(46)
Vyhláška č. 1648/B.22/13.1.1994 prošla řadou změn zavedených vyhláškami č. 14237/B.664/6.4.1994, 235/B.21/4.1.1995, 44678/B.1145/3.7.1995, 14946/B.566/30.4.1996, 44446/B.1613/24.12.1996, 32576/B.1282/9.10.1997 (13), 11362/B.472/7.4.1997, 40412/B.1677/9.12.1997 (14), 42998/B.2026/15.12.1998, 19954/B.957/7.6.1999, 10123/B.507/17.3.1999, 6244/B.270/18.2.2000 a 35913/B.2043/24.10.2000 (15). Všechny tyto dokumenty upravují technické parametry, jako jsou úrokové subvence, období osvobození, délka půjček a délka období, po jehož uplynutí se neuhrazené splátky stávají vymahatelnými.
(47)
Vyhláška č. 2003341/683/0025/17.2.94 uděluje státní záruku na půjčky na provozní kapitál poskytnuté počínaje 1. dubnem 1993 průmyslovým, řemeslným a těžebním podnikům, hospodářstvím s průmyslovým typem chovu, hotelovým společnostem a loďařským podnikům usazeným bez ohledu na jejich hlavní sídlo v prefekturách Xanthi, Rhodope a Evros, a to až do výše 100 000 000 GRD (293 470 EUR) na podnik, a také státní záruku na dluhy (jistinu a úroky) vyplývající z restrukturalizace dluhů k 31. prosinci 1993, které vznikly na základě minulých půjček poskytnutých v souladu s ustanoveními společné vyhlášky č. 1648/G.G.54/B.22/13.1.94.
(48)
Vyhláška č. 2003341/683/0025/17.2.94 prošla řadou změn zavedených vyhláškami č. 2022973/3968/0025/18.5.94, 2043231/6673/0025/11.7.95, 2030175/4446/0025/10.6.1996, 2087184/49/0025/11.7.97, 2016123/2133/0025/6.3.1998, 2090373/11216/0025/1.6.98 (16), 2/21857/0025/7.10.1999, 2/14774/0025/31.5.2000, 2/82257/0025/18.12.2000, 2/7555/0025/25.5.2001, 2/61352/0025/31.1.2002 a 2/64046/0025/2003/28.1.2004. Všechny tyto dokumenty uplatňují státní záruku při provádění opatření stanovených různými vyhláškami, kterými se mění vyhláška č. 1648/B.22/13.1.1994 (viz 46. bod odůvodnění).
(49)
Ve výše uvedeném seznamu vyhláška č. 2/82257/0025/18.12.2000 upřesňuje, že jejích ustanovení mohou využít pouze podniky životaschopné jako takové (a ne pouze až po restrukturalizaci dluhů, jak uvádějí ostatní vyhlášky zmiňované v tomto rozhodnutí), což předpokládá, že se nejedná o podniky v obtížích.
(50)
Vyhláška č. 2041901/16.5.1989 poskytuje úrokovou subvenci ve výši tří procentních bodů hrazenou ze společného účtu zřízeného zákonem č. 128/75 u dlužných zůstatků půjček na provozní kapitál poskytnutých počínaje 1. dubnem 1989 obchodním a řemeslným podnikům, které mají sídlo v prefekturách Evros, Lesbos, Samos, Chios a Dodecanese.
(51)
Vyhláška č. 2078809/10.10.89 stanoví úrokovou subvenci ve výši tří procentních bodů (3 %) hrazenou ze společného účtu zřízeného zákonem č. 128/75 u dlužných zůstatků půjček na provozní kapitál poskytnutých počínaje 1. dubnem 1989 obchodním a řemeslným podnikům, které mají sídlo v prefekturách Rhodope, Xanthi a Samos.
(52)
Vyhlášky č. 9034/B.289/10.2.2003 a 37497/B.1232/2.6.2003 doplňují vyhlášky uvedené v 50. a 51. bodě odůvodnění tím, že upřesňují rozsah a některé technické parametry stanovených úvěrových subvencí.
III. DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(53)
U třech předmětných režimů měla Komise pochyby nejenom o neexistenci státních podpor, ale také o slučitelnosti podpor, o jejichž přítomnosti byla přesvědčena, s vnitřním trhem.
a) Odůvodnění prvního rozhodnutí o zahájení řízení
(54)
První řízení bylo zahájeno z těchto kumulativních důvodů:
a)
když byly řecké orgány požádány o vysvětlení ohledně předmětných podpor, uvedly, že vyhlášky, jež jim posloužily jako právní základ, nebyly oznámeny, protože se domnívaly, že podpory, které tyto vyhlášky zavedly, nepředstavují státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES; kromě toho dodaly, že i když neznají přesný počet příjemců, vztahuje se pravděpodobně na částky předmětných podpor pravidlo de minimis;
b)
vzhledem ke skutečnosti, že v době poskytnutí půjček nebylo pravidlo de minimis použitelné v odvětví zemědělství a že vyhlášky sloužící jako právní základ předmětných podpor se týkaly podniků, které čelily potížím s likviditou, Komise soudila, že je podpory nutno analyzovat z hlediska různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, a to počínaje okamžikem, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
c)
pokud jde stále o odvětví zemědělství, dostupné informace neumožňovaly zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podpory ve formě záruk, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek;
d)
v odvětvích průmyslu a řemeslné výroby bylo sice pravidlo de minimis použitelné, protože ale řecké orgány neznaly počet příjemců opatření stanovených výše uvedenými vyhláškami a protože se podpory de minimis vypočítávají za období tří let a ne pro jednorázové opatření, nebylo možno zjistit, zda se na podpory stanovené výše uvedenými vyhláškami mohlo skutečně vztahovat pravidlo de minimis; v těchto souvislostech bylo rovněž nutno analyzovat podpory na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
e)
v případě těchto stejných odvětví neumožňovaly dostupné informace zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel týkajících se státní podpory ve formě záruk použitelných od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek.
b) Odůvodnění druhého rozhodnutí o zahájení řízení
(55)
Druhé řízení bylo zahájeno z těchto kumulativních důvodů:
a)
když byly řecké orgány požádány o vysvětlení ohledně předmětných podpor, uvedly, že i když neznají přesný počet příjemců, vztahuje se pravděpodobně na částky předmětných podpor pravidlo de minimis; kromě skutečnosti, že se pravidlo de minimis až do 1. ledna 2005 nevztahovalo na odvětví zemědělství, Komise neměla žádný údaj, který by jí umožnil zjistit, do jaké míry částky obdržené zemědělskými podniky na základě vyhlášky č. 66336/B.1398 a jejích změněných znění spadají do pole působnosti nařízení Komise (ES) č. 1860/2004 ze dne 6. října 2004 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis v zemědělském odvětví (17), kterým se zavedlo pravidlo de minimis v odvětví zemědělství;
b)
vzhledem ke skutečnosti, že se výše uvedené vyhlášky vztahovaly na podniky v obtížích, bylo nutno analyzovat podpory z hlediska různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z dotyčných vyhlášek, tj. počínaje 21. zářím 1993; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
c)
pokud jde stále o odvětví zemědělství, dostupné informace neumožňovaly zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podporu ve formě záruk, a to od 21. září 1993;
d)
v odvětvích průmyslu a řemeslné výroby bylo sice pravidlo de minimis použitelné, protože ale řecké orgány neznaly počet příjemců opatření stanovených výše uvedenými vyhláškami a protože se prahy podpor vypočítávají za období tří let a ne pro jednorázové opatření, nebylo možno zjistit, zda se na podpory stanovené výše uvedenými vyhláškami mohlo skutečně vztahovat pravidlo de minimis; v těchto souvislostech bylo nutno analyzovat podpory rovněž na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích od 21. září 1993; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
e)
v případě těchto stejných odvětví neumožňovaly dostupné informace zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podpory ve formě záruk, a to od 21. září 1993.
c) Odůvodnění třetího rozhodnutí o zahájení řízení
(56)
Třetí řízení bylo zahájeno z těchto kumulativních důvodů:
a)
v informacích, jež poskytly, řecké orgány stejně jako v případě obou prvních rozhodnutí o zahájení řízení uvedly, že předmětné částky měly pravděpodobně spadat pod pravidlo de minimis; kromě skutečnosti, že až do 1. ledna 2005 se pravidlo de minimis netýkalo odvětví zemědělství, neměla Komise k dispozici žádné údaje, které by jí umožnily posoudit, do jaké míry by částky obdržené zemědělskými podniky na základě vyhlášek, jež tvořily právní základ předmětného režimu, mohly spadat do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1860/2004;
b)
vzhledem k tomu, že se předmětné vyhlášky vztahovaly na podniky v obtížích, bylo nutno analyzovat podpory z hlediska různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z dotyčných vyhlášek, přičemž dostupné informace neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
c)
v odvětvích průmyslu, hotelových služeb a řemeslné výroby bylo sice pravidlo de minimis použitelné, protože ale řecké orgány neposkytly informace o počtu příjemců podpor a protože se prahy podpory de minimis vypočítávají za období tří let a ne pro jednorázové opatření, nebylo možno zjistit, zda se na podpory stanovené výše uvedenými vyhláškami mohlo skutečně vztahovat pravidlo de minimis; v těchto souvislostech bylo rovněž nutno analyzovat podpory na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
d)
na odvětví těžby a loďařství se pravidlo de minimis vztahovalo až počínaje vstupem v platnost nařízení Komise (ES) č. 69/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis (18); ovšem z důvodů uvedených v písmenu c) bylo rovněž nutno analyzovat podpory na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
e)
v odvětví námořní dopravy nebylo pravidlo de minimis použitelné a podpory bylo rovněž nutno analyzovat na základě pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila od vstupu v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena
f)
v žádném z uvedených odvětví neumožňovaly dostupné informace zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podpory ve formě záruk, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek;
g)
vyhláška č. 2041901/16.5.1989 a vyhlášky zmíněné ve výše uvedeném 50. a 51. bodě odůvodnění stanovily podpory pro jiné prefektury než Rhodope, Xanthi a Evros a nebylo možno zjistit, zda se u plánovaného systému zásahů jedná o rozšíření systému použitého u výše uvedených tří prefektur nebo o samostatný systém, a bez ohledu na zvažovaný případ nebylo také možno na základě dostupných informací zjistit, zda byly dodrženy normy použitelné na státní podporu (normy použitelné na regionální podporu nebo na pravidlo de minimis);
h)
za předpokladu, že by vyhlášky uvedené v písmenu g) představovaly rozšíření systému zásahů použitého v prefekturách Rhodope, Xanthi a Evros, nebylo možno zjistit, zda by plánované podpory mohly spadat do rámce pravidla de minimis nebo zda by mohly být považovány za slučitelné s ustanoveními, kterými se řídí poskytování podpor na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích;
i)
za předpokladu, že by vyhlášky uvedené v písmenu g) představovaly samostatný systém zásahů, bylo vzhledem k neupřesnění této otázky v jejich ustanoveních nutno zvážit slučitelnost jeho použití na zdravé podniky a na podniky v obtížích, přičemž analýza dospěla k těmto závěrům:
-
pokud jde o podniky v obtížích, nebylo možno zjistit, zda by plánované podpory nemohly spadat pod pravidlo de minimis nebo zda by je nebylo možno považovat za slučitelné s ustanoveními, kterými se řídí poskytování podpor na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích,
-
pokud jde o zdravé podniky, nebylo možno zjistit, zda provozní kapitál vytvořený díky půjčce s poskytnutou úrokovou subvencí sloužil k financování způsobilých investic ve smyslu nařízení EU o regionálních podporách.
IV. PŘIPOMÍNKY ŘECKÝCH ORGÁNŮ K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
a) Připomínky řeckých orgánů k prvnímu rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení
(57)
Ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 uvedly řecké orgány následující:
a)
u seskupení půjček se jedná o správní nástroj, který pro veřejnou správu nepředstavuje vysoké náklady;
b)
výpočet úroků za období šesti měsíců již podpořila judikatura vnitrostátního nejvyššího soudu, který prohlásil čtvrtletní kapitalizaci za protiprávní a nevhodnou, protože je odpovědná za zhoršování zadlužení;
c)
poskytnutí státní záruky nelze považovat za podporu, protože její použití provázejí opatření, jež jsou pro dlužníky mimořádně tvrdá;
d)
během referenčního období zůstaly úrokové sazby v Řecku bez ohledu na úrokovou subvenci nadále mnohem vyšší než ve zbývající části Unie, čímž nedošlo k narušení hospodářské soutěže, a to tím spíše, že podniky, které byly příjemci podpory, musely být životaschopné; úroková subvence byla kromě toho financována ze zvláštního účtu mimo státní rozpočet;
e)
poskytnutí období osvobození nelze považovat podporu, protože dluh a úroky přetrvávají: jedná se pouze o odložení splátek, jež lze odůvodnit hospodářskou situací;
f)
vyhláška č. 72742/B1723 (viz výše uvedený 42. bod odůvodnění) nevede k žádným dodatečným nákladům v porovnání s náklady vyvolanými vyhláškou, která tvoří základ předmětného režimu;
g)
uvolnění jištění na základě vyhlášky č. 2071670/11297 nelze považovat za podporu podniku, protože tato jištění jsou přizpůsobena výši restrukturalizovaných půjček a záruka řeckého státu navíc nepokrývá jakékoli náklady uložené vypůjčovatelům bankami;
h)
vyhláška č. 69836/B1451 a její změněná znění se týkala obecně zpracovatelských podniků a nezmiňovala konkrétně zpracovatelské podniky v odvětví zemědělství, které byly pokryty nařízením Rady (EHS) č. 866/1990 ze dne 29. března 1990 o zlepšení podmínek zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů (19), nařízením Rady (ES) č. 951/1997 ze dne 20. května 1997 o zlepšení podmínek zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů (20) a nařízením Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (21); tato nařízení byla uplatněna zavedením operačních programů druhého a třetího rámce podpory Společenství; podniky, které investovaly a obdržely za tímto účelem podporu od ministerstva zemědělství, rozvoje a výživy, nemohly využít restrukturalizace dluhů, protože se s tím nepočítalo; nebylo použito ani pravidlo de minimis, protože k získání dotace musely hospodářské subjekty provést práce a nést s nimi spojené náklady;
i)
odkaz na pravidlo de minimis slouží výlučně k dokreslení skutečnosti, že většina poskytnutých podpor nepřesáhla prahovou hodnotu de minimis, aniž by se přitom zvláště odkazovalo na odvětví zemědělství;
j)
kritérium „životaschopnosti po restrukturalizaci dluhu“ nemá žádný vliv na celkové posouzení životaschopnosti podniku provedené úvěrovou institucí, protože o způsobilosti k restrukturalizaci dluhu se rozhoduje ihned po vypracování studie životaschopnosti;
k)
restrukturalizace se týká starých půjček a na nové investice nebylo poskytnuto žádné financování;
l)
pokud jde o celkový grantový ekvivalent podpory na restrukturalizaci dluhů, drtivá většina podpor představovala nízké částky, u cílených oblastí (Kastorie a Euboia) se jednalo o znevýhodněné oblasti ve smyslu směrnice Rady 75/268/EHS ze dne 28. dubna 1975 o zemědělství v horských a znevýhodněných oblastech (22) a celá země je součástí cíle č. 1;
m)
úroková sazba použitá u nových půjček odpovídá sazbě u poslední emise státních dluhopisů a úroková subvence se netýká celé doby trvání restrukturalizované půjčky ale pouze prvních kritických roků, přičemž rozdíl sazeb není příliš významný (jeden až dva procentní body);
n)
režim trval od 30. června 1993 do 30. června 2003.
b) Připomínky řeckých orgánů k druhému rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení
(58)
Ve svém dopise ze dne 18. srpna 2005 řecké orgány předložily tyto argumenty, přičemž se ve většině případů jednalo o tvrzení již obsažená v jejich odpovědi na první rozhodnutí o zahájení řízení (viz předchozí bod odůvodnění):
a)
u seskupení půjček se jedná o správní nástroj, který pro veřejnou správu nepředstavuje vysoké náklady (k tomu dodávají, že cílem tohoto nástroje není selektivní poskytování podpor);
b)
výpočet úroků za období šesti měsíců již podpořila judikatura vnitrostátního nejvyššího soudu, který prohlásil čtvrtletní kapitalizaci za protiprávní a nevhodnou, protože je odpovědná za zhoršování zadlužení;
c)
během referenčního období zůstaly úrokové sazby v Řecku bez ohledu na úrokovou subvenci nadále mnohem vyšší než ve zbývající části Společenství;
d)
poskytnutí státní záruky nelze považovat za podporu, protože její použití provázejí podmínky, jež jsou pro dlužníky mimořádně tvrdé;
e)
úroky z prodlení a úrokové subvence byly financovány ze zvláštního účtu (účet zřízený zákonem č. 128/75) mimo státní rozpočet;
f)
poskytnutí období osvobození nelze považovat podporu, protože dluh a úroky přetrvávají: jedná se pouze o odložení splátek, jež lze odůvodnit hospodářskou situací;
g)
ustanovení ministerské vyhlášky 66336/B.1398/1993 a její změněná znění počítala s možností zásahu ve prospěch podniků usazených v prefekturách Florina a Kilkis bez výrazných nákladů pro veřejnou správu a za podmínky, že uvedené podniky jsou považovány za životaschopné; nenarušovala proto hospodářskou soutěž ve smyslu článku 87 Smlouvy o ES; kromě toho nelze zapomínat na to, že prefektury Florina a Kilkis sousedí s bývalou jugoslávskou republikou Makedonie a že během referenčního období (devadesátá léta) značně trpěly nestabilitou a válečným stavem v tomto regionu;
h)
výše uvedená vyhláška k tomu odkazuje na průmyslové podniky a podniky s řemeslnou výrobou a podle řeckých orgánů se její ustanovení údajně netýkala zemědělských podniků.
c) Připomínky řeckých orgánů k třetímu rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení
(59)
Ve svém dopise ze dne 10. května 2006 uvedly řecké orgány tyto argumenty:
a)
prefektury dotčené předmětnými vyhláškami se nacházely v obtížné hospodářské situaci poznamenané nízkým stupněm hospodářské činnosti a vyšší mírou nezaměstnanosti než ve zbylé části země, přičemž tyto okolnosti zhoršoval válečný stav v sousedních zemích (např. v Kosovu); k narušení hospodářské soutěže proto nemohlo dojít a podpory poskytnuté formou restrukturalizace dluhů a úvěrových subvencí mohly využít výjimky stanovené v čl. 87 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy o ES;
b)
podpory byly zaměřeny na vyřešení potíží v podobě nedostatečné dynamiky místních trhů, oslabení pracovního trhu, snížení poptávky a rovněž na dlouhodobý hospodářský rozvoj;
c)
pokud jde o tvrzení Komise, podle nějž mohlo údajně dojít k narušení podmínek obchodu v rámci Společenství vzhledem k silné hospodářské soutěži, jež existuje v odvětví zemědělství, se ze všech zkoumaných vyhlášek pouze vyhláška 1648/B22/13.1.1994 týká podniků s průmyslovým typem chovu; k tomu produkce masa v prefekturách Evros, Rhodope a Xanthi představovala v období 1995-2004 pouze malou část zemědělské produkce dotyčných prefektur a hrubý domácí produkt (HDP) těchto prefektur sice během šetřeného období vzrostl (jak v absolutních údajích, tak na obyvatele), ale zůstával přesto nadále značně pod vnitrostátním průměrem;
d)
vyhlášky č. 2041901/16.5.1989 a 2078809/1989, jež stanovily úrokové subvence u půjček na provozní kapitál podniků v prefekturách Lesbos, Samos, Chios a Dodecanese, stanovily také, že tyto podniky musí být před a po restrukturalizaci svých dluhů životaschopné;
e)
příslušné orgány v Řecku byly sice požádány, aby shromáždily údaje o skutečně poskytnutých podporách, nebyly ale schopny je poskytnout;
f)
úrokové subvence byly financovány z účtu zřízeného zákonem č. 128/75, který neobsahuje státní prostředky, protože se jedná o účet určený hlavně na přerozdělování finančních prostředků.
d) Dopisy řeckých orgánů ze dne 15. a 29. března 2011
(60)
V dopisech ze dne 15. a 29. března 2011 řecké orgány především upřesnily konce platnosti výchozích vyhlášek, kterými se řídily předmětné režimy. Jedná se o tyto termíny:
a)
30. června 2003 v případě vyhlášky č. 69836/B1461 (prefektury Kastorie a Euboia);
b)
30. června 2000 v případě vyhlášky č. 66336/B/398/14-9-1993 (prefektury Florina a Kilkis);
c)
31. prosince 2005 v případě vyhlášky č. 1648/B.22/13.1.94 (prefektury Xanthi, Rhodope a Evros);
d)
31. prosince 2004 v případě vyhlášky č. 2041901/16-5-1989 (prefektury Rhodope, Evros, Xanthi, Dodecanese a ostrovy Lesbos, Samos a Chios).
(61)
Řecké orgány dále upřesňují, že kritérium životaschopnosti podniků po restrukturalizaci dluhů nepředstavovalo výlučně zohlednění životaschopnosti podniků po restrukturalizaci dluhů ale spíše celkové posouzení životaschopnosti podniků před a po restrukturalizaci.
(62)
Oba dopisy obsahují rovněž tabulky s uvedením grantového ekvivalentu předmětných podpor obdrženého každým podnikem-příjemcem, přičemž účelem tabulek je zdůraznit procentuální podíl podniků, u nichž by podpory mohly spadat do rámce režimu de minimis. Řecké orgány nicméně přiznávají, že u podpor poskytnutých na základě vyhlášek č. 2041901/16-5-1989 (prefektury Xanthi, Rhodope a Evros a ostrovy Samos, Lesbos, Chios a Dodecanese) a č. 1648/B.22/13.1.94 (prefektury Xanthi, Rhodope a Evros) zahrnují dostupné údaje pouze období 2004-2007. Údaje poskytnuté ohledně podpor poskytnutých na základě vyhlášky č. 69836/B1461 (prefektury Kastorie a Euboia) pokrývají období 1993-1998 a údaje ohledně podpor poskytnutých na základě vyhlášky č. 66336/B/398/14-9-1993 (prefektury Florina a Kilkis) období 1993-2001. Tyto údaje byly získány od bank, ale ne všechny na žádost odpověděly. Řecké orgány se přesto domnívají, že číselné údaje se blíží celkové částce poskytnutých podpor, protože banky, které reagovaly, představují hlavní poskytovatele úvěrů pro dotyčné prefektury. Podle nich analýza údajů prokazuje, že podpory zapadají do rámce prahové hodnoty de minimis v 73,55 až 99,46 % případů v závislosti na období a zvažované vyhlášce.
(63)
Řecké orgány nakonec upřesňují, že výrobní a zpracovatelské podniky zemědělských produktů a podniky uvádějící je na trh nebyly pro podpory způsobilé a že termín „důlní podniky“ ve skutečnosti znamená podniky těžící mramor a kámen.
V. HODNOCENÍ
V.I. EXISTENCE PODPORY
(64)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem. Bráno doslova odpovídají předmětné podpory této definici v tom smyslu, že jsou financovány státem nebo ze státních prostředků, že se týkají určitých podniků (podniků odvětví zemědělství, řemeslné výroby, průmyslu, hotelových služeb, těžby - viz 63. bod odůvodnění - a loďařství v uvedených prefekturách), které zvýhodňují opatřeními, jako je splátkový kalendář jejich půjček, snížení splátek v důsledku jejich rozložení v čase, úvěrové subvence nebo poskytnutí záruk, a že mohou ovlivnit obchod (23) a narušit hospodářskou soutěž (24).
(65)
Řecké orgány se samozřejmě pokusily prokázat, že předmětné podpory mohou spadat do rámce režimu de minimis, a nepředstavují proto státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Ovšem kromě skutečnosti, že pravidlo de minimis nebylo během období platnosti vyhlášek, jež představují právní základ předmětných režimů, vždy použitelné na všechna dotyčná odvětví (což byl ostatně jeden z důvodů rozhodnutí o zahájení řízení), jsou tyto údaje i podle přiznání uvedených orgánů neúplné (viz 62. bod odůvodnění). Kromě toho se výše podpor de minimis liší podle jednotlivých odvětví (v odvětví průmyslu a v odvětví zemědělství nejsou stejné) a na základě poskytnutých tabulek se lze domnívat, že řecké orgány tento rozdíl zcela jasně nepochopily. Na rozdíl od tvrzení řeckých orgánů, podle nichž podniky výroby, zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů nebyly způsobilé pro předmětné režimy podpory, Komise zjišťuje, že z výše zmíněných tabulek jasně vyplývá, že některé podniky z těchto odvětví činnosti byly přesto příjemci podpor a že tyto podpory jsou považovány za podpory v rámci režimu de minimis, i když zjevně přesahují přípustnou prahovou hodnotu.
(66)
Komise připomíná, že každá jednotlivá podpora poskytnutá na základě režimu, který splňuje v okamžiku poskytnutí podmínky uvedené v použitelném nařízení o podpoře de minimis, je považována za podporu, jež nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(67)
V okamžiku, kdy řecké orgány začaly poskytovat předmětné podpory, pro odvětví zemědělství dosud neexistovaly předpisy Unie, kterými se řídí podpory de minimis.
(68)
První předpisy Společenství v této oblasti představují ustanovení nařízení (ES) č. 1860/2004 (25).
(69)
Podle nařízení (ES) č. 1860/2004, které zahrnuje jak zemědělskou prvovýrobu, tak zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů, neovlivňují podpory nepřesahující částku 3 000 EUR na příjemce a na tři roky obchod mezi členskými státy, nenarušují nebo nemohou narušit hospodářskou soutěž, a nespadají proto pod čl. 107 odst. 1 SFEU.
