PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 803/2011
ze dne 4. srpna 2011,
kterým se na základě přezkumu podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 597/2009 zrušuje vyrovnávací clo na dovoz určitých širokospektrých antibiotik pocházejících z Indie a ukončuje řízení týkající se tohoto dovozu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 18 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
V květnu 2005 uložila Rada po kombinovaném přezkumu opatření před pozbytím platnosti a prozatímním přezkumu (dále jen „kombinovaný přezkum“) nařízením (ES) č. 713/2005 (2) konečné vyrovnávací clo z dovozu určitých širokospektrých antibiotik, jmenovitě trihydrátu amoxicilinu, trihydrátu ampicilinu a cefalexinu, které nejsou v odměřených dávkách nebo upravené ve formě nebo v balení pro drobný prodej (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex29411000 a ex29419000, pocházejících z Indie. Opatření měla formu valorického cla v rozmezí od 17,3 % do 32 %. Původní opatření byla uložena nařízením Rady (ES) č. 2164/98 (3).
(2)
Po provedení částečného prozatímního přezkumu změnila Rada nařízením (ES) č. 1176/2008 (4) sazbu vyrovnávacího cla použitelnou na jednoho indického vývozce.
1.2 Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(3)
Na základě zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (5) konečných opatření obdržela Komise od dvou výrobců v Unii žádost o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti nařízení (ES) č. 713/2005 podle čl. 18 odst. 2 základního nařízení. Uvedení dva výrobci jsou společnost DSM a společnost Sandoz (dále jen „žadatelé“), které představují podstatnou část, v tomto případě více než 50 %, celkové výroby určitých širokospektrých antibiotik v Unii.
(4)
Žádost byla odůvodněna tím, že by skončení platnosti opatření pravděpodobně vedlo k přetrvávání nebo obnovení subvencování a újmy pro výrobní odvětví Unie.
(5)
Před zahájením přezkumu před pozbytím platnosti a v souladu s čl. 10 odst. 9 a čl. 22 odst. 1 základního nařízení upozornila Komise indickou vládu, že obdržela náležitě doloženou žádost o přezkum. Indická vláda byla přizvána ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci s ohledem na obsah žádosti a dospět k oboustranně přijatelnému řešení. Indická vláda odpověděla na tuto výzvu velmi pozdě, a proto k žádným takovým konzultacím nedošlo.
1.3 Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(6)
Po konzultaci s poradním výborem byl vyvozen závěr, že pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti existují dostatečné důkazy, a Komise dne 12. května 2010 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (6) (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s článkem 18 základního nařízení.
1.4 Šetření
1.4.1 Období šetření
(7)
Šetření ohledně přetrvávání nebo obnovení subvencování proběhlo v období od 1. dubna 2009 do 31. března 2010 (dále jen „období přezkumného šetření“ nebo „OPŠ“). Zkoumání trendů, které mají význam pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy, se týkalo období od 1. ledna 2007 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
1.4.2 Strany dotčené šetřením
(8)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, vyvážející výrobce, dovozce, dodavatele a uživatele, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, a rovněž indickou vládu. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost k písemnému podání stanovisek a k podání žádosti o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(9)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(10)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců dotčeného výrobku v Indii, kteří byli uvedeni v žádosti, se v souladu s článkem 27 základního nařízení považovalo za vhodné zvážit, zda by se měl provést výběr vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byly výše uvedené strany podle článku 27 základního nařízení požádány, aby se do 15 dnů po zahájení přezkumu přihlásily a předložily Komisi informace požadované v oznámení o zahájení přezkumu. Přihlásili se pouze tři vyvážející výrobci. Proto se výběr vzorku nepoužil.
(11)
Komise zaslala dotazníky všem známým dotčeným stranám a těm, které se přihlásily, ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu. Odpovědi obdržela od tří výrobců v Unii, tří vyvážejících výrobců a od indické vlády. Žádný jiný výrobce neodpověděl na dotazník ani neposkytl žádné informace. Během výběru vzorků se nepřihlásil žádný dovozce a žádný jiný dovozce nedodal Komisi informace ani se nepřihlásil v průběhu šetření.
(12)
Jeden výrobce tvrdil, že při posouzení situace výrobního odvětví Unie by se mělo rovněž přihlédnout k údajům od jiného údajného výrobce v Unii. Jelikož však bylo zjištěno, že uvedená společnost nevyráběla šetřený výrobek, byla tato žádost zamítnuta.
(13)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro účely stanovení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování a následné újmy a pro stanovení zájmu Unie. Kontrolní návštěvy se uskutečnily v prostorách těchto zúčastněných stran:
a)
Výrobci v Unii:
-
společnost DSM Anti-Infectives B.V., Delft (Nizozemsko), která také odpověděla na dotazník Komise jménem společnosti DSM Anti-Infectives Chemferm S.A., Santa Perpetua de Mogoda (Španělsko). Tyto dvě společnosti jsou dále společně označovány jako „DSM“,
-
společnost Deretil S.A. (původně DSM Anti-Infectives Deretil S.A.), Almeria, Španělsko, dále jen „Deretil“, a
-
společnost Sandoz GmbH, Kundl (Rakousko), která také odpověděla na dotazník Komise jménem společnosti Sandoz Industrial Products S.A., Barcelona (Španělsko). Tyto dvě společnosti jsou dále společně označovány jako „Sandoz“.
b)
Vyvážející výrobci v Indii:
-
Lupin Limited, Mumbaí,
-
M/s Surya Pharmaceuticals Ltd., Chandigarh a Baddi, a
-
Ranbaxy Laboratories Limited, Gurgaon.
c)
Indická vláda
-
ministerstvo obchodu, Dillí.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(14)
Výrobek, jehož se týká tento přezkum, je totožný s výrobkem, jehož se týkalo nařízení (ES) č. 713/2005, tedy trihydrát amoxicilinu, trihydrát ampicilinu a cefalexin, které nejsou v odměřených dávkách nebo upravené ve formě nebo v balení pro drobný prodej, v současnosti kódů KN ex29411000 a ex29419000, pocházející z Indie (dále jen „dotčený výrobek“).
(15)
Stejně jako v případě předchozího přezkumného šetření potvrdilo i toto šetření, že dotčený výrobek a výrobky vyráběné a prodávané vyvážejícími výrobci na domácím trhu v Indii, stejně jako výrobky vyráběné a prodávané výrobci v Unii na trhu Unie mají tytéž základní fyzické a technické vlastnosti a tatáž použití, a považují se tudíž za obdobný výrobek ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ SUBVENCOVÁNÍ
3.1 Úvod
(16)
Jak bylo uvedeno v 11. bodě odůvodnění, přihlásili se tři vyvážející výrobci, kteří vyplnili dotazník. Pouze dva z těchto tří vyvážejících výrobců však uvedli, že během období přezkumného šetření prodávali dotčený výrobek do Unie.
(17)
Na základě informací uvedených v žádosti o přezkum a v odpovědích na dotazník Komise byly prošetřeny tyto režimy, které údajně zahrnují poskytování subvencí:
Celostátní režimy:
a)
režim předběžných povolení („AAS“);
b)
režim Duty Entitlement Passbook („DEPB“);
c)
režim Export Promotion Capital Goods („EPCG“);
d)
režim Focus Market Scheme („FMS“);
e)
povolení bezcelního dovozu;
f)
program jednotek orientovaných na vývoz/program vývozních zpracovatelských zón/program zvláštních ekonomických zón;
g)
program vývozních úvěrů a
h)
režim osvobození od daně z příjmu.
Regionální programy:
i)
program státu Paňdžáb týkající se průmyslových pobídek a
j)
program státu Gudžarát týkající se průmyslových pobídek.
(18)
Režimy uvedené výše v písmenech a) až f) vycházejí ze zákona o zahraničním obchodu (rozvoj a regulace) z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“). Zákon o zahraničním obchodu opravňuje indickou vládu vydávat oznámení o vývozní a dovozní politice. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o politice zahraničního obchodu, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Pro období přezkumného šetření, které se vztahuje na tento případ, jsou relevantní dva dokumenty o politice zahraničního obchodu, a sice FTP 04-09 a FTP 09-14. Druhý dokument vstoupil v platnost v srpnu 2009. Indická vláda kromě toho stanoví postupy pro dokumenty FTP 04-09 a FTP 09-14 v Příručce postupů, svazku I („Handbook of Procedures, Volume I“, dále jen „HOP I 04-09“ a „HOP I 09-14“). Příručka postupů je také pravidelně aktualizována.
(19)
Program uvedený v písmeni g) vychází z § 21 a § 35 A zákona o regulaci bankovnictví z roku 1949, který umožňuje Indické centrální bance (dále jen „ICB“) dávat pokyny komerčním bankám v oblasti vývozních úvěrů.
(20)
Režim uvedený v písmeni h) vychází ze zákona o daních z příjmu z roku 1961, který je každoročně pozměňován finančním zákonem.
(21)
Program uvedený v písmeni i) je spravován vládou státu Paňdžáb a vychází z kodexu průmyslové politiky a pobídek vlády státu Paňdžáb.
(22)
Program uvedený v písmeni j) je spravován vládou státu Gudžarát a vychází z politiky státu Gudžarát týkající se průmyslových pobídek.
3.2 Režim předběžných povolení
a) Právní základ
(23)
Podrobný popis tohoto režimu je uveden v odstavcích 4.1.1 až 4.1.14 dokumentů FTP 04-09 a FTP 09-14 a v odstavcích 4.1 až 4.30 A příruček HOP I 04-09 a HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(24)
Režim předběžných povolení sestává z šesti podprogramů, jak je podrobněji popsáno v 25. bodě odůvodnění. Tyto podprogramy se mimo jiné liší v rozsahu způsobilosti. Vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci, kteří jsou „vázáni“ k pomocným výrobcům, jsou způsobilí pro režim předběžných povolení na fyzický vývoz a pro režim předběžných povolení na roční potřebu. Pro režim předběžných povolení na dodávky meziproduktů jsou způsobilí vyvážející výrobci poskytující dodávky konečnému vývozci. Hlavní dodavatelé dodávající v rámci kategorií „domnělého vývozu“ uvedených v odstavci 8.2 FTP 04-09 a FTP 09-14, např. dodavatelé jednotky orientované na vývoz, jsou způsobilí pro režim předběžných povolení na domnělý vývoz. Dodavatelé meziproduktů vyvážejícím výrobcům jsou způsobilí pro výhody „domnělého vývozu“ v rámci podprogramů předběžného příkazu k uvolnění (Advance Release Order, „ARO“) a tuzemského back-to-back akreditivu.
c) Praktické provádění
(25)
Předběžná povolení mohou být vydávána na:
i)
fyzický vývoz: jedná se o hlavní podprogram. Umožňuje bezcelní dovoz vstupních materiálů potřebných k výrobě určitého výsledného výrobku určeného na vývoz. „Fyzický“ v tomto kontextu znamená, že výrobek určený na vývoz musí opustit indické území. Bezcelní dovozní množství a vývozní povinnost zahrnující typ výrobku určeného na vývoz jsou uvedeny v předběžném povolení,
ii)
roční potřebu: toto předběžného povolení není spojeno s určitým výrobkem určeným na vývoz, ale se širší skupinou výrobků (např. chemické a příbuzné výrobky). Držitel předběžného povolení může - do určité hodnoty stanovené jeho předchozí vývozní činností - bezcelně dovážet jakýkoli vstup potřebný k výrobě jakéhokoli položky spadající do dané skupiny výrobků. Může vyvážet jakýkoli výsledný výrobek spadající do dané skupiny výrobků, který byl vyroben s použitím takového materiálu osvobozeného od cla,
iii)
dodávky meziproduktů: tento podprogram se vztahuje na případy, kdy dva výrobci chtějí vyrábět jeden výrobek určený na vývoz a rozdělí proces výroby. Vyvážející výrobce, jenž vyrábí meziprodukt, smí bezcelně dovážet vstupní materiál a pro tento účel může získat předběžné povolení na dodávky meziproduktů. Konečný vývozce dokončuje výrobu a je povinen hotový výrobek vyvézt,
iv)
domnělý vývoz: tento podprogram umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelně dovážet vstupy potřebné k výrobě zboží, které má být prodáno jako „domnělý vývoz“ kategoriím zákazníků uvedeným v odst. 8.2 písm. b) až f), g), i) a j) FTP 04-09 a FTP 09-14. Podle indické vlády odkazuje domnělý vývoz na ty transakce, při nichž dodané zboží neopouští zemi. Za domnělý vývoz je považována celá řada kategorií dodávek za předpokladu, že je zboží vyrobeno v Indii, jako např. dodávky zboží pro jednotku orientovanou na vývoz nebo pro společnost, která se nachází ve zvláštní ekonomické zóně,
v)
ARO: držitel předběžného povolení, který si hodlá opatřit vstupy z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost opatřit si je oproti ARO. V takových případech jsou předběžná povolení validována jako ARO a převedena na domácího dodavatele při dodávce v nich uvedených položek. Domácí dodavatel má v případě potvrzení ARO nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 FTP 04-09 a FTP 09-14 (tj. režim předběžných povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně). V rámci mechanismu ARO jsou daně a cla vraceny dodavateli místo konečnému vývozci ve formě vrácení/náhrady cla. Vrácení daní/cla je možné v případě domácích vstupů i v případě dovezených vstupů,
vi)
tuzemský back-to-back akreditiv: tento podprogram se opět týká domácích dodávek pro držitele předběžného povolení. Držitel předběžného povolení může požádat banku o otevření tuzemského akreditivu ve prospěch domácího dodavatele. Na předběžné povolení pro přímý dovoz banka započítává pouze hodnotu a množství položek opatřených z domácích zdrojů místo z dovozu. Domácí dodavatel má nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 FTP 04-09 a FTP 09-14 (tj. režim předběžných povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně).
(26)
Během období přezkumného šetření získal jeden ze dvou spolupracujících vývozců úlevy spadající pod režim předběžných povolení. Podprogram, který tato společnost využila, byl podprogram uvedený v bodě i) fyzický vývoz. Není proto nezbytné zjišťovat napadnutelnost zbývajících nevyužívaných podprogramů.
(27)
Dovážený vstupní materiál je nepřenosný a musí být použit k výrobě výsledného výrobku určeného na vývoz. Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě po vydání předběžného povolení. Po kombinovaném přezkumu byla tato lhůta prodloužena na 36 měsíců (24 měsíců s možností dvojího prodloužení, vždy o šest měsíců).
(28)
Pro účely ověření indickými orgány je držitel předběžného povolení ze zákona povinen vést registr skutečné spotřeby („pravdivou a řádnou evidenci“) bezcelně dováženého zboží/zboží nakupovaného z domácích zdrojů v případě každého předběžného povolení ve stanoveném formátu (odstavce 4.26 a 4.30 a dodatek 23 HOP I 04-09 a HOP I 09-14). Tento registr musí ověřit externí autorizovaný účetní/kontrolor nákladů a provedené práce, který vydává potvrzení, že stanovené registry a příslušné záznamy byly zkontrolovány a že informace předávané podle dodatku 23 jsou po všech stránkách pravdivé a správné.
(29)
Pokud jde o režim předběžných povolení využívaný během období šetření pro fyzický vývoz, jsou dovozní množství a vývozní povinnost pevně stanoveny co do množství a hodnoty indickou vládou a jsou zaznamenány v předběžném povolení. Kromě toho musí být v době dovozu a vývozu odpovídající transakce zaznamenány v předběžném povolení vládními úředníky. Objem dovozu povolený v rámci tohoto režimu je určen indickou vládou na základě standardních norem vstupů a výstupů. Standardní normy vstupů a výstupů existují pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku a jsou vydávány indickou vládou. Po kombinovaném přezkumu byly standardní normy vstupů a výstupů sníženy a během období přezkumného šetření byly v případě surovinových vstupů a v závislosti na výrobku a cestě o 2,3 % až 16,1 % nižší než během kombinovaného přezkumu.
(30)
I přes toto snížení standardních norem vstupů a výstupů bylo zjištěno, že u jednoho z dotčených druhů výrobků byla stále skutečná spotřeba nižší než standardní normy vstupů a výstupů. Kromě toho bylo zjištěno, že společnost nevedla povinný registr spotřeby uvedený v 28. bodě odůvodnění („dodatek 23“), což mohl ověřit externí účetní. Přestože tato společnost nedodržela uvedený požadavek, využívala výhod režimu předběžných povolení, které proto vzhledem k zjištěnému nadhodnocení standardních norem vstupů a výstupů přesahovaly právní ustanovení.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(31)
Indická vláda a jeden vyvážející výrobce předložili připomínky k režimu předběžných povolení.
(32)
Indická vláda tvrdila, že režim předběžných povolení funguje jako povolený systém vracení nebo vracení u náhradních vstupů, pro který existuje ověřovací systém v souladu s ustanoveními příloh I, II a III základního nařízení, přičemž účelem tohoto ověřovacího systému je monitorování spojitosti mezi bezcelně dováženými vstupy a výslednými výrobky určenými na vývoz. Indická vláda dále tvrdila, že podle základního nařízení lze napadnout pouze prominutí nebo vrácení dovozních poplatků uložených navíc mimo dovozní poplatky uložené na dovážené vstupy, které jsou spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku. Pokud jde o ověřovací systém, indická vláda trvá na tom, že byl zaveden přiměřený ověřovací systém. V této souvislosti odkazuje na řadu ověřovacích prvků, které měla indická vláda pro takové ověřování k dispozici, včetně standardních norem vstupů a výstupů, informací o množství z dovozních a vývozních dokumentů a ověření náhrad po uskutečnění dovozu a vývozu. Indická vláda také upozornila na to, že tento režim v případě existence nevyužitého materiálu předepisuje zaplacení celého cla i s úroky.
(33)
Vyvážející výrobce, který využil režimu předběžných povolení pro své prodeje v Unii, neměl žádné připomínky ke zjištěním týkajícím se popisu a praktického provádění, jak bylo shrnuto v oddílech a) až c), ale napadl řadu údajů uvedených ve výpočtu výše subvence. Výpočet byl tedy zkontrolován, nebylo třeba provést žádné opravy a tato otázka byla dotčené společnosti objasněna.
e) Závěr
(34)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, tj. finanční příspěvek indické vlády, která poskytla zvýhodnění šetřenému vývozci.
(35)
Navíc režim předběžných povolení na fyzický vývoz jasně právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Bez vývozního závazku nemůže společnost využívat výhod vyplývajících z tohoto programu.
(36)
Tento přezkum před pozbytím platnosti proto potvrdil, že hlavní podprogram využitý v aktuálním případě nelze považovat za povolený systém vracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Přestože ověřovací systém nebo postup za účelem potvrzení, zda a v jakém množství byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě programů navracení u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení) existuje, indická vláda jej neuplatňovala účinně. Standardní normy vstupů a výstupů jako takové nelze považovat za systém ověřování skutečné spotřeby, jelikož bylo zjištěno, že jsou příliš velkorysé a že výhody, které byly získány navíc, nebyly indickou vládou požadovány zpět. Mimoto se neprováděla účinná kontrola ze strany indické vlády na základě náležitě vedeného registru skutečné spotřeby. Indická vláda kromě toho neprovedla další přezkoumání na základě skutečných vstupů, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému potřebné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení). Kromě toho bylo potvrzeno, že zapojení autorizovaných účetních znalců do ověřovacího procesu, které je ze zákona povinné, není v praxi zaručeno.
(37)
Režim předběžných povolení pro fyzický vývoz je proto napadnutelný.
f) Výpočet výše subvence
(38)
Při neexistenci povoleného systému navracení cla nebo systému navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V této souvislosti a vzhledem k tvrzení indické vlády uvedenému v 32. bodě odůvodnění je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze napadnutí „nadměrného“ vrácení cla. Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout pouze nadměrné vrácení cla za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že bude zjištěno, že neproběhl vhodný monitorovací proces, výše uvedenou výjimku pro programy navracení nelze použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo napadnutí výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí tento orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(39)
Výše subvence pro vývozce, který využil režimu předběžných povolení, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci podprogramu pro dotčený výrobek během období přezkumného šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvence odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku během období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(40)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim během období přezkumného šetření pro jediného spolupracujícího výrobce činí 12,3 %.
3.3 Režim Duty Entitlement Passbook („DEPB“)
a) Právní základ
(41)
Podrobný popis režimu DEPB je uveden v odstavci 4.3 FTP 04-09 a FTP 09-14 a v kapitole 4 příruček HOP I 04-09 a HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(42)
Pro tento program je způsobilý kterýkoli vyvážející výrobce nebo vyvážející obchodník.
c) Praktické provádění
(43)
Způsobilý vývozce může zažádat o úvěry v rámci režimu DEPB, které jsou vypočteny jako procento hodnoty výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby režimu DEPBS byly stanoveny indickými orgány pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku. Jsou stanoveny na základě standardních norem vstupů a výstupů (viz 29. bod odůvodnění) a daňového zatížení předpokládaného dovozního podílu bez ohledu na to, zda bylo dovozní clo skutečně zaplaceno či nikoli. Sazby DEPB pro dotčený výrobek během období přezkumného šetření v rámci tohoto šetření činily 8 % pro trihydrát amoxicilinu a 7 % pro trihydrát ampicilinu a cefalexin, a proto jsou ve všech případech vyšší než během kombinovaného přezkumu.
(44)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. V čase vývozní transakce musí vývozce podat úřadům v Indii prohlášení, že probíhá vývoz v režimu DEPB. Aby mohlo být zboží vyvezeno, vydají indické celní úřady během odeslání vývozní přepravní doklad. Ten obsahuje mimo jiné výši úvěru v rámci režimu DEPB, který má být poskytnut pro danou vývozní transakci. V tomto okamžiku zná vývozce výši výhody, kterou obdrží. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad, je indická vláda povinna poskytnout úvěr DEPB. Příslušná sazba režimu DEPB pro výpočet výše výhody je sazba, která je použita v okamžiku podání vývozní deklarace. Neexistuje tudíž možnost zpětné úpravy výše výhody.
(45)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry DEPB při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem. Tyto úvěry mohou být použity k zaplacení cla z následného dovozu jakéhokoliv volně dováženého zboží, s výjimkou investičního majetku. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje), nebo použito jinak. Úvěry v rámci režimu DEPB jsou volně převoditelné a jsou platné po dobu 24 měsíců od data vydání.
(46)
Žádost o úvěry v rámci režimu DEPB se vyplňují elektronicky a mohou se vztahovat na neomezený počet vývozních transakcí. Pro podávání žádostí o úvěry v rámci režimu DEPB v podstatě neexistují jasně dané lhůty. Elektronický systém používaný ke správě režimu DEPB automaticky nevylučuje vývozní transakce mimo lhůty pro podávání uvedené v odstavci 4.47 příručky HOP I 04-09 a HOP I 09-14. Jak je dále stanoveno v odstavci 9.3 příručky HOP I 04-09 a HOP I 09-14, žádosti obdržené po uplynutí lhůt pro podání lze vždy přijmout a přitom uložit drobnou pokutu (např. 10 % nároku).
(47)
Bylo zjištěno, že jeden spolupracující vyvážející výrobce v Indii tento režim během období přezkumného šetření využíval.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(48)
Indická vláda tvrdila, že „výhodu vzniklou příjemci“ lze změřit a napadnutelnost subvence lze určit pouze tehdy, pokud jsou licence DEPB prodávány na trhu, jelikož výhodu poskytují pouze tehdy, když jsou prodávány na trhu. Jinými slovy, úvěry v rámci režimu DEPB nejsou napadnutelné, pokud jsou použity pro platbu cla za dovezené zboží, které se použije jako vstup pro výrobu zboží určeného na vývoz.
e) Závěry k režimu DEPB
(49)
Režim DEPB poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr v rámci režimu DEPB je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a sníží tak příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Kromě toho úvěr v rámci režimu DEPB poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu nejen tehdy, když se licence prodává na trhu, jak tvrdila indická vláda, ale i tehdy, když je použit jako platba cla z dováženého zboží.
(50)
Režim DEPB je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(51)
Tento režim nelze považovat za povolený systém vracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitému vstupnímu materiálu. Navíc neexistuje systém nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu výrobku určeného na vývoz, nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok na výhody režimu DEPB bez ohledu na to, zda vůbec nějaký vstupní materiál doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce jednoduše vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tudíž nárok na výhodu vyplývající z režimu DEPB.
f) Výpočet výše subvence
(52)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody u příjemce, která byla zjištěna za období přezkumného šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhoda je poskytnuta příjemci v okamžiku vývozní transakce podle tohoto programu. V tomto okamžiku se indická vláda musí vzdát cla, což představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení.
(53)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti je považováno za vhodné stanovit, že výhoda vyplývající z režimu DEPB odpovídá výši úvěrů získaných ze všech vývozních transakcí provedených podle tohoto režimu v období přezkumného šetření.
(54)
V případě, že byla podána oprávněná žádost, byly podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence odečteny z takto zjištěných úvěrů a výsledná částka byla použita jako čitatel pro výpočet výše subvence.
(55)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat v průběhu období přezkumného šetření jako příslušný jmenovatel, neboť subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(56)
Na základě výše uvedených skutečností činí sazba subvence pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce zjištěná v souvislosti s tímto režimem během období přezkumného šetření 6,9 %.
3.4 Režim Export Promotion Capital Goods („EPCG“)
a) Právní základ
(57)
Podrobný popis režimu EPCGS je uveden v kapitole 5 FTP 04-09 a FTP 09-14 a v kapitole 5 příruček HOP I 04-09 a HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(58)
Pro tento režim jsou způsobilí vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Praktické provádění
(59)
Pod podmínkou vývozní povinnosti je společnosti dovoleno dovážet investiční majetek (nový i použitý investiční majetek až 10 let starý) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem vydává indická vláda po požádání a zaplacení poplatku licenci EPCG. Tento režim zajišťuje sníženou sazbu dovozního cla ve výši 5 % použitelnou na veškerý investiční majetek dovezený v rámci tohoto režimu. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezený investiční majetek využit k výrobě určitého množství zboží na vývoz v průběhu určitého období. Podle FTP 09-14 může být investiční majetek dovážen v rámci EPCG při sazbě v nulové výši, avšak v takovém případě je lhůta pro splnění vývozní povinnosti kratší.
(60)
Držitel licence EPCG může také pořídit investiční majetek z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce investičního majetku využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu tohoto investičního majetku. Případně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého vývozu pro dodávky investičního majetku držiteli licence EPCG.
(61)
Bylo zjištěno, že oba spolupracující vyvážející výrobci tento režim během období přezkumného šetření využívali.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(62)
Po poskytnutí informací zpochybnila indická vláda napadnutelnost EPCG. Zejména tvrdila, že subvence v rámci režimu EPCG týkající se nákupu investičního majetku, u nějž byla vývozní povinnost splněna již před začátkem období přezkumného šetření, by již neměla být považována za závislou na vývozní výkonnosti. Jeden vyvážející výrobce, u nějž bylo zjištěno, že využil subvence v rámci režimu EPCG, tvrdil, že k těmto subvencím se nemělo přihlížet, jelikož nebyly použity k nákupu investičního majetku použitého k výrobě dotčeného výrobku.
e) Závěry k režimu EPCG
(63)
Režim EPCG poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť tato úleva snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto poskytuje snížení cla vývozci výhodu, protože ušetřením cla při dovozu se zvyšuje likvidita společnosti.
(64)
Tvrzení, že subvence v rámci režimu EPCG týkající se nákupu investičního majetku, u nějž byla vývozní povinnost splněna již před začátkem období přezkumného šetření, by již neměla být považována za závislou na vývozní výkonnosti, bylo třeba odmítnout. Nezpochybňuje se, že režim EPCG právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence EPCG nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Doba, kdy byla vývozní povinnost skutečně splněna, je v tomto ohledu irelevantní. Pokud jde o otázku, zda byl investiční majetek použit k výrobě dotčeného výrobku či nikoli, podle kapitoly 5.2 FTP 09-14 je v rámci režimu EPCG povoleno dovážet investiční majetek pro předvýrobní, výrobní a povýrobní činnosti (včetně výrobků ve zcela rozebraném stavu (CKD)/v polosmontované formě (SKD) a počítačového softwaru). Proto je zřejmé, že i na zboží, které nebylo použito k výrobě dotčeného výrobku, se mohou vztahovat výhody z režimu EPCG. Kromě toho bylo zjištěno, že vývozní povinnost v rámci režimu EPCG byla splněna s použitím vývozu dotčeného výrobku. Toto tvrzení se tedy zamítá.