(70)
Při použití článku 5 nařízení (ES) č. 1860/2004 platí stejné pro podpory poskytnuté před vstupem v platnost dotyčného nařízení, pokud tyto podpory splňují všechny podmínky stanovené v jeho článcích 1 a 3.
(71)
Dne 1. ledna 2008 bylo nařízení (ES) č. 1860/2004 nahrazeno nařízením Komise (ES) č. 1535/2007 ze dne 20. prosince 2007 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis v produkčním odvětví zemědělských produktů (26), kterým se zvýšila částka podpory de minimis na 7 500 EUR na příjemce a období tří fiskálních hospodářských roků, a to bez ohledu na formu a cíle podpor při maximální částce na členský stát, která odpovídá 0,75 % hodnoty roční produkce.
(72)
Ustanovení čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1535/2007 uvádí, že „[…] nařízení se vztahuje na podporu poskytnutou před 1. lednem 2008 podnikům produkčního odvětví zemědělských produktů, pokud tato podpora splňuje všechny podmínky stanovené v článcích 1, 2, 3 a 4, s výjimkou požadavku výslovného odkazu na toto nařízení uvedeného v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci“. Nařízení se ovšem vztahuje pouze pro zemědělskou prvovýrobu.
(73)
Pravidlo de minimis použitelné od 1. ledna 2007 v oblasti zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů je stanoveno v nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2007 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis (27).
(74)
Ustanovení čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 1998/2006 stanoví částku, do jejíž výše podpora neovlivňuje obchod mezi členskými státy, nenarušuje nebo nemůže narušit hospodářskou soutěž, a nespadá proto pod čl. 107 odst. 1 SFEU, na 200 000 EUR.
(75)
Ustanovení čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1998/2006 uvádí, že „toto nařízení se […] použije na podpory poskytnuté před jeho vstupem v platnost podnikům provozujícím zpracovávání a uvádění na trh zemědělských produktů, jestliže podpora splňuje veškeré podmínky stanovené v článku 1 a 2. ...“.
(76)
V těchto souvislostech nebude Komise považovat za státní podporu podpory poskytnuté na základě analyzovaných vyhlášek, které nepřesahují na příjemce:
a)
v případě zemědělské prvovýroby: 3 000 EUR za tříleté období, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1860/2004, nebo 7 500 EUR za období tří fiskálních roků, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1535/2007;
b)
v případě zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů: 3 000 EUR za tříleté období, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1860/2004, nebo 200 000 EUR za období tří fiskálních roků, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1998/2006.
(77)
Komise ovšem zdůrazňuje, že ustanovení nařízení (ES) č. 1998/2006 a (ES) č. 1535/2007 nemohou využívat podniky v obtížích.
(78)
V jiných odvětvích, než je zemědělství (což v tomto konkrétním případě znamená v různých odvětvích uvedených v tomto rozhodnutí s výjimkou odvětví loďařství, o němž bude pojednáno níže v 80. a 81. bodě odůvodnění (28)), bylo použitelné v okamžiku, kdy byly předmětné podpory poskytnuty, pravidlo de minimis stanovené ve sdělení Komise ze dne 20. května 1992 s názvem „Rámec Společenství pro podpory malým a středním podnikům z roku 1992“ (29) (dále jen „rámec Společenství z roku 1992“). Sdělení stanovilo, že „[…] vyplacení ad hoc podpor nepřesahujících částku 50 000 ecu na daný druh výdajů a režimy, na jejichž základě je částka podpory, již může získat podnik pro daný typ výdajů za tříleté období, omezena na tuto výši, nemusí být nadále oznamovány podle čl. 93 odst. 3 [Smlouvy o ES] (30) za podmínky, že poskytnutí podpory nebo podmínky režimu obsahují výslovné ustanovení, které stanoví, že dodatečná podpora poskytnutá stejném podniku na stejný druh výdajů z jiných zdrojů financování nebo v rámci jiných režimů nesmí zvýšit celkovou částku, jejímž je podnik příjemcem, na hranici přesahující prahovou hodnotu ve výši 50 000 ecu. …“. Toto pravidlo bylo následně předefinováno ve sdělení Komise o podpoře de minimis (31) z roku 1996 (dále jen „sdělení z roku 1996“), které stanovilo výši podpory de minimis na 100 000 ecu za stejné období, a poté v nařízení (ES) č. 69/2001, které stanovilo tuto částku na 100 000 EUR za stejné období.
(79)
Vzhledem k termínům ukončení platnosti analyzovaných režimů (poslední k 31. prosinci 2005) a k nemožnosti zpětného uplatnění předpisů, pokud jde o odvětví uvedená v 78. bodě odůvodnění, nebude Komise považovat za státní podporu podpory poskytnuté na základě analyzovaných vyhlášek, které nepřesahují na příjemce:
a)
50 000 ecu za tři roky během období od 19. srpna 1992 do 5. března 1996, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s ustanoveními rámce z roku 1992;
b)
100 000 ecu/EUR za tři roky během období od 6. března 1996 do 1. února 2001, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s příslušnými ustanoveními sdělení z roku 1996;
c)
100 000 EUR za tři roky během období od 2. února 2001 do 31. prosince 2005, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (ES) č. 69/2001.
(80)
Pokud jde o odvětví loďařství, pravidlo de minimis je použitelné pouze od vstupu v platnosti nařízení (ES) č. 69/2001.
(81)
Komise proto nebude považovat za státní podporu podpory poskytnuté na základě analyzovaných vyhlášek, které nepřesahují částku 100 000 EUR na příjemce a tři roky během období od 2. února 2001 do 31. prosince 2005, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (ES) č. 69/2001.
(82)
Ostatní tvrzení, kterými řecké orgány odůvodňují neexistenci státní podpory, nemůže Komise přijmout z následujících důvodů, které platí v každém případě, kdy jsou tato tvrzení použita:
a)
tvrzením, že seskupení půjček nevede k vysokým nákladům pro veřejnou správu (viz zejména 57. bod odůvodnění písm. a) a 58. bod odůvodnění písm. a)), řecké orgány uznávají, že opatření znamená pro stát náklad, tj. zapojuje státní prostředky;
b)
až do vstupu v platnost sdělení o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (32) (dále jen „sdělení z roku 2000“) byly všechny záruky považovány za obsahující prvek státní podpory (viz 105. bod odůvodnění písm. a)); sdělení z roku 2000 stanoví, že záruku lze považovat za prostu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, pokud se u příjemců nejedná o vypůjčovatele ve finančních obtížích a pokud by v zásadě mohli získat půjčku na finančních trzích za tržních podmínek bez zásahu státu, jestliže jsou záruky spojeny s konkrétní finanční operací, týkají se určité maximální částky, nepokrývají více než 80 % splatného zůstatku půjčky nebo jiného finančního závazku (s výjimkou investičních dluhopisů a podobných nástrojů), nejsou neomezené, pokud jsou podmínky režimu stanoveny na základě realistického posouzení rizik ohledně zajištění co nejpravděpodobnějšího vlastního financování pomocí pojistného hrazeného podniky-příjemci, pokud režim určuje způsoby poskytování záruk a stanoví, že jeho obecné financování bude předmětem přezkumu nejméně jednou za rok a pokud pojistné kryje jak běžná rizika spojená s poskytnutím záruky, tak správní náklady režimu a umožňuje běžné odměňování výchozího kapitálu případně poskytnutého státem pro rozběh režimu; řecké orgány ovšem neposkytly žádnou informaci, která by potvrzovala přijatelnost tohoto scénáře v tomto konkrétním případě;
c)
pokud jde o hospodářskou soutěž, nepředstavuje poskytnutí období osvobození (viz 57. bod odůvodnění písm. e) a 58. bod odůvodnění písm. f)) pouze časové posunutí splátek, protože se jím snižuje splátková zátěž v konkrétním okamžiku a příjemci se poskytuje dočasné finanční ulehčení;
d)
přestože účet zřízený zákonem č. 128/75, který se používá pro financování úrokových subvencí (viz 57. bod odůvodnění písm. d), 58. bod odůvodnění písm. e) a 59. bod odůvodnění písm. f)), nebyl, jak uvádějí samy řecké orgány, zahrnut do rozpočtu řeckého státu, představuje státní prostředek (33);
e)
poskytnutí úrokové subvence u půjček poskytuje podnikům, které jsou jejím příjemcem, zvýhodnění, i když jsou úrokové sazby v zemi vysoké;
f)
přestože uvolnění jištění poskytovaných pro získání záruky (viz 57. bod odůvodnění písm. g)) nepředstavuje podle vyhlášky č. 2071670/11297 pro řecký stát žádný přímý výdaj, obsahuje prvek podpory, protože stát tím, že s touto možností počítá, nejenom poskytuje podnikům-příjemcům možnost získání kapitálu, ale ruší zároveň kompenzační opatření požadované pro získání své záruky;
g)
skutečnost, že v Řecku byly údajně vysoké úrokové sazby (viz 57. bod odůvodnění písm. d)), neznamená nepřítomnost podpory v tom smyslu, že bez ohledu na hospodářské okolnosti, za nichž došlo k restrukturalizacím dluhů s úrokovými subvencemi, už pouhá skutečnost jejich poskytnutí se rovná zbavení příjemců zátěže, kterou by musely za běžných okolností nést při výkonu své činnosti.
(83)
Vzhledem ke všem těmto důvodům nezbývá Komisi než dospět k závěru, že podpory, které nesplňují prahové hodnoty a podmínky pro poskytování podpor de minimis uvedených v 68. až 81. bodě odůvodnění, spadají do oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU.
V.II. SLUČITELNOST PODPORY
(84)
V případech stanovených v čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU mohou být ovšem určité podpory uplatněním výjimky považovány za slučitelné s vnitřním trhem.
(85)
V tomto konkrétním případě je nutno v rámci každého zahájeného řízení přezkoumat, jakou výjimku by bylo možno uplatnit podle jednotlivých dotčených odvětví (při odlišení odvětví zemědělství a ostatních odvětví).
V.II.1 PODPORY TÝKAJÍCÍ SE PREFEKTUR KASTORIE A EUBOIA, KTERÉ BYLY PŘEDMĚTEM PRVNÍHO ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
a) Odvětví zemědělství
(86)
Vzhledem k povaze poskytnutých podpor je jedinou výjimkou, o které lze uvažovat při odůvodnění jejich slučitelnosti s vnitřním trhem, výjimka, s níž počítá čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a podle níž lze považovat za slučitelné s vnitřním trhem podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(87)
Jelikož se u předmětných podpor jedná o neoznámené podpory, je nutno pro použití této výjimky, aby byly v souladu s pravidly o státní podpoře, jež platila v okamžiku jejich poskytnutí. Podle údajů poskytnutých řeckými orgány trval předmětný režim od 30. června 1993 do 30. června 2003. Slučitelnost předmětného režimu s vnitřním trhem bude proto analyzována na základě předpisů o státní podpoře použitelných během tohoto období.
(88)
Jedním z důvodů, které vedly Komisi k zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, je, že podpory se zdály být určeny pro podniky v obtížích. V této věci řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 uvedly, že kritérium „životaschopnosti po restrukturalizaci dluhů“ nemělo žádný vliv na celkové posouzení životaschopnosti podniku, které provedla úvěrová instituce, protože o způsobilosti k restrukturalizaci se rozhodovalo okamžitě po vypracování studie životaschopnosti. Toto tvrzení bylo opakováno v dopisech ze dne 15. a 29. března 2011 (viz 61. bod odůvodnění).
(89)
Komise se domnívá, že toto vysvětlení neumožňuje dospět k závěru, že podpory nebyly poskytovány podnikům v obtížích, protože se sice, jak tvrdí řecké orgány, o způsobilosti k restrukturalizaci dluhů rozhodovalo ihned po vypracování studie životaschopnosti, ale samotná studie byla zaměřena na výhledy životaschopnosti příjemců po provedení restrukturalizace dluhů, což znamená, že zájemci-příjemci se mohli nacházet v okamžiku provádění studie v potížích a přitom být do režimu zahrnuti, protože subjekt provádějící studii mohl odhadnout možnosti návratu k životaschopnosti po restrukturalizaci dluhů (Komise tento prvek ostatně zdůraznila ve 23. bodě odůvodnění svého rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, protože se preambule vyhlášky č. 2045909/7931/0025 zmiňovala o nutnosti podpořit podniky prefektur Kastorie a Euboia, které čelí potížím s likviditou).
i) Předpisy použitelné na podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích během zvažovaného období
I. Období od 1. října 1993 do 31. prosince 1997
(90)
Podpory podnikům v obtížích podléhají určitému počtu pravidel. V okamžiku vstupu v platnost vyhlášky č. 69836/B1461 Komise prováděla politiku, na jejímž základě považovala v odvětví zemědělství tyto podpory za provozní, jež mohly být prohlášeny za slučitelné s vnitřním trhem pouze za splnění třech následujících podmínek:
a)
předmětné podpory se musely týkat finančních nákladů půjček uzavřených za účelem financování již provedených investic;
b)
kumulovaný grantový ekvivalent podpor případně poskytnutých u předem dojednaných půjček a předmětných podpor nesměl přesáhnout obecně přijímané míry, tj.:
i)
u investic na úrovni zemědělské prvovýroby: 35 nebo 75 % v znevýhodněných oblastech ve smyslu směrnice 75/268/EHS,
ii)
u investic na úrovni zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů: 55 nebo 75 % v oblastech cíle 1 u projektů, které jsou v souladu s odvětvovými programy nebo jedním z cílů článku 1 nařízení (EHS) č. 866/90 (34), a 35 % (nebo 50 % v oblastech cíle 1) u ostatních projektů za podmínky, že nejsou vyloučeny z výběrových kritérií stanovených v bodě 2 přílohy rozhodnutí Komise 90/342/EHS ze dne 7. června 1990 o přijetí výběrových kritérií pro investice do zlepšení zpracovatelských a marketingových podmínek pro zemědělské a lesnické produkty (35) (či rozhodnutí 94/173/ES (36), které jej nahradilo);
c)
předmětné podpory musí následovat po úpravách sazeb nových půjček provedených za účelem zohlednění kolísání hodnoty peněz (výše podpor musí být nižší nebo se rovnat změně sazeb u nových půjček) a musí se týkat zemědělských hospodářství, u kterých existují záruky životaschopnosti, a to zejména v případech, kdy by finanční zátěž vyplývající ze stávajících půjček byla takové míry, že by u hospodářství existovalo riziko ohrožení či dokonce úpadku.
(91)
V dopise ze dne 9. srpna 2004 řecké orgány uvedly, že se vyhláška č. 69836/B1451 a její změněná znění týkají zpracovatelských podniků obecně, že tato vyhláška se nijak zvláště nezmiňuje o zpracovatelských podnicích odvětví zemědělství, které jsou pokryty nařízeními (EHS) č. 866/90, (ES) č. 951/97 a (ES) č. 1257/1999, že celé území země patří k cíli 1 a že podniky, které investovaly a získaly za tím účelem podporu od ministerstva zemědělství, rozvoje a výživy, nemohly využít restrukturalizace dluhů, protože se s tím nepočítalo. Pokud jde o celkový grantový ekvivalent restrukturalizace dluhů, dodávají, že drtivá většina podpor představovala nízké částky a že restrukturalizace dluhů se týká starých půjček, a tím pádem již provedených investic.
(92)
Upřesnění poskytnutá řeckými orgány v prvé řadě Komisi neumožňují vyloučit, že zpracovatelské podniky odvětví zemědělství nemohly být příjemci podpor na základě vyhlášky č. 69836/B1451 a jejích změněných znění, protože skutečnost, že dotyčné podniky nejsou zvláště zmiňovány, automaticky neznamená, že nepatří do obecné kategorie zpracovatelských podniků (průmyslových podniků), které spadají do oblasti působnosti vyhlášky.
(93)
Pokud jde o dodržení podmínek stanovených v 90. bodě odůvodnění, Komise zjišťuje, že vyhláška č. 69836/B1451 a její změněná znění pokrývala restrukturalizaci půjček, jež se mohly týkat jak investic, tak provozního kapitálu.
(94)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček spojených s investiční činností, upřesnění poskytnutá řeckými orgány umožňují Komisi konstatovat, že podmínka stanovená v 90. bodě odůvodnění písm. a) je splněna, protože se tyto půjčky týkaly již provedených investic.
(95)
Komise může rovněž považovat druhou možnost podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění písm. c) za splněnou, protože podniky-příjemci musí být po restrukturalizaci dluhů životaschopné na základě posouzení provedeného finančními institucemi.
(96)
Komise ale nemůže na základě informací, které má k dispozici, dospět k závěru o nezpochybnitelném dodržení podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění písm. b), protože řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 upřesnily, že se na podniky zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů vztahovala mimo jiné nařízení (EHS) č. 866/90 a (ES) č. 951/97 a že tato nařízení byla uplatněna při dodržení jejich ustanovení, což znamená, že podpory již mohly být poskytnuty ve výši maximální povolené míry stanovené dotyčnými nařízeními (75 % pro oblasti cíle 1, k nimž Řecko patří) a že uplatnění předmětného režimu v tomto konkrétním případě mohlo vést kvůli kumulování podpor k překročení této míry.
(97)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček spojených s vytvořením provozního kapitálu, k provádění předmětného režimu také nemohlo dojít při dodržení všech podmínek stanovených v 90. bodě odůvodnění, protože první ze stanovených podmínek (písmeno a) výslovně stanoví, že půjčky musí být vázány na investice.
II. Období od 1. ledna 1998 do 30. června 2000
(98)
V roce 1997 byly podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění nahrazeny ustanoveními sdělení Komise s názvem „Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích“ (dále jen „pokyny z roku 1997“) (37). V bodě 4.4 dotyčných pokynů se stanoví, že „pokud jde o odvětví zemědělství, jsou [pokyny] použitelné od 1. ledna 1998 na nové státní podpory a na stávající podpory od stejného dne nebo, pokud Komise zahájila v těchto souvislostech vůči jednomu nebo více členských států řízení podle čl. 93 odst. 2 Smlouvy [o ES], ode dne přijetí konečného rozhodnutí Komisí na základě čl. 93 odst. 2 Smlouvy [o ES] týkajícího se dotyčného členského státu či členských států“.
(99)
Pokyny z roku 1997, které byly pro odvětví zemědělství zcela nové, stanovily mimo jiné toto:
a)
pokud jde o podpory na záchranu: poskytování podpor likvidity z akutních sociálních důvodů ve formě úvěrových záruk nebo splatných úvěrů se sazbou odpovídající tržní sazbě, v částce omezené na výši nezbytně nutnou k provozování podniku (např. pokrytí mzdových nákladů a zajištění běžného zásobování) a dobu rovněž nezbytně nutnou ke stanovení nezbytných a možných opatření na ozdravení, aniž by došlo k destabilizaci průmyslové nebo zemědělské situace v ostatních členských státech;
b)
pokud jde o podpory na restrukturalizaci: poskytování podpor spojených s prováděním restrukturalizačního plánu zaměřeného na omezení nebo nezvratné uzavření výrobních kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit v odvětví (omezení kapacit musí být dodatečné ke každému omezení, ke kterému by došlo v případě neexistence podpory na restrukturalizaci) s jedinou výjimkou v případech, kdy by se rozhodnutí přijatá ve prospěch všech příjemců během následných dvanáctiměsíčních období netýkala celkově určitého množství produktu nepřesahujícího stanovený procentuální podíl na celkové roční produkci tohoto produktu v zemi (3 % u opatření cílených na určitou kategorii produktů nebo hospodářských subjektů a 1,5 % u opatření necílených).
(100)
Členské státy měly možnost požádat o provádění těchto zemědělských ustanovení namísto ustanovení stanovených pokyny z roku 1997 pro jiná odvětví než zemědělství, která spadala do oblasti jejich působnosti (pro tato jiná odvětví platila velmi přísná kritéria, a to zejména v oblasti restrukturalizačního plánu a příspěvku příjemce na restrukturalizaci - viz mimo jiné kapitola b) „nezemědělské odvětví“, body 109 až 121).
(101)
V dopise ze dne 9. srpna 2004 řecké orgány neposkytly žádnou informaci, která by Komisi umožnila konstatovat, že došlo k přizpůsobení režimu podpor těmto ustanovením a že během zvažovaného období byly proto podpory poskytovány za dodržení příslušných podmínek pokynů z roku 1997, nebo-li za dodržení buď podmínek popsaných výše v 99. bodě odůvodnění písm. b), nebo za dodržení podmínek stanovených pro jiná odvětví než zemědělství (předložení restrukturalizačního plánu s výhledem na návrat k životaschopnosti v přiměřené době a vycházejícímu z realistických předpokladů, se zmírněním dopadů podpor na konkurenční subjekty, při dodržení zásady jediné podpory, provázenému omezením kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit v odvětví, zaručujícímu proporcionalitu mezi podporou a náklady na restrukturalizaci a výhodami z ní plynoucími a s pokrytím jejích sociálních nákladů).
III. Období od 1. července 2000 do 30. června 2003
(102)
Pokyny z roku 1997 byly nahrazeny dne 9. října 1999 pokyny Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích (dále jen „pokyny z roku 1999“) (38). V bodě 6.3 pokynů z roku 1999 je uvedeno, že „členské státy musí upravit své stávající režimy podpory na záchranu a restrukturalizaci, které mají zůstat v platnosti po 30. červnu 2000, aby je přizpůsobily … pokynům … po tomto dnu“. Kromě toho, „aby Komise mohla kontrolovat postup úprav, členské státy jí musí předložit seznam těchto režimů do 31. prosince 1999. Následně jí musí, v každém případě do 30. června 2000, poskytnout informace postačující k tomu, aby jí umožnily kontrolovat, zda jsou režimy skutečně upraveny v souladu s … pokyny“.
(103)
Pokyny z roku 1999 obsahovaly rovněž zvláštní kapitolu věnovanou restrukturalizaci podniků v obtížích v odvětví zemědělství. V porovnání s kapitolou pokynů z roku 1997 definovala tato kapitola nadbytečnou strukturální kapacitu odvětví, omezila výjimku uvedenou v 99. bodě odůvodnění písm. b) na podniky prvovýroby (což znamená, že pododvětví zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů automaticky podléhalo povinnosti snížení kapacit) a učinila platnou zásadu jediné podpory, podle níž podpory na restrukturalizaci mohou být poskytnuty pouze jednou.
(104)
V dopise ze dne 9. srpna 2004 řecké orgány neposkytly žádnou informaci, která by Komisi umožnila konstatovat, že došlo k přizpůsobení režimu podpor těmto ustanovením a že během zvažovaného období byly proto podpory poskytovány za dodržení příslušných podmínek pokynů z roku 1999, nebo-li po předložení restrukturalizačního plánu stanovujícímu zejména omezení kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit a případně omezenou výjimku uvedenou ve 103. bodě odůvodnění, a to na základě zásady jediné podpory.
ii) Záležitost záruk
(105)
Další oblast, kvůli které Komise zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, je otázka slučitelnosti podpor poskytnutých formou záruk. Řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 vyjádřily několik připomínek (viz 57. bod odůvodnění písm. c) a g)). Komise soudí, že tyto připomínky vyžadují následující poznámky:
a)
pokud jde o písmeno c), skutečnost, že poskytnutí záruky provázejí přísné podmínky, sama o sobě neznamená nepřítomnost státní podpory: pravidla použitelná během trvání předmětného režimu a uvedená v dopisech členským státům SG(89) D/4328 ze dne 5. dubna 1989 a SG(89) D/12772 ze dne 12. října 1989 a rovněž v bodě č. 38 sdělení Komise členským státům o použití článků 92 a 93 Smlouvy a článku 5 směrnice Komise 80/723/EHS na veřejné podniky v odvětví průmyslu (39) naopak jasně stanoví, že „[…] každá záruka poskytnutá státem přímo nebo prostřednictvím jím pověřených finančních institucí spadá do působnosti čl. 92 odst. 1 Smlouvy o ES“, a vyžadují uplatnění podmínek, které mohou vést až k likvidaci podniku; výše uvedené dopisy byly sice v roce 2000 nahrazeny sdělením o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk, jež počítalo se scénářem, který umožňuje dospět k závěru o nepřítomnosti státní podpory, ale řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 neposkytly žádné informace, jež by umožnily dospět k závěru, že poskytnuté záruky lze zahrnout do tohoto scénáře;
b)
i v případě, kdy by řecké orgány poskytly informace za účelem prokázání, že poskytnuté záruky spadají do scénáře o nepřítomnosti podpory, Komise by tento scénář nemohla schválit už jenom proto, že jej lze použít pouze, pokud podniky-příjemci nejsou ve finančních obtížích;
c)
pokud jde o písm. g), skutečnost, že záruka nepokrývá některé náklady, nepředstavuje v žádném případě důkaz o dodržení všech podmínek, které umožňují dospět k závěru o slučitelnosti podpory obsažené v poskytnutí záruky s vnitřním trhem; navíc je nutno konstatovat, že žádná z informací poskytnutých řeckými orgány v jejich dopise ze dne 9. srpna 2004 nepotvrzuje jejich dodržení.
(106)
Po tomto upřesnění Komise spíše soudí, že záruky představovaly během trvání předmětného režimu jeden z prvků souboru nástrojů poskytování podpor podnikům v obtížích, a jejich slučitelnost je proto spojena se slučitelností celého procesu restrukturalizace, k němuž, jak dostatečně ukazuje analýza v 94. až 104. bodě odůvodnění, řecké orgány neposkytly žádné informace, jež by umožnily Komisi zbavit se pochyb, jež vyjádřila při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (tyto úvahy ohledně záruk platí pro všechna tři řízení uvedená v tomto rozhodnutí a pro všechna uváděná odvětví s výjimkou záruk stanovených vyhláškou 2/82257/0025/18.12.2000, které budou předmětem odděleného přezkumu vzhledem k použitému kritériu životaschopnosti, tj. životaschopnosti před restrukturalizací dluhů).