(65)
Režim EPCG nelze považovat za povolený režim vracení cla nebo režim vracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Investiční majetek není zahrnut do působnosti takových povolených systémů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebován ve výrobě výrobků určených na vývoz.
f) Výpočet výše subvence
(66)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dováženého investičního majetku na dobu odpovídající běžné době amortizace takového investičního majetku v dotčeném výrobním odvětví. K této částce byl připočten úrok, aby byla zohledněna úplná hodnota výhody v čase. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba pro úvěry v místní měně v Indii během období přezkumného šetření.
(67)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat během období přezkumného šetření jako příslušný jmenovatel, neboť subvence závisí na vývozní výkonnosti.
(68)
Sazba subvence pro spolupracující vyvážející výrobce zjištěná v souvislosti s tímto režimem během období přezkumného šetření činí 0,1 %-0,5 %.
3.5 Režim Focus Market Scheme („FMS“)
a) Právní základ
(69)
Podrobný popis režimu FMS je uveden v odstavcích 3.9.1 až 3.9.2.2 FTP 04-09 a v odstavcích 3.14.1 až 3.14.3 FTP 09-14 a v odstavcích 3.20 až 3.20.3 HOP I 04-09 a v odstavcích 3.8 až 3.8.2 HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(70)
Pro tento režim je způsobilý kterýkoli vyvážející výrobce nebo vyvážející obchodník.
c) Praktické provádění
(71)
Vývoz všech výrobků v rámci tohoto režimu do zemí uvedených v dodatku 37 C) HOP I 04-09 a HOP I 09-14 má nárok na úvěry na clo rovnající se 2,5 % hodnoty FOB výrobků vyvezených v rámci tohoto programu. Na určitý typ vývozních činností, např. na vývoz dováženého či překládaného zboží, domnělý vývoz, vývoz služeb a vývozní obrat jednotek působících v rámci zvláštních ekonomických zón/jednotek orientovaných na vývoz, se tento program nevztahuje. Nevztahuje se ani na určité typy výrobků, např. na diamanty, vzácné kovy, rudy, obilí, cukr a ropné produkty.
(72)
Úvěry na clo v rámci FMS jsou volně převoditelné a platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání příslušného osvědčení o nároku na úvěr. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně investičního majetku.
(73)
Osvědčení o nároku na úvěr se vydává v přístavu, ze kterého se vývoz realizuje, po uskutečnění vývozu nebo po odeslání zboží. Pokud žadatel předloží orgánům kopie všech příslušných vývozních dokumentů (např. příkazu k vývozu, faktur, přepravních dokladů, potvrzení banky o uskutečnění vývozu), nemůže indická vláda poskytnutí úvěrů na clo nikterak ovlivnit.
d) Připomínky po poskytnutí informací
(74)
Po poskytnutí informací indická vláda tvrdila, že dokud osvědčení o nároku na úvěr není prodáno na trhu, nepředstavuje pro příjemce žádný prospěch, a proto není napadnutelné. Tvrdila, že úvěry na clo v rámci FMS nejsou napadnutelné, pokud jsou použity pro platbu cla za dovezené zboží, které se použije jako vstup pro výrobu zboží určeného na vývoz. Spolupracující vyvážející výrobce, který využil výhod v rámci FMS, tvrdil, že tento režim se z geografického hlediska týká pouze jiných zemí, a proto jej Unie nemůže napadnout.
e) Závěry k režimu FMS
(75)
FMS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci FMS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit k vyrovnání dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Kromě toho bez ohledu na to, zda se osvědčení o nároku na úvěr použije k vyrovnání dovozního cla, nebo je prodáno na trhu, úvěr na clo v rámci FMS poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(76)
Kromě toho FMS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Skutečnost, že se FMS nevztahuje na země Unie, není v rozporu ani s praktickým prováděním tohoto režimu, ani se způsobem, jakým jsou využívány výhody FMS, jak je uvedeno v 72. až 74. bodě odůvodnění. Toto tvrzení tedy bylo nutné odmítnout.
(77)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitému vstupnímu materiálu. Neexistuje systém nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu výrobku určeného na vývoz, nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Vývozce má nárok na výhody FMS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce jednoduše vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají nárok na výhodu z FMS. Kromě toho může vývozce využít úvěry na clo v rámci FMS k dovozu investičního majetku, ačkoliv investiční majetek nespadá do působnosti povolených systémů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě vyvážených výrobků.
f) Výpočet výše subvence
(78)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem, který tento program využívá, na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat během období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(79)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento režim během období přezkumného šetření u spolupracujícího vyvážejícího výrobce, který tento program využívá, činí 0,1 %.
3.6 Povolení bezcelního dovozu
(80)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že spolupracující indičtí výrobci v průběhu období přezkumného šetření režim povolení bezcelního dovozu nevyužívali. Proto nebylo nutné tento režim v rámci tohoto šetření dále analyzovat.
3.7 Program jednotek orientovaných na vývoz/program vývozních zpracovatelských zón/program zvláštních ekonomických zón
(81)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že spolupracující indičtí výrobci v průběhu období přezkumného šetření tyto programy nevyužívali. Proto nebylo nutné tyto programy v rámci tohoto šetření dále analyzovat.
3.8 Program vývozních úvěrů („PVÚ“)
a) Právní základ
(82)
Podrobnosti tohoto programu jsou uvedeny v rámcovém oběžníku DBOD č. DIR.(Exp). BC 07/04.02.02/2009-10 (vývozní úvěr v cizí měně a rupiích a služby pro vývozce) ICB, který je určen všem komerčním bankám v Indii.
b) Způsobilost
(83)
Pro tento program jsou způsobilí vyrábějící vývozci a obchodující vývozci.
c) Praktické provádění
(84)
Podle tohoto programu nastavuje ICB povinně maximální úrokové sazby použitelné pro vývozní úvěry, jak v indických rupiích, tak v cizí měně, které mohou komerční banky účtovat vývozci. PVÚ se skládá ze dvou podprogramů, programu vývozních úvěrů před odesláním („balicí úvěr“), který pokrývá úvěry poskytované vývozci na financování nákupu, zpracování, výroby, balení a/nebo odeslání zboží před vývozem, a program vývozních úvěrů po odeslání, který zajišťuje provozní úvěry za účelem financování vývozních pohledávek. ICB také vydává bankám pokyny, aby poskytly určitou částku svého čistého bankovního úvěru ve prospěch financování vývozu.
(85)
Na základě rámcového oběžníku ICB mohou vývozci obdržet vývozní úvěry za preferenční úrokové sazby ve srovnání s úrokovými sazbami běžných komerčních úvěrů (hotovostní úvěry), které jsou stanoveny čistě za tržních podmínek. Rozdíl v sazbách se může pro společnosti s dobrým úvěrovým hodnocením snížit. Společnosti s vysokým hodnocením mohou ve skutečnosti získat vývozní úvěry a hotovostní úvěry za stejných podmínek.
d) Závěry k programu PVÚ
(86)
Preferenční úrokové sazby úvěru PVÚ stanovené rámcovým oběžníkem ICB uvedeným v 85. bodě odůvodnění mohou snížit úrokové náklady vývozce ve srovnání s úrokovými náklady stanovenými čistě tržními podmínkami a poskytují v tomto případě takovému vývozci výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Financování vývozu není samo o sobě bezpečnější než tuzemské financování. Obvykle je ve skutečnosti vnímáno jako rizikovější a rozsah požadovaných záruk pro určitý úvěr bez ohledu na předmět financování je čistě komerčním rozhodnutím dané komerční banky. Rozdíly v sazbách s ohledem na různé banky jsou výsledkem metodiky ICB spočívající ve stanovení maximální úvěrové sazby pro každou komerční banku individuálně. Kromě toho by komerční banky nemusely poskytovat půjčovatelům vývozního financování výhodnější úrokové sazby pro vývozní úvěry v cizí měně.
(87)
Bez ohledu na skutečnost, že jsou preferenční úvěry v rámci programu vývozních úvěrů poskytovány komerčními bankami, je tato výhoda finančním příspěvkem vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení. V této souvislosti je třeba poznamenat, že ani čl. 3 odst. 1 písm. a) bod iv) základního nařízení, ani DSVO nevyžaduje pro zjištění subvence výdej veřejných finančních prostředků, např. odškodnění komerčních bank ze strany indické vlády, ale pouze pokyn vlády vykonávat funkce uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodech i), ii) nebo iii) základního nařízení. ICB je veřejnoprávním subjektem, a spadá tedy pod definici „vláda“, jak je uvedeno v čl. 2 písm. b) základního nařízení. Je to subjekt ve 100 % vlastnictví státu, realizuje cíle veřejné politiky, např. měnovou politiku, a její vedení je jmenováno indickou vládou. ICB dává pokyny soukromým subjektům ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu vi) druhé odrážky základního nařízení, protože komerční banky jsou vázány uvedenými podmínkami, mimo jiné maximálními stropy úrokových sazeb pro úroky z vývozních úvěrů stanovenými v rámcovém oběžníku ICB a ustanoveními ICB, že komerční banky musí poskytnout určitou částku svých čistých bankovních úvěrů ve prospěch financování vývozu. Tato povinnost zavazuje komerční banky k tomu, aby vykonávaly funkce zmíněné v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodě i) základního nařízení, v tomto případě poskytovaly půjčky ve formě preferenčního financování vývozu. Takový přímý převod peněžních prostředků ve formě půjček za určitých podmínek by jinak byl svěřen vládě a výkon této funkce se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iv) základního nařízení. Tato subvence je považována za specifickou a napadnutelnou, protože preferenční úrokové sazby jsou k dispozici pouze ve vztahu k financování vývozních transakcí, a proto jsou závislé na vývozní výkonnosti podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(88)
Výše subvence byla vypočtena na základě rozdílu mezi úrokem placeným za vývozní úvěry využité během období přezkumného šetření a úrokovou sazbou, která by byla splatná za běžné komerční úvěry využité jediným spolupracujícím vyvážejícím výrobcem, který tento program využívá. Tato výše subvence (čitatel) byla přepočtena na celkový vývozní obrat během období přezkumného šetření (jmenovatel) v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení, neboť subvence je závislá na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(89)
Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program během období přezkumného šetření u spolupracujícího vyvážejícího výrobce, který tento program využívá, byla zanedbatelná.
3.9 Režim osvobození od daně z příjmu
(90)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že spolupracující indičtí výrobci během období přezkumného šetření režim osvobození od daně z příjmu nevyužívali. Proto nebylo nutné tento režim v rámci tohoto šetření dále analyzovat.
3.10 Program státu Paňdžáb týkající se průmyslových pobídek
(91)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že spolupracující indičtí výrobci v průběhu období přezkumného šetření program státu Paňdžáb týkající se průmyslových pobídek nevyužívali. Proto nebylo nutné tento program v rámci tohoto šetření dále analyzovat.
3.11 Program státu Gudžarát týkající se průmyslových pobídek
(92)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že spolupracující indičtí výrobci v průběhu období přezkumného šetření program státu Gudžarát týkající se průmyslových pobídek nevyužívali. Proto nebylo nutné tento program v rámci tohoto šetření dále analyzovat.
3.12 Výše napadnutelných subvencí
(93)
Výše napadnutelných subvencí určená v souladu s ustanoveními základního nařízení vyjádřená valoricky se u šetřených vyvážejících výrobců pohybovala v rozmezí 7,5 % až 12,4 %. Tato výše subvencí je vyšší než nepatrná podle čl. 14 odst. 5 základního nařízení.
(94)
Má se tudíž za to, že podle článku 18 základního nařízení byly v období přezkumného šetření nadále poskytovány subvence.
3.13 Závěry ohledně pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování
(95)
V souladu s čl. 18 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda je pravděpodobné, že subvence přetrvají nebo se obnoví, pokud stávající opatření pozbudou platnosti.
(96)
V této souvislosti je třeba připomenout, že spolupracovali pouze dva známí vyvážející výrobci dotčeného výrobku. Na základě dostupných statistických informací Indie a Unie nelze stanovit podíl těchto vývozců na celkovém prodeji indických vyvážejících výrobců dotčeného výrobku v Unii. Uvedené statistické údaje však naznačují, že existují další výrobci, kteří možná prodávají dotčený výrobek do Unie.
(97)
Bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření spolupracující vyvážející výrobci nadále získávali výhody z napadnutelného subvencování ze strany indické vlády. Výše analyzované subvenční režimy poskytují opakované výhody a nic nenasvědčuje tomu, že by tyto režimy měly být v dohledné budoucnosti ukončeny nebo upraveny nebo že by spolupracující vyvážející výrobci přestali čerpat výhody v rámci těchto režimů.
(98)
Nejsou k dispozici žádné informace, které by naznačovaly, že ostatní vyvážející výrobci dále nevyužívají výše analyzované subvenční režimy. Byl proto učiněn závěr, že subvencování na úrovni celé země pokračuje.
(99)
Vzhledem k výše uvedeným zjištěním byl učiněn závěr, že subvencování pokračovalo i v období přezkumného šetření a že je pravděpodobné, že bude pokračovat i v budoucnu.
4. VÝROBA V UNII
(100)
Během období přezkumného šetření vyráběli obdobný výrobek v Unii tito výrobci v Unii: Sandoz, DSM, Deretil, ACS Dobfar SpA a Antibioticos S.A. Žadatelé požadovali přezkum platných antisubvenčních opatření před pozbytím platnosti. K zjištění celkové výroby v Unii byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobců v Unii, včetně informací uvedených v žádosti a údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a poté. Na tomto základě činila odhadovaná celková výroba v Unii během období přezkumného šetření 7 093 tun.