(107)
Ostatní tvrzení rozváděná řeckými orgány v jejich dopise ze dne 9. srpna 2004 (použitá úroková sazba, záležitost existence či neexistence dodatečných výdajů vyvolaných vyhláškami tvořícími právní základ režimu, periodicita úroků) nepřinášejí žádné skutečnosti, které by mohly změnit výše vysvětlené stanovisko Komise.
(108)
Protože informace poskytnuté řeckými orgány neumožňují odstranit pochyby vyjádřené při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, může Komise pouze dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
b) Nezemědělské odvětví
(109)
Stejně jak tomu učinila pro odvětví zemědělství, musí Komise analyzovat předmětné podpory na základě pravidel použitelných pro státní podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(110)
V okamžiku vstupu v platnost vyhlášky č. 69836/B1461, tj. 1. října 1993, byla dotyčná pravidla stanovena v osmé zprávě o politice hospodářské soutěže, a to zejména v bodech č. 177, 227 a 228 této zprávy.
(111)
Bod č. 117 zprávy uvádí, že v případě, kdy se mohou opatření na záchranu ukázat jako nutná pro poskytnutí odkladu, během nějž začnou být prováděna dlouhodobá řešení obtíží daného podniku, nesmí být těchto opatření využito k tomu, aby se zabránilo nutným snížením kapacit, a smí se jich proto použít pouze v případech, kdy jsou nutná pro vyřešení akutních sociálních potíží.
(112)
Bod č. 227 zprávy upřesňuje, že podpory na záchranu lze z hlediska Smlouvy odůvodnit, pokud jsou vázány na restrukturalizaci prováděnou s cílem trvale konsolidovat situaci dotyčných podniků a/nebo regionů v obtížích a pokud mají dostatečně regionální nebo odvětvovou povahu, aby bylo možno posoudit jejich dopady.
(113)
Bod č. 228 zprávy upřesňuje podrobněji stanovisko Komise ohledně podpor na záchranu a stanoví, co mají představovat „průvodní podpory“.
(114)
Podpory na záchranu musí:
a)
spočívat v podporách likvidity formou úvěrových záruk nebo záruk za splatné úvěry s úrokovou sazbou rovnající se sazbě tržní;
b)
omezit se ve své výši na částku nezbytně nutnou pro další zajištění mzdových nákladů a běžného zásobování;
c)
být vypláceny pouze po dobu nutnou (obvykle šestiměsíční) na určení nezbytných a možných opatření ozdravění;
d)
být odůvodněny akutními sociálními potížemi, aniž by zachování podniku, jež umožňují, vedlo k destabilizaci průmyslové situace v ostatních členských státech.
(115)
Průvodní podpory musí být úzce podmíněny provedením řádně strukturovaného programu restrukturalizace/přeměny činnosti schopným skutečně obnovit v dlouhodobém výhledu konkurenceschopnost předmětné produkce a musí být omezeny na míru a výši nezbytně nutné k zajištění rovnováhy podniku během nevyhnutelného přechodného období do doby, než podobný program přinese své výsledky, což znamená období značně omezené a s dostatečnou sestupností.
(116)
Tyto podmínky byly nahrazeny pokyny Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích z roku 1994 (40), které vstoupily v platnost dne 23. prosince 1994 (dále jen „pokyny z roku 1994“), následně pokyny z roku 1997, které vstoupily v platnost dne 1. ledna 1998, a konečně pokyny z roku 1999, které se staly použitelnými počínaje 1. červencem 2000, a to při zohlednění období na přizpůsobení režimů podpory poskytnutého členským státům (viz 98. a 102. bod odůvodnění).
(117)
Pokyny z roku 1994 potvrzují politiku prováděnou Komisí v oblasti podpor na záchranu (viz 114. bod odůvodnění) a definují přesněji obsah a důsledky restrukturalizačních plánů, které se mají předkládat (výhledy na návrat k životaschopnosti v přiměřené době na základě realistických předpokladů, zmírnění dopadů podpor na konkurenční subjekty, zásada jediné podpory, snížení kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit dotyčného odvětví, proporcionalita mezi podporou a náklady a výhodami restrukturalizace, pokrytí sociálních nákladů restrukturalizace).
(118)
V nezemědělském odvětví potvrzují pokyny z roku 1997, které jsou výsledkem pravidelného přezkumu politiky prováděné Komisí v oblasti záchrany a restrukturalizace podniků v obtížích, obsah pokynů z roku 1994.
(119)
Pokyny z roku 1999 zpřísňují podmínky poskytování podpor na záchranu tím, že zavádějí přesnou lhůtu pro předložení restrukturalizačního plánu. V oblasti restrukturalizace jsou přísnější zejména s ohledem na malé a střední podniky a stanoví možnost požadovat snížení kapacit i v případě, kdy v odvětví nadbytečné strukturální kapacity neexistují.
(120)
Vzhledem k tomu, že vysvětlení poskytnutá řeckými orgány v jejich dopise ze dne 9. srpna 2004 platí jak pro odvětví zemědělství, tak pro nezemědělské odvětví, může Komise jen konstatovat, stejně jak to již učinila pro odvětví zemědělství, že žádná z informací poskytnutých řeckými orgány neumožňuje zjistit, zda byly dodrženy různé podmínky stanovené v pokynech z roku 1994, 1997 a 1999 (stačí jen uvést, že nic nenasvědčuje tomu, že by podniky-příjemci předložily jakýkoli restrukturalizační plán obsahující nutná kompenzační opatření). Toto zjištění platí rovněž pro dodržení ustanovení popsaných v osmé zprávě o politice hospodářské soutěže.
(121)
Bez podkladů, které by potvrzovaly dodržení výše uvedených podmínek, není Komise schopna zjistit, zda podpory byly poskytnuty následně po předložení restrukturalizačního plánu vykazujícího všechny náležitosti stanovené v různých výše zmíněných předpisech (k nimž patří zejména výhledy na návrat k životaschopnosti v přiměřené době na základě realistických předpokladů, zmírnění dopadů podpor na konkurenční subjekty, zásada jediné podpory, snížení kapacit, proporcionalita mezi podporou a náklady a výhodami restrukturalizace a pokrytí sociálních nákladů restrukturalizace). Nemůže se proto zbavit pochyb, jež vyjádřila při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, a může tak dospět pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
V.II.2 PODPORY PODNIKŮM PREFEKTUR FLORINA A KILKIS, JEŽ BYLY PŘEDMĚTEM DRUHÉHO ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
a) Odvětví zemědělství
(122)
V dopise ze dne 18. srpna 2005 řecké orgány uvedly, že základní vyhláška, jíž se řídí poskytování podpor (vyhláška č. 66336/B.1398/1993), odkazuje na průmyslové podniky a podniky řemeslné výroby a že se její ustanovení netýkala žádného zemědělského podniku.
(123)
Komise bere na vědomí tato upřesnění a soudí proto, že nemusí analyzovat předmětný režim na základě pravidel o státní podpoře platných pro odvětví zemědělství v okamžiku poskytnutí podpor.
b) Nezemědělské odvětví
(124)
Komise, jež se při zahájení řízení domnívala, že režim byl plánován pro podniky v obtížích, jelikož vyhláška č. 66336/B.1398/1993 stanoví, že podniky musí být po restrukturalizaci životaschopné (což neumožňovalo vyloučit obtížný stav v okamžiku rozhodnutí o způsobilosti pro získání podpory), musí přezkoumat slučitelnost předmětných podpor na základě pravidel, která platila pro podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v okamžiku jejich poskytnutí.
(125)
Pravidla, jež platila pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v okamžiku poskytnutí předmětných podpor, byla postupně ustanovení bodů č. 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže, pokyny z roku 1994 a pokyny z roku 1997.
(126)
Pokud jde o dodržení ustanovení bodů č. 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže, pokynů z roku 1994 a pokynů z roku 1997, poskytly řecké orgány ve svém dopise ze dne 18. srpna 2005 stejná vysvětlení jako v případě zdůvodnění poskytnutí podpor v prefekturách Kastorie a Euboia (tvrzení řeckých orgánů popsaná v 57. bodě odůvodnění písm. a) až f) jsou již uvedena v 56. bodě odůvodnění písm. a) až e)). Analýza provedená Komisí v 110. až 121. bodě odůvodnění je proto v tomto konkrétním případě nadále platná, což znamená, že Komise není schopna se zbavit pochyb, jež vyjádřila při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, a že může dojít pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
(127)
V dopise ze dne 18. srpna 2005 se řecké orgány rovněž pokusily zdůvodnit předmětné podpory skutečností, že prefektury Florina a Kilkis sousedí s bývalou jugoslávskou republikou Makedonií a že místní podniky velmi trpěly nestabilitou a válečným stavem v regionu.
(128)
Kvůli tomuto odkazu na mimořádné události by snad bylo možno uplatnit výjimku stanovenou v čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU, podle níž jsou s vnitřním trhem slučitelné podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi. Řecké orgány ovšem neposkytly žádný prvek analýzy, který by dokládal zmiňované potíže podniků obou prefektur a příčinnou souvislost s nestabilitou v regionu vyvolanou událostmi v Jugoslávii. Komise kromě toho nemá k dispozici informace, jež by mohly dokládat, že by se události zmiňované řeckými orgány mohly projevovat po celou dobu trvání režimu. Komise si konečně také klade otázku, proč se režim týkal jen některých odvětví hospodářství obou prefektur, když by zmiňované události měly mít logicky dopad na všechny místní podniky ve všech odvětvích.
(129)
Vzhledem k těmto skutečnostem Komise také nechápe, jak by předmětný režim podpor mohl být způsobilý pro uplatnění výjimky stanovené čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU. Může proto opět dojít pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
V.II.3 PODPORY TÝKAJÍCÍ SE PREFEKTUR RHODOPE, EVROS, XANTHI A DODECANESE, KTERÉ BYLY PŘEDMĚTEM TŘETÍHO ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(130)
Vzhledem k tomu, že Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že na základě informací, které má k dispozici, nemůže rozhodnout, zda obě vyhlášky z roku 1989 a následující, které jsou uvedeny ve výše uvedeném 50. až 52. bodě odůvodnění, představují nezávislý režim podpor nebo zda se jedná o nedílnou součást celkového systému analyzovaného v různých zahájených řízeních, a vzhledem k tomu, že řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května 2006 neposkytly v tomto ohledu žádné vysvětlení, bude slučitelnost podpor stanovených vyhláškami s vnitřním trhem přezkoumána odděleně. Záruky stanovené vyhláškou č. 2/82257/0025/18.12.2000 (viz 49. bod odůvodnění) budou rovněž předmětem odděleného přezkumu, protože tato vyhláška stanoví, že podniky-příjemci musí být povinně životaschopné a nikoli životaschopné až po restrukturalizaci, jak je tomu v ostatních uváděných případech.
(131)
Pokud jde o vyhlášky uvedené ve 44. až 52. bodě odůvodnění, bude se analýza skládat ze dvou základních oblastí, a to zemědělské a nezemědělské, jak tomu bylo také v případě režimů, jichž se týkala dvě první rozhodnutí o zahájení řízení, přičemž nezemědělská oblast bude rozdělena na několik částí: odvětví průmyslu, hotelových služeb a řemeslné výroby na jedné straně a odvětví loďařství na straně druhé. Odvětví těžby, které bylo rovněž zahrnuto do rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, zde nebude nadále projednáváno, protože řecké orgány ve svých dopisech ze dne 15. a 29. března 2011 uvedly, že dotyčná těžební činnost se týkala těžby mramoru a kamene, čímž dotyčné podniky spadají do rámce analýzy podpor poskytnutých odvětví průmyslu.
a) Odvětví zemědělství
(132)
Komise musí režim přezkoumat na základě pravidel použitelných na státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy byla podpora poskytnuta.
(133)
Pokud jde o odvětví zemědělství, byla příslušná pravidla zdůrazněna v 90. a 98. až 103. bodě odůvodnění. Vzhledem k tomu, že platnost dotyčného režimu skončila dne 31. prosince 2005, je nutno přidat k seznamu použitelných předpisů pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (41) z roku 2004 (dále jen „pokyny z roku 2004“); pokyny z roku 2004 vstoupily v platnost dne 10. října 2004 a zpřísnily podmínky stanovené pokyny z roku 1999 (zejména opět potvrdily, že příspěvek příjemce k restrukturalizaci musí být skutečný a nezávislý na podpoře). Navíc vzhledem k povaze příjemců (hospodářství s průmyslových chovem zvířat a hospodářství zaměřená na produkci mléka) je oprávněné se domnívat, že režim mohl zahrnovat jak prvovýrobu (pouze chov zvířat), tak zpracování a uvádění na trh (např. hospodářství se zpracovatelskou linkou přímo na místě).
(134)
Pokud jde o soulad s vlastními podmínkami, Komise se domnívá, že ministerská vyhláška č. 1648/B22 ze dne 13. ledna 1994 a její následná změněná znění zavedla restrukturalizaci půjček, kterou bylo možno využít pro investování nebo vytvoření provozního kapitálu.
(135)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček vázanou na investice, řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května 2006 neposkytly žádné informace, jež by Komisi umožnily potvrdit, že restrukturované půjčky byly skutečně vázány na již provedené investice. Komise proto nemůže konstatovat, že byla splněna podmínka stanovená v 90. bodě odůvodnění písm. a).
(136)
Na základě dostupných informací není Komise podobně schopna dospět k nezpochybnitelnému závěru, že došlo k dodržení podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění písm. b), protože řecké orgány neposkytly v tomto ohledu ve svém dopise ze dne 10. května 2006 žádné podrobnosti.
(137)
S ohledem na požadavek stanovený v 90. bodě odůvodnění písm. c), Komise soudí, že došlo ke splnění druhé možnosti, protože podniky-příjemci musely být životaschopnými po restrukturalizaci, a to na základě posouzení vypracovaného bankami.
(138)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček vázanou na vytvoření provozního kapitálu, dotyčný režim nemohl být uplatněn v souladu se všemi podmínkami stanovenými v 90. bodě odůvodnění, protože první požadavek (90. bod odůvodnění písm. a)) výslovně stanoví, že půjčky musí být vázány na investice.
(139)
Pokud jde o podporu poskytovanou od 1. ledna 1998 až do vstupu v platnost pokynů z roku 1994, platí analýza provedená v 98. až 104. bodě odůvodnění také pro podstatu tohoto konkrétního případu, protože řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května 2006 neposkytly žádnou informaci, jež by Komisi umožnila potvrdit, že byl za účelem získání předmětné podpory předložen jakýkoli restrukturalizační plán provázený povinným příspěvkem.
(140)
Pokud jde konečně o podporu poskytovanou ode dne vstupu v platnost pokynů z roku 2004, může Komise pouze poznamenat, že řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května nepředložily žádné skutečnosti, jež by Komisi umožnily potvrdit, že byl za účelem obdržení dotyčné podpory předložen restrukturalizační plán provázený povinným vlastním příspěvkem. Komise proto není schopna zbavit se všech pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
(141)
V dopise ze dne 10. května se řecké orgány pokusily odůvodnit předmětnou podporu válečným stavem v sousedních regionech. Řecko vyjádřilo názor, že tyto okolnosti učinily podporu způsobilou pro výjimku podle čl. 107 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy (viz 59. bod odůvodnění písm. a)).
(142)
Komise nemůže přijmout tento názor z několika důvodů:
a)
z hlediska předpisů je existence konfliktu považována za mimořádnou událost, jež může spadat pouze pod čl. 107 odst. 2 písm. b) Smlouvy, podle kterého jsou slučitelné s vnitřním trhem podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi;
b)
v odvětví zemědělství je slučitelnost opatření podpory posuzována na základě výjimky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, který stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem, a ne na základě výjimky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy, který stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností, jakož i rozvoji regionů uvedených v článku 349 (42) s ohledem na jejich strukturální, hospodářskou a sociální situaci;
c)
aby byla tato výjimka použitelná, bylo by nutno, aby podpora byla poskytnuta v souladu s pravidly, jimiž se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, k čemuž, jak je doloženo výše, nedošlo.
(143)
Komise není schopna zjistit, zda nelze použít čl. 107 odst. 2 písm. b) Smlouvy, a to z těchto důvodů:
a)
v dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány sice oprávněně zdůraznily, že během období provádění režimu byl v dotyčných prefekturách jak celkový HDP, tak HDP na obyvatele nižší než v ostatních regionech země, ale zároveň uvedly, že HDP zaznamenal během stejného období určitý růst, což dokládá, že válečný stav v sousedních regionech neměl na hospodářství dotčených oblastí katastrofální dopad;
b)
jak dokládá popis právního základu režimu, k několika jeho změnám došlo téměř deset let po ukončení bojů v sousedních regionech, a nelze proto soudit, že Řecko bylo nuceno zasáhnout kvůli válečnému stavu v příhraničních oblastech a že existovala příčinná souvislost mezi tímto stavem a potížemi podniků (jako příklad stačí uvést tuto poznámku: ministerská vyhláška č. 2/64046/0025/2003 ze dne 28. října 2004 uvedená ve 48. bodě odůvodnění zahrnuje půjčky, které si mohly brát průmyslové podniky, tj. případně podniky s průmyslovým chovem zvířat, až do 31. prosince 2004).
(144)
Pokud jde o ostatní tvrzení řeckých orgánů v jejich dopise ze dne 10. května 2006, Komise zdůrazňuje následující (s výjimkou písm. b) platí tyto poznámky pro všechna odvětví, na něž se vztahuje zahájené řízení):
a)
potíže jako nedostatek dynamiky na místních trzích nebo pokles poptávky nelze řešit pomocí podpory poskytované podnikům v obtížích, aniž by se přistoupilo k jejich restrukturalizaci. Vhodnější způsob pomoci představují strukturální opatření;
b)
podíl produkce masa v dotyčných prefekturách na celkové řecké produkci nemá vůbec žádný vztah s rizikem narušení hospodářské soutěže, které představuje podpora poskytnutá mimo stanovený předpisový rámec (v tomto konkrétním případě se jedná o podporu poskytnutou podnikům v obtížích bez restrukturalizačního plánu); podle judikatury Soudního dvora, pokud finanční podpora poskytnutá členským státem posílí postavení určitého podniku ve srovnání s ostatními podniky zapojenými do hospodářské soutěže (což je podstatou tohoto konkrétního případu), může tato podpora představovat konkurenční zvýhodnění vůči ostatním podnikům, které nejsou příjemci této pomoci (43);
c)
záležitost životaschopnosti podniků ve smyslu stanoveném oběma ministerskými vyhláškami z roku 1989 bude řešena v tomto rozhodnutí níže;
d)
tvrzení, podle nějž účet zřízený zákonem č. 128/75 nepředstavuje státní prostředek, bylo vyřešeno v 82. bodě odůvodnění písm. d).
(145)
Vzhledem k těmto důvodům je Komise nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
b) Odvětví průmyslu, řemeslné výroby a hotelových služeb
(146)
Komise musí přezkoumat předmětný režim z hlediska pravidel, kterými se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(147)
Stejně jako v případě podpor, jichž se týkala první dvě řízení, platila pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v době poskytnutí předmětné podpory pravidla stanovená postupně body č. 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže a pokyny z roku 1994, 1997 a 1999. Ve zkoumaném případě je k tomuto seznamu nutno přidat pokyny z roku 2004, protože v některých prefekturách skončilo provádění režimu k 31. prosinci 2005.
(148)
Informace poskytnuté řeckými orgány v jejich dopise ze dne 10. května 2006 a uvedené v 59. bodě odůvodnění neobsahovaly žádné podrobnosti ohledně dodržení pravidel, kterými se řídí záchrana a restrukturalizace podniků v obtížích. Komise proto není schopna ověřit, zda byly dodrženy body 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže a pokyny z roku 1994, 1997, 1999 a 2004.
(149)
Komise proto není schopna zbavit se všech pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
c) Odvětví loďařství
(150)
Slučitelnost předmětného režimu s vnitřním trhem bude posuzována ze dvou hledisek, protože pojem „odvětví loďařství“ zahrnuje jak stavbu lodí, tak lodní přepravu.
(151)
Komise musí přezkoumat předmětný režim z hlediska pravidel, kterými se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(152)
Pokud jde o stavbu lodí, platily pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 1648/B.22 ze dne 13. ledna 1994 tyto předpisy:
a)
do 31. prosince 1998: směrnice Rady 90/684/EHS ze dne 21. prosince 1990 o podporách na stavbu lodí (44);
b)
od 1. ledna 1999 do 31. prosince 2003: nařízení Rady (ES) č. 1540/98 ze dne 29. června 1998 o nových pravidlech pro podporu na stavbu lodí (45);
c)
od 1. ledna 2004: rámec pro státní podporu na stavbu lodí (46).
(153)
Ve svém dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány nepředložily žádnou informaci, která by Komisi umožnila dospět k závěru, že předmětný režim podpory byl prováděn v souladu s pravidly platnými pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích tohoto odvětví. Komise proto není schopna zbavit se všech pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(154)
Pokud jde o námořní přepravu, musí Komise podobně přezkoumat předmětný režim z hlediska pravidel, kterými se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(155)
Od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 1648/B.22 ze dne 13. ledna 1994 platily a nadále platí pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v odvětví loďařství tyto předpisy:
a)
finanční a daňová opatření ohledně využívání plavidel registrovaných ve Společenství (47);
b)
pokyny Společenství ke státní podpoře v námořní dopravě z roku 1997 (48);
c)
pokyny Společenství ke státní podpoře v námořní dopravě z roku 2004 (49).
(156)
Ve svém dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány opět nepředložily žádnou informaci, která by Komisi umožnila dospět k závěru, že předmětný režim podpory byl prováděn v souladu s pravidly platnými pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích tohoto odvětví. Komise proto není schopna zbavit se pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
d) Podpory poskytnuté v prefekturách Lesbos, Samos, Chios a Dodecanese, kterých se rovněž týkalo třetí rozhodnutí o zahájení řízení
(157)
Protože Komise neměla dostatečné informace, posoudila v rámci řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy dva předpoklady:
a)
podpora poskytnutá na základě ministerské vyhlášky č. 2041901 ze dne 16. května 1989 a ministerské vyhlášky č. 2078809 ze dne 10. října 1989 a jejich pozměněných znění spadala do stejného rámce jako byl rámec stanovený vyhláškami uvedenými ve 44. až 48. bodě odůvodnění;
b)
podpora byla součástí systému financování, který nebyl postaven na stejných základech.
(158)
V dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány prohlásily, že obě ministerské vyhlášky vydané v roce 1989 stanovily, že podniky musí být životaschopné před a po restrukturalizaci svých dluhů. Komise toto prohlášení nemůže přijmout, protože se po přezkumu ukazuje, že ani jedna z obou dotyčných vyhlášek neříká, že podniky musely být životaschopné před a po restrukturalizaci dluhů. Komise proto posoudí slučitelnost podpory stanové oběma vyhláškami a jejich pozměněnými zněními nejenom na základě předpokladů uvedených ve 157. bodě odůvodnění, ale také s tím, že u druhého předpokladu nevyloučí možnost, že tato podpora mohla být poskytována podnikům v obtížích.
(159)
Pokud jde o první předpoklad uvedený ve 157. bodě odůvodnění, Komise je nucena dospět k závěru, že v případě, pokud obě ministerské vyhlášky vydané v roce 1989 a jejich pozměněná znění spadají do stejného rámce, jako byl rámec stanovený ministerskými vyhláškami uvedenými ve 44. až 48. bodě odůvodnění, zůstává v platnosti analýza provedená ve 146. až 149. bodě odůvodnění, a protože vysvětlení podaná řeckými orgány v jejich dopise ze dne 10. května 2006 neodstraňují pochyby vyjádřené při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, je Komise nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(160)
Pokud jde o druhý předpoklad, je nutno zvážit dva scénáře: podpora byla poskytnuta podnikům v obtížích nebo byla poskytnuta podnikům životaschopným.
(161)
V případě prvního scénáře zůstává platná analýza provedená ve 146. až 149. bodě odůvodnění, přičemž vysvětlení podaná řeckými orgány v jejich dopise ze dne 10. května 2006 neodstraňují pochyby vyjádřené při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, a Komise je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(162)
V případě druhého scénáře Komise rovněž poznamenává, že vysvětlení podaná řeckými orgány v jejich dopisech ze dne 10. května 2006, 15. března 2011 a 29. března 2011 neumožňují zjistit, zda provozní kapitál vytvořený využitím dotovaných půjček financoval způsobilé investice ve smyslu předpisů Unie v oblasti regionální podpory (od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 2041901 ze dne 16. května 1989 platily jako předpisy sdělení Komise o metodě použití čl. 92 odst. 3 písm. a) a c) na regionální podporu (50) a následně pokyny k regionální podpoře z roku 1998 (51)). Komise je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitrním trhem.
(163)
V případě, že tento provozní kapitál nefinancoval způsobilé investice ve smyslu stanoveném předpisy Unie v oblasti regionální podpory, musí Komise přezkoumat, zda nelze podporu poskytnutou na vytvoření tohoto kapitálu, která by tak představovala podporu na provoz, prohlásit za slučitelnou na základě příslušných ustanovení předpisů Unie v oblasti regionální podpory. V tomto ohledu si Komise přeje zdůraznit, že přísluší dotyčnému členskému státu za účelem splnění jeho povinnosti spolupráce s Komisí poskytnout všechny poznatky, aby bylo Komisi umožněno ověřit slučitelnost předmětné podpory (52). Protože informace v různých dopisech zaslaných řeckými orgány neumožnily Komisi ověřit soulad s ustanoveními předpisů Unie v oblasti regionální podpory, může Komise dospět pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(164)
Záruku poskytnutou na základě vyhlášky č. 2/82257/0025 ze dne 18. prosince 2000 nelze považovat za nástroj pomoci při restrukturalizaci podniku v obtížích, jako je tomu v případě ostatních vyhlášek, jichž se toto rozhodnutí týká, protože ministerská vyhláška č. 2/82257/0025 stanoví, že záruka může být poskytnuta pouze životaschopným podnikům a ne podnikům, které se stanou životaschopnými až po restrukturalizaci dluhů. Tuto záruku je proto nutno přezkoumat podle použitelných předpisů o státní podpoře.
(165)
Od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 2/82257/0025 ze dne 18. prosince 2000 se záruky až do 31. prosince 2005 (ukončení provádění režimu) řídily sdělením z roku 2000.
(166)
Sdělení z roku 2000 stanoví, že Komise musí posuzovat slučitelnost podpory vázané na poskytnutí záruky na základě předpisů platných pro jiné formy podpory, a uvádí různé rámce a pokyny použitelné v dotyčných odvětvích. Záruku lze navíc pouze přijmout, pokud je její využití smluvně vázáno na konkrétní podmínky, jež mohou vést až k povinnému vyhlášení úpadku příjemce nebo jiným podobným opatřením.
(167)
V tomto konkrétním případě řecké orgány nepředložily k poskytnutým zárukám žádné informace. Komise proto tyto záruky nemůže posoudit na základě různých předpisů použitelných v dotyčných odvětvích nebo ověřit, zda opatření podpory nemohlo přesáhnout příslušnou platnou míru nezbytně nutnou pro podniky, které se nenacházejí v obtížích (v odpovědi na třetí rozhodnutí o zahájení řízení řecké orgány navíc neposkytly žádné informace o dodržení různých předpisů).
(168)
Za těchto okolností Komise nemůže dojít k závěru, že podpora poskytnutá formou záruk na základě ministerské vyhlášky č. 2/82257/0025 ze dne 18. prosince 2000 je slučitelná s vnitřním trhem.
VI. ZÁVĚR
(169)
Komise zjišťuje, že Řecko provedlo předmětná opatření podpory protiprávně porušením čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Předchozí analýza dokládá, že podporu nelze prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem, protože Řecko nepředložilo žádné informace, které by potvrzovaly dodržení různých uvedených předpisů, a Komise proto není schopna odstranit pochyby vyjádřené při zahájení různých řízení. V této souvislosti Komise připomíná, že přísluší dotyčnému členskému státu za účelem splnění jeho povinnosti spolupráce s Komisí poskytnout všechny poznatky, aby bylo Komisi umožněno ověřit slučitelnost předmětné podpory.
(170)
V souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (53), je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil (v tomto konkrétním případě se jedná o všechny podniky, které využily možností zkoumaných ministerských vyhlášek). Řecko musí učinit všechna nezbytná opatření, aby od příjemců získalo zpět poskytnutou neslučitelnou podporu. V souladu s ustanoveními bodu č. 42 oznámení Komise s názvem „Cesta k účinnému provádění rozhodnutí Komise, jimiž se členským státům nařizuje zajistit navrácení protiprávní a neslučitelné podpory“ (54) má Řecko lhůtu čtyři měsíce od oznámení tohoto rozhodnutí na jeho provedení. Podpora, která má být vrácena, musí zahrnovat úroky vypočítané v souladu s nařízením Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (55).
(171)
Toto rozhodnutí musí být provedeno okamžitě, a to zejména s ohledem na navrácení všech jednotlivých podpor poskytnutých v rámci režimu podpory při vyloučení jednotlivých podpor poskytnutých na konkrétní projekty, které splňovaly v okamžiku poskytnutí podpory všechny podmínky stanovené v nařízení o blokové výjimce nebo v nařízení o podpoře de minimis použitelné podle článků 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory (56) či podle režimu podpory schváleného Komisí.
(172)
Článek 15 nařízení (ES) č. 659/1999 ovšem stanoví, že pravomoci Komise ve věci navrácení podpory podléhají promlčecí lhůtě. Promlčecí lhůta počíná dnem, kdy je protiprávní podpora udělena příjemci buď jako jednotlivá podpora, nebo v rámci režimu podpory. Jakékoli opatření přijaté Komisí nebo členským státem jednajícím na žádost Komise, týkající se protiprávní podpory, přerušuje běh promlčecí lhůty a každým přerušením počíná lhůta běžet znovu.
(173)
V tomto konkrétním případě se Komise za účelem navrácení podpory může vracet zpět k těmto termínům:
a)
v případě podpory, jíž se týkalo první řízení: 1. říjen 1993 vzhledem ke skutečnosti, že Komise přijala první opatření dne 27. května 2003, zatímco ministerská vyhláška č. 69836/B1461, která byla přijata dne 14. září 1993, byla zveřejněna v řeckém vládním věstníku dne 1. října 1993, kdy také vstoupila v platnost;
b)
v případě podpory, jíž se týkalo druhé řízení: 22. duben 1994 vzhledem ke skutečnosti, že Komise přijala první opatření dne 22. dubna 2004;
c)
v případě podpory, jíž se týkalo třetí řízení: 12. listopad 1994 vzhledem ke skutečnosti, že Komise přijala první opatření dne 12. listopadu 2004,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ
Článek 1
Režimy podpory v podobě restrukturalizace dluhů, které Řecko provedlo protiprávně při porušení čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie v prefekturách Kastorie, Euboia, Florina, Kilkis, Rhodope, Evros, Xanthi a Dodecanese a na ostrovech Lesbos, Samos a Chios, jsou neslučitelné s vnitřním trhem.
Článek 2
Jednotlivá podpora poskytnutá v rámci jednoho z režimů uvedených v článku 1 nepředstavuje podporu, pokud v okamžiku svého poskytnutí splňovala podmínky stanovené v jednom z předpisů přijatých podle článku 2 nařízení (ES) č. 994/98 použitelného v okamžiku poskytnutí podpory.
Článek 3
1. Řecko si vyžádá neslučitelnou podporu, která byla poskytnuta v rámci režimů uvedených v článku 1, od příjemců zpět.
2. Částky, které mají být navráceny, podléhají úrokům ode dne, kdy byly příjemcům dány k dispozici, až do dne, kdy byly skutečně získány zpět.
3. Výše úroků se vypočte jako složený úrok podle kapitoly V nařízení (ES) č. 794/2004.
4. S účinkem ode dne oznámení tohoto rozhodnutí Řecko zruší všechny neprovedené platby v rámci režimů podpory uvedených v článku 1.
Článek 4
Navrácení podpory poskytnuté v rámci režimů uvedených v článku 1 musí být okamžité a účinné.
Řecko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 5
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Řecko Komisi následující informace:
a)
seznam příjemců, kteří na základě režimů uvedených v článku 1 obdrželi podporu, a celkovou částku podpory, kterou každý z nich obdržel v rámci dotyčného režimu;
b)
celkovou částku (hlavní částka a úroky), kterou má každý příjemce navrátit v případě podpory, která nespadá pod pravidlo de minimis;
c)
podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
d)
doklady prokazující, že příjemcům bylo nařízené podporu vrátit.
2. Řecko informuje Komisi o vývoji vnitrostátních opatření přijatých s cílem provést toto rozhodnutí až do úplného navrácení podpory poskytnuté na základě režimu uvedeného v článku 1. Na žádost Komise neprodleně předloží informace o již přijatých a plánovaných opatřeních k dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Bude rovněž poskytovat podrobné informace o částkách podpory a úrocích, které příjemci již vrátili.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.
V Bruselu dne 19. října 2011.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2011. október 19.)
a Görögország által Kastoria, Evvia, Florina, Kilkis, Rodopi, Evros, Xanthi és Dodekanisos megyében, valamint Lesvos, Samos és Chios szigetén bevezetett, adósságátalakítás formájában nyújtott állami támogatási intézkedésekről
(C 23/04 [ex NN 153/03], C 20/05 [ex NN 70/04] és C 50/05 [ex NN 20/05])
(az értesítés a C(2011) 7252. számú dokumentummal történt)
(Csak a görög nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2012/307/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első pontjára,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután felkérte az érdekelt feleket, hogy a Szerződés 108. cikke (2) bekezdésének első pontja alapján (1) tegyék meg észrevételeiket, és ezen észrevételek figyelembevételével,
mivel:
I. AZ ELJÁRÁS
(1)
A Bizottság, miután olyan értelmű tájékoztatást kapott, hogy 1993-ban és a rá következő évek folyamán Kastoria és Evvia megyei vállalkozások adósságátalakítási (átütemezési) terv keretében támogatásokat kaptak, 2003. május 27-én kelt levelében felkérte a görög hatóságokat, hogy négyhetes határidőn belül küldjék meg részére a terv jogalapjának szövegét és minden, az EK-Szerződés 87. és 88. cikke alapján elvégzendő vizsgálatához szükséges információt (3).
(2)
2003. július 10-én kelt és 2003. július 17-én iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete továbbította a Bizottsághoz a görög hatóságok levelét, amelyben azok az (1) preambulumbekezdésben említett határidő egy hónappal történő meghosszabbítását kérték.
(3)
2003. augusztus 4-én kelt és 2003. augusztus 6-án iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete továbbította a Bizottsághoz az annak 2003. május 27-én kelt levelében kért információkat.
(4)
A kapott információk vizsgálatából kiderült, hogy a Bizottság jóváhagyása nélkül fizettek ki támogatásokat. Ezért a Bizottság úgy döntött, hogy NN 153/03. számon aktát nyit a be nem jelentett támogatásról.
(5)
2004. június 21-i levelében (4) a Bizottság tájékoztatta Görögországot arról, hogy határozatot hozott az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról (C 23/2004) (a továbbiakban: „az első eljárás megindítása”).
(6)
A Bizottságnak az eljárás megindításáról hozott határozatát az Európai Unió Hivatalos Lapjában (5) tették közzé. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyék meg a szóban forgó támogatásokkal kapcsolatos észrevételeiket.
(7)
A Bizottság nem kapott észrevételeket harmadik érdekelt felektől.
(8)
2004. július 13-án kelt és 2004. július 19-én iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete kérte, hogy a Bizottság hosszabbítsa meg egy hónappal azt a határidőt, amelyet az a görög hatóságoknak szabott az első eljárás megindítására adandó válaszuk megküldésére.
(9)
2004. augusztus 6-i távmásolatában a Bizottság megadta a kért határidő-hosszabbítást.
(10)
2004. augusztus 9-én kelt és 2004. augusztus 10-én iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete megküldte a Bizottságnak a görög hatóságok válaszát az első eljárás megindítására.
(11)
A görög hatóságok által 2003. augusztus 4-i levelükben küldött információk vizsgálata során kiderült, hogy a szóban forgó támogatások nemcsak Kastoria és Evvia megyére vonatkoztak, hanem Florina és Kilkis megyére is. Ezért a Bizottság 2004. április 22-i távmásolatában kiegészítő információkat kért ez utóbbi támogatásokkal kapcsolatban.
(12)
2004. május 26-i levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete kérte, hogy a Bizottság hosszabbítsa meg egy hónappal azt a határidőt, amelyet az a görög hatóságoknak szabott a fenti kiegészítő információk megküldésére.
(13)
2004. június 7-i távmásolatában a Bizottság megadta a kért határidő-hosszabbítást.
(14)
2004. július 1-jén kelt és aznap iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete megküldte a Bizottságnak az annak 2004. április 22-i távmásolatában kért információkat.
(15)
A kapott információk vizsgálatából kiderült, hogy a Bizottság jóváhagyása nélkül fizettek ki támogatásokat. Ezért a Bizottság úgy döntött, hogy NN 70/04. számon aktát nyit a be nem jelentett támogatásról.
(16)
2005. június 9-i levelében (7) a Bizottság tájékoztatta Görögországot arról, hogy határozatot hozott az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról a Florina és Kilkis megyének nyújtott támogatásokkal kapcsolatban (C 20/05) (a továbbiakban: „a második eljárás megindítása”).
(17)
Az eljárás megindításáról hozott határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában (8) tették közzé. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyék meg a szóban forgó támogatásokkal kapcsolatos észrevételeiket.
(18)
A Bizottság nem kapott észrevételeket harmadik érdekelt felektől.
(19)
2005. június 24-én kelt és 2005. június 28-án iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete kérte, hogy a Bizottság hosszabbítsa meg két hónappal azt a határidőt, amelyet az a görög hatóságoknak szabott a második eljárás megindítására adandó válaszuk megküldésére.
(20)
2005. július 13-i távmásolatában a Bizottság megadta a kért határidő-hosszabbítást.
(21)
2005. augusztus 18-én kelt és 2005. augusztus 24-én iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete megküldte a Bizottságnak a görög hatóságok válaszát a második eljárás megindítására.
(22)
A görög hatóságok által 2004. július 1-jei levelükben küldött információk vizsgálata során az is kiderült, hogy támogatást nemcsak az első két eljárásindításban szereplő megyének nyújtottak, hanem más megyéknek is. Ezért a Bizottság 2004. november 12-i távmásolatában kiegészítő információkat kért ez utóbbi támogatásokkal kapcsolatban.
(23)
2004. december 13-án kelt és 2004. december 15-én iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete kérte, hogy a Bizottság hosszabbítsa meg egy hónappal azt a határidőt, amelyet az a görög hatóságoknak szabott a fenti kiegészítő információk megküldésére.
(24)
2005. január 6-i távmásolatában a Bizottság megadta a kért határidő-hosszabbítást.
(25)
2005. január 27-én kelt és 2005. február 1-jén iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete megküldte a Bizottságnak a 2004. november 12-i távmásolatában kért kiegészítő információkat.
(26)
A kapott információk vizsgálatából kiderült, hogy a Bizottság jóváhagyása nélkül fizettek ki támogatásokat. Ezért a Bizottság úgy döntött, hogy NN 20/05. számon aktát nyit a be nem jelentett támogatásról.
(27)
2005. december 22-i levelében (10) a Bizottság tájékoztatta Görögországot arról, hogy határozatot hozott az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról a Rodopi, Evros, Xanthi és Dodekanisos megyének, valamint Lesvos, Samos és Chios szigetének nyújtott támogatásokkal kapcsolatban (C 50/05) (a továbbiakban: „a harmadik eljárás megindítása”).
(28)
Az eljárás megindításáról hozott határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában (11) tették közzé. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyék meg a szóban forgó támogatásokkal kapcsolatos észrevételeiket.
(29)
A Bizottság nem kapott észrevételeket harmadik érdekelt felektől.
(30)
2006. január 23-án kelt és 2006. január 25-én iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete kérte, hogy a Bizottság hosszabbítsa meg három hónappal azt a határidőt, amelyet az a görög hatóságoknak szabott a harmadik eljárás megindítására adandó válaszuk megküldésére.
(31)
2006. február 3-i távmásolatában a Bizottság megadta a kért határidő-hosszabbítást.
(32)
2006. május 10-én kelt és 2006. május 11-én iktatott levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete megküldte a Bizottságnak a görög hatóságok válaszát a harmadik eljárás megindítására.
(33)
Valamennyi megküldött jogalap újbóli vizsgálatát követően 2011. január 12-i távmásolatában a Bizottság egyhónapos határidőn belül magyarázatokat kért a görög hatóságoktól a kérdéses támogatásokkal kapcsolatban.
(34)
2011. február 7-i elektronikus levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete kérte, hogy a Bizottság hosszabbítsa meg 40 munkanappal az említett határidőt.
(35)
2011. február 17-i távmásolatában a Bizottság húsz munkanappal meghosszabbította a határidőt.
(36)
2011. március 15-i és 2011. március 29-i elektronikus levelében Görögország Európai Unió Melletti Állandó Képviselete megküldte a Bizottságnak a kért magyarázatokat.
II. LEÍRÁS
(37)
A 69836/B1461. számú, 1993. szeptember 30-i miniszteri rendelet előírja, hogy - bejegyzett székhelyüktől függetlenül - a Kastoria és Evvia megyében megtelepedett és itt működő ipari és kisipari vállalkozások 1993. június 30-ig fennálló összes, különféle drachma- és devizahitelekből (forgó- és állóeszközhitelekből), illetve drachma- vagy devizaalapú bankgaranciák lehívásából eredő, esedékes vagy még nem esedékes tartozását egyetlen új hitellé kell átalakítani, amely tíz év alatt törlesztendő egyenlő összegű féléves tőke- és kamattörlesztő részletekben, illetve egyenlő összegű féléves tőketörlesztő részletekben (egyszerű tőketörlesztés formájában) és félévenkénti kamatmegállapítással az intézkedés keretében alkalmazott mindenkori kamatlábbal (az új hitel kamatlába a hitel kamatperiódusának kezdetét közvetlenül megelőző egyéves futamidejű kamatozókincstárjegy-kibocsátás kamatlába két százalékponttal megnövelve, és az első öt évben 10 százalékpont kamattámogatásban részesül a 128/75. számú törvény végrehajtására elkülönített keretből) (12).
(38)
Vagylagos lehetőségként a fenti vállalkozások megkaphatják öt évre a 10 százalékpontos kamattámogatást az 1993. június 30-án álló- és forgóeszközeik után fennálló, drachma- vagy devizaalapú hiteltartozásaikra.
(39)
A vállalkozásoknak az intézkedés után életképesnek kell lenniük (ami azt jelenti, hogy bizonyos mértékig nehéz helyzetben vannak), és ezt a kritériumot a bankok ellenőrzik.
(40)
Az új hitelekkel kapcsolatos türelmi időszakokat és kamattámogatásokat a 2035824/5887. számú, 1994. június 1-jei, a 2045909/7431/0025. számú 1994. augusztus 26-i, a 2071670/11297. számú, 1994. november 9-i és a 72742/B1723. számú, 1994. december 8-i miniszteri rendeletek szabályozzák, és ezek biztosítják a reájuk vonatkozó állami kezességvállalást.
(41)
A 66336/B.1398. számú, 1993. szeptember 14-i miniszteri rendelet a (37) preambulumbekezdésben ismertetettekkel azonos intézkedéseket és feltételeket ír elő. Emellett állami kezességvállalást is előír a Florina és Kilkis megyei ipari és kisipari vállalkozások átalakított adósságállományának tőkéjére és kamataira, valamint azt is tartalmazza, hogy 1992. december 31-ig az állam fedezi e vállalkozások álló- és forgóeszköz-hiteleinek késedelmi kamatait a 128/75. számú törvényben foglalt összeghatárig.
(42)
A 66336/B.1398. számú, 1993. szeptember 14-i rendeletet a 30755/B.1199. számú, 1994. július 21-i rendelet, a 60029/B.1541. számú, 1994. szeptember 23-i rendelet, a 72742/B.1723. számú, 1994. december 8-i rendelet, a 236/B.22. számú, 1995. január 4-i rendelet, a 8014/B.285. számú, 1995. február 28-i rendelet, a 44678/B.1145. számú, 1995. július 3-i rendelet, a 44446/B.1613. számú, 1996. december 24-i rendelet, a 40410/B.1678. számú, 1997. december 9-i rendelet, a 10995/B.546. számú, 1999. március 24-i rendelet, a 12169/B.736. számú, 2000. március 22-i rendelet és a 35913/B.2043. számú, 2000. október 24-i rendelet módosította. E rendeletek szabályozzák a hitelek törlesztési idejét, a türelmi időszakokat és az új hitelekhez kapcsolódó kamattámogatásokat, valamint meghosszabbítják azon időszakokat, amelyeken túl a hátralékos törlesztési részletek behajthatóvá válnak.
(43)
A vállalkozásoknak az intézkedés után életképesnek kell lenniük (ami azt jelenti, hogy bizonyos mértékig nehéz helyzetben vannak), és ezt a kritériumot a bankok ellenőrzik.
(44)
Az 1648/B.22. számú, 1994. január 13-i miniszteri rendelet az alábbiakat írja elő:
a)
az 1993. április 1-jétől kezdődően - bejegyzett székhelyüktől függetlenül - a Xanthi, Rodopi és Evros megyében megtelepedett kisipari, ipari, bányászati, iparszerű állattenyésztési, szállodaipari és hajózási vállalkozásoknak nyújtott új forgóeszközök után a 128/75. számú törvény végrehajtására elkülönített keretből 10 (tíz) százalékpont kamattámogatást kell adni a vállalkozás megelőző évi forgalma 20 %-ának vagy a tárgyévi megrendelés-állománya 50 %-ának erejéig az 1993. április 1-je és 1996. március 31-e közötti időszakban felszámolt kamatok után, összesen 100 000 000 drachma (293 470 EUR) kerethatárig terjedő állami kezességvállalással;
b)
Thrákia régió kisipari, ipari, bányászati, iparszerű állattenyésztési, szállodaipari és hajózási vállalkozásainak 1993. december 31-ig fennálló összes, álló- és forgóeszközhiteleiből eredő, esedékes és még nem esedékes tartozása egyetlen új hitellé alakítandó át, amely tíz év alatt törlesztendő egyenlő összegű féléves tőke- és kamattörlesztő részletekben a 128/75. számú törvény végrehajtására elkülönített keretből, állami kezességvállalással;
c)
az intézkedés magában foglalja az álló- és forgóeszközhitelek késedelmi kamatait 1992. december 31-ig.
(45)
A vállalkozásoknak az intézkedés után életképesnek kell lenniük (ami azt jelenti, hogy bizonyos mértékig nehéz helyzetben vannak), és ezt a kritériumot a bankok ellenőrzik.
(46)
Az 1648/B.22. számú, 1994. január 13-i miniszteri rendeletet számos ponton módosította a 14237.B.664. számú, 1994. április 6-i, a 235/B.21. számú, 1995. január 4-i, a 44678/B.1145. számú, 1995. július 3-i, a 14946/B.566. számú, 1996. április 30-i, a 44446/B.1613. számú, 1996. december 24-i, a 32576/B.1282. számú, 1997. október 9-i (13), a 11362/B.472. számú, 1997. április 7-i, a 40412/B.1677. számú, 1997. december 9-i (14), a 42998/B.2026. számú, 1998. december 15-i, a 19954/B.957. számú, 1999. június 7-i, a 10123/B.507. számú, 1999. március 17-i, a 6244/B.270. számú, 2000. február 18-i és a 35913/B.2043. számú, 2000. október 24-i (15) rendelet. E rendelkezések technikai jellegű paramétereket szabályoznak, így például a kamattámogatásokat, a türelmi időszakokat, a hitelek törlesztési idejét és azon időszakokat, amelyeken túl a hátralékos törlesztési részletek behajthatóvá válnak.
(47)
A 2003341/683/0025. számú, 1994. február 17-i miniszteri rendelet állami kezességvállalást biztosít az 1993. április 1-jétől kezdődően - bejegyzett székhelyüktől függetlenül - a Xanthi, Rodopi és Evros megyében megtelepedett kisipari, ipari, bányászati, iparszerű állattenyésztési, szállodaipari és hajózási vállalkozásoknak nyújtott forgóeszközhitelekre vállalkozásonként összesen 100 000 000 drachma (293 470 EUR) kerethatárig, valamint azon tartozásokra (tőkére és kamatra), amelyek az 1993. december 31-én régebbi hitelek nyomán fennálló tartozásoknak az 1648/G.G.54/B.22. számú, 1994. január 13-i együttes rendeletben foglalt feltételek és kondíciók szerinti átalakításából adódnak.
(48)
A 2003341/683/0025. számú, 1994. február 17-i miniszteri rendeletet számos ponton módosította a 2022973/3968/0025. számú, 1994. május 19-i, a 2043231/6673/0025. számú, 1995. július 11-i, a 2030175/4446/0025. számú, 1996. június 10-i, a 2087184/49/0025. számú, 1997. július 11-i, a 2016123/2133/0025. számú, 1998. március 6-i, a 2090373/11216/0025. számú, 1998. június 1-jei (16), a 2/21857/0025. számú, 1999. október 7-i, a 2/14774/0025. számú, 2000. május 31-i, a 2/82257/0025. számú, 2000. december 18-i, a 2/7555/0025. számú, 2001. május 25-i, a 2/61352/0025. számú, 2002. január 31-i és a 2/64046/0025/2003. számú, 2004. január 28-i rendelet. E rendelkezések állami kezességvállalást nyújtanak az 1648/B.22. számú, 1994. január 13-i miniszteri rendeletet módosító különféle rendeletekben (lásd (46) preambulumbekezdés) foglalt intézkedések alkalmazása során.
(49)
A fentebb felsorolt rendeletek közül a 2/82257/0025. számú, 2000. december 18-i miniszteri rendelet egyértelműen leszögezi, hogy a szóban forgó rendelkezések akkor alkalmazhatók a vállalkozásokra, ha azok életképesek (tehát nem az adósságátalakítás után válnak életképessé, mint az ezen határozatban említett többi miniszteri rendelet esetében), ami egyet jelent azzal, hogy nincsenek nehéz helyzetben.
(50)
A 2041901. számú, 1989. május 16-i miniszteri rendelet a 128/75. számú törvény végrehajtására elkülönített közös keret terhére jóváhagyja három százalékpont (3 %p) kamatkülönbözet megfizetését az Evros, Lesvos, Samos, Chios és Dodekanisos megyei székhelyű kereskedelmi és kisipari vállalkozások forgóeszközeire 1989. április 1-jétől kezdődően nyújtott hitelek további folyósításai után.
(51)
A 2078809. számú, 1989. október 10-i miniszteri rendelet a 128/75. számú törvény végrehajtására elkülönített közös keret terhére jóváhagyja három százalékpont (3 %p) kamatkülönbözet megfizetését a Rodopi, Xanthi és Samos megyei székhelyű kereskedelmi és kisipari vállalkozások forgóeszközeire 1989. április 1-jétől kezdődően nyújtott hitelek további folyósításai után.
(52)
A 9034/B.289. számú, 2003. február 10-i és a 37497/B.1232. számú, 2003. június 2-i miniszteri rendeletek kiegészítik az (50) és (51) preambulumbekezdésben említett rendeleteket, pontosítva az azokban előírt kamattámogatások alkalmazási körét és egyes technikai jellegű paramétereit.