(101)
Výrobci v Unii představující celkovou výrobu v Unii proto představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení, a jsou proto dále označováni jako „výrobní odvětví Unie“. Jelikož obdobný výrobek vyráběný třemi výrobci v Unii, kteří poskytli odpovědi na dotazník během období přezkumného šetření, představuje až 95 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii, považují se údaje o těchto výrobcích za reprezentativní pro celé výrobní odvětví Unie.
5. SITUACE NA TRHU UNIE
5.1 Předběžná poznámka
(102)
Za účelem analýzy objemu dovozu a cenových trendů byly použity statistiky Eurostatu pro kódy TARIC 2941101010, 2941102010 a 2941900030 za rok 2007 a 2008 a kódy TARIC 2941100010 a 2941900030 za rok 2009 a dále, platné během posuzovaného období.
(103)
S přihlédnutím k počtu výrobců v Unii a ke skutečnosti, že jeden výrobce v Unii vyráběl obdobný výrobek na základě dohody o poplatcích s jiným výrobcem, jsou informace o výrobním odvětví Unie v případě nutnosti uvedeny pouze ve formě indexů nebo rozpětí, aby byla chráněna důvěrnost údajů.
5.2 Spotřeba na trhu Unie
(104)
Výrobní odvětví Unie prodává obdobný výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a ten je dále prodáván/převáděn společnostem ve spojení pro další následné zpracování.
(105)
Prodeje nezávislým subjektům byly považovány za „volný trh“. Prodeje/převody subjektům ve spojení byly považovány za „vlastní spotřebu“.
(106)
Při výpočtu zřejmé spotřeby dotčeného výrobku a obdobného výrobku v Unii Komise sečetla:
-
objem celkového dovozu šetřeného výrobku do Unie podle údajů Eurostatu,
-
objem prodeje obdobného výrobku v Unii vyráběného výrobním odvětvím Unie,
-
objem vlastní spotřeby obdobného výrobku ve výrobním odvětví Unie a
-
odhadovaný objem prodeje obdobného výrobku v Unii jinými známými výrobci v Unii.
(107)
Je třeba uvést, že aby se zabránilo dvojímu započtení objemů prodeje, byly z tohoto výpočtu vyloučeny prodeje, ke kterým došlo na základě dohody o poplatcích mezi dvěma výrobci v Unii.
(108)
Na základě výše uvedených skutečností se spotřeba dotčeného výrobku a obdobného výrobku v Unii během posuzovaného období postupně zvýšila o 28 %.
Spotřeba (v tunách)
2007
2008
2009
OPŠ
Dotčený výrobek a obdobný výrobek
6 601
7 021
7 783
8 423
Index
100
106
118
128
5.3 Dovoz z Indie
5.3.1 Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z Indie
Dovoz (v tunách)
2007
2008
2009
OPŠ
Dovoz dotčeného výrobku pro volný oběh
32,6
16,1
1,9
1,4
Index
100
49
6
4
Dovoz dotčeného výrobku v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku
45,5
3,7
15,5
14,5
Index
100
8
34
32
(109)
Podle údajů Eurostatu se objem dovozu dotčeného výrobku z Indie pro volný oběh v posuzovaném období snížil o 96 %. K významnému snížení o 51 procentních bodů došlo v roce 2008 a následovalo další snížení o 43 procentních bodů v roce 2009 a o dva procentní body v období přezkumného šetření.
(110)
Mírně odlišný trend bylo možné pozorovat u dovozu v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku, který je osvobozen od vyrovnávacího cla a základního cla. Po počátečním poklesu v letech 2007 až 2008 o 92 % vzrostl objem dovozu v roce 2009 a v období přezkumného šetření zůstal relativně stabilní.
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2007
2008
2009
OPŠ
Dovoz dotčeného výrobku pro volný oběh
25 863
28 934
34 758
19 200
Index
100
112
134
74
Dovoz dotčeného výrobku v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku
35 616
37 443
30 894
30 044
Index
100
105
87
84
(111)
Průměrná dovozní cena dotčeného výrobku z Indie pro volný oběh vzrostla v letech 2007 až 2009 o 34 %, poté v období přezkumného šetření prudce poklesla a dosáhla úrovně o 26 % nižší než v roce 2007. Rovněž ceny dovozu v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku měly sestupný trend a poklesly v posuzovaném období o 16 %. Rozdílné cenové trendy mezi těmito dvěma režimy lze vysvětlit odlišným typem dotčeného výrobku, který byl hlavně dovážen, tj. cefalexin, který je ve srovnání s ostatními typy dražší.
Podíl dovozu z Indie na trhu
2007
2008
2009
OPŠ
Dovoz dotčeného výrobku pro volný oběh
0,5 %
0,2 %
0,0 %
0,0 %
Index
100
46
5
3
Dovoz dotčeného výrobku v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku
0,7 %
0,1 %
0,2 %
0,2 %
Index
100
8
29
25
(112)
Podíl dovozu z Indie pro volný oběh na trhu nebo dovozu v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku byl v posuzovaném období velmi malý a v obou případech se ještě snížil.
(113)
Jeden výrobce v Unii uvedl, že odhad indického dovozu na základě údajů z Eurostatu byl proveden chybně, jelikož indické vývozní statistiky vykazují větší objem vývozu, než je objem uváděný Eurostatem. V této souvislosti je třeba poznamenat, že běžnou praxí Komise je používat Eurostat jako základ pro statistiky dovozu. Dále je nutné uvést, že indické vývozní statistiky neudávají konečné místo určení vývozu ani skutečnost, zda se vývoz skutečně dostal do Unie. Toto tvrzení tedy bylo nutné odmítnout.
5.3.2 Cenové podbízení
(114)
Vzhledem k extrémně malému objemu dovozu z Indie, který byl uváděn do volného oběhu na trh Unie, nelze vyvodit žádný smysluplný závěr ohledně cenového podbízení. Pokud jde o dovoz v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku, zjištěné rozpětí cenového podbízení bylo negativní. Objem tohoto dovozu však činil méně než deset tun a týkal se pouze jednoho typu výrobku (cefalexin), který je zároveň nejdražším a nejméně zastoupeným typem výrobku na trhu. Proto byl vyvozen závěr, že transakční údaje týkající se dovozu v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku nejsou reprezentativní pro účely rozumného výpočtu cenového podbízení a nejsou vhodné pro další analýzu.
(115)
Jeden výrobce v Unii uvedl, že oddělená analýza těchto dvou kategorií dovozu, tj. dovozu pro volný oběh a dovozu v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku, nebyla v souladu s přístupem použitým během předchozího přezkumného šetření, a proto byla v rozporu s běžnou praxí Komise.
(116)
K tomu je třeba poznamenat, že podle závěru ve 115. bodě odůvodnění nebyla množství dovezená jak v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku, tak pro volný oběh dostatečná k tomu, aby bylo možné vyvodit smysluplný závěr. Vzhledem k malému množství celkového objemu se tento závěr použije obdobně i na uvedený objem.
5.4 Dovoz z jiných třetích zemí
Dovoz z třetích zemí
2007
2008
2009
OPŠ
Objem (v tunách)
Singapur
1 557,7
1 448,2
2 030,5
2 425,3
Index
100
93
130
156
Čína
487,6
622,5
1 176,9
1 234,7
Index
100
128
241
253
Omán
373,4
438,5
301,7
287,9
Index
100
117
81
77
Ostatní třetí země
67,8
327,5
74,2
73,2
Index
100
483
109
108
Celkem
2 486,5
2 836,7
3 583,3
4 021,1
Index
100
114
144
162
(117)
Dovoz přezkoumávaného výrobku z jiných zemí než z Indie vzrostl během posuzovaného období o 62 % a jeho podíl na trhu se zvýšil o více než 10 procentních bodů z 37,6 % na 47,7 %, což se shodovalo se zvýšenou spotřebou na trhu Unie. Mezi dovážejícími zeměmi jsou největšími dodavateli na trhu Unie Singapur, Čína a Omán.
Průměrná dovozní cena za tunu (v EUR)
2007
2008
2009
OPŠ
Singapur
44 218
36 590
27 007
22 485
Index
100
83
61
51
Čína
29 515
26 622
21 224
20 683
Index
100
90
72
70
Omán
29 875
27 665
23 440
22 597
Index
100
93
78
76
Ostatní třetí země
38 324
35 987
45 628
46 938
Index
100
94
119
122
Celkem
39 020
32 953
25 193
22 385
Index
100
84
65
57
(118)
Průměrné dovozní ceny ze třetích zemí se v posuzovaném období výrazně snížily, a sice o 43 %. Přestože ceny hlavních vyvážejících zemí (Singapur, Čína a Omán) představovaly v období přezkumného šetření cenové podbízení vůči cenám Unie asi o 20 % pro každý výrobek a objem dovozu lze považovat za významný, tento dovoz za nízké ceny zjevně neměl vliv na ziskovost výrobního odvětví Unie.
(119)
Jeden výrobce v Unii tvrdil, že při analýze trendu průměrné dovozní ceny mělo být přihlédnuto k různým druhům výrobků. V této souvislosti je třeba poznamenat, že podle standardní praxe je nutné provádět analýzu mimo jiné cenových trendů na základě dotčeného výrobku bez ohledu na podíl každého druhu výrobku. Dále je třeba uvést, že v tomto případě nebyl vyvozen žádný závěr z trendu dovozních cen ze třetích zemí v posuzovaném období. Výše uvedené tvrzení bylo proto nutné odmítnout.
(120)
Všichni výrobci v Unii tvrdili, že mimo jiné u dovozu z Číny a Ománu se jedná o trihydrát amoxicilinu pro veterinární použití a že k tomu mělo být přihlédnuto při analýze výše uvedených cen. V této souvislosti je třeba poznamenat, že pod výrobek, který je předmětem přezkumu, spadají antibiotika pro lidskou i veterinární spotřebu. Kromě toho informace poskytnuté na podporu tohoto tvrzení nebyly podložené. Výše uvedené tvrzení bylo proto nutné odmítnout.
(121)
Jeden výrobce v Unii zpochybnil základ použitý pro srovnání cen trihydrátu amoxicilinu a trihydrátu ampicilinu v období přezkumného šetření vzhledem k tomu, že údaje z Eurostatu nerozlišují mezi těmito dvěma druhy. Jelikož bylo v této souvislosti zjištěno, že ceny výrobního odvětví Unie u těchto dvou druhů výrobků jsou podobné, bylo přiměřené provést souhrnné srovnání cen.
(122)
Pokud jde o dovoz ze Singapuru, všichni výrobci v Unii tvrdili, že k němu docházelo za transferové ceny mezi stranami ve spojení. Za těchto okolností by zahrnutí tohoto dovozu narušilo průměrné ceny dovozu z jiných třetích zemí. Je třeba poznamenat, že kdyby byl tento dovoz vyňat ze srovnání cen, výše uvedené zjištění ohledně rozpětí cenového podbízení by se nijak významně nezměnilo a závěr v tom smyslu, že tento dovoz za nízké ceny neměl vliv na ziskovost výrobního odvětví Unie, by zůstal platný.
5.5 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(123)
U následujících ekonomických ukazatelů vztahujících se k výrobnímu odvětví Unie bylo zjištěno, že smysluplná analýza a hodnocení se musí zaměřit na situaci na volném trhu: objem prodeje a prodejní ceny na trhu Unie, podíl na trhu a ziskovost. Pokud to bylo možné a odůvodněné, byly tyto zjištěné údaje následně porovnány s údaji pro závislý trh, aby se získal celý obrázek situace ve výrobním odvětví Unie.
(124)
U ostatních ekonomických ukazatelů bylo však na základě šetření zjištěno, že mohly být smysluplně zkoumány jedině vztažením k celé činnosti. Ve skutečnosti výroba (jak u závislého, tak u volného trhu), kapacita, využití kapacity, zásoby, investice, zaměstnanost, produktivita, mzdy a schopnost opatřit si kapitál závisejí na celé činnosti, ať už je výroba závislá nebo prodávaná na volném trhu.
(125)
Po obdržení připomínek od jednoho výrobce v Unii po poskytnutí konečných skutečností a úvah, na jejichž základě bylo navrženo zastavit šetření, byly některé ekonomické ukazatele v následujících bodech odůvodnění opraveny. Tyto změny nebyly takové povahy, aby se změnil závěr ohledně situace výrobního odvětví Unie.
5.5.1 Výroba, kapacita a využití kapacity
2007
2008
2009
OPŠ
Index kapacity
100
100
104
107
Index výroby
100
95
96
98
Index využití kapacity
100
95
92
91
(126)
Výrobní kapacita výrobního odvětví Unie byla v letech 2007 až 2008 stabilní a poté se zvýšila o 4 % v letech 2008 až 2009 a o další tři procentní body v období přezkumného šetření.
(127)
Objem produkce však nesledoval tento nárůst, protože jeden výrobce v Unii měl nepředvídatelné technické problémy v roce 2008, kdy objem výroby poklesl o 5 % a do začátku období přezkumného šetření se postupně vyrovnal.
(128)
V důsledku tohoto nárůstu výrobní kapacity v kombinaci s lehkým poklesem výroby klesalo vytížení kapacity postupně během posuzovaného období a v období přezkumného šetření dosáhlo úrovně, která byla o 9 % nižší než v roce 2007.
5.5.2 Objem prodeje, prodejní cena, podíl na trhu
5.5.2.1
Prodej stranám v Unii, které nejsou ve spojení
2007
2008
2009
OPŠ
Index objemu
100
97
93
99
Index průměrné prodejní ceny
100
121
104
104
Index podílu na trhu
100
90
79
78
(129)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, byl v období přezkumného šetření o něco nižší než v roce 2007, v roce 2009 poklesl o 7 % a během období přezkumného šetření vzrostl o šest procentních bodů.
(130)
Průměrná prodejní cena výrobního odvětví Unie na trhu Unie v posuzovaném období vzrostla o 4 %. Ceny se nejprve prudce zvýšily o 21 % v roce 2008, poté v roce 2009 o 17 procentních bodů poklesly a během období přezkumného šetření zůstaly stabilní.