III. A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI
(53)
A három szóban forgó támogatási intézkedés esetében a Bizottság nemcsak az állami támogatás hiányát illetően táplált kétségeket, hanem abban a tekintetben is, hogy az általa létező támogatásnak tekintett támogatások összeegyeztethetők-e a belső piaccal.
a) Az első eljárás megindításának indoklása
(54)
Az első eljárás megindítására az alábbi okok együttes fennállása miatt került sor:
a)
a görög hatóságok, amikor magyarázatot kértek tőlük a kérdéses támogatásokkal kapcsolatban, közölték, hogy azért nem küldték meg a támogatások jogalapjául szolgáló miniszteri rendeleteket, mert úgy ítélték meg, hogy az általuk elfogadott támogatások nem minősülnek az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének értelmében vett állami támogatásnak; emellett hozzátették, hogy - noha nem ismerik a kedvezményezettek pontos számát - a szóban forgó támogatási összegek minden bizonnyal a de minimis szabály hatálya alá tartoznak;
b)
tekintettel arra, hogy a támogatások nyújtása idején a de minimis szabály nem volt alkalmazható a mezőgazdasági ágazatra, és a kérdéses támogatások jogalapjául szolgáló rendeletek címzettjei a likviditási nehézségekkel küzdő vállalkozások voltak, a Bizottság úgy vélte, hogy a támogatásokat azon különböző szabályok szemszögéből kellene elemezni, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmaztak azóta, hogy a szóban forgó rendeletek közül a legelső hatályba lépett, azonban a rendelkezésre álló információk nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy e szabályokat mennyiben tartották be;
c)
ugyancsak a mezőgazdasági ágazatban a rendelkezésre álló adatok nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy az állami kezességvállalást mennyiben adták azon különböző szabályok alapján, amelyeket a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásokra alkalmaztak azóta, hogy a fent említett rendeletek közül a legelső hatályba lépett;
d)
az ipari és a kisipari ágazatban a de minimis szabály természetesen alkalmazható volt, mivel azonban a görög hatóságok nem ismerték a fent említett miniszteri rendeletek által előírt intézkedések kedvezményezettjeinek számát, és mivel a de minimis támogatások felső határát hároméves időszakra, nem pedig egy-egy adott eljárásra számolják, lehetetlen volt megállapítani, hogy a fent említett rendeletekben előírt támogatások mennyiben tartoznak a de minimis szabály hatálya alá; ilyen körülmények között a támogatásokat azon különböző szabályok alapján is elemezni kellene, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmaztak azóta, hogy a szóban forgó rendeletek közül a legelső hatályba lépett, azonban a rendelkezésre álló információk nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy e szabályokat mennyiben tartották be;
e)
ugyanezen ágazatokban a rendelkezésre álló adatok nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy az állami kezességvállalást mennyiben adták azon különböző szabályok betartásával, amelyeket a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásokra alkalmaztak azóta, hogy a fent említett rendeletek közül a legelső hatályba lépett.
b) A második eljárás megindításának indoklása
(55)
A második eljárás megindítására az alábbi okok együttes fennállása miatt került sor:
a)
a görög hatóságok, amikor magyarázatot kértek tőlük a kérdéses támogatásokkal kapcsolatban, közölték, hogy - noha nem ismerik a kedvezményezettek pontos számát - a szóban forgó támogatási összegek minden bizonnyal a de minimis szabály hatálya alá tartoznak; azon kívül, hogy 2005. január 1-ig a de minimis szabály nem volt alkalmazható a mezőgazdasági ágazatra, a Bizottság semmilyen adattal nem rendelkezett ahhoz, hogy a 66336/B.1398. számú miniszteri rendelet és annak módosításai értelmében mezőgazdasági vállalkozásoknak juttatott összegekről megállapítsa, milyen mértékben esnek a de minimis szabályt a mezőgazdasági ágazatba bevezető, az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a mezőgazdasági és halászati ágazatban a csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2004. október 6-i 1860/2004/EK bizottsági rendelet (17) hatálya alá;
b)
tekintettel arra, hogy a fent említett rendeletek címzettjei nehéz helyzetben lévő vállalkozások voltak, a támogatásokat azon különböző szabályok szemszögéből kell elemezni, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmaztak azóta, hogy a fent említett rendeletek közül a legelső hatályba lépett, azaz 1993. szeptember 21. óta, azonban a rendelkezésre álló információk nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy e szabályokat mennyiben tartották be;
c)
ugyancsak a mezőgazdasági ágazatban a rendelkezésre álló adatok nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy az állami kezességvállalást mennyiben adták azon különböző szabályok alapján, amelyeket a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásokra alkalmaztak 1993. szeptember 21. óta;
d)
az ipari és a kisipari ágazatban a de minimis szabály természetesen alkalmazható volt, mivel azonban a görög hatóságok nem ismerték a fent említett rendeletek által előírt intézkedések kedvezményezettjeinek számát, és mivel a de minimis támogatások felső határát hároméves időszakra, nem pedig egy-egy adott eljárásra számolják, lehetetlen volt megállapítani, hogy a fent említett rendeletekben előírt támogatások mennyiben tartoznak a de minimis szabály hatálya alá; ilyen körülmények között a támogatásokat azon különböző szabályok alapján is elemezni kellene, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmaztak 1993. szeptember 21. óta, azonban a rendelkezésre álló információk nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy e szabályokat mennyiben tartották be;
e)
ugyanezen ágazatokban a rendelkezésre álló adatok nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy az állami kezességvállalást mennyiben adták azon különböző szabályok betartásával, amelyeket a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásokra alkalmaztak 1993. szeptember 21. óta.
c) A harmadik eljárás megindításának indoklása
(56)
A harmadik eljárás megindítására az alábbi okok együttes fennállása miatt került sor:
a)
a benyújtott információk között az első két eljárás megindításához hasonlóan a görög hatóságok ezúttal is közölték, a szóban forgó támogatási összegek minden bizonnyal a de minimis szabály hatálya alá tartoznak; azon kívül, hogy 2005. január 1-ig a de minimis szabály nem volt alkalmazható a mezőgazdasági ágazatra, a Bizottság semmilyen adattal nem rendelkezett ahhoz, hogy a vizsgált támogatási intézkedés jogalapjául szolgáló rendeletek értelmében mezőgazdasági vállalkozásoknak juttatott összegekről megállapítsa, milyen mértékben esnek az 1860/2004/EK rendelet hatálya alá;
b)
tekintettel arra, hogy a fent említett rendeletek címzettjei nehéz helyzetben lévő vállalkozások voltak, a támogatásokat azon különböző szabályok szemszögéből kell elemezni, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmaztak azóta, hogy a szóban forgó rendeletek közül a legelső hatályba lépett, azonban a rendelkezésre álló információk nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy e szabályokat mennyiben tartották be;
c)
az ipari, szállodaipari és a kisipari ágazatban a de minimis szabály természetesen alkalmazható volt, mivel azonban a görög hatóságok nem ismerték a fent említett miniszteri rendeletek által előírt intézkedések kedvezményezettjeinek számát, és mivel a de minimis támogatások felső határát hároméves időszakra, nem pedig egy-egy adott eljárásra számolják, lehetetlen volt megállapítani, hogy a fent említett rendeletekben előírt támogatások mennyiben tartoznak a de minimis szabály hatálya alá; ilyen körülmények között a támogatásokat azon különböző szabályok alapján is elemezni kellene, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmaztak azóta, hogy a fent említett rendeletek közül a legelső hatályba lépett, azonban a rendelkezésre álló információk nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy e szabályokat mennyiben tartották be;
d)
a szénbányászati és hajózási ágazatban a de minimis szabályt csak az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2001. január 12-i 69/2001/EK bizottsági rendelet (18) hatálybalépése óta kell alkalmazni, mindazonáltal a c) alpontban említett okokból a támogatásokat azon különböző szabályok alapján is elemezni kell, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmaztak azóta, hogy a fent említett rendeletek közül a legelső hatályba lépett, azonban a rendelkezésre álló információk nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy e szabályokat mennyiben tartották be;
e)
a tengeri szállítási ágazatban nem volt alkalmazható a de minimis szabály; a támogatásokat azon különböző szabályok alapján is elemezni kell, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmaztak azóta, hogy a fent említett rendeletek közül a legelső hatályba lépett, azonban a rendelkezésre álló információk nem tették lehetővé annak megállapítását, hogy e szabályokat mennyiben tartották be;
f)
a rendelkezésre álló adatok a fent említett ágazatok egyikében sem tették lehetővé annak meghatározását, hogy az állami kezességvállalást mennyiben adták azon különböző szabályok alapján, amelyeket a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásokra alkalmaztak azóta, hogy a fent említett rendeletek közül a legelső hatályba lépett;
g)
a 2041901. számú, 1989. május 16-i rendelet, valamint az (51) és (52) preambulumbekezdésben említett rendeletek Rodopi, Evros és Xanthi megyén kívüli megyék számára írnak elő támogatásokat, és nem volt lehetséges annak megállapítása, hogy az általuk előírt beavatkozási rendszer mennyiben tekinthető a három imént említett megyében alkalmazott támogatási intézkedés kiterjesztésének vagy független intézkedésnek; bárhogyan szólt is a rendelkezés, a rendelkezésre álló adatok alapján nem volt lehetséges annak megállapítása, hogy valóban betartották-e az állami támogatásokra vonatkozó szabályokat (a regionális támogatásokkal kapcsolatos szabályokat, illetve a de minimis szabályt);
h)
abban a feltételes esetben, ha a g) alpontban említett miniszteri rendeletek a Rodopi, Evros és Xanthi megyében alkalmazott beavatkozási rendszer kiterjesztésének tekintendők, nem lenne lehetséges megállapítani, hogy a tervezett támogatások a de minimis szabály hatálya alá vonhatók-e, illetve hogy összeegyeztethetőnek tekintendők-e a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott támogatásokat szabályozó rendelkezésekkel;
i)
abban a feltételes esetben, ha a g) alpontban említett miniszteri rendeletek önálló beavatkozási rendszernek tekintendők, és a rendeletek rendelkezései nem tartalmaznak e tekintetben kellő pontosításokat, meg kellett vizsgálni a rendszer alkalmazásának összeegyeztethetőségét egészséges, illetve nehéz helyzetben lévő vállalkozások esetében, és az elemzésből az alábbi következtetések vonhatók le:
i.
a nehéz helyzetben lévő vállalkozások esetében nem volt lehetséges annak megállapítása, hogy a tervezett támogatásokra mennyiben alkalmazható a de minimis szabály, illetve mennyire egyeztethetők össze a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott támogatásokat szabályozó rendelkezésekkel;
ii.
az egészséges vállalkozások esetében nem volt lehetséges annak megállapítása, hogy a forgóeszközöket, amelyek egy kamattámogatásban részesített hitelnek köszönhetően jöttek létre, mennyiben használták az Unió regionális támogatással kapcsolatos rendelkezéseiben meghatározott támogatható beruházások finanszírozására.
IV. A GÖRÖG HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEI A HIVATALOS ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁVAL KAPCSOLATBAN
a) A görög hatóságok észrevételei az első eljárás megindításával kapcsolatban
(57)
2004. augusztus 9-én kelt levelükben a görög hatóságok a következőket közölték:
a)
a hitelösszevonás olyan adminisztratív eszköz, amely nem jár magas költségvetési kiadással;
b)
a „félévenkénti” kamatmegállapítást időközben az ország legfelsőbb bíróságának ítélkezési gyakorlata is megerősítette, amikor jogellenesnek és tisztességtelennek ítélte meg negyedévenkénti kamattőkésítést, amely túlságos terhet ró az adósokra;
c)
a görög állami kezességvállalás nem tekinthető támogatásnak, mert e kezességet a főadósra nézve igen súlyos intézkedésekhez kötik;
d)
a tárgyalt időszakban a görögországi kamatlábak, amelyek jelentősen meghaladták az uniós kamatátlagot, a kamattámogatás ellenére továbbra is jóval magasabb szinten maradtak, így tehát nem állt elő versenytorzulás, már csak azért sem, mert a kedvezményezett vállalkozásoknak életképesnek kellett lenniük, és mindezeken felül a kamattámogatásokat az állami költségvetéstől független keretre terhelték;
e)
türelmi idő biztosítása nem tekinthető érdemi támogatásnak, hiszen a kötelezettség továbbra is fennállt, méghozzá kamattal terhelve: csupán a megfizetés időpontja tolódott ki a gazdasági helyzet következtében;
f)
a 72742/B.1723. számú miniszteri rendelet (lásd (42) preambulumbekezdés) nem járt többletköltséggel a támogatási intézkedés alapjául szolgáló eredeti rendelet költségvonzatához képest;
g)
a 2071670/11297. számú rendeletben előírt biztosítékfelszabadítás nem tekinthető vállalkozásnak nyújtott támogatásnak, mivel a biztosítékokat az átalakítás nyomán létrejött hitelállományok mértékéhez igazították; egyébiránt a görög állami kezességvállalás nem fedezi a különböző költségeket, amelyeket a bankok számítanak fel a hitelfelvevőknek.
h)
a 69836/B.1451. számú miniszteri rendelet és annak módosításai általában véve vonatkoztak a feldolgozóipari vállalkozásokra, és nem szóltak kifejezetten a mezőgazdasági ágazat feldolgozó vállalkozásairól, amelyeket a mezőgazdasági termékek feldolgozási és forgalombahozatali feltételeinek javításáról szóló, 1990. március 29-i 866/90/EGK tanácsi rendelet (19), a mezőgazdasági termékek feldolgozási és értékesítési feltételeinek javításáról szóló, 1997. május 20-i 951/97/EK tanácsi rendelet (20) és az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 1999. május 17-i 1257/1999/EK tanácsi rendelet (21) szabályozott, és e rendeletek alkalmazására a második és harmadik közösségi támogatási keret operatív programjainak megvalósítása révén került sor; a beruházásokat megvalósító, és ennek érdekében a Vidékfejlesztési és Élelmiszerügyi Minisztériumtól támogatást kapó vállalkozásokra nem volt alkalmazható az adósságátalakítás, mivel ez nem szerepelt a rendelkezésekben; a de minimis szabály alkalmazására sem került sor, mert ehhez projektet kellett megvalósítani, és ki kellett fizetni ennek költségeit;
i)
a de minimis szabályra való hivatkozás kizárólagos célja az volt, hogy érzékeltesse a támogatások mértékét - amely az esetek többségében alacsonyabb volt a de minimis felső határánál - a mezőgazdasági ágazatra való külön utalás nélkül;
j)
az „intézkedés utáni életképesség” kritériuma a gyakorlatban nem befolyásolta a vállalkozás életképességének a hitelintézet általi megítélését, mivel az intézkedés alkalmazásáról a döntést közvetlenül az életképességi tanulmány után hozták;
k)
az intézkedés régebbi hitelekre vonatkozott, és nem új beruházások finanszírozására irányult;
l)
ami a halmozott támogatási egyenértéket illeti, az egyes támogatások túlnyomó többsége alacsony összegű volt, a telephelyeknek helyet adó területek (Kastoria és Evvia) pedig kivétel nélkül nehéz helyzetben lévő területek voltak a hegyvidékeken és egyes kedvezőtlen helyzetű térségekben folytatott gazdálkodásról szóló, 1975. április 28-i 75/268/EGK tanácsi irányelv (22) szerint, miközben az ország egésze az 1. célkitűzésbe tartozik;
m)
az új hitelek kamatmértéke megfelelt a görög kamatozó kincstárjegyek mindenkori utolsó kibocsátása kamatmértékének, a kamattámogatás nem az intézkedés egész tartamára szólt, hanem csak az első kritikus évekre, és a kamatlábak közötti különbség nem volt számottevő (1-2 százalékpont);
n)
a kamattámogatási rendszer 1993. június 30-tól2003. június 30-ig volt érvényben.
b) A görög hatóságok észrevételei a második eljárás megindításával kapcsolatban
(58)
2005. augusztus 18-án kelt levelükben a görög hatóságok az alábbi érvekre hivatkoztak, amelyek legtöbbjét már az első eljárás megindítására adott válaszukban is megfogalmazták (vö. az előző preambulumbekezdéssel):
a)
a „hitelösszevonás” olyan adminisztratív eszköz, amely nem jár magas költségvetési kiadással (és hozzáteszik, hogy az intézkedésnek nem volt célja a szelektív támogatásnyújtás);
b)
a félévenkénti kamatmegállapítást időközben az ország legfelsőbb bíróságának ítélkezési gyakorlata is megerősítette, amikor jogellenesnek és tisztességtelennek ítélte meg a negyedévenkénti kamattőkésítést, amely túlságos terhet ró az adósokra;
c)
a tárgyalt időszakban a görögországi kamatlábak magasabbak voltak, mint a Közösség többi országában, és a kamattámogatások ellenére is magasabbak maradtak;
d)
a görög állami kezességvállalás nem tekinthető támogatásnak, mert ha olykor sor kerül a kezesség lehívására, azt a főadósra nézve igen súlyos intézkedésekkel hajtják be;
e)
a késedelmi kamatokat és a kamattámogatásokat az állami költségvetéstől független keretre (a 128/75. számú törvény számlakeretére) terhelték;
f)
türelmi idő biztosítása nem tekinthető érdemi támogatásnak, hiszen a kötelezettség továbbra is fennállt, méghozzá kamattal terhelve: csupán a megfizetés időpontja tolódott ki a gazdasági helyzet következtében;
g)
a többször módosított 66336/B.1398/1993. számú miniszteri rendelet rendelkezései lehetővé tették az intézkedés magas költségvetési kiadás nélküli alkalmazását a Florina és Kilkis megyében megtelepedett vállalkozásokra azzal a feltétellel, hogy e vállalkozásokat életképesnek ítélik meg; ebből következően nem játszották ki az EK-Szerződés 87. cikke szerinti versenyfeltételeket; emellett arról sem szabad megfeledkeznünk, hogy Florina és Kilkis megye határos Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal, és a tárgyalt időszakban (90-es évek) súlyos károkat okozott számukra az említett térségben uralkodó instabilitás és a háborús állapotok;
h)
végezetül megjegyzendő, hogy a fent említett rendelet ipari és kisipari vállalkozásokról beszél; a görög hatóságok szerint a rendelet rendelkezései semmiképpen sem vonatkoztak mezőgazdasági vállalkozásra.
c) A görög hatóságok észrevételei a harmadik eljárás megindításával kapcsolatban
(59)
2006. május 10-én kelt levelükben a görög hatóságok az alábbi érvekre hivatkoztak:
a)
a kérdéses rendeletekkel érintett megyékben nehéz volt a gazdasági helyzet, az ország többi részéhez képest súlyos alulfoglalkoztatottsággal és magasabb munkanélküliségi rátával; e feltételrendszerre kedvezőtlenül hatottak a szomszédos országokban (például Koszovóban) uralkodó háborús állapotok; ezekből következően nem léphetett fel versenytorzulás, és az adósságátalakítás vagy kamattámogatás formájában nyújtott anyagi juttatásokra alkalmazni lehetett az EK-Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének a) és c) pontja szerinti eltérést;
b)
a támogatások célja olyan problémák megoldása volt, mint a helyi piacok dinamizmusának hiánya, a munkaerő-piaci visszaesés és a keresletcsökkenés, valamint ezekkel párhuzamosan a hosszú távú gazdaságfejlesztési célok megvalósítása;
c)
a Bizottság azon érvével szemben, miszerint a mezőgazdasági ágazatban tapasztalható erős verseny folytán torzulhatnak a közösségi kereskedelem feltételei, azt lehet felhozni, hogy az összes vizsgált rendelet közül csak a 1648/B.22. számú, 1994. január 13-i miniszteri rendelet vonatkozik iparszerű állattenyésztési vállalkozásokra; egyébiránt 1995-2004 között Evros, Xanthi és Rodopi megyében a hústermelés csak kis részét tette ki a megyei össztermelésnek, és ezen időszak alatt az ezekben a megyékben megtermelt bruttó hazai termék (GDP) (abszolút számokban és egy főre vetítve), noha növekedést mutatott, az országos átlaghoz képest mégis rendkívül alacsony szinten maradt;
d)
a 2041901. számú, 1989. május 16-i és 2078809/1989. számú, Lesvos, Samos, Chios és Dodekanisos megyében megtelepedett vállalkozások forgóeszközhitelei számára kamattámogatást nyújtó miniszteri rendeletek azt is előírják, hogy e vállalkozásoknak adósságuk átalakítása előtt és után is életképesnek kell lenniük;
e)
az illetékes görögországi hatóságokat felkérték, hogy gyűjtsenek adatokat a kedvezményezettekkel és a nyújtott támogatási összegekkel kapcsolatban, de a hatóságok jelezték, hogy nem tudják összegyűjteni ezeket az adatokat;
f)
a hitelkamat-támogatást a 128/75. számú törvény számlakeretéből folyósítják, amely nem állami forrás, hanem kifejezetten újrafelosztási célú számla.
d) A görög hatóságok 2011. március 15-én és 29-én kelt levelei
(60)
2011. március 15-én és 29-én kelt leveleikben a görög hatóságok mindenekelőtt tisztázták az egyes támogatási intézkedéseket közzétevő eredeti miniszteri rendeletek hatályvesztésének időpontját. Az időpontok az alábbiak:
a)
2003. június 30. a 69836/B1461. számú rendelet esetében (Kastoria és Evvia megye);
b)
2000. június 30. a 66336/B/398. számú, 1993. szeptember 14-i rendelet esetében (Florina és Kilkis megye);
c)
2005. december 31. az 1648/B.22. számú, 1994. január 13-i rendelet esetében (Xanthi, Rodopi és Evros megye);
d)
2004. december 31. a 2041901. számú, 1989. május 16-i rendelet esetében (Rodopi, Evros, Xanthi és Dodekanisos megyék; Lesvos, Samos és Chios szigetek megyéi).
(61)
Ezt követően a görög hatóságok jelezték, hogy a vállalkozások adósságátalakítás utáni életképességének kritériuma nem azt jelentette, hogy csak a vállalkozások adósságátalakítás utáni életképességét vették figyelembe, hanem inkább az életképesség átfogó - intézkedés előtti és utáni - értékelésére vonatkozott.
(62)
A szóban forgó két levél táblázatos kimutatásokat is tartalmaz az egyes kedvezményezett vállalkozások által kapott kérdéses támogatások támogatási egyenértékének adataival azon vállalkozások százalékarányának feltüntetése érdekében, amelyek támogatásai a csekély összegű (de minimis) támogatási intézkedések valamelyikéhez tartozhattak. A görög hatóságok azonban azt is megemlítik, hogy a 2041901. számú, 1989. május 16-i (Xanthi, Rodopi, Evros, Samos, Lesvos, Chios és Dodekanisos megyére vonatkozó) és az 1648/B.22. számú, 1994. január 13-i (Xanthi, Rodopi és Evros megyére vonatkozó) miniszteri rendeletek alapján nyújtott támogatásokkal kapcsolatban rendelkezésre álló adatok csak a 2004-2007 közötti időszakra vonatkoznak. A 69836/B1461. számú (Kastoria és Evvia megyére vonatkozó) miniszteri rendelet alapján nyújtott támogatásokról szolgáltatott adatok az 1993-1998 közötti időszakra vonatkoznak, a 66336/B/398. számú, 1993. szeptember 14-i (Florina és Kilkis megyére vonatkozó) miniszteri rendelet alapján nyújtott adatok pedig az 1993-2001 közötti időszakra. Az adatokat minden pénzintézettől bekérték, de nem minden bank küldött választ. Mindenesetre a görög hatóságok úgy vélik, hogy az általuk összegyűjtött számszerű adatok megközelítik a nyújtott támogatások összértékét, mivel a hitelek kedvezményezettjeinek zömét a szóban forgó megyékben azok a bankok szolgálják ki, amelyek beküldték a kért adatokat. A görög hatóságok szerint az adatok feldolgozása alapján megállapítható, hogy a támogatások az esetek 73,55-99,46 %-ában a de minimis szabály felső határa alatt maradtak, a vizsgált hároméves időszaktól és a miniszteri rendelettől függően.
(63)
Végezetül a görög hatóságok rámutatnak, hogy a mezőgazdasági termékeket termelő, feldolgozó és értékesítő vállalkozások nem voltak támogathatók az intézkedés keretében, és a „bányászati vállalkozások” kifejezés a gyakorlatban márvány- és kőfeldolgozó vállalkozásokat takar.
V. ÉRTÉKELÉS
V.I. TÁMOGATÁS MEGLÉTE
(64)
A Szerződés 107. cikke (1) bekezdésének értelmében a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. Abszolút értelemben a kérdéses támogatások megfelelnek ennek a meghatározásnak, amennyiben az államtól, illetve állami forrásból származnak, címzettjeik bizonyos vállalkozások (a mezőgazdasági, kisipari, ipari, szállodaipari, bányászati - lásd (63) preambulumbekezdés - és hajóépítési ágazat vállalkozásai a név szerint említett megyékben), amelyeket olyan intézkedésekkel részesítenek előnyben, mint hiteleik átütemezése, törlesztőrészlet-könnyítés a törlesztési idő meghosszabbítása révén, kamattámogatások vagy akár kezességvállalások, és e támogatások érinthetik a tagállamok közötti kereskedelmet (23), illetve torzíthatják a versenyt (24).