(131)
Jeden výrobce v Unii tvrdil, že dopad cen dovozu z Indie na výrobní odvětví Unie nebyl posouzen správně. V této souvislosti je nejprve třeba poznamenat, že nebylo zjištěno žádné cenové podbízení, jak je uvedeno ve 115. bodě odůvodnění. Kromě toho, jak je uvedeno v předcházejícím bodě odůvodnění, ceny výrobního odvětví Unie v posuzovaném období vzrostly o 4 %. Za těchto okolností se má za to, že dovoz z Indie neměl žádný nepříznivý dopad na situaci výrobního odvětví Unie.
(132)
Snížení objemu prodeje na trhu Unie stranám, které nejsou ve spojení, se odrazilo na podílu na trhu, který se ve srovnání s rokem 2007 během období přezkumného šetření o 22 procentních bodů snížil.
5.5.2.2
Závislý trh v Unii
2007
2008
2009
OPŠ
Index objemu
100
115
122
128
Index průměrných prodejních cen závislého prodeje
100
100
111
110
Index podílu na trhu
100
109
104
100
(133)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, se během posuzovaného období i přes vzrůstající poptávku snižoval, ale objem závislého prodeje vzrostl o 28 %.
(134)
Podíl závislého prodeje výrobního odvětví Unie na trhu se v roce 2008 zvýšil o 9 procentních bodů a poté se postupně snižoval až na úroveň z roku 2007.
5.5.2.3
Prodej stranám, které nejsou ve spojení, závislý prodej, vlastní spotřeba
2007
2008
2009
OPŠ
Index objemu
100
107
108
114
Index podílu na trhu
100
100
92
90
(135)
Podíl výrobního odvětví Unie jako celku na trhu byl vypočítán součtem objemu volného a závislého trhu v Unii. Přestože se tento objem během posuzovaného období zvýšil o 14 %, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se snížil o 10 procentních bodů, jelikož spotřeba na trhu během téhož období vzrostla o 28 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie nemělo z nárůstu spotřeby žádný prospěch.
5.5.3 Zásoby
Stav zásob
2007
2008
2009
OPŠ
Index objemu
100
74
63
46
(136)
Stav zásob se v době od roku 2007 do konce období přezkumného šetření snížil o 54 %, což lze vysvětlit zejména nárůstem závislé poptávky.
5.5.4 Ziskovost
5.5.4.1
Ziskovost na volném trhu
2007
2008
2009
OPŠ
Index
100
447
218
253
(137)
Ziskovost prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, na trhu Unie se během období přezkumného šetření výrazně zvýšila, a sice o 153 procentních bodů. Tento vývoj lze vysvětlit průměrným nárůstem cen o 2 % a snížením výrobních nákladů. Ve srovnání se ziskovým rozpětím, jehož bylo dosaženo během období přezkumného šetření v souvislosti s posledním šetřením před pozbytím platnosti, vzrostl zisk o více než 400 procentních bodů.
(138)
Je třeba uvést, že s výjimkou roku 2007 se úroveň ziskovosti výrobního odvětví Unie pohybovala v posuzovaném období nad cílovým ziskovým rozpětím stanoveným v předchozím přezkumném šetření před pozbytím platnosti, tj. 10 % (dále jen „cílový zisk“).
(139)
Dva výrobci v Unii tvrdili, že ziskovost nebyla posouzena správně, jelikož zisk, kterého dosáhli subdodavatelé, byl odečten od jejich nákladů. V této souvislosti je běžnou praxí odečítat zisk dosažený stranami ve spojení, které se podílejí na produkci surovin. Proto bylo nutné tento argument odmítnout.
5.5.4.2
Ziskovost závislého prodeje
2007
2008
2009
OPŠ
Index
100
55
153
151
(140)
Ziskovost závislého prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie se během období přezkumného šetření zvýšila, a sice o 51 %. Tento vývoj lze vysvětlit zejména průměrným nárůstem cen o 10 %. Jelikož je však tento trend založen na transferových cenách, nelze z výše uvedených skutečností vyvodit žádný smysluplný závěr.
5.5.5 Investice, návratnost investic, peněžní tok a schopnost získat kapitál
2007
2008
2009
OPŠ
Index investic
100
246
342
129
Index návratnosti investic
100
233
52
62
Index peněžního toku
100
236
83
107
(141)
Investice se během posuzovaného období zvýšily. Tyto investice souvisely s nárůstem výrobní kapacity s cílem pomoci závislému i volnému trhu.
(142)
Z šetření rovněž vyplynulo, že návratnost investic, tj. čistý zisk před zdaněním z prodeje výrobku vyjádřený jako procentní podíl čisté účetní hodnoty stálých aktiv přiřazených k tomuto výrobku, se v průběhu posuzovaného období snížila.
(143)
Peněžní tok se v posuzovaném období zvýšil o 7 %, jelikož pokles ziskovosti mohl být vyrovnán poklesem stavu zásob v druhé polovině posuzovaného období.
5.5.6 Zaměstnanost, produktivita a mzdy
2007
2008
2009
OPŠ
Index zaměstnanosti
100
106
111
109
Index produktivity
100
89
87
89
Index mezd
100
104
106
106
(144)
Zaměstnanost se během posuzovaného období zvýšila o 9 % v souladu s investicemi do výrobní kapacity, ale průměrné mzdy vzrostly pouze o 6 %. Produktivita se snížila celkem o 11 % v důsledku neočekávaných technických problémů, se kterými se potýkal jeden výrobce v Unii.
5.5.7 Výše napadnutelných subvencí a překonání účinků dřívějšího subvencování
(145)
Vzhledem k objemu subvencovaných dovozů z Indie nelze dopad stávající výše subvencí považovat za významný.
(146)
Situace výrobního odvětví Unie se od posledního přezkumného šetření a v posuzovaném období značně zlepšila. Proto lze učinit závěr, že výrobnímu odvětví Unie se podařilo plně překonat účinky dřívějšího subvencování.
5.6 Závěr o hospodářské situaci výrobního odvětví Unie
(147)
V době mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření byl objem subvencovaného dovozu dotčeného výrobku zanedbatelný. S výjimkou určitých ukazatelů újmy, jako je podíl na trhu, objem produkce a návratnost investic, se většina ukazatelů újmy, včetně ziskovosti (+ 153 %), prodejní ceny (+ 4 %), objemu prodeje (+ 14 %), zaměstnanosti (+ 10 %) a investic (+ 29 %), během posuzovaného období vyvíjela pozitivně. Úroveň ziskovosti dosažená na trhu Unie se s výjimkou roku 2007 pohybovala nad cílovým ziskovým rozpětím stanoveným v předchozím přezkumném šetření před pozbytím platnosti, tj. 10 %. Pozitivní trend, který vykazovala velká většina ukazatelů, je zejména důsledkem spolehlivosti výrobního odvětví Unie a dlouhodobých vztahů se zákazníky, které si v minulých letech vybudovalo, ale také úrovně cen, které dokázalo dosáhnout na trhu.
(148)
Jeden výrobce v Unii tvrdil, že při analýze cenových trendů a trendů v oblasti zisku by se mělo přihlížet k nedostatku surovin v letech 2007 a 2008. Tento nedostatek prý vedl k výjimečnému nárůstu cen a zisku v roce 2008 a do určité míry i v roce 2009. V této souvislosti je třeba uvést, že (jak je vidět v tabulkách 5.5.2.1 a 5.5.4.1) tato výjimečná úroveň cen a ziskovosti se týká pouze roku 2008. Úrovně ziskovosti, jichž bylo dosaženo v roce 2009 a v období přezkumného šetření, zjevně již nebyly ovlivněny nedostatkem surovin. Závěr uvedený ve 139. bodě odůvodnění v tom smyslu, že zisky během celého posuzovaného období se pohybovaly nad cílovým ziskem, tedy zůstává platný.
(149)
Pokud jde o závislé prodeje, možnost výrobního odvětví Unie prodávat část své výroby na závislé trhy zjistila vysokou míru využití kapacity a umožnila výrobnímu odvětví Unie rozmělnit fixní náklady a z hlediska nákladů tak zůstat konkurenceschopným.
(150)
Závěrem se vzhledem k příznivému vývoji ukazatelů týkajících se výrobního odvětví Unie usuzuje, že výrobnímu odvětví Unie během období přezkumného šetření nevznikla podstatná újma.
5.7 Účinek subvencovaného dovozu
(151)
Vzhledem k malému objemu dotčeného výrobku, který byl v posuzovaném období dovezen do Unie, neměl subvencovaný dovoz negativní vliv na výkonnost výrobního odvětví Unie. Jak již bylo uvedeno výše, byl učiněn závěr, že výrobnímu odvětví nebyla v období přezkumného šetření způsobena podstatná újma.
6. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
(152)
Je třeba připomenout, že výrobnímu odvětví Unie nebyla v posuzovaném období způsobena podstatná újma, jelikož většina ukazatelů újmy v této době vykazovala pozitivní trend. V souladu s čl. 18 odst. 2 základního nařízení bylo proto zkoumáno, zda existuje pravděpodobnost obnovení újmy, pokud stávající opatření pozbudou platnosti.
6.1 Volná kapacita v dotčené zemi
(153)
Šetření ukázalo, že využití kapacity u tří spolupracujících indických vyvážejících výrobců dosáhlo v období přezkumného šetření velmi vysoké míry. Proto se zdá, že volná kapacita, která by mohla být při neexistenci opatření směrována na trh Unie, je omezená.
(154)
Po poskytnutí informací tvrdili někteří výrobci v Unii, že volná kapacita v Indii je velká a že vytížení kapacity spolupracujících indických vyvážejících výrobců nebylo reprezentativní pro indické výrobní odvětví jako celek. Jeden výrobce v Unii dokonce tvrdil, že volná kapacita sedmi předních indických vývozců představuje objem vysoce převyšující spotřebu na volném trhu Unie.
(155)
V této souvislosti je nejprve třeba zdůraznit, že vytížení kapacity tří spolupracujících vyvážejících výrobců byl výpočet váženého průměru, který byl založený na ověřených údajích a týkal se konkrétně dotčeného výrobku. Kromě toho se u dotčených tří spolupracujících vyvážejících výrobců jedná o velké výrobce, kteří patří mezi sedm indických vývozců, které uvedený výrobce v Unii označuje za „přední“. Naopak údaje předložené výrobci v Unii týkající se volné kapacity těchto sedmi indických výrobců byly založeny zejména na „znalosti trhu“ a nemohly být podloženy žádnými spolehlivými konkrétními důkazy, přestože to bylo výslovně požadováno. K těmto informacím tedy nemohlo být přihlédnuto a bylo potvrzeno, že na základě ověřených údajů v dokumentaci je volná kapacita indických výrobců zjevně omezená.
6.2 Vývozní praktiky indických vyvážejících výrobců
(156)
Na základě údajů z indických oficiálních statistik bylo zjištěno, že ceny prodeje na vývoz na deset hlavních indických vývozních trhů byly v průměru asi o 20 % nižší než ceny prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie během období přezkumného šetření. Tyto indické vývozní ceny byly v souladu s cenami ostatních hlavních aktérů na trhu Unie, jak bylo uvedeno ve 119. bodě odůvodnění. Bylo zjištěno, že uvedený dovoz za nízké ceny z těchto jiných zemí během posuzovaného období neměl negativní účinky na výkonnost výrobního odvětví Unie. Za těchto okolností se dospělo k závěru, že pokud opatření pozbudou platnosti, indické vývozní ceny pravděpodobně nebudou mít nepříznivý vliv na výrobní odvětví Unie, jelikož mu již konkurují jiné vyvážející země, které mají tutéž cenovou politiku, aniž by utrpělo jakoukoli podstatnou újmu.
(157)
Dva výrobci v Unii také namítli, že pokud opatření pozbudou platnosti, indičtí výrobci přesměrují svůj vývoz, který v současnosti prodávají na jiných trzích, do Unie, jelikož trh Unie je atraktivní z hlediska cen. Nejprve je třeba poznamenat, že kdyby indičtí výrobci chtěli přesměrovat svůj vývoz do Unie, čelili by konkurenci ze strany jiných třetích zemí, které již do Unie vyvážejí významná množství. Kromě toho, jak je uvedeno ve 119. bodě odůvodnění, byl učiněn závěr, že dovoz ze třetích zemí za ceny podobné indickým vývozním cenám na jiných trzích neměl vliv na výkonnost výrobního odvětví Unie. Proto se má za to, že pokud vzroste objem indického vývozu do Unie za ceny podobné cenám na jiných vývozních trzích, neutrpí výrobní odvětví Unie žádnou podstatnou újmu.
(158)
Dva výrobci v Unii rovněž tvrdili, že skutečnost, že v USA platí zákaz dovozu pro některé indické výrobní závody produkující antibiotika, povede k přesměrování dalšího množství na trh Unie. V této souvislosti však nadále platí závěry uvedené v předešlém bodě odůvodnění týkající se možného přesměrování vývozu.
6.3 Závislý trh
(159)
Zatímco závislý trh tvořil v posuzovaném období 50-60 % volných a závislých trhů výrobního odvětví Unie, spotřeba na závislém trhu výrobního odvětví Unie v tomtéž období vzrostla o více než 20 %. S ohledem na charakter a velikost tohoto trhu se předpokládá, že pokud opatření pozbudou platnosti, nebude mít pravděpodobný nárůst indického vývozu vliv na závislý trh, a proto bude pro výrobní odvětví Unie nadále zajišťovat vysokou míru využití kapacity a úspor z rozsahu.
6.4 Závěr o pravděpodobnosti obnovení újmy
(160)
Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že pokud opatření pozbudou platnosti, subvencovaný dovoz z Indie pravděpodobně nezpůsobí výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu, jelikož většina ukazatelů újmy vykazovala v posuzovaném období pozitivní vývoj, a to i přes narůstající a nezanedbatelný dovoz z jiných zemí, jehož ceny byly podobné jako u indického vývozu do jiných zemí. Proto byl učiněn závěr, že pokud opatření pozbudou platnosti, obnovení podstatné újmy je nepravděpodobné.
7. ZÁJEM UNIE
(161)
Jeden výrobce v Unii tvrdil, že měla být provedena zkušební analýza zájmu Unie. Jelikož se však dospělo k závěru, že obnovení újmy není pravděpodobné, analýza zájmu Unie nemá žádný smysl. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
8. ZVLÁŠTNÍ MONITOROVÁNÍ
(162)
Vzhledem k závěrům ohledně pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování uvedeným ve 100. bodě odůvodnění a vzhledem k dopadu, který by mohlo mít na budoucí obchodní toky, bude Komise monitorovat objem dovozu dotčeného výrobku. Kdyby došlo k nějaké významné změně v tomto objemu, Komise zváží, zda je třeba přijmout opatření a případně jaké.
(163)
Monitorování se omezí na dobu dvou let po vyhlášení tohoto nařízení.
9. UKONČENÍ PLATNOSTI
(164)
Vzhledem k výsledkům tohoto přezkumného šetření se považuje za vhodné zrušit vyrovnávací clo na dovoz určitých širokospektrých antibiotik pocházejících z Indie.
(165)
Zúčastněné strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě Komise zamýšlí zastavit šetření, a bylo jim umožněno vyjádřit své připomínky. Předložené připomínky byly projednány v příslušných oddílech výše a nebyly takové povahy, aby změnily výše uvedené závěry,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přezkum před pozbytím platnosti vyrovnávacích opatření použitelných na dovoz určitých širokospektrých antibiotik, v současnosti kódů KN ex29411000 a ex29419000, pocházejících z Indie, který byl zahájen podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 597/2009, se ukončuje a platná opatření uložená na dovoz pocházející z Indie se zrušují.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. srpna 2011.
A TANÁCS 803/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2011. augusztus 4.)
az Indiából származó egyes széles spektrumú antibiotikumok behozatalára kivetett kiegyenlítő vám hatályon kívül helyezéséről, valamint az 597/2009/EK tanácsi rendelet 18. cikke (2) bekezdése alapján indított felülvizsgálatot követően az ezen behozatalokra vonatkozó eljárás megszüntetéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 18. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottságnak („Bizottság”) a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatára,
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
1.1. Hatályos intézkedések
(1)
2005 májusában, egy kombinált hatályvesztési és időközi felülvizsgálatot („kombinált felülvizsgálat”) követően a Tanács 713/2005/EK rendeletében (2) végleges kiegyenlítő vámot vetett ki a jelenleg az ex29411000 és az ex29419000 KN-kód alá tartozó, Indiából származó, nem kimért adagokban vagy kiskereskedelmi forgalmazásra alkalmas formában vagy csomagolásban forgalmazott, egyes széles spektrumú antibiotikumok, nevezetesen az amoxicillin-trihidrát, az ampicillin-trihidrát és a cefalexin (a továbbiakban: érintett termék) importjára. Az intézkedések formája egy 17,3-32 %-os ad valorem vám volt. Az eredeti intézkedéseket a 2164/98/EK rendelet (3) tartalmazza.
(2)
Részleges időközi felülvizsgálatot követően a Tanács az 1176/2008/EK rendelettel (4) módosította az egyik indiai exportőrre alkalmazandó kiegyenlítő vámot.
1.2. Hatályvesztési felülvizsgálat iránti kérelem
(3)
A hatályban lévő végleges intézkedések küszöbön álló hatályvesztéséről szóló értesítés közzétételét (5) követően a Bizottság két uniós gyártótól, a DSM és a Sandoz vállalatoktól („kérelmezők”) arra vonatkozó kérelmet kapott, hogy a 713/2005/EK tanácsi rendeletre vonatkozóan indítson az alaprendelet 18. cikke (2) bekezdése szerint hatályvesztési felülvizsgálatot; a DSM és a Sandoz egyes széles spektrumú antibiotikumok teljes uniós gyártásának jelentős részét, ez esetben több mint 50 %-át képviseli.
(4)
A kérelem alapja az volt, hogy az intézkedések lejárta valószínűleg a támogatás folytatódását vagy megismétlődését eredményezné, és így kárt okozna az uniós gazdasági ágazatnak.
(5)
A hatályvesztési felülvizsgálat megkezdése előtt a Bizottság - az alaprendelet 10. cikke (9) bekezdése és 22. cikke (1) bekezdése szerint - értesítette az indiai kormányt arról, hogy megfelelően alátámasztott felülvizsgálat iránti kérelmet kapott. A Bizottság konzultációkat kezdeményezett az indiai kormánnyal a kérelem tartalmával kapcsolatos helyzet tisztázása és kölcsönös megállapodás elfogadása céljából. Az indiai kormány csak meglehetősen későn válaszolt erre a felkérésre, ezért nem került sor az említett konzultációkra.
1.3. A hatályvesztési felülvizsgálat megindítása
(6)
Miután a Bizottság a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapította, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a hatályvesztési felülvizsgálat megindításához, 2010. május 12-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítéssel (6) („az eljárás megindításáról szóló értesítés”) bejelentette az alaprendelet 18. cikke szerinti hatályvesztési felülvizsgálat megindítását.
1.4. Vizsgálat
1.4.1. Vizsgálati időszak
(7)
A támogatás folytatódására vagy megismétlődésére vonatkozó vizsgálat a 2009. április 1-jétől2010. március 31-ig tartó időszakra (a továbbiakban: felülvizsgálati időszak) terjedt ki. A kár valószínű folytatódásának vagy megismétlődésének értékelése szempontjából releváns tendenciák vizsgálata a 2007. január 1-jétől a felülvizsgálati időszak végéig terjedő időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.
1.4.2. A vizsgálatban érintett felek
(8)
A hatályvesztési felülvizsgálat megindításáról a Bizottság hivatalosan tájékoztatta a kérelmezőket, más ismert uniós gyártókat, exportáló gyártókat és importőröket, upstream beszállítókat, azokat a felhasználókat, akikről ismert, hogy érintettek, valamint az indiai kormányt. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül írásban ismertessék álláspontjukat, vagy szóbeli meghallgatást kérjenek.
(9)
Minden olyan érdekelt fél meghallgatást nyert, aki azt kérte, és konkrét okokkal indokolni tudta, hogy miért szükséges a meghallgatása.
(10)
Tekintettel a kérelemben megnevezett, az érintett terméket előállító indiai exportáló gyártók nyilvánvalóan nagy számára, a Bizottság helyénvalónak látta az alaprendelet 27. cikkének megfelelően megvizsgálni, hogy szükség van-e mintavétel alkalmazására. A Bizottság - annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát - az alaprendelet 27. cikke szerint felkérte az említett feleket, hogy a felülvizsgálat megindítását követő 15 napon belül jelentkezzenek, és bocsássák rendelkezésére az eljárás megindításáról szóló értesítésben előírt információkat. A felkérésre csak három exportáló gyártó jelentkezett. Ezért nem került sor mintavételre.
(11)
A Bizottság kérdőívet küldött valamennyi ismert érintett félnek és azoknak, akik az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott határidőn belül jelentkeztek. Három uniós gyártótól, három exportáló gyártótól és az indiai kormánytól érkezett válasz. A többi gyártó nem válaszolt a kérdőívre és nem bocsátott rendelkezésre információt. A mintavételi eljárás során egyetlen importőr sem jelentkezett, és a vizsgálat folyamán a Bizottságnak más importőrök sem adtak információt vagy nevezték meg magukat.
(12)
Az egyik gyártó kérelmezte, hogy az uniós gazdasági ágazat helyzetértékelése során vegyék figyelembe az egy másik állítólagos uniós gyártó adatait is. Mivel az említett vállalatról bebizonyosodott, hogy a vizsgált terméknek nem gyártója, a kérelmet a Bizottság elutasította.
(13)
A Bizottság megkeresett és ellenőrzött minden olyan információt, amelyet szükségesnek vélt annak megállapításához, hogy valószínű-e a támogatás folytatódása vagy megismétlődése, és az uniós érdek ebből adódó kára. A következő érdekelt felek telephelyein került sor ellenőrző látogatásra:
a)
Uniós gyártók:
-
DSM Anti-Infectives B.V., Delft (Hollandia), amely a DSM Anti-Infectives Chemferm S.A., Santa Perpetua de Mogoda (Spanyolország) nevében is válaszolt a Bizottság kérdőívére. E két vállalat említése a továbbiakban közös néven, „DSM”-ként történik,
-
Deretil S.A. (korábban DSM Anti-Infectives Deretil S.A.), Almeria, Spanyolország, a továbbiakban: „Deretil”, valamint
-
Sandoz GmbH, Kundl (Ausztria), amely a Sandoz Industrial Products S.A., Barcelona (Spanyolország) nevében is válaszolt a Bizottság kérdőívére. E két vállalat említése a továbbiakban közös néven, „Sandoz”-ként történik;
b)
Indiai exportáló gyártók:
-
Exports Limited, Mumbai,
-
M/s Surya Pharmaceuticals Ltd., Chandigarh és Baddi, valamint
-
Ranbaxy Laboratories Limited, Gurgaon;
c)
Az indiai kormány:
-
Kereskedelmi Minisztérium, Új-Delhi.
2. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
(14)
Az e felülvizsgálat tárgyát képező termék azonos a 713/2005/EK tanácsi rendelet által érintett termékkel, azaz a jelenleg az ex29411000 és ex29419000 KN-kód alá tartozó, Indiából származó, nem kimért adagokban vagy kiskereskedelmi forgalmazásra alkalmas formában vagy csomagolásban forgalmazott amoxicillin-trihidráttal, ampicillin-trihidráttal és cefalexinnel (a továbbiakban: érintett termék).
(15)
Az előző felülvizsgálathoz hasonlóan a vizsgálat megerősítette, hogy az érintett termék és az exportáló gyártók által gyártott és a hazai indiai piacon értékesített termékek, valamint az uniós gyártók által az Unióban gyártott és értékesített termékek alapvető fizikai és műszaki jellemzői és felhasználása megegyezik, és ezért az alaprendelet 2. cikkének c) pontja értelmében hasonló terméknek minősülnek.
3. A TÁMOGATÁS FOLYTATÓDÁSÁNAK VAGY MEGISMÉTLŐDÉSÉNEK VALÓSZÍNŰSÉGE
3.1. Bevezetés
(16)
Ahogyan azt a (11) preambulumbekezdés is említi, három exportáló gyártó jelentkezett, és küldött választ a kérdőívre. A három közül azonban csak kettő tájékoztatott arról, hogy a felülvizsgálati időszak során az érintett terméket az Unióban értékesítette.
(17)
A felülvizsgálati kérelemben található információk és a Bizottság kérdőíveire adott válaszok alapján a következő - állítólagosan támogatásokkal járó - rendszerek megvizsgálására került sor:
Országos szintű támogatási formák:
a)
előzetes engedélyezési rendszer (Advance Authorisation Scheme, AAS);
b)
vámhitel-szabályozás (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS);
c)
beruházási javak exportösztönzési rendszere (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS);
d)
piacra összpontosító rendszer (Focus Market Scheme, FMS);
e)
vámmentes behozatal engedélyezésének rendszere (Duty Free Import Authorisation, DFIA);
f)
exportorientált egységek (Export Oriented Units, EOU)/exportfeldolgozó övezetek (Export Processing Zones, EPZ)/különleges gazdasági övezetek (Special Economic Zones, SEZ);
g)
exporthitelrendszer („ECS”); valamint
h)
jövedelemadó-mentességi rendszer (Income Tax Exemption Scheme, ITES).
Regionális rendszerek:
i)
a pandzsábi ipari ösztönző rendszer (Punjab Industrial Incentive Scheme); valamint
j)
a gudzsaráti ipari ösztönző rendszer (Gujarat Industrial Incentive Scheme).
(18)
A fenti a)-f) pontban megjelölt rendszerek az 1992. augusztus 7-én hatályba lépett, a külkereskedelemről (fejlesztés és szabályozás) szóló, 1992. évi (1992/22 sz.) törvényen („külkereskedelmi törvény”) alapulnak. A külkereskedelmi törvény feljogosítja az indiai kormányt, hogy közleményeket adjon ki az export- és az importpolitikával kapcsolatban. Ezek összefoglalása a „Foreign Trade Policy” (külkereskedelem-politika, „FTP”) dokumentumokban található, amelyeket a Kereskedelmi Minisztérium ötévente ad ki és rendszeresen frissít. A felülvizsgálati időszakra két FTP-dokumentum vonatkozik: az FTP 04-09 és az FTP 09-14. Az utóbbi 2009 augusztusában lépett hatályba. Az indiai kormány ezenfelül az FTP 04-09 és az FTP 09-14 dokumentumra irányadó eljárásokat is lefekteti egy „Handbook of Procedures, Volume I” (eljárási kézikönyv, I. kötet) című dokumentumban (a továbbiakban: HOP I 04-09, illetve HOP I 09-14). Az eljárási kézikönyvet szintén rendszeresen frissítik.
(19)
A g) pontban szereplő rendszer a banki tevékenységek szabályozásáról szóló, 1949. évi törvény 21. és 35A. szakaszán alapul, amely lehetővé teszi az Indiai Központi Bank (Reserve Bank of India, a továbbiakban: IKB) számára, hogy az exporthitelek területén utasításokat adjon a kereskedelmi bankoknak.
(20)
A h) pontban szereplő rendszer alapja a jövedelemadóról szóló 1961. évi törvény, amelyet az évente kibocsátott pénzügyi törvény módosít.
(21)
Az i) pontban szereplő rendszert Pandzsáb állam kormánya kezeli, és a pandzsábi kormány iparpolitikáján és iparösztönző jogszabályain alapul.
(22)
A j) pontban szereplő rendszert Gudzsarát állam kormánya kezeli, és a gudzsaráti iparösztönző politikán alapul.