(65)
A görög hatóságok természetesen megkísérelték bebizonyítani, hogy a kérdéses támogatások beleférnek egy de minimis támogatási intézkedés kereteibe, és ezért nem minősülnek a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak. Csakhogy, még ha el is tekintünk attól, hogy a kérdéses támogatási intézkedések jogalapjául szolgáló miniszteri rendeletek hatálya idején a de minimis szabály nem volt mindig alkalmazható minden érintett ágazatban (ez volt egyébként az egyik oka annak, hogy megindították az eljárásokat), az adatok hiányosak, amit a szóban forgó hatóságok is elismernek (lásd (62) preambulumbekezdés). Emellett a de minimis támogatások összege ágazattól függően változó (nem azonos az ipari és a mezőgazdasági ágazatban), és a benyújtott táblázatos kimutatások arra engednek következtetni, hogy a görög hatóságok nem figyeltek fel eléggé erre a különbségre. Végezetül pedig a Bizottság megjegyzi, hogy - noha a görög hatóságok rámutattak arra, hogy a mezőgazdasági termékeket termelő, feldolgozó és értékesítő vállalkozások nem voltak támogathatók a kérdéses támogatási intézkedések keretében - a fent említett kimutatások egyértelműen bizonyítják, hogy a szóban forgó tevékenységi ágazatokhoz tartozó egyes vállalkozások igenis kaptak támogatást, és e támogatásokat úgy tekintették, hogy a de minimis támogatási intézkedések valamelyikének keretei közé esnek, holott nyilvánvaló módon túllépték ezek megengedett felső határát.
(66)
A Bizottság emlékeztet arra, hogy a támogatási intézkedés alapján nyújtott, és odaítélésük idején valamely hatályos de minimis szabályban foglalt feltételeknek eleget tevő egyedi támogatások nem minősülnek a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak.
(67)
Amikor a görög hatóságok elkezdték a szóban forgó támogatások nyújtását, a mezőgazdasági ágazatban még nem léteztek de minimis támogatásokat szabályozó uniós rendelkezések.
(68)
Az e tárgyban született első rendelkezések az 1860/2004/EK rendelet rendelkezései voltak (25).
(69)
Az elsődleges mezőgazdasági termelésre és a mezőgazdasági termékek feldolgozására és értékesítésére egyaránt kiterjedő 1860/2004/EK rendelet szerint a hároméves időszak alatt kedvezményezettként legfeljebb 3 000 EUR összegű támogatás nem befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet, nem torzítja a versenyt, illetve nem fenyeget annak torzításával, és ezért nem tartozik a Szerződés 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá.
(70)
Az 1860/2004/EK rendelet 5. cikke értelmében ugyanez érvényes a rendelet hatálybalépése előtt nyújtott támogatásokra is, amennyiben megfelelnek e jogszabály 1. és 3. cikkében foglalt feltételeknek.
(71)
Az 1860/2004/EK rendeletet 2008. január 1-jén felváltotta az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a mezőgazdasági termelőágazatban nyújtott csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról szóló,2007. december 20-i 1535/2007/EK bizottsági rendelet (26), amely a de minimis támogatás összegét három pénzügyi év időszakában kedvezményezettként 7 500 EUR-ra növeli a támogatás formájától és a kitűzött céltól függetlenül a tagállamonként meghatározott felső összeghatáron belül, amely az éves termelési érték 0,75 %-ának felel meg.
(72)
Az 1535/2007/EK rendelet 6. cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy „[…] a rendeletet alkalmazni kell azon támogatásokra is, amelyeket 2008. január 1. előtt ítéltek oda mezőgazdasági termelőágazati vállalkozásoknak, feltéve, hogy e támogatások megfelelnek az 1-4. cikkben előírt összes feltételnek, leszámítva az e rendeletre való kifejezett utalás követelményét, amely a 4. cikk (1) bekezdésének első albekezdésében szerepel”. Ez a rendelet azonban csak az elsődleges mezőgazdasági termelésre vonatkozik.
(73)
A mezőgazdasági termékek feldolgozó és értékesítő ágazatában de minimis szabály elfogadására kerül sor, amely 2007. január 1-jétől lép hatályba a Szerződés 87. és 88. cikkének a de minimis támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2006. december 15-i 1998/2006/EK bizottsági rendelettel (27).
(74)
Az 1998/2006/EK rendelet 2. cikkének (2) bekezdése 200 000 EUR-ban határozza meg a három pénzügyi év időszakában kedvezményezettenként megállapítható összeghatárt, amelyen belül a támogatások nem befolyásolják a tagállamok közötti kereskedelmet, nem torzítják a versenyt, illetve nem fenyegetnek annak torzításával, és ezért nem tartoznak a Szerződés 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá.
(75)
Az 1998/2006/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy „[…] a rendeletet alkalmazni kell a hatálybalépése előtt odaítélt azon támogatásokra, amelyeket a szállítási ágazatban tevékenykedő vállalkozásoknak és a mezőgazdasági termékek feldolgozásában és forgalmazásában tevékeny vállalkozásoknak nyújtottak, amennyiben a [mindenkori támogatás] teljesíti az 1. és 2. cikkben megállapított feltételeket…”.
(76)
Ilyen körülmények között a Bizottság nem tekinti állami támogatásnak a vizsgált miniszteri rendeletek alapján nyújtott támogatásokat, ha kedvezményezettként nem haladják meg:
a)
az elsődleges mezőgazdasági termelés esetében: hároméves időszak alatt a 3 000 EUR-t, amennyiben odaítélésük idején megfeleltek az 1860/2004/EK rendelet rendelkezéseinek, illetve három költségvetési év alatt a 7 500 EUR-t, amennyiben odaítélésük idején megfeleltek az 1535/2007/EK rendelet rendelkezéseinek;
b)
a mezőgazdasági termékek feldolgozása és forgalmazása esetében: hároméves időszak alatt a 3 000 EUR-t, amennyiben odaítélésük idején megfeleltek az 1860/2004/EK rendelet rendelkezéseinek, illetve három költségvetési év alatt a 200 000 EUR-t, amennyiben odaítélésük idején megfeleltek az 1998/2006/EK rendelet rendelkezéseinek.
(77)
A Bizottság ugyanakkor hangsúlyozza, hogy a nehéz helyzetben lévő vállalkozásokra nem alkalmazhatók az 1998/2006/EK és az 1535/2007/EK rendeletek rendelkezései.
(78)
A mezőgazdaságon kívüli egyéb ágazatokban (azaz, az itt tárgyalt ügy tekintetében, a jelen határozatban említett különböző ágazatokban, a (80) és (81) preambulumbekezdésben vizsgált hajóépítési ágazat kivételével (28)) a kis- és középvállalkozásoknak nyújtandó támogatások közösségi szabályairól szóló, 1992. május 20-i bizottsági közleményben (29) (a továbbiakban: „1992-es szabályok”) megfogalmazott de minimis szabály volt érvényben a kérdéses támogatások odaítélésének idején. A szabály kimondta, hogy „[…] a jövőben az [EK-Szerződés] 93. cikkének (3) bekezdése (30) alapján nem kell bejelenteni a kiadások meghatározott típusára vonatkozó, 50 000 ECU-t meg nem haladó egyszeri támogatások kifizetéseit, valamint azon támogatási intézkedéseket, amelyek értelmében annak a támogatásnak az összege, amelyben valamely vállalkozás a kiadások megadott típusa tekintetében hároméves időszak során részesülhet, nem haladhatja meg a fenti összeget, feltéve, hogy a támogatás nyújtása vagy a támogatási intézkedés szabályai kifejezett feltételt tartalmaznak, amely előírja, hogy az ugyanazon vállalkozás számára, más finanszírozási forrásból, illetve más rendszerek keretében ugyanolyan típusú kiadás vonatkozásában nyújtott további támogatás nem eredményezheti azt, hogy a vállalkozás által kapott támogatás teljes összege meghaladja az 50 000 ECU-s felső határt.” E szabályt később újrafogalmazták a de minimis támogatásokról szóló, 1996. évi bizottsági közleményben (31) (a továbbiakban: „1996-os szabályok”), amely ugyanezen időszakra a de minimis támogatás összegét 100 000 ECU-ben határozta meg, majd pedig a 69/2001/EK rendeletben, amely ugyanezt az összeget 100 000 EUR-ban határozta meg ugyancsak erre az időszakra.
(79)
Tekintettel a vizsgált támogatási intézkedések időbeli hatályának lejárati időpontjaira (ezek közül az utolsó 2005. december 31.), valamint a visszamenőleges hatály hiányára a (78) preambulumbekezdésben tárgyalt ágazatokkal kapcsolatos jogszabályok alkalmazása során, a Bizottság nem veszi állami támogatásként figyelembe a vizsgált miniszteri rendeletek alapján nyújtott támogatásokat, ha kedvezményezettként nem haladják meg:
a)
az 50 000 ECU-t az 1992. augusztus 19-től1996. március 5-ig terjedő hároméves időszak alatt, amennyiben odaítélésük idején megfeleltek az 1992-es vonatkozó szabályoknak;
b)
a 100 000 ECU-t/EUR-t az 1996. március 6-tól2001. február 1-ig terjedő hároméves időszak alatt, amennyiben odaítélésük idején megfeleltek az 1996-os vonatkozó szabályoknak;
c)
a 100 000 EUR-t a 2001. február 2-től2005. december 31-ig terjedő hároméves időszak alatt, amennyiben odaítélésük idején megfeleltek a 69/2001/EK rendelet vonatkozó rendelkezéseinek.
(80)
Végezetül megjegyzendő, hogy a hajóépítő ipari ágazatban a de minimis szabály alkalmazására csak a 69/2001/EK rendelet hatálybalépése után került sor.
(81)
Ebből következően a Bizottság nem tekinti állami támogatásnak a vizsgált miniszteri rendeletek alapján nyújtott támogatásokat, ha kedvezményezettként nem haladják meg a 100 000 EUR-t a 2001. február 2-ától2007. június 30-ig terjedő hároméves időszak alatt, amennyiben odaítélésük idején megfeleltek a 69/2001/EK rendelet vonatkozó rendelkezéseinek.
(82)
Az állami támogatási elemek hiányának alátámasztására a görög hatóságok által felhozott többi érvet a Bizottságnak az alábbi okokból nem áll módjában elfogadni, amelyek minden olyan esetre vonatkoznak, amely kapcsán az említett érveket felhozták:
a)
a görög hatóságok, amikor azt állítják, hogy a hitelösszevonás nem jár magas költségvetési kiadással (lásd elsősorban (57) preambulumbekezdés a) pontja és (58) preambulumbekezdés a) pontja), elismerik, hogy a szóban forgó intézkedésnek van valamilyen mértékű államháztartási költségvonzata, azaz állami forrásokat vesz igénybe;
b)
az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásra való alkalmazásáról szóló közlemény (32) (a továbbiakban: „2000-es közlemény”) hatálybalépéséig úgy tekintették, hogy minden kezességvállalás tartalmaz valamilyen mértékű állami támogatási elemet (lásd (105) preambulumbekezdés, a) pont). A 2000-es közlemény szerint a kezességvállalás akkor nem tartalmaz a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatást, ha a hitelfelvevő nincsen nehéz pénzügyi helyzetben, elvben képes a pénzpiacokon hitelt felvenni az állam bárminemű beavatkozása nélkül, a kezességvállalás egy meghatározott pénzügyi tranzakcióhoz kapcsolódik, meghatározott legnagyobb összegre szól, legfeljebb a kint lévő hitel vagy egyéb pénzügyi kötelezettség (kötvények és hasonló eszközök kivételével) 80 %-át fedezi, és nem határozatlan időre szól, a program feltételeit a kockázat reális értékelésére alapozzák, így a kedvezményezett vállalkozások által fizetett díj azt minden valószínűség szerint önfinanszírozóvá teszi, a program előírja azokat a feltételeket, amelyek mellett jövőbeni kezességvállalást nyújtanak, és a program teljes finanszírozását évente legalább egyszer felül kell vizsgálni, a díj egyaránt fedezi a kezességvállaláshoz társuló rendes kockázatokat és a program igazgatási költségeit, beleértve az induló tőke rendes megtérülését is, amennyiben azt az állam biztosítja a program beindulásához; azonban a görög hatóságok nem szolgáltattak olyan adatot, amely igazolná a fent említett feltételek meglétét;
c)
versenyjogi szempontból a türelmi időszakok nyújtása (lásd (57) preambulumbekezdés, e) pont és (58) preambulumbekezdés, f) pont) nem csupán a támogatás megfizetésének időbeli kitolását jelenti, hiszen mérsékli a törlesztés költségét egy adott pillanatban, és ezáltal ideiglenesen könnyít a támogatásban részesülő adós anyagi helyzetén;
d)
a 128/75. számú törvénynek a kamattámogatások finanszírozására használt kerete (lásd (57) preambulumbekezdés, d) pont, (58) preambulumbekezdés e) pont és (59) preambulumbekezdés, f) pont) akkor is állami forrásnak minősül, ha - miként azt maguk a görög hatóságok állítják - nem szerepeltették a görög állami költségvetésben (33);
e)
a kamattámogatás versenyelőnyt nyújt az intézkedéssel érintett vállalkozásoknak abban az esetben is, ha az országban magas a kamatszint;
f)
a kezességvállalásokhoz nyújtott biztosítékok felszabadítása (lásd (57) preambulumbekezdés g) pont) még abban az esetben is tartalmaz valamilyen mértékű támogatási elemet, ha a 2071670/11297. számú miniszteri rendelet szerint nem jár semmilyen közvetlen költséggel a görög államra nézve, ugyanis e lehetőség biztosításával az állam nemcsak tőkéhez juttatja a kedvezményezett vállalkozásokat, hanem ezenfelül még mentesít egy olyan ellenszolgáltatás alól, amely kezességvállalásának feltétele volt;
g)
a görögországi kamatszint magas voltából (lásd (57) preambulumbekezdés d) pont) nem következik, hogy esetünkben nincs szó támogatásról, amennyiben a pénzügyi háttértől függetlenül a támogatási intézkedések nyújtásának puszta ténye azt jelenti, hogy ezek címzettjei számára könnyítenek azokon a terheken, amelyeket rendes körülmények között tevékenységük folytatása során viselniük kellett volna.
(83)
Mindezen adatok figyelembevételével a Bizottságnak le kell vonnia a következtetést, hogy azok a támogatások, amelyek nem felelnek meg a (68)-(81) preambulumbekezdésben a de minimis támogatásokra vonatkozóan meghatározott támogatási határértékeknek és feltételeknek, valóban a Szerződés 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartoznak.
V.II. A TÁMOGATÁS ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉGE
(84)
Mindazonáltal a Szerződés 107. cikke (2) és (3) bekezdésében foglalt esetekben bizonyos támogatások eltérésképpen úgy tekinthetők, hogy összeegyeztethetők a közös piaccal.
(85)
Jelen esetben a megindított eljárások keretében célszerű megvizsgálni, hogy ágazattól függően melyik eltérés alkalmazható (különbséget téve a mezőgazdasági ágazat és az egyéb ágazatok között).
V.II.1. AZ ELSŐ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁBAN SZEREPLŐ, KASTORIA ÉS EVVIA MEGYÉVEL KAPCSOLATOS TÁMOGATÁSOK
a) Mezőgazdasági ágazat
(86)
A nyújtott támogatások jellegéből következően a belső piaccal való összeegyeztethetőségük alátámasztására csak a Szerződés 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerinti eltérésre lehet hivatkozni, amelynek értelmében a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekintendő az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben.
(87)
Tekintettel arra, hogy a szóban forgó támogatások be nem jelentett támogatások, az eltérés akkor alkalmazható, ha összhangban vannak az odaítélésük idején érvényes állami támogatási szabályokkal. A görög hatóságok által szolgáltatott adatok szerint a szóban forgó támogatási intézkedés alkalmazására az 1993. június 30-tól2003. június 30-ig terjedő időszakban került sor. Ebből következően a támogatási intézkedésnek a közös piaccal való összeegyeztethetőségét az ebben az időszakban hatályos állami támogatási jogszabályok szemszögéből kell elemezni.
(88)
Annak, hogy a Bizottság megindította a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást, egyik oka az, hogy e támogatásokat szemlátomást nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak szánták. Ezzel kapcsolatban 2004. augusztus 9-i levelükben a görög hatóságok azt írták, hogy az „intézkedés utáni életképesség” kritériuma a gyakorlatban nem befolyásolta a vállalkozás életképességének a hitelintézet általi megítélését, mivel az intézkedés alkalmazásáról a döntést közvetlenül az életképességi tanulmány után hozták. Ezt az érvet 2011. március 15-i és 29-i leveleikben is megismételték (lásd (61) preambulumbekezdés).
(89)
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy ebből a magyarázatból nem lehet arra következtetni, hogy nem nyújtottak támogatást nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak, mivel még abban az esetben is, ha - miként a görög hatóságok állítják - az intézkedés alkalmazásáról a döntést közvetlenül az életképességi tanulmány után hozták, a tanulmány középpontjában az állt, hogy a kedvezményezetteknek milyen életképességi kilátásai lesznek az intézkedés megvalósulása után, ami azt jelenti, hogy a tanulmány elkészítése idején a lehetséges kedvezményezettek nehéz helyzetben lévő vállalkozások lehettek, amelyekre azért volt alkalmazható a támogatási intézkedés, mert a tanulmányt készítő intézmény lehetőséget látott arra, hogy az adósságátalakítás után visszanyerjék életképességüket (a Bizottság egyébként a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról szóló határozat 23. pontjában is hangsúlyozta ezt a szempontot, tekintettel arra, hogy a 2045909/7931/0025. számú miniszteri rendelet preambulumában szó van a likviditási nehézségekkel küzdő kastoriai és evviai vállalkozások megsegítésének szükségességéről).
i) A nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentését és szerkezetátalakítását célzó támogatások törvényi szabályozása a vizsgált időszakban
I. 1993. október 1. és 1997. december 31. között
(90)
A nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak nyújtott támogatások bizonyos szabályoknak vannak alárendelve. A 69836/B1461. számú miniszteri rendelet hatálybalépése idején a Bizottság gyakorlata az volt, hogy a mezőgazdasági ágazatban ezeket a támogatásokat működési támogatásnak tekintette, amelyeket csak akkor lehetett a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánítani, ha megfeleltek az alábbi feltételeknek:
a)
a támogatásoknak már megvalósult beruházások finanszírozására felvett hitelek pénzügyi terheire kellett irányulniuk;
b)
a hitelfelvétel idején esetlegesen nyújtott támogatások és a szóban forgó támogatások halmozott támogatási egyenértéke nem haladhatta meg az általánosan elfogadott együtthatókat, azaz:
i.
az elsődleges mezőgazdasági termeléssel összefüggő beruházások esetében: 35 %, illetve 75 % a 75/268/EGK irányelv szerinti hátrányos helyzetű térségekben;
ii.
a mezőgazdasági termékek feldolgozása és értékesítése esetében: 55 %, illetve 75 % az 1. célkitűzés hatálya alá tartozó területeken az ágazati programokkal vagy a 866/90/EGK rendelet (34) 1. cikkében foglalt valamelyik célkitűzéssel összhangban lévő projektek esetében, és 35 % (illetve 50 % az 1. célkitűzés hatálya alá tartozó területeken) az egyéb projektek esetében, amennyiben nem kerül sor kizárásukra a mezőgazdasági és erdészeti termékek feldolgozási és forgalmazási feltételeinek javítását célzó beruházásoknál figyelembe veendő kiválasztási kritériumok elfogadásáról szóló, 1990. június 7-i 90/342/EGK bizottsági határozat (35) (illetve az ezt felváltó 94/173/EGK határozat) (36) mellékletének 2. pontjában felsorolt kiválasztási kritériumok alapján.
c)
a szóban forgó támogatásokat az új hitelek kamatláb-kiigazításait követően kellett nyújtani, hogy figyelembe lehessen venni a kamatingadozásokat (és a támogatási összeg kevesebb vagy azonos kellett hogy legyen az új hitelek kamatkülönbözetével), vagy olyan mezőgazdasági üzemeknek kellett odaítélni őket, amelyek biztosítékokat tudtak nyújtani életképességükre, különösen akkor, ha a létező hitelek pénzügyi terhei veszélyeztették az üzemek életképességét, illetve ha azokat csőd fenyegette.
(91)
2004. augusztus 9-én kelt levelükben a görög hatóságok azt állították, hogy a 69836/B1451. számú rendelet és módosításai általában véve a feldolgozóipari vállalkozásokról szóltak, és nem kifejezetten a mezőgazdasági ágazat feldolgozóipari vállalkozásairól, amelyekre a 866/90/EGK rendelet, a 951/97/EK rendelet és az 1257/1999/EK rendelet vonatkozott, valamint azt is állították, hogy az egész ország az 1. célkitűzés hatálya alá tartozott, és a beruházásokat megvalósító és a Vidékfejlesztési és Élelmiszerügyi Minisztériumtól támogatásban részesülő vállalkozások adósságátütemezésére nem került sor, mert ilyen rendelkezés nem született. A halmozott támogatási egyenérték kapcsán azt is hozzáfűzték, hogy a különböző támogatások túlnyomó többsége alacsony összegű volt, és az intézkedés régi hitelekre és ebből következően már megvalósult beruházásokra vonatkozott.
(92)
Mindenekelőtt megjegyzendő, hogy a görög hatóságok által nyújtott magyarázatok alapján a Bizottság nem tudja kizárni annak lehetőségét, hogy a mezőgazdasági ágazat egyes feldolgozóipari vállalkozásai támogatásban részesülhettek a 69836/B1451. számú miniszteri rendelet és annak módosításai alapján, tekintettel arra, hogy az a körülmény, hogy nem történik külön említés ezekről a vállalkozásokról, nem jelenti automatikusan azt, hogy nem tartoznak a feldolgozóipari vállalkozások (ipari vállalkozások) általános kategóriájába, amely a rendelet hatálya alá esik.
(93)
A (90) preambulumbekezdésben foglalt feltételek betartásával kapcsolatban a Bizottság megállapítja, hogy a többször módosított 69836/B1451. számú rendelet olyan hitelek átalakítására vonatkozott, amelyek vagy beruházásokkal vagy forgóeszközökkel voltak kapcsolatosak.
(94)
A beruházásokkal kapcsolatos hitelek átalakításával kapcsolatban a görög hatóságok által közölt magyarázatok alapján a Bizottság megállapítja, hogy teljesül a (90) preambulumbekezdés a) pontjában foglalt feltétel, mivel e hitelek már megvalósult beruházásokra vonatkoztak.
(95)
A Bizottság úgy tekintheti, hogy a (90) preambulumbekezdés c) pontjában foglalt feltétel második, vagylagos része is teljesül, hiszen a kedvezményezett vállalkozásoknak életképesnek kell lenniük az intézkedés után a pénzintézetek által végzett értékelés alapján.
(96)
Másfelől azonban a rendelkezésére álló adatok alapján a Bizottság nem vonhatja le azt a következtetést, hogy minden kétséget kizáróan betartották a (90) preambulumbekezdés b) pontjában foglalt feltételt, mert 2004. augusztus 9-i levelükben a görög hatóságok közölték, hogy a mezőgazdasági termékeket feldolgozó és értékesítő vállalkozások - többek között - a 866/90/EGK és a 951/97/EK rendelet hatálya alá tartoztak, és alkalmazásuk során betartották ezek rendelkezéseit, amiből az következik, hogy adott esetben egészen a szóban forgó rendeletekben előírt maximális támogatási intenzitás felső határáig nyújthattak támogatásokat (75 % a Görögországot is magában foglaló 1. célkitűzés hatálya alá tartozó területeken), illetve hogy a szóban forgó támogatási intézkedés alkalmazása - a konkrét esetben a támogatáshalmozás miatt is - akár ezen intenzitás túllépését is maga után vonhatta.
(97)
Ami a forgóeszközök létrehozásával összefüggő hitelátalakítást illeti, a szóban forgó támogatási intézkedés alkalmazása során ugyancsak nem volt lehetséges a (90) preambulumbekezdésben foglalt összes feltétel betartása, tekintettel arra, hogy az ott említett első feltétel (az a) pont) egyértelműen előírja, hogy a hiteleknek beruházásokhoz kell kapcsolódniuk.
II. 1998. január 1. és 2000. június 30. között
(98)
1997-ben a (90) preambulumbekezdésben felsorolt feltételeket felváltották a Közösség iránymutatása a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló bizottsági közleményben (a továbbiakban: „az 1997-es iránymutatás”) (37) foglalt szabályok. Az iránymutatás 4.4. pontja kimondja, hogy „ami a mezőgazdasági ágazatot illeti, [az iránymutatások] az új állami támogatások esetében 1998. január 1-jén lépnek hatályba, a létező állami támogatások esetében ugyanez az időpont érvényes, abban az esetben pedig, ha a Bizottság ebben az összefüggésben egy vagy több tagállammal szemben megindította az [EK-]Szerződés 93. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást, azon időponttól kezdve, amikor a Bizottság meghozza a végleges határozatot az adott tagállammal (tagállamokkal) szemben az [EK-]Szerződés 93. cikkének (2) bekezdése alapján”.
(99)
A mezőgazdasági ágazat vonatkozásában teljesen újnak számító 1997-es iránymutatás többek között az alábbiakat írta elő:
a)
a megmentési támogatások esetében: olyan likviditási támogatások nyújtása, amelyeket komoly szociális problémák indokolnak, amelyek hitelgaranciák vagy szokásos piaci kamattal nyújtott hitelek formáját öltik, szigorúan a vállalkozás tevékenységének fenntartásához szükséges összegre (pl. bérköltségek és folyó beszerzések fedezésére) korlátozódnak, és időtartamuk is szigorúan korlátozott: csak arra az időre szólnak, amíg sikerül meghatározni a szükséges és lehetséges kiigazítási intézkedéseket, anélkül hogy ez más tagállamokra nézve az ipari vagy kereskedelmi ágazat destabilizációjának kockázatát vonná maga után;
b)
a szerkezetátalakítási támogatások esetében: olyan szerkezetátalakítási terv megvalósításához kapcsolódó támogatások nyújtása, amely az ágazatban jelentkező strukturális kapacitásfelesleg esetén visszafordíthatatlan termelőkapacitás-csökkentést vagy -felszámolást ír elő (e csökkentést minden egyéb olyan csökkentésen felül kell végrehajtani, amelyhez szerkezetátalakítási támogatás híján folyamodnak) oly módon, hogy eltérés csak azokban az esetekben alkalmazható, ha az összes kedvezményezett javára 12 egymást követő hónap alatt hozott határozatok összességükben nem érintenek akkora termékmennyiséget, amely meghaladná az országnak az adott termékre vonatkozó évi össztermelése meghatározott százalékát (3 %-ot a termékek vagy gazdasági szereplők meghatározott csoportjaira irányuló intézkedések esetében és 1,5 %-ot a meghatározott célra nem irányuló intézkedések esetében).