3.2. Előzetes engedélyezési rendszer (Advance Authorisation Scheme, AAS)
a) Jogalap
(23)
A rendszer részletes leírását az FTP 04-09 és az FTP 09-14 4.1.1-4.1.14. bekezdése, valamint a HOP I 04-09 és a HOP I 09-14 4.1-4.30A. bekezdése tartalmazza.
b) Támogathatóság
(24)
Az előzetes engedélyezési rendszer hat alrendszerből áll, amelyeket a (25) preambulumbekezdés ismertet részletesen. Ezen alrendszerek többek között a jogosultak körének tekintetében különböznek egymástól. A gyártó exportőrök és a támogató gyártókhoz „kapcsolódó” kereskedő exportőrök az előzetes engedélyezési rendszer „tényleges export” és „éves igény” alrendszerére jogosultak. A végső exportőrt ellátó gyártó exportőrök az előzetes engedélyezési rendszer „köztes szállítások” alrendszerét vehetik igénybe. Az FTP 04-09 és az FTP 09-14 8.2. bekezdésében említett, „exportnak tekintett” kategóriákat ellátó fővállalkozók - mint például az exportorientált egységeket (EOU) ellátó beszállítók - az előzetes engedélyezési rendszer „exportnak tekintett művelet” alrendszerére jogosultak. A gyártó exportőrök közbenső beszállítói pedig az „exportnak tekintett műveletekre” vonatkozóan az ún. Advance Release Order (ARO) és a „fedezett belföldi akkreditív” alrendszerből részesülhetnek kedvezményekben.
c) Gyakorlati végrehajtás
(25)
Előzetes engedélyek a következőkre állíthatók ki:
i.
tényleges export (physical exports): Ez a legfőbb alrendszer. Az alapanyagok vámmentes behozatalát teszi lehetővé egy meghatározott exporttermék gyártásához. A „tényleges” jelző itt azt jelenti, hogy az exportterméknek el kell hagynia India területét. Az előzetes engedélyben rögzítésre kerül az importtámogatás és az exportkötelezettség, beleértve az exporttermék fajtáját is;
ii.
éves igény (annual requirement): Az ilyen előzetes engedély nem egy adott exporttermékre, hanem egy szélesebb termékcsoportra (például vegyi és kapcsolódó termékekre) vonatkozik. Az előzetes engedély jogosultja bármilyen alapanyagot vámmentesen hozhat be bármely, az adott termékcsoportba tartozó termék gyártásához, a korábbi exportteljesítménye alapján megállapított értékhatárig. Az adott termékcsoportba tartozó és az említett vámmentes anyag felhasználásával gyártott bármely terméket exportálhatja;
iii.
köztes szállítások (intermediate supplies): Ez az alrendszer abban az esetben alkalmazható, amikor két gyártó ugyanazt az exportterméket szeretné gyártani, és a gyártási folyamatot felosztják maguk között. A közbenső terméket előállító gyártó exportőr vámmentesen hozhat be alapanyagokat, és e célra igénybe veheti az előzetes engedélyezési rendszer „köztes szállítások” alrendszerét. A gyártást a végső exportőr fejezi be; a készterméket köteles exportálni;
iv.
exportnak tekintett műveletek (deemed exports): Ez az alrendszer lehetővé teszi a fővállalkozó számára, hogy az FTP 04-09 és az FTP 09-14 8.2. szakaszának b)-f), valamint g), i) és j) bekezdésében említett vevőkategóriák részére „exportnak tekintett művelet” során értékesített áruk előállításához szükséges alapanyagokat vámmentesen hozza be. Az indiai kormány meghatározása szerint az exportnak tekintett műveletek azok az ügyletek, amelyek során a szállított áruk nem hagyják el az országot. Sokféle szállítási kategória számít exportnak tekintett műveletnek, feltéve, ha az adott árut Indiában állítják elő; ilyen például az exportorientált egységekhez (EOU) vagy a különleges gazdasági övezetekben (SEZ) található vállalatokhoz történő szállítás.
v.
ARO: Az előzetes engedély jogosultja, aki a felhasználandó anyagokat közvetlen import helyett belföldi forrásokból kívánja beszerezni, ARO-megbízások ellenében is beszerezheti azokat. Ilyenkor az előzetes engedélyeket ARO-megbízásként érvényesítik, és a bennük meghatározott tételek szállításakor átruházzák azt a szállítóra. Az ARO-megbízások átruházása feljogosítja a belföldi szállítót az FTP 04-09 és az FTP 09-14 8.3. bekezdésében említett, exportnak tekintett műveletekre vonatkozó kedvezményekre (azaz az előzetes engedélyezési rendszer „köztes szállítások”, illetve „exportnak tekintett műveletek” alrendszerei igénybe vételére, az exportnak tekintett műveletekre nyújtandó export-visszatérítésre, valamint a végső jövedéki adó visszatérítésére). Az ARO-mechanizmus a szállítónak téríti vissza az adókat és a vámokat, nem pedig - vámvisszatérítés/vámvisszafizetés formájában - a végső exportőrnek. Az adók, illetve vámok visszatérítése belföldi alapanyagok és importált alapanyagok esetében egyaránt igénybe vehető;
vi.
fedezett belföldi akkreditív (back-to-back inland letter of credit): Ez az alrendszer szintén az előzetes engedély jogosultja részére történő belföldi szállításokra vonatkozik. Az előzetes engedély jogosultja kérheti valamely banktól belföldi akkreditív megnyitását belföldi szállító javára. Az előzetes engedélyt a bank a közvetlen behozatalra kizárólag a behozatal helyett belföldről beszerzett cikkek értéke és mennyisége tekintetében érvényteleníti. A belföldi szállító jogosult lesz az FTP 04-09 és az FTP 09-14 8.3. bekezdésében említett, az előrejelzés szerinti exportra vonatkozó kedvezményekre (azaz az előzetes engedélyezési rendszer „köztes szállítások”, illetve „exportnak tekintett műveletek” alrendszerei igénybe vételére, az exportnak tekintett műveletekre nyújtandó export-visszatérítésre, valamint a végső jövedéki adó visszatérítésére).
(26)
A felülvizsgálati időszak során az előzetes engedélyezési rendszer alapján a két együttműködő exportőr egyike kapott engedményeket. Az említett vállalat által igénybe vett alrendszer az i. pontban szereplő „tényleges export” volt. Ezért nem szükséges a többi, igénybe nem vett alrendszerek kiegyenlíthetőségét megállapítani.
(27)
Az importált alapanyagok nem ruházhatók át, és azokat az adott exporttermék előállításához kell felhasználni. Az exportkötelezettséget az előzetes engedély kibocsátását követő meghatározott időszakon belül kell teljesíteni. A kombinált felülvizsgálat óta ezt az időszakot 36 hónapra hosszabbították (24 hónap, kétszer hathónapos hosszabbítási lehetőséggel).
(28)
Az előzetes engedély jogosultjait jogszabály kötelezi arra, hogy - az indiai hatóságok által végzett ellenőrzésekhez - a vámmentesen importált, illetve belföldön beszerzett áruk tényleges fogyasztásáról („valósághű és megfelelő”) nyilvántartást vezessenek minden egyes előzetes engedélyre vonatkozóan, meghatározott formátumban (a HOP I 04-09 és a HOP I 09-14 4.26. és 4.30. bekezdése, valamint 23. függeléke). Ezt a nyilvántartást független okleveles könyvvizsgálónak, illetve kontrollernek (cost and works accountant) kell ellenőriznie, aki igazolást ad ki arról, hogy megtörtént az előírt nyilvántartások és vonatkozó dokumentumok vizsgálata, továbbá a 23. függelék alapján szolgáltatott információk minden tekintetben valósak és helytállóak.
(29)
Ami a felülvizsgálati időszakban igénybe vett „tényleges export” alrendszer alkalmazását illeti, az indiai kormány mind az importtámogatás, mind az exportkötelezettség mennyiségét és értékét rögzíti, és azokat az előzetes engedélyen feltünteti. Ezenfelül az import és az export lebonyolításakor a kapcsolódó műveleteket a kormány tisztviselőinek fel kell vezetniük az előzetes engedélyre. Az e rendszer keretében engedélyezett import mennyiségét az indiai kormány határozza meg egységes ráfordítási-kibocsátási normák alapján. A legtöbb termék esetében - így az érintett termékre vonatkozóan is - léteznek ilyen normák, amelyeket az indiai kormány bocsát ki. A kombinált felülvizsgálat óta a ráfordítási-kibocsátási normákat lefelé korrigálták, és a felülvizsgálati időszak alatt a fő nyersanyagra nézve - a terméktől és a szállítási útvonaltól függően - 2,3-16,1 %-kal alacsonyabbak voltak, mint a kombinált felülvizsgálat során.
(30)
A csökkentés ellenére az érintett terméktípusok egyike esetében megállapították, hogy a tényleges fogyasztás még mindig a ráfordítási-kibocsátási normák alatt van. Ezenfelül kiderült, hogy bár kötelező, a vállalat nem vezette a (28) preambulumbekezdésben említett, független könyvvizsgáló által ellenőrizhető fogyasztási nyilvántartást („23. függelék”). E követelmény megszegése ellenére a vállalat részesült az előzetes engedélyezési rendszer kedvezményeiből, amelyek ráadásul - tekintve a túlbecsültnek ítélt ráfordítási-kibocsátási normákat - magasabbak voltak a jogszabályi rendelkezések által előírtnál.
d) Észrevételek a nyilvánosságra hozatalt követően
(31)
Az indiai kormány és egy exportáló gyártó nyújtott be észrevételeket az előzetes engedélyezési rendszerről.
(32)
Az indiai kormány állítása szerint az előzetes engedélyezési rendszer engedélyezett vámkedvezményrendszerként vagy helyettesítő vámkedvezményrendszerként működik, amelyhez kapcsolódik egy, az alaprendelet I., II. és III. mellékletének rendelkezéseivel összhangban álló ellenőrző rendszer; ez a rendszer nyomon követi a vámmentesen importált alapanyagok és az azokból készült exporttermékek közötti kapcsolatot. Az indiai kormány ezenfelül nyomatékosította, hogy - az alaprendeletnek megfelelően - az importvámok elengedése vagy visszatérítése csak akkor kiegyenlíthető, ha annak mértéke meghaladja az exportált termék előállítása során felhasznált importált anyagokra kivetett importvámok mértékét. Az ellenőrző rendszert illetően megerősítették, hogy megfelelően működő rendszer áll fenn. Ezzel összefüggésben számos olyan ellenőrzési elemre hivatkoztak, amelyek az ellenőrzés végrehajtásához az indiai kormány számára rendelkezésre álltak, köztük a ráfordítási-kibocsátási normákra, az import- és exportokmányokon feltüntetett mennyiségi információkra és az import és az export teljesítése utáni visszatérítés-ellenőrzésre. Az indiai kormány felhívta a figyelmet arra is, hogy a rendszer előírja: fel nem használt anyag esetében kötelező a teljes vám kamattal együtt történő megfizetése.
(33)
Az előzetes engedélyezési rendszert uniós értékesítések kapcsán igénybe vevő exportáló gyártó nem tett észrevételeket a rendszernek az a)-c) szakaszban összefoglalt leírásával és gyakorlati megvalósításával kapcsolatban, a támogatási összeg kiszámításánál figyelembe vett számadatok közül azonban néhányat megkérdőjelezett. A számítás ellenőrzése nyomán kiderült, hogy nincs szükség kiigazításra; a kérdést az érintett vállalattal is tisztázták.
e) Következtetés
(34)
A behozatali vámok alóli mentesség az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül, azaz az indiai kormány olyan pénzügyi hozzájárulásának, amely a vizsgált exportőrt előnyben részesítette.
(35)
Ezenfelül a „tényleges export” alrendszer jogilag egyértelműen az exportteljesítményen alapul, és ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése első albekezdésének a) pontja alapján egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendő. Exportkötelezettség vállalása nélkül a vállalatok nem juthatnak kedvezményekhez e rendszer keretében.
(36)
A hatályvesztési felülvizsgálat ezért megerősítette, hogy az ebben az esetben használt fő alrendszer az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében nem tekinthető engedélyezhető vámkedvezményrendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek. Az alrendszer nem felel meg az alaprendelet I. mellékletének i) pontjában, a II. mellékletében (a vámkedvezmény meghatározása és szabályai), valamint a III. mellékletében (a helyettesítő vámkedvezmény meghatározása és szabályai) megállapított szabályoknak. Noha létezik egy olyan ellenőrzési rendszer, amely azt követi nyomon, hogy felhasználtak-e alapanyagokat az exportált termék előállításához, és ha igen, milyen mennyiségben (az alaprendelet II. melléklete II. részének 4. pontja és a helyettesítő vámkedvezményrendszerek esetében az alaprendelet III. melléklete II. részének 2. pontja), az indiai kormány e rendszert nem alkalmazta hatékonyan. A ráfordítási-kibocsátási normák nem tekinthetők a tényleges fogyasztás ellenőrzésére szolgáló rendszernek, mivel túl magasnak bizonyultak, és megállapítást nyert, hogy az indiai kormány nem követeli vissza a többletkedvezményeket. Az indiai kormány nem végzett olyan ellenőrzést, amely megfelelően vezetett felhasználási nyilvántartás alapján történt volna. Az indiai kormány ráadásul a ténylegesen érintett alapanyagok vonatkozásában sem végzett további vizsgálatot, bár normális esetben hatékonyan alkalmazott ellenőrzési rendszer hiányában annak elvégzése kötelező volna (az alaprendelet II. melléklete II. részének 5. pontja és III. melléklete II. részének 3. pontja). Végül megerősítést nyert, hogy noha a jogszabályok előírják, az okleveles könyvvizsgálók ellenőrzési folyamatba való bevonása gyakorlatilag nincsen biztosítva.
(37)
Az előzetes engedélyezési rendszer „tényleges export” alrendszere ezért kiegyenlíthető.
f) A támogatás összegének kiszámítása
(38)
Engedélyezett vámkedvezményrendszer vagy helyettesítő vámkedvezményrendszer hiányában a kiegyenlíthető előny az alapanyagok importálása esetén normális esetben járó teljes elengedett importvámnak felel meg. A fentiekre, valamint az indiai kormánynak a (32) preambulumbekezdésben szereplő állítására vonatkozóan megjegyzendő, hogy az alaprendelet nem csak a befizetett összeget meghaladó vámvisszautalás kiegyenlítéséről rendelkezik. Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és I. mellékletének i. pontja szerint csak a befizetett összeget meghaladó vámvisszautalás egyenlíthető ki, feltéve, hogy az alaprendelet II. és III. mellékletében előírt feltételek fennállnak. A jelen esetben azonban ezek a feltételek nem teljesültek. Így - amennyiben megállapítást nyer a megfelelő ellenőrző rendszer hiánya - a vámkedvezményrendszerekre vonatkozó fenti kivétel nem alkalmazható, ezért a rendes szabályt kell alkalmazni, miszerint a kiegyenlítő intézkedéseket a meg nem fizetett vámok összege (elengedett bevétel), nem pedig egy állítólagos többlet-vámvisszatérítés alapján kell megállapítani. Az alaprendelet II. mellékletének II. részében és III. mellékletének II. részében foglaltaknak megfelelően a szóban forgó többlet-visszatérítés kiszámítása nem a vizsgálatot folytató hatóság feladata. Épp ellenkezőleg, az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja szerint mindössze olyan bizonyítékot kell találnia, mellyel megfelelően cáfolni tudja valamely állítólagos ellenőrzési rendszer megfelelőségét.