(100)
A tagállamoknak lehetőségük volt arra, hogy a mezőgazdasági ágazatra vonatkozó fenti szabályozásokat válasszák az 1997-es iránymutatás hatálya alá eső, mezőgazdaságon kívüli ágazatokra előírt szabályozás helyett (ez utóbbi ágazatokban rendkívül szigorú kritériumokat alkalmaztak, különösen a szerkezetátalakítási terv és a szerkezetátalakításhoz való kedvezményezetti hozzájárulás tekintetében - lásd b) szakasz, „Mezőgazdaságon kívüli ágazatok” (109)-(121) preambulumbekezdés).
(101)
2004. augusztus 9-i levelükben a görög hatóságok nem közöltek olyan információt, amelynek alapján a Bizottság megállapíthatta volna, hogy a támogatási intézkedést a fenti szabályozáshoz igazították, és hogy ennek következtében a vizsgált időszak során nyújtott támogatásokat az 1997-es iránymutatás alkalmazandó feltételeinek betartásával ítélték oda, azaz vagy a (99) preambulumbekezdés b) pontjában megfogalmazott feltételekkel vagy a mezőgazdaságon kívüli ágazatokra előírt feltételekkel (olyan szerkezetátalakítási terv benyújtása, amely az életképes állapotba kerülés kilátását kínálja, reális feltevéseken alapul, ésszerű határidőt szab, mérsékli a támogatásoknak a versenytársakra gyakorolt hatását, érvényesíti az egyszeri támogatás elvét, amennyiben az érintett ágazatban strukturális felesleg jelentkezik, csökkenti a termelőkapacitást, arányosságot biztosít a támogatás, valamint a szerkezetátalakítás költségei és előnyei között, és fedezi a szerkezetátalakítás szociális költségeit).
IIΙ. 2000. július 1. és 2003. június 30. között
(102)
Az 1997-es iránymutatást 1999. október 9-én felváltotta a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás (38) (a továbbiakban: „az 1999-es iránymutatás”). Az 1999-es irányelvek 6.3. fejezetében, a (94) preambulumbekezdésben az áll, hogy „a tagállamok kötelesek úgy kiigazítani azokat a létező megmentési és szerkezetátalakítási programjaikat, amelyeket 2000. június 30. után is fenn kívánnak tartani, hogy a fenti időpontot követően összhangban legyenek […] az iránymutatással […]”. Továbbá „annak érdekében, hogy a Bizottság nyomon követhesse a kiigazítási folyamatot, a tagállamok kötelesek 1999. december 31-ig megküldeni a Bizottságnak az ilyen programok felsorolását. Ezt követően, és legkésőbb 2000. június 30-ig elegendő információt kell szolgáltatniuk a Bizottságnak ahhoz, hogy az ellenőrizhesse a programok iránymutatásnak megfelelő, tényleges módosítását”.
(103)
Az 1999-es iránymutatás külön fejezetet tartalmazott a mezőgazdasági ágazat nehéz helyzetben lévő vállalkozásainak szerkezetátalakításával kapcsolatban. Az 1997-es iránymutatás hasonló fejezetéhez képest ez a fejezet meghatározást közölt az ágazatra vonatkozó strukturális többletkapacitásra, az elsődleges ágazat vállalkozásaira korlátozta a (99) preambulumbekezdés b) pontjában említett eltérést (ami azt jelenti, hogy a mezőgazdasági termékek feldolgozásának és forgalmazásának részágazatára automatikusan alkalmazandó volt a termelőkapacitás-csökkentés követelménye), és alkalmazandóvá tette az egyszeri támogatás elvét, amely szerint szerkezetátalakítási támogatások csak egyszer nyújthatók.
(104)
2004. augusztus 9-i levelükben a görög hatóságok nem közöltek olyan információt, amelynek alapján a Bizottság megállapíthatta volna, hogy a támogatási intézkedést a fenti szabályozáshoz igazították, és hogy ennek következtében a vizsgált időszak során nyújtott támogatásokat az 1999-es iránymutatás alkalmazandó feltételeinek betartásával - azaz strukturális felesleg esetén mindenekelőtt termelőkapacitás-csökkentést és adott esetben a (103) preambulumbekezdésben említett korlátozott eltérést előíró szerkezetátalakítási terv benyújtása nyomán - és az egyszeri támogatás elve alapján ítélték oda.
ii. A kezességvállalások kérdése
(105)
Egy másik kérdés, amely a Bizottságot a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindítására késztette, a kezességvállalás formájában nyújtott támogatások összeegyeztethetőségének kérdése volt. A görög hatóságok ezzel kapcsolatban 2004. augusztus 9-én kelt levelükben fogalmaztak meg bizonyos észrevételeket (lásd (57) preambulumbekezdés, c) és g) pont). A Bizottság mindazonáltal úgy véli, hogy ezen észrevételeket kommentálnia kell az alábbiak szerint:
a)
a c) pontot illetően abból a körülményből, hogy a kezességnyújtást súlyos feltételekhez kötik, önmagában véve nem következik az állami támogatás hiánya: épp ellenkezőleg, a szóban forgó támogatási intézkedés érvényességi ideje alatt alkalmazott szabályok, amelyeket a Bizottság a tagállamokhoz címzett, 1989. április 5-i (SG(89) D/4328) és 1989. október 12-i (SG(89) D/12772) leveleiben, továbbá az EGK-Szerződés 92. és 93. cikkének, valamint a 80/723/EGK bizottsági irányelv 5. cikkének az iparban tevékenykedő közvállalkozásokra való alkalmazásáról szóló közlemény (39) 38. pontjában fogalmazott meg, egyértelműen leszögezik, hogy „[…] az állam által közvetlenül vagy megbízott pénzintézeteken keresztül nyújtott minden kezességvállalás az EK-Szerződés 92. cikke (1) bekezdésének hatálya alá esik”, és olyan feltételek alkalmazását írják elő, amelyek egészen a vállalkozás felszámolási eljárás alá vonásáig terjednek. A fent említett leveleket persze 2000-ben felváltotta az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásra való alkalmazásáról szóló közlemény, amely egy sor olyan feltételt írt elő, amelyek teljesítése biztosítja az állami támogatás hiányát, de a görög hatóságok 2004. augusztus 9-i levelükben nem közöltek olyan adatot, amely arra utalt volna, hogy a nyújtott kezességvállalások egy ilyen forgatókönyv részét képezték volna;
b)
ha a görög hatóságok olyan adatokat szolgáltattak volna, amelyekből kiderül, hogy a nyújtott kezességvállalások a támogatás hiányának feltételezett esetéhez tartoznak, a Bizottság akkor sem adta volna erre a jóváhagyását, mivel - hogy csupán egy szempontot említsünk - ez a forgatókönyv csak akkor alkalmazható, ha a kedvezményezett vállalkozások nincsenek pénzügyileg nehéz helyzetben.
c)
ami a g) alpontot illeti, az a körülmény, hogy a kezességvállalás nem terjed ki bizonyos költségekre, semmi esetre sem bizonyítja azt, hogy betartották mindazon feltételek összességét, amelyek alapján levonható az a következtetés, hogy a támogatásnyújtással szorosan összefüggő kezességvállalás összeegyeztethető a belső piaccal; emellett kénytelenek vagyunk megállapítani, hogy a görög hatóságok által 2004. augusztus 9-i levelükben szolgáltatott információk közül egy sem igazolja e feltételek betartását.
(106)
E magyarázatok alapján a Bizottság inkább úgy látja, hogy a kezességvállalások a szóban forgó támogatási intézkedés érvényességi ideje alatt egy, a nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak szánt támogatási intézkedéscsomag egyik elemét alkották, és ebből következően összeegyeztethetőségük összefügg az egész szerkezetátalakítási folyamat összeegyeztethetőségével, de erről a folyamatról - miként az a (94)-(104) preambulumbekezdésben kifejtett elemzésből kellőképp kiderül - a görög hatóságok nem szolgáltattak olyan információkat, amelyek képesek lettek volna eloszlatni a Bizottság azon kételyeit, amelyeket akkor fogalmazott meg, amikor megindította a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást (a kezességvállalásokkal kapcsolatos szóban forgó elemzés a jelen határozatban tárgyalt mindhárom eljárásra és valamennyi vizsgált ágazatra vonatkozik, azon kezességvállalások esetét kivéve, amelyeket a 2/82257/0025. számú, 2000. december 18-i miniszteri rendelet ír elő, és amelyek az alkalmazott életképességi kritériumra való tekintettel - életképesség az adósságátalakítás előtt - külön vizsgálat tárgyát képezik).
(107)
A görög hatóságok által 2004. augusztus 9-i levelükben kifejtett többi érv (az alkalmazott kamatláb, esetleges többletköltségek a támogatási intézkedés jogalapjául szolgáló miniszteri rendeletek nyomán, a kamatmegállapítás gyakorisága) nem szolgál olyan szemponttal, amely képes lenne a Bizottság fentebb kifejtett álláspontját módosítani.
(108)
Tekintettel arra, hogy a görög hatóságok által szolgáltatott információk nem képesek eloszlatni a Bizottság kételyeit, amelyeket akkor fogalmazott meg, amikor megindította a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást, a Bizottságnak le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
b) Mezőgazdaságon kívüli ágazatok
(109)
A mezőgazdasági ágazathoz hasonlóan a Bizottságnak ezúttal is a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására alkalmazandó szabályok szemszögéből kell elemeznie a kérdéses támogatásokat.
(110)
A 69836/B1461. számú miniszteri rendelet hatálybalépésekor, azaz 1993. október 1-jén a szóban forgó szabályokat a Nyolcadik versenypolitikai jelentés, közelebbről ennek 177., 227. és 228. pontja tartalmazta.
(111)
A jelentés 177. pontja kimondja, hogy még abban az esetben is, ha bizonyos megmentési intézkedések szükségesnek bizonyulnak ahhoz, hogy elegendő idő álljon rendelkezésre valamely vállalkozás nehézségeinek hosszú távú megoldására, ezek az intézkedések nem alkalmazhatók a termelőkapacitás elkerülhetetlen csökkentésének megakadályozására, és ebből következően csak akkor alkalmazhatók, ha elengedhetetlenül szükség van rájuk súlyos szociális gondok megoldásához.
(112)
A jelentés 227. pontja leszögezi, hogy a megmentési támogatások akkor indokolhatók a Szerződés szempontjából, ha olyan szerkezetátalakításhoz kapcsolódnak, amely a nehéz helyzetben lévő vállalkozások és/vagy az érintett régiók helyzetének tartós orvoslását célozza, feltéve, hogy a szóban forgó intézkedések kellőképp regionális vagy ágazati jellegűek, ami lehetővé teszi hatásuk felmérését.
(113)
A jelentés 228. pontja tovább pontosítja a Bizottság álláspontját a megmentési támogatásokkal kapcsolatban, és meghatározza a „kísérő támogatások” fogalmát.
(114)
A megmentési támogatásoknak:
a)
likviditási segítségnyújtás célját kell szolgálniuk hitelekhez kapcsolódó kezességvállalás formájában, illetve a piacival azonos szintű kamattal visszafizetendő hitelek formájában kell megjelenniük;
b)
az üzemeltetés fenntartásához, a bérköltségek fedezéséhez és a folyó beszerzésekhez szükséges mértékre kell korlátozni az összegét;
c)
a folyósítását csak a szükséges időtartamra (rendszerint fél évre) kell biztosítani annak érdekében, hogy meghatározhatók legyenek a fellendülés érdekében hozandó szükséges és lehetséges intézkedések;
d)
súlyos szociális gondokkal kell megindokolni az alkalmazását, és a vállalkozás ezek révén történő fenntartása nem vezethet az ipar helyzetének destabilizálásához más tagállamokban.
(115)
A kísérő támogatásoknak szigorúan kötődniük kell valamilyen integrált szerkezetátalakítási és/vagy átállítási programhoz, amely képes hatékonyan helyreállítani az érintett termelés életképességét, és amelynek intenzitása és összege szigorúan a vállalkozás egyensúlyának az eredmények jelentkezéséig tartó elkerülhetetlen átmeneti időszakban való fenntartásához okvetlenül szükséges mértékre korlátozódik, ami szigorúan korlátozott időtartamot és a program megfelelő mértékű fokozatos leépítését jelenti.
(116)
E feltételeket felváltotta a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló 1994-es közösségi iránymutatás, amely 1994. december 23-án lépett életbe (40) (a továbbiakban: „az 1994-es iránymutatás”), majd pedig az 1997-es iránymutatás, amely 1998. január 1-jétől lépett életbe, valamint az 1999-es iránymutatás, amely 2000. július 1-jétől lépett életbe a tagállamok részére a támogatási intézkedésekkel kapcsolatban nyújtott alkalmazkodási időszak figyelembevételével (lásd (98) és (102) preambulumbekezdés).
(117)
Az 1994-es iránymutatás a Bizottság által a megmentési támogatások kérdésében alkalmazott politikát erősítette meg (lásd (114) preambulumbekezdés), és pontosítja a benyújtandó szerkezetátalakítási tervek tartalmát és következményeit (kilátások az életképes állapotba kerülésre reális kiinduló feltevésekkel és ésszerű határidőn belül, a támogatások versenytársakra gyakorolt hatásának mérséklése, az egyszeri támogatás elvének érvényesítése, a termelőkapacitás csökkentése abban az esetben, ha az érintett ágazatban strukturális felesleg jelentkezik, arányosság a támogatás, valamint a szerkezetátalakítás költségei és előnyei között, és a szerkezetátalakítás szociális költségeinek fedezése).
(118)
A mezőgazdaságon kívüli ágazatokban az 1997-es iránymutatás, amelyet nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésével és szerkezetátalakításával kapcsolatos bizottsági politika időszakos felülvizsgálata alapján fogalmaztak meg, megerősíti az 1994-es iránymutatásban foglaltakat.
(119)
Az 1999-es iránymutatás szigorítja a megmentési támogatások odaítélésének feltételeit, amennyiben konkrét határidőt vezet be a szerkezetátalakítási terv benyújtására. A szerkezetátalakítás kérdésében ez az iránymutatás különösen a kis- és középvállalkozásokkal (kkv-kkal) szemben vezet be szigorításokat, és lehetővé teszi a termelőkapacitás csökkentésének megkövetelését abban az esetben is, ha nincs strukturális felesleg az érintett ágazatban.
(120)
Tekintettel arra, hogy a görög hatóságok által 2004. augusztus 9-i levelükben szolgáltatott magyarázatok egyaránt érvényesek a mezőgazdasági ágazatra és a mezőgazdaságon kívüli egyéb ágazatokra, a Bizottság a mezőgazdasági ágazathoz hasonlóan ez utóbbiak esetében is kénytelen megállapítani, hogy a görög hatóságok által szolgáltatott információk közül egyik sem teszi lehetővé annak megállapítását, hogy betartották az 1994., 1997. és 1999. évi iránymutatásokban megszabott feltételeket (hogy csak egy példát említsünk, semmi jele annak, hogy a támogatásban részesülő vállalkozások olyan szerkezetátalakítási tervet nyújtottak volna be, amely tartalmazza a szükséges ellenszolgáltatásokat). Ez a megállapítás érvényes a Nyolcadik versenypolitikai jelentésben foglaltak betartására is.
(121)
A fent említett rendelkezések betartását igazoló adatok híján a Bizottságnak nem áll módjában megállapítani, hogy a támogatásokat olyan szerkezetátalakítási terv benyújtása nyomán ítélték oda, amely a különböző fentebb említett jogszabályokban meghatározott összes jellemzőt tartalmazta (így elsősorban kilátásokat az életképes állapotba kerülésre reális kiinduló feltevésekkel és ésszerű határidőn belül, a támogatások versenytársakra gyakorolt hatásának mérséklését, az egyszeri támogatás elvének érvényesítését, a termelőkapacitás csökkentését abban az esetben, ha az érintett ágazatban strukturális felesleg jelentkezik, arányosságot a támogatás, valamint a szerkezetátalakítás költségei és előnyei között, és a szerkezetátalakítás szociális költségeinek fedezését). Ennek következtében továbbra sem oszlottak el a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításakor megfogalmazott kételyei, és le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
V.II.2. A MÁSODIK ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁBAN SZEREPLŐ, FLORINA ÉS KILKIS MEGYE VÁLLALKOZÁSAINAK NYÚJTOTT TÁMOGATÁSOK
a) Mezőgazdasági ágazat
(122)
2005. augusztus 18-i levelükben a görög hatóságok közölték, hogy a támogatások odaítélését szabályozó alapvető rendelet (a 66336/B.1398/1993. számú miniszteri rendelet) ipari és kisipari vállalkozásokról szól, és e rendelet rendelkezései nem vonatkoznak semmilyen mezőgazdasági vállalkozásra.
(123)
A Bizottság figyelembe veszi ezt a közlést, és úgy tekinti, hogy nem kell sort kerítenie a szóban forgó támogatási intézkedés elemzésére azon állami támogatási szabályok szemszögéből, amelyeket a mezőgazdasági ágazatban alkalmaztak e támogatások odaítélése idején.
b) Mezőgazdaságon kívüli ágazatok
(124)
A Bizottságnak, amely az eljárás megindításakor úgy vélte, hogy a támogatási intézkedést nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak szánták, ugyanis a 66336/B.1398/1993. számú miniszteri rendelet előírta, hogy a vállalkozásoknak a szerkezetátalakítás után életképesnek kell lenniük (ami nem zárta ki azt, hogy nehéz helyzetben lévő vállalkozások voltak az intézkedés alkalmazásának idején), meg kell vizsgálnia a szóban forgó támogatások összeegyeztethetőségét a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott támogatásokra vonatkozó, az odaítélésük időpontjában hatályos szabályok alapján.
(125)
A szóban forgó támogatások odaítélésének idején a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására vonatkozó szabályokat - időrendben haladva - a Nyolcadik versenypolitikai jelentés 177., 227. és 228. pontja, az 1994-es iránymutatás és az 1997-es iránymutatás tartalmazza.
(126)
A Nyolcadik versenypolitikai jelentés 177., 227. és 228. pontjában, az 1994-es iránymutatásban, az 1997-es iránymutatásban és az 1999-es iránymutatásban foglaltak betartásával kapcsolatban a görög hatóságok 2005. augusztus 18-án kelt levelükben ugyanazokat a magyarázatokat szolgáltatták, amelyeket a Kastoria és Evvia megyének nyújtott támogatások indoklására hoztak fel (a görög hatóságoknak az (57) preambulumbekezdés a)-f) pontjában ismertetett érvei már az (56) preambulumbekezdés a)-e) pontjában is szerepelnek). Ennélfogva jelen esetre is áll a Bizottságnak a (110)-(121) preambulumbekezdésben ismertetett elemzése, ami azt jelenti, hogy továbbra sem oszlottak el azok a kételyek, amelyeket a Bizottság a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításakor fogalmazott meg, és ezért le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
(127)
2005. augusztus 18-án kelt levelükben a görög hatóságok arra való hivatkozással is megkísérelték megindokolni a szóban forgó támogatásokat, hogy Florina és Kilkis megye Macedónia Volt Jugoszláv Köztársasággal határos, és a helyi vállalkozásoknak súlyos károkat okozott a térségben uralkodó instabilitás és háborús állapotok.
(128)
A rendkívüli eseményekre való hivatkozás indokolttá teheti a Szerződés 107. cikkének (2) bekezdése b) pontjának alkalmazását, amelynek értelmében a természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károk helyreállítására nyújtott támogatás összeegyeztethető a belső piaccal. Azonban a görög hatóságok nem szolgáltattak olyan elemzési adatot, amely bizonyítaná azon problémák meglétét, amelyekkel a két megye vállalkozásainak állítólag szembe kellett nézniük, illetve az ok-okozati összefüggést a térségben uralkodó és a jugoszláviai eseményekkel összefüggő instabilitással. Emellett a Bizottságnak nem állnak rendelkezésére olyan információk, amelyek igazolnák, hogy a görög hatóságok által hivatkozott események a támogatási intézkedés egész érvényességi ideje alatt éreztették volna hatásukat. Végezetül a Bizottság nem érti, hogy ez a támogatási intézkedés a két megyében miért csak bizonyos gazdasági ágazatokra irányult, amikor az érvként felhozott eseményeknek emberi számítás szerint hatással kellett volna lenniük a helyi vállalkozások teljes körére minden tevékenységi ágazatban.
(129)
A fentiek alapján a Bizottság nem érti, hogy a szóban forgó támogatási rendszerre hogyan lehetne alkalmazni a Szerződés 107. cikkének (2) bekezdése b) pontját. Ezért újfent le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
V.II.3. A HARMADIK ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁBAN SZEREPLŐ, RODOPI, EVROS, XANTHI, LESVOS, SAMOS, CHIOS ÉS DODEKANISOS MEGYÉVEL KAPCSOLATOS TÁMOGATÁSOK
(130)
Tekintettel arra, hogy az eljárást megindító határozatában a Bizottság rámutatott arra, hogy a rendelkezésére álló információk alapján nem tudja megítélni, hogy az (50)-(52) preambulumbekezdésben említett két 1989-es miniszteri rendelet és az ezeket követő rendeletek mennyiben tekintendők önálló támogatási rendszernek, illetve mennyiben szerves részei a különböző eljárásindításokban vizsgált egész rendszernek, és tekintettel arra, hogy 2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok nem adtak erre vonatkozóan semmilyen felvilágosítást, a szóban forgó miniszteri rendeletekben előírt támogatásoknak a belső piaccal való összeegyeztethetőségét külön vesszük vizsgálat alá. Az 2/82257/0025. számú, 2000. december 18-i miniszteri rendeletben szabályozott kezességvállalások (lásd (49) preambulumbekezdés) ugyancsak külön vizsgálat tárgyát fogják képezni, mivel ez utóbbi rendelet kötelező jelleggel előírja, hogy a kedvezményezett vállalkozásoknak eleve életképesnek kell lenniük, és nem csak az intézkedés alkalmazása után kell életképessé válniuk, mint az ennek kapcsán említett többi esetben.
(131)
Ami a többi - a (44)-(52) preambulumbekezdésben említett - miniszteri rendeletet illeti, ezek elemzése - akárcsak az első két eljárásindítással érintett támogatási intézkedéseknél - két fő területet foglal magában, tudniillik a mezőgazdasági és a mezőgazdaságon kívüli támogatások területét, de a mezőgazdaságon kívüli terület több részre oszlik: egyfelől az ipari, szállodaipari és kisipari ágazatra, másfelől pedig a hajózási ágazatra. A szénbányászati ágazatot, amelyre ugyancsak kiterjedt a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárásindítás, nem vesszük vizsgálat alá jelen határozatban, mivel 2011. március 15-én és 29-én kelt leveleikben a görög hatóságok közölték, hogy a hivatkozott bányászati tevékenységen márvány- és kőipari vállalkozások értendők, és ezért az érintett vállalkozások az ipari ágazatnak nyújtott támogatások elemzéséhez tartoznak.
a) Mezőgazdasági ágazat
(132)
A Bizottságnak a kérdéses támogatási intézkedés elemzésére azon szabályok alapján kell sort kerítenie, amelyeket a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott állami támogatásoknál alkalmaztak e támogatások odaítélése idején.
(133)
A mezőgazdasági ágazat esetében e szabályokat már a (90) és (98)-(103) preambulumbekezdésben ismertettük. Tekintettel arra, hogy a szóban forgó esetben a támogatási intézkedés érvényességi ideje 2005. december 31-én járt le, az alkalmazandó jogszabályok jegyzékét ki kell egészíteni a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló 2004. évi közösségi iránymutatással (41), (a továbbiakban: „a 2004-es iránymutatás”), amely 2004. október 10-én lépett életbe, és szigorítja az 1999-es iránymutatásokban foglalt feltételeket (elsősorban azáltal, hogy újfent leszögezi: a támogatás címzettjének valós és nem támogatásból származó hozzájárulást kell nyújtania a szerkezetátalakítási tervhez). Emellett, ha figyelembe vesszük a kedvezményezettek jellegét (iparszerű állattenyésztési vállalkozások és tejgazdaságok), fel kell tételeznünk, hogy a szóban forgó támogatási intézkedés kiterjedt mind az elsődleges termeléssel foglalkozó (tisztán állattenyésztő jellegű), mind pedig a feldolgozással/értékesítéssel foglalkozó vállalkozásokra (pl. telephelyi feldolgozósorral rendelkező állattenyésztő gazdaságok).
(134)
A szabályok betartásának tényét illetően a Bizottság megállapítja, hogy az 1648/B22. számú, 1994. január 13-i miniszteri rendelet és ennek módosításai olyan hitelek átalakítására vonatkoztak, amelyek vagy beruházásokkal vagy forgóeszközökkel voltak kapcsolatosak.
(135)
A beruházásokkal kapcsolatos hitelek átalakítását illetően 2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok nem szolgáltattak olyan információt, amely alapján a Bizottság meg tudná állapítani, hogy az átalakítás tárgyát képező hitelek már megvalósult beruházásokhoz kapcsolódtak. Ennélfogva a Bizottság nem vonhatja le azt a következtetést, hogy teljesül a (90) preambulumbekezdés a) pontjában foglalt feltétel.