(39)
Az előzetes engedélyezési rendszert igénybe vevő exportőr támogatásának összegét a felülvizsgálati időszak során az importált anyagokra kivetett - és az érintett termékre alkalmazott alrendszer keretében elengedett - behozatali vámok (alapvám és különleges kiegészítő vám) alapján számították ki (számláló). Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően, a támogatás elnyeréséhez szükségszerűen felmerülő költségeket indokolt kérésre levonták a támogatás összegéből. Az alaprendelet 7. cikke (2) bekezdésének megfelelően ezt a támogatási összeget az érintett termék felülvizsgálati időszak alatti exportforgalmára vetítették ki (nevező), mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.
(40)
A felülvizsgálati időszak során az e rendszert használó egyetlen együttműködő gyártó esetében a rendszer keretében megállapított támogatás mértéke 12,3 %.
3.3. Vámhitel-szabályozás (Duty Entitlement Passbook Scheme, a továbbiakban: DEPBS)
a) Jogalap
(41)
A DEPBS részletes leírását az FTP 04-09 és az FTP 09-14 4.3. bekezdése, valamint a HOP I 04-09 és a HOP I 09-14 4. fejezete tartalmazza.
b) Támogathatóság
(42)
A rendszer igénybevételére minden gyártó exportőr és kereskedő exportőr jogosult.
c) Gyakorlati végrehajtás
(43)
A jogosult exportőrök kérelmezhetnek DEPBS-hiteleket, amelyek a rendszer keretében exportált termékek értékének százalékos arányaként vannak kiszámítva. Az indiai hatóságok a legtöbb termékre - többek között az érintett termékre vonatkozóan is - megállapítottak DEPBS-szinteket. A százalékos arányok meghatározása a ráfordítási-kibocsátási normák (lásd (29) preambulumbekezdés), és a feltételezetten importált alapanyag-tartalom vámterhe alapján történik, tekintet nélkül arra, hogy az importvámfizetés a valóságban megtörtént-e vagy sem. Az érintett termékre az e vizsgálat felülvizsgálati időszaka alatt vonatkozó DEPBS-szintek az alábbiak voltak: 8 % az amoxicillin-trihidrát, valamint 7 % az ampicillin-trihidrát és a cefalexin esetében; azaz a DEPBS-szintek minden esetben magasabbak voltak, mint a kombinált felülvizsgálat idején.
(44)
Az e rendszer alapján járó kedvezményekre való jogosultsághoz a vállalatnak exportálnia kell. Az exporttranzakció időpontjában az exportőrnek nyilatkoznia kell az indiai hatóságoknak, jelezve, hogy az export a DEPBS keretében történik. Annak érdekében, hogy az árukat exportálni lehessen, az indiai vámhatóság a feladási eljárás során exportfuvarszámlát állít ki. Ez a dokumentum többek között feltünteti az adott exporttranzakcióra nyújtandó DEPBS-hitel összegét. Ekkor az exportőr már tudja, milyen gazdasági előnnyel számolhat. Amint a vámhatóság kiállította az exportfuvarszámlát, az indiai kormánynak megszűnik azon joga, hogy mérlegelje, nyújtható-e DEPBS-hitel. Az előny kiszámításához releváns DEPBS-szint az lesz, amelyet az exportnyilatkozat megtételének időpontjában alkalmaztak. Ezért nincs lehetőség az előny szintjének visszamenőleges módosítására.
(45)
Megállapítást nyert, hogy az indiai számviteli standardok szerint a DEPBS-hitelek az exportkötelezettség teljesítésekor a kereskedelmi számlákban az eredményszemléleti alapon bevételként is elszámolhatók. Ezek a hitelek a továbbiakban felhasználhatók - a beruházási javak kivételével - a korlátozás nélkül importálható áruk későbbi behozatalakor fizetendő vám kifizetésére. Az ilyen hitelek ellenében behozott áru a belföldi piacon (forgalmi adó megfizetése mellett) értékesíthető vagy másként felhasználható. A DEPBS-hitelek szabadon átruházhatók és a kibocsátásuk napjától számított 24 hónapig érvényesek.
(46)
A DEPBS-hitelek iránti kérelmeket elektronikusan kell benyújtani, és azok korlátlan számú exporttranzakcióra vonatkozhatnak. A DEPBS-hitelek alkalmazására de facto nem vonatkoznak szigorú határidők. A DEPBS kezelésére használt elektronikus rendszer nem zárja ki automatikusan a HOP I 04-09 és a HOP I 09-14 4.47. bekezdésében említett benyújtási határidőn túli exporttranzakciókat. Sőt, amint azt a HOP I 04-09 és a HOP I 09-14 9.3. bekezdése világosan meghatározza, a benyújtási határidő lejárta után beérkezett kérelmek csekély (a jogosultság 10 %-ának megfelelő) pénzbüntetés kivetése mellett bármikor elbírálhatók.
(47)
Megállapítást nyert, hogy a felülvizsgálati időszakban egy együttműködő indiai exportáló gyártó vette igénybe a rendszert.
d) Észrevételek a nyilvánosságra hozatalt követően
(48)
Az indiai kormány észrevételt tett azzal kapcsolatban, hogy a „kedvezményezett számára nyújtott előny” csak akkor mérhető, és a támogatás kiegyenlíthetősége csak akkor határozható meg, ha a DEPBS-hiteleket a piacon értékesítik, mivel a hitelek kizárólag akkor juttatnak előnyhöz, amennyiben értékesítésükre a piacon kerül sor, és az értékesítés ténylegesen megtörtént. Más szóval a DEPBS-hitelek nem kiegyenlíthetőek, ha az exporttermék előállításához felhasznált importárura kivetett vám kifizetéséhez használják fel őket.
e) A DEPBS-re vonatkozó következtetések
(49)
Az DEPBS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése alapján nyújt támogatást. A DEPBS-hitel az indiai kormány pénzügyi hozzájárulása, mivel a hitelt végső soron behozatali vámok kiegyenlítésére veszik igénybe, ezzel csökkentve az indiai kormány egyébként esedékes vámbevételét. Ezenfelül a DEPBS-hitel előnyt nyújt az exportőrnek, mivel - ellentétben az indiai kormány állításával - nem csak abban az esetben javítja annak likviditását, ha a hitelt a piacon adják el, hanem akkor is, ha az importárura kivetett vám kifizetésére használják.
(50)
Ezen túlmenően a DEPBS jogilag egyértelműen az exportteljesítmény függvénye, és így az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése első albekezdésének a) pontja alapján egyedi és kiegyenlíthető támogatásnak tekintendő.
(51)
Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a rendszer nem minősíthető engedélyezett vámkedvezményrendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek. A rendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i) pontjában, a II. mellékletben (a vámkedvezmény meghatározása és szabályai), valamint a III. mellékletben (a helyettesítő vámkedvezmény meghatározása és szabályai) megállapított szigorú szabályoknak. Az exportőrt semmi sem kötelezi a vámmentesen importált árunak a gyártási folyamatban való tényleges felhasználására, és a hitel összegét nem a ténylegesen felhasznált alapanyagokhoz viszonyítva számítják ki. Ezenkívül nem áll rendelkezésre olyan rendszer vagy eljárás, amely megerősíthetné, hogy az exporttermék gyártási folyamatában mely alapanyagokat használták fel, vagy sor került-e túlzott mértékű behozatali vám kifizetésére az alaprendelet I. mellékletének i) pontja, valamint a II. és III. melléklete szerint. Végül az exportőr attól függetlenül jogosult a DEPBS-ből származó előnyök igénybevételére, hogy egyáltalán importál-e alapanyagot. Az előnyök igénybevételéhez elegendő, ha az exportőr egyszerűen árut exportál, anélkül, hogy igazolnia kellene azt, hogy az alapanyagok importból származnak. Így még azok az exportőrök is jogosultak a DEPBS-ből származó előnyökre, akik minden alapanyagukat helyben szerzik be, és egyáltalán nem importálnak alapanyagként felhasználható árut.
f) A támogatás összegének kiszámítása
(52)
Az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése és 5. cikke szerint a kiegyenlíthető támogatások összege a kedvezményezettnek nyújtott és a felülvizsgálati időszak alatt megállapított gazdasági előny mértékének megfelelően lett kiszámítva. Ebben a vonatkozásban figyelembe vették, hogy a kedvezményezett akkor jutott hozzá az előnyhöz, amikor a rendszer alapján az exporttranzakciót végrehajtotta. Így az exporttranzakció pillanatában az indiai kormány kötelezően lemond a vámról, ami az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében pénzügyi hozzájárulásnak minősül.
(53)
A fentiek fényében indokoltnak tekinthető a DEPBS keretében megvalósuló juttatásokat úgy értékelni, mint a rendszer keretében a felülvizsgálati időszakban megvalósuló valamennyi exporttranzakcióra megkapott hitelek összegét.
(54)
Indokolt kérésre az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján a támogatás összegének mint számlálónak a kiszámításakor a hitelekből le lettek vonva a támogatás megszerzése érdekében szükségszerűen felmerült költségek.
(55)
Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdése szerint ezeket a támogatási összegeket a felülvizsgálati időszak alatti teljes exportforgalomra vetítették ki (nevező), mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.
(56)
A fentiek alapján a felülvizsgálati időszakban az érintett együttműködő exportáló gyártó esetében az e rendszer tekintetében megállapított támogatás mértéke 6,9 %.
3.4. Beruházási javak exportösztönzési rendszere (Export Promotion Capital Goods Scheme, a továbbiakban: EPCGS)
a) Jogalap
(57)
Az EPCGS részletes leírása az FTP 04-09 és az FTP 09-14 5. fejezetében, valamint a HOP I 04-09 és a HOP I 09-14 5. fejezetében található.
b) Támogathatóság
(58)
A rendszer keretében nyújtott támogatásra a gyártó exportőrök, valamint a támogató gyártókhoz és szolgáltatókhoz „kapcsolódó” kereskedő exportőrök jogosultak.
c) Gyakorlati végrehajtás
(59)
Exportkötelezettség vállalásával a vállalat csökkentett vámtétel mellett importálhat (új és legfeljebb 10 éves használt) beruházási javakat. E célból az indiai kormány - kérelemre és díjfizetés ellenében - EPCGS-engedélyt állít ki. A rendszer a keretében importált beruházási javak mindegyikére 5 %-os csökkentett vámtételt biztosít. Az exportkötelezettség teljesítéséhez az importált beruházási javakat bizonyos idő alatt fel kell használni bizonyos mennyiségű exportáru előállítására. Az FTP 09-14 szerint az EPCGS keretében a beruházási javak 0 %-os vámtétellel is importálhatók, ilyen esetben azonban az exportkötelezettség teljesítésére rendelkezésre álló időszak rövidebb.
(60)
Az EPCGS-engedély jogosultja a beruházási javakat belföldi forrásból is beszerezheti. Ebben az esetben a beruházási javak belföldi előállítója jogosult a beruházási javak előállításához szükséges alkotóelemek vámmentes behozatalára. Választható lehetőségként a belföldi gyártó az EPCGS-engedély jogosultjának szállított beruházási javakra vonatkozóan kérheti „exportnak tekintett művelethez” kapcsolódó kedvezmény igénybevételét is.
(61)
Megállapítást nyert, hogy a felülvizsgálati időszakban mindkét együttműködő exportáló gyártó igénybe vette ezt a rendszert.
d) Észrevételek a nyilvánosságra hozatalt követően
(62)
A nyilvánosságra hozatalt követően az indiai kormány vitatta az EPCGS kiegyenlíthetőségét. Azt állította ugyanis, hogy nem kellene exportteljesítménytől függőnek tekinteni azokat a beruházási javak beszerzéséhez kapcsolódó EPCGS-támogatásokat, amelyeknél az exportkötelezettség már a felülvizsgálati időszak előtt teljesült. Az egyik exportáló gyártó, melynek esetében megállapítást nyert, hogy részesült EPCGS-támogtásokból, azt állította, hogy e támogatásokat nem kellene figyelembe venni, mivel azokat az érintett termék előállításához felhasznált beruházási javak vásárlásához nem vették igénybe.
e) Az EPCGS-sel kapcsolatos következtetések
(63)
Az EPCGS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül. A vámcsökkentés az indiai kormány által nyújtott pénzügyi hozzájárulást jelent, mivel az engedmény csökkenti az indiai kormány egyébként esedékes vámbevételét. Ezen túlmenően a vámcsökkentés előnyhöz juttatja az exportőrt, mert az importálásnál megtakarított vám javítja a vállalat likviditását.
(64)
El kell utasítani azt az állítás, miszerint nem tekintendők exportteljesítménytől függőnek azok a beruházási javak beszerzéséhez kapcsolódó EPCGS-támogatások, amelyek esetében az exportkötelezettség már a felülvizsgálati időszak előtt teljesült. Nem vitatható ugyanis, hogy az EPCGS jogilag az exportteljesítménytől függ, mivel az EPCGS engedély exportkötelezettség vállalása nélkül nem nyerhető el. A rendszer ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése első albekezdésének a) pontja alapján egyedi és kiegyenlíthető támogatásnak minősül. E tekintetben az exportkötelezettség tényleges teljesülésének időpontja irreleváns. Ami azt a kérdést illeti, hogy a beruházási javakat az érintett termék gyártásához használták-e fel, az FTP 09-14 5.2. fejezetének megfelelően az EPCGS a beruházási javak importját mind a gyártáshoz, mind a gyártást megelőző és követő tevékenységekhez engedélyezi (ideértve azok complete knock-down („CKD