(136)
A rendelkezésére álló információk alapján a Bizottság nem tud egyértelmű következtetésre jutni a (90) preambulumbekezdés b) pontjában foglalt feltétel betartását illetően, mivel a görög hatóságok nem szolgáltak ezzel kapcsolatban semmilyen felvilágosítással 2006. május 10-i levelükben.
(137)
A (90) preambulumbekezdés c) pontjában foglalt feltételt illetően a Bizottság úgy tekintheti, hogy teljesül a feltétel második, vagylagos része, hiszen a kedvezményezett vállalkozásoknak életképesnek kell lenniük az intézkedés után a pénzintézetek által végzett értékelés alapján.
(138)
A forgóeszközök létrehozásával összefüggő hitelátalakítást illetően a szóban forgó támogatási intézkedés alkalmazása során ugyancsak nem volt lehetséges a (90) preambulumbekezdésben foglalt összes feltétel betartása, tekintettel arra, hogy az a) pontban említett első feltétel egyértelműen előírja, hogy a hiteleknek beruházásokhoz kell kapcsolódniuk.
(139)
Az 1998. január 1. után, a 2004-es iránymutatás életbe lépéséig nyújtott támogatások kapcsán a (98)-(104) preambulumbekezdésben közölt elemzés az itt tárgyalt eset lényegét tekintve is helytálló, mivel 2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok nem szolgáltattak olyan információt, amelynek alapján a Bizottság megállapíthatja, hogy a szóban forgó támogatások igénybevételéhez szerkezetátalakítási tervet nyújtottak be a kért ellenszolgáltatások kíséretében.
(140)
Végezetül a 2004-es iránymutatás életbe lépése után nyújtott támogatásokat illetően a Bizottságnak meg kell állapítania, hogy 2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok nem szolgáltattak olyan információt, amelynek alapján a Bizottság megállapíthatja, hogy a szóban forgó támogatások igénybevételéhez szerkezetátalakítási tervet nyújtottak be a kért ellenszolgáltatások kíséretében. Ennek következtében továbbra sem oszlottak el a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításakor megfogalmazott kételyei, és le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
(141)
2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok a szóban forgó támogatásokat a szomszédos térségekben uralkodó háborús állapotokkal próbálták megindokolni. A görög hatóságok szerint az a feltételrendszer lehetővé tette a Szerződés 107. cikke (3) bekezdésének a) és c) pontja szerinti eltérés alkalmazását a támogatásokra (lásd (59) preambulumbekezdés a) pontja).
(142)
A Bizottságnak ezt az érvet különböző okokból nem áll módjában elfogadni:
a)
jogszabályi szinten valamilyen konfliktus előfordulása rendkívüli eseménynek minősül, amely csak a Szerződés 107. cikkének (2) bekezdése b) pontjának hatálya alá tartozik, és eszerint a természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károk helyreállítására nyújtott támogatás összeegyeztethető a belső piaccal;
b)
a mezőgazdasági ágazatban a támogatások összeegyeztethetősége a Szerződés 107. cikkének (3) bekezdése c) pontjában foglalt eltérés szemszögéből értékelhető, amely kimondja, hogy a közös piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben, és nem a (3) bekezdés a) pontjának szemszögéből, amely kimondja, hogy az olyan térségek gazdasági fejlődésének előmozdítására nyújtott támogatás, ahol rendkívül alacsony az életszínvonal vagy jelentős az alulfoglalkoztatottság, valamint a 349. cikkben említett térségek (42) gazdasági fejlődésének előmozdítására nyújtott támogatás, ezek strukturális, gazdasági és társadalmi helyzetére tekintettel;
c)
a 107. cikk (3) bekezdésének c) pontja akkor alkalmazható, ha a támogatásokat a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott támogatásokra érvényes szabályok betartásával nyújtották; ahogyan azonban fentebb bizonyítottuk, nem így történt.
(143)
A Bizottság nem vonhatja le azt a következtetést sem, hogy az adott esetben a Szerződés 107. cikkének (2) bekezdése b) pontja alkalmazható, éspedig a következő okokból:
a)
2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok hangsúlyozták, hogy az érintett megyékben mind a teljes, mind az egy főre jutó GDP az ország más területeihez képest rendkívül alacsony szinten volt a támogatási intézkedés érvényességi ideje alatt, de hozzátették, hogy ugyanezen időszak folyamán némileg növekedett, ami azt bizonyítja, hogy a határ menti területeken folyó háború nem járt katasztrofális következményekkel az itt vizsgált övezetek gazdaságára nézve;
b)
a kérdéses támogatási intézkedés jogalapjának leírásából kiderül, hogy az intézkedés bizonyos elemeinek módosítására a szomszédos területeken folyó harci cselekmények beszüntetése után csaknem tíz évvel került sor; ennek alapján aligha feltételezhetjük, hogy a görög hatóságoknak ekkor valamilyen, a határ menti területeken fennálló háborús állapot miatt kellett beavatkozniuk, azaz hogy ok-okozati összefüggés áll fenn ezen állapot és a vállalkozások nehézségei között (egyetlen példa elég ennek alátámasztására: a (48) preambulumbekezdésben említett, 2/64046/0025/2003. számú, 2004. január 28-i miniszteri rendelet olyan hitelekre vonatkozik, amelyeket 2004. december 31-ig ipari vállalkozások - tehát akár iparszerű állattenyésztési vállalkozások - vehettek fel).
(144)
A görög hatóságok által 2006. május 10-i levelükben megfogalmazott többi észrevétellel kapcsolatban a Bizottság a következőket hangsúlyozza (ezen észrevételek - a b) alpontban foglalt észrevételek kivételével - érvényesek az eljárás-indítás körébe tartozó összes ágazatra):
a)
olyan problémák, mint a helyi piacok dinamizmusának hiánya vagy a keresetcsökkenés, egyáltalán nem orvosolhatók nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak nyújtott támogatásokkal, ha nem kerül sor e vállalkozások szerkezetátalakítására. A szerkezetátalakítási intézkedések célravezetőbb beavatkozási eszközök;
b)
a vizsgált megyék hústermelésének részesedése az egész görögországi hústermelésből semmilyen tekintetben nem befolyásolja az elfogadott jogszabályi kereten kívül nyújtott támogatások (esetünkben a nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak szerkezetátalakítási terv nélkül nyújtott támogatások) által okozott versenytorzítás kockázatát; a Bíróság ítélkezési gyakorlatából következően, ha egy pénzügyi jellegű állami támogatás megerősíti valamely vállalkozás helyzetét más, vele versenyben álló vállalkozásokkal szemben (ami esetünkben igaznak mondható), ez a támogatás versenytorzulást idézhet elő olyan konkurens vállalkozásokkal szemben, amelyek nem kapnak ilyen támogatást (43).
c)
a vállalkozások életképességének kérdését - amelyet a két 1989-es miniszteri rendelet határoz meg- e határozat későbbi részében vizsgáljuk;
d)
arra az érvre, amely szerint a 128/75. számú törvény számlakerete nem tartalmaz állami forrásokat, már a (82) preambulumbekezdés d) pontjában megadtuk a választ.
(145)
Mindezen megfontolások figyelembevételével a Bizottságnak le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási intézkedés összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
b) Ipari, kisipari és szállodaipari ágazat
(146)
A Bizottságnak ezt a támogatási intézkedést a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott állami támogatásokra alkalmazott szabályok szemszögéből kell vizsgálnia.
(147)
Az első két eljárás-indításban szereplő támogatásokhoz hasonlóan a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására vonatkozó szabályokat az itt tárgyalt támogatások odaítélése idején is - időrendben haladva - a Nyolcadik versenypolitikai jelentés 177., 227. és 228. pontja, az 1994-es iránymutatás, az 1997-es iránymutatás és az 1999-es iránymutatás tartalmazta. Jelen esetben, tekintettel arra, hogy a támogatási intézkedés érvényességi ideje 2005. december 31-én járt le bizonyos megyékben, e jegyzéket ki kell egészíteni a 2004-es iránymutatással.
(148)
A görög hatóságok által 2006. május 10-i levelükben szolgáltatott, és az (59) preambulumbekezdésben teljes részletességgel idézett információk nem tartalmaztak semmilyen adatot a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására vonatkozó szabályok betartásával kapcsolatban. Ennélfogva a Bizottságnak nem áll módjában megállapítani, hogy mennyiben tartották be a Nyolcadik versenypolitikai jelentés 177., 227. és 228. pontjában, valamint az 1994-es, 1997-es, 1999-es és 2004-es iránymutatásban foglaltakat.
(149)
A Bizottságnak továbbra sem oszlottak el a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításakor megfogalmazott kételyei, és le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
c) Hajózási ágazat
(150)
A szóban forgó támogatási rendszer összeegyeztethetőségét a belső piaccal két nézőpontból kell vizsgálni a „hajózási ágazat” kifejezés értelmétől függően, amely vagy a hajóépítési ágazatra utal, vagy a hajóval történő szállításokra.
(151)
A Bizottságnak ezt a támogatási intézkedést a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott állami támogatásokra alkalmazott szabályok szemszögéből kell vizsgálnia.
(152)
A hajóépítő ipar esetében a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésével és szerkezetátalakításával kapcsolatos szabályok az 1648/B.22. számú, 1994. január 13-i miniszteri rendelet életbelépése óta az alábbiak:
a)
1998. december 31-ig: a hajógyártáshoz nyújtott támogatásokról szóló, 1990. december 21-i 90/684/EGK tanácsi irányelv (44);
b)
1999. január 1-jétől2003. december 31-ig: a hajógyártáshoz nyújtott támogatások új szabályainak megállapításáról szóló, 1998. június 29-i 1540/98/EK tanácsi rendelet (45);
c)
2004. január 1-jétől: a hajógyártáshoz nyújtott állami támogatás keretszabálya (46).
(153)
2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok nem szolgáltattak olyan információt, amelynek alapján a Bizottság arra következtethetett volna, hogy a szóban forgó támogatási intézkedés alkalmazása során betartották az ágazat nehéz helyzetben lévő vállalkozásainak megmentésére és szerkezetátalakítására vonatkozó szabályokat. Ennek következtében a Bizottságnak továbbra sem oszlottak el a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításakor megfogalmazott kételyei, és le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
(154)
A tengeri szállítási ágazatban a Bizottságnak ezt a támogatási intézkedést ugyancsak a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott állami támogatásokra alkalmazott szabályok szemszögéből kell vizsgálnia.
(155)
Az 1648/B.22. számú, 1994. január 13-i miniszteri rendelet életbelépése óta a hajózási ágazat nehéz helyzetben lévő vállalkozásainak megmentésével és szerkezetátalakításával kapcsolatos szabályokat az alábbi dokumentumok tartalmazzák:
a)
„A Közösségben lajstromozott hajók üzemeltetésével kapcsolatos pénzügyi és adójogi intézkedések” (47);
b)
A tengeri szállítás részére nyújtható állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás 1997-ből (48);
c)
A tengeri szállítás részére nyújtható állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás 2004-ből (49).
(156)
2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok e tárgyban sem szolgáltattak olyan információt, amelynek alapján a Bizottság arra következtethetett volna, hogy a szóban forgó támogatási intézkedés alkalmazása során betartották az ágazat nehéz helyzetben lévő vállalkozásainak megmentésére és szerkezetátalakítására vonatkozó szabályokat. Ennek következtében a Bizottságnak továbbra sem oszlottak el a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításakor megfogalmazott kételyei, és le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
d) A Lesvos, Samos, Chios és Dodekanisos megyének nyújtott, szintén a harmadik eljárás megindításában szereplő támogatások esete
(157)
A Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás-indítás keretében a Bizottság, mivel nem állt rendelkezésére elegendő információ, két feltételezett esetet vett tekintetbe:
a)
azt az esetet, amely szerint a 2041901. számú, 1989. május 16-i és a 2078809. számú, 1989. október 10-i miniszteri rendelet és ezek módosításai ugyanazon intézkedéscsomag részei, mint a (44)-(48) preambulumbekezdésben ismertetett rendeletek;
b)
azt az esetet, amely szerint ugyanezek a támogatások egy más alapokon álló rendszerbe illeszkednek.
(158)
2006. május 10-i levelükben a görög hatóságok azt állították, hogy a két 1989-es miniszteri rendelet előírta, hogy a vállalkozásoknak adósságuk átalakítása előtt és után is életképesnek kell lenniük. Ezt a magyarázatot a Bizottság nem tartja kielégítőnek, mivel a kérdés felülvizsgálatából kiderül, hogy egyik szóban forgó rendelet sem tartalmaz említést arra vonatkozóan, hogy a vállalkozásoknak adósságuk átalakítása előtt és után is életképesnek kell lenniük. Ebből következően a két rendeletben és ezek módosításaiban tervezett támogatások összeegyeztethetőségének elemzése során nemcsak a (157) preambulumbekezdésben említett két feltételezett esetből kell kiindulnia, hanem a második feltételezett esetben azt sem zárhatja ki, hogy nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak is adhattak támogatást.
(159)
A (157) preambulumbekezdésben megfogalmazott első feltételezett esettel kapcsolatban a Bizottság kénytelen megállapítani, hogy ha a két 1989-es miniszteri rendelet és ezek módosításai ugyanazon intézkedéscsomag részei, mint a (44)-(48) preambulumbekezdésben említett miniszteri rendeletek, akkor a (146)-(149) preambulumbekezdésben adott elemzés itt is érvényes, a görög hatóságok által 2006. május 10-i levelükben közölt magyarázatok nem képesek eloszlatni Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításakor megfogalmazott kételyeket, és ezért le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
(160)
A második feltételezett esettel kapcsolatban két feltételezést kell megvizsgálni: azt, amely szerint nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak nyújtottak támogatást, illetve azt, amely szerint életképes vállalkozásoknak nyújtottak támogatást.
(161)
Az első feltételezés esetében a (146)-(149) preambulumbekezdésben adott elemzés továbbra is érvényben marad, és a görög hatóságok által 2006. május 10-i levelükben közölt magyarázatok nem képesek eloszlatni a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításakor megfogalmazott kételyeket, úgyhogy a Bizottságnak le kell vonnia a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
(162)
A második feltételezés esetében a Bizottság ugyancsak megállapítja, hogy a görög hatóságok által 2006. május 10-i, 2011. március 15-i és 2011. március 29-i leveleikben közölt magyarázatok alapján nem állapítható meg, hogy a támogatott hitelekből létrejött forgóeszközöket mennyiben fordították a nemzeti regionális támogatásokra vonatkozó uniós jogszabályok szerinti támogatható beruházások finanszírozására (a 2041901. számú, 1989. május 16-i miniszteri rendelet életbelépésétől az alkalmazandó szabályok a Bizottság tagállamoknak címzett közleménye a 92. cikk (3) bekezdése a) és c) pontjának a regionális támogatásokra történő alkalmazásának módszeréről (50), majd pedig az 1998-as iránymutatás a nemzeti regionális támogatásokról (51)). A Bizottság kénytelen levonni a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
(163)
Végezetül pedig abban az esetben, ha a szóban forgó forgóeszközöket nem a nemzeti regionális támogatásokra vonatkozó uniós jogszabályok szerinti támogatható beruházások finanszírozására fordították, a Bizottságnak meg kell állapítania, hogy mennyiben nyilváníthatók összeegyeztethetőnek az ezeknek a forgóeszközöknek a létrehozására nyújtott - és ezért működési támogatásnak minősülő - támogatások a nemzeti regionális támogatásokra vonatkozó uniós jogszabályok alapján. Ebben az összefüggésben a Bizottság szeretné hangsúlyozni, hogy az érintett tagállamra hárul, hogy a Bizottsággal való együttműködési kötelezettségének teljesítése érdekében minden olyan adatot a rendelkezésére bocsásson, amely lehetővé teszi a kérdéses támogatások összeegyeztethetőségének ellenőrzését (52). Tekintettel arra, hogy a görög hatóságok által különböző leveleikben szolgáltatott tájékoztató jellegű adatok nem teszik lehetővé annak megállapítását, hogy betartották-e a nemzeti regionális támogatásokra vonatkozó uniós jogszabályokat, a Bizottság kénytelen levonni a következtetést, hogy a kérdéses támogatási rendszer összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
(164)
A 2/82257/0025. számú, 2000. december 18-i rendelet alapján nyújtott kezességvállalás nem tekinthető nehéz helyzetben lévő vállalkozások szerkezetátalakítási eljárásának keretében alkalmazott eszköznek, mint amilyen a jelen határozatban említett többi rendeletben előírt kezességvállalás, mivel a miniszteri rendelet kategorikusan leszögezi, hogy a kezességvállalás csak életképes vállalkozásoknak nyújtható, és nem adósságátalakítás után életképessé váló vállalkozásoknak. Ennélfogva ezt a kezességvállalást a vele kapcsolatban alkalmazott állami támogatások szabályainak szemszögéből célszerű vizsgálni.
(165)
A 2/82257/0025. számú, 2000. december 18-i rendelet életbelépésétől 2005. december 31-ig (a támogatási intézkedés érvényességi idejének záró időpontjáig) a kezességvállalásokat a 2000. évi közlemény szabályozta.
(166)
A 2000. évi közlemény kimondja, hogy a Bizottságnak a kezességvállaláshoz kapcsolódó támogatás összeegyeztethetőségét a más támogatási formákra alkalmazott és az érintett tevékenységi ágazatokban hatályos jogszabályi keretekben és iránymutatásokban meghatározott szabályok alapján kell elbírálnia. Ezenkívül a kezességvállalás csak akkor fogadható el, ha lehívása szerződésileg olyan meghatározott feltételekhez kapcsolódik, amelyek akár a kedvezményezett vállalkozás kötelező csődbejelentését vagy egyéb hasonló eljárást is jelenthetik.
(167)
Jelen esetben a görög hatóságok nem szolgáltattak semmilyen információt a nyújtott kezességvállalások támogatási elemével kapcsolatban. Ennek következtében a Bizottságnak nem áll módjában értékelni - figyelemmel az ágazatonként alkalmazandó különböző szabályozásokra - és meghatározni, hogy az adott támogatási elem mennyiben vonhatta maga után a nehézségekkel nem küzdő vállalkozások egyes fajtáinál alkalmazott maximális támogatási intenzitások túllépését (a görög hatóságok egyébként szolgáltattak adatokat a különböző szabályozások betartásával kapcsolatban a harmadik eljárás megindítására adott válaszuk keretében).
(168)
Ilyen körülmények között a Bizottságnak nem áll módjában megállapítania a 2/82257/0025. számú, 2000. december 18-i miniszteri rendelet alapján kezességvállalás formájában nyújtott támogatások összeegyeztethetőségét.
VI. KÖVETKEZTETÉS
(169)
A Bizottság megállapítja, hogy Görögország jogellenesen, a Szerződés 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével vezette be a szóban forgó támogatásokat. A fentebb közölt elemzésből megállapítható, hogy a támogatások nem minősíthetők összeegyeztethetőnek a belső piaccal, tekintettel arra, hogy a görög hatóságok nem szolgáltattak olyan információkat, amelyekből megállapítható lenne, hogy betartották az ebben a határozatban tárgyalt különböző jogszabályi rendelkezéseket, és ennek alapján megállapítható, hogy továbbra sem oszlottak el azok a kételyek, amelyeket a Bizottság az egyes eljárások megindításakor megfogalmazott. Ezzel kapcsolatban a Bizottság emlékeztet arra, hogy az érintett tagállamra hárul, hogy a Bizottsággal való együttműködési kötelezettségének teljesítése érdekében minden olyan adatot a rendelkezésére bocsásson, amely lehetővé teszi a kérdéses támogatások összeegyeztethetőségének ellenőrzését.
(170)
Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (53) 14. cikkének (1) bekezdése szerint, amennyiben a jogellenes támogatások esetén elutasító határozat születik, a Bizottság dönt arról, hogy az érintett tagállam hozza meg a szükséges intézkedéseket a támogatásnak a kedvezményezettől történő visszavételére (jelen esetben mindazoktól, akik az elemzett miniszteri rendeletek kedvezményezettjei voltak). Görögországnak tehát meg kell tennie minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy visszatéríttesse a kedvezményezettekkel a nekik nyújtott összeegyeztethetetlen támogatást. A tagállamokat a jogellenes és összeegyeztethetetlen állami támogatások visszafizettetésére felszólító bizottsági határozatok hatékony végrehajtásáról szóló bizottsági közlemény (54) 42. pontja szerint Görögországnak e határozat közzétételétől számított négy hónapos határidő áll rendelkezésére, hogy végrehajtsa a határozatot. A visszatérítendő támogatási összegek megnövelendők az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 2004. április 21-i 794/2004/EK bizottsági rendelet (55) alapján megállapított kamatokkal.
(171)
Ez a határozat közvetlenül alkalmazandó, különös tekintettel az ennek a támogatási intézkedésnek a keretében folyósított egyedi támogatások visszakövetelésére, azon speciális tervekhez rendelt támogatások kivételével, amelyek a folyósításuk idején megfeleltek a de minimis rendeletben vagy az Európai Közösséget létrehozó szerződés 92. és 93. cikkének a horizontális állami támogatások bizonyos fajtáira történő alkalmazásáról szóló, 1998. május 7-i 994/98/EK rendelet (56) 1. és 2. cikke értelmében alkalmazandó mentességi rendeletben, illetőleg a Bizottság által jóváhagyott támogatási intézkedésben meghatározott valamennyi feltételnek.
(172)
A 659/1999/EK rendelet 15. cikke ugyanakkor kimondja, hogy a Bizottság támogatás-visszatéríttetésre vonatkozó hatásköre tízéves jogvesztő határidőn belül érvényesíthető. A jogvesztő határidő azon a napon kezdődik, amikor a jogellenes támogatást a kedvezményezettnek egyedi támogatás formájában vagy támogatási program részét képező támogatás formájában nyújtják. A Bizottság vagy a Bizottság kérésére eljáró tagállam jogellenes támogatással kapcsolatos intézkedései megszakítják a jogvesztő határidőt. A jogvesztő határidő minden megszakítástól számítva újra indul.
(173)
Az itt tárgyalt ügyben a Bizottság az alábbi időpontokig visszamenően kérheti a támogatás visszatérítését:
a)
az első eljárás megindításában említett támogatások esetében: 1993. október 1., tekintettel arra, hogy a Bizottság első intézkedése 2003. május 27-ről kelteződik, valamint arra, hogy az 1993. szeptember 14-én elfogadott 69836/B1461. számú miniszteri rendeletet 1993. október 1-jén tették közzé a Görög Kormányközlönyben, és ezen időpontban lépett hatályba;
b)
a második eljárás megindításában említett támogatások esetében: 1994. április 22., tekintettel arra, hogy a Bizottság első intézkedése 2004. április 22-éről kelteződik;
c)
a harmadik eljárás megindításában említett támogatások esetében: 1994. november 12., tekintettel arra, hogy a Bizottság első intézkedése 2004. november 12-éről kelteződik.
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Azok az adósságátalakítás formájában nyújtott támogatási intézkedések, amelyeket Görögország jogellenesen, a Szerződés 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével vezetett be Kastoria, Evvia, Florina, Kilkis, Rodopi, Evros, Xanthi és Dodekanisos megyében, valamint Lesvos, Samos és Chios szigetek megyéiben, nem egyeztethetők össze a belső piaccal.
2. cikk
Az 1. cikkben említett intézkedések valamelyikének alapján nyújtott egyedi támogatás nem minősül támogatásnak, ha megfelel valamelyik, a támogatás odaítélésének időpontjában hatályos 994/98/EK rendelet 2. cikke alapján hozott rendelet feltételeinek.
3. cikk
(1) Görögországnak a kedvezményezettekkel vissza kell téríttetnie az 1. cikkben említett intézkedések alapján nyújtott összeegyeztethetetlen támogatást.
(2) A visszatérítendő összegeknek tartalmazniuk kell a kamatokat, a támogatásnak a kedvezményezettek rendelkezésére bocsátásától a tényleges visszatérítés időpontjáig.
(3) A kamatokat a 794/2004/EK rendelet V. fejezetével összhangban kamatos kamattal kell kiszámítani.
(4) Görögország megszünteti az 1. cikkben említett intézkedések keretében nyújtott támogatás valamennyi függőben lévő kifizetését az e határozat közzétételétől számított hatállyal.
4. cikk
Az 1. cikkben említett intézkedések alapján nyújtott támogatások visszatérítése azonnali hatályú és tényleges.
Görögország gondoskodik arról, hogy e határozat végrehajtása a közzététel időpontjától számított négy hónapon belül megtörténjen.
5. cikk
(1) E határozat közzétételétől számított két hónapon belül Görögország az alábbi információkat szolgáltatja a Bizottságnak:
a)
az 1. cikkben említett intézkedések alapján támogatásban részesült kedvezményezettek jegyzékét és az adott intézkedés alapján az egyes kedvezményezettek által igénybe vett teljes összeget;
b)
a de minimis szabály alá nem tartozó támogatásokban részesült egyes kedvezményezettek által visszatérítendő teljes összeget (tőke és kamat);
c)
az e határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott vagy tervezett intézkedések részletes leírását;
d)
olyan dokumentumokat, amelyek tanúsítják, hogy a kedvezményezettek számára előírták a támogatás visszafizetését.
(2) Görögország folyamatosan tájékoztatja a Bizottságot az e határozat végrehajtása érdekében hozott nemzeti intézkedések eredményeiről, mindaddig, amíg az 1. cikkben említett támogatás visszatérítése meg nem valósul. A Bizottság egyszerű kérésére azonnal megad minden információt az e határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott vagy tervezett intézkedésekről. Emellett részletes információkkal szolgál a kedvezményezettek által már visszatérített támogatási összegekről és kamatokról.
6. cikk
E határozat címzettje a Görög Köztársaság.
Kelt Brüsszelben, 2011. október 19-én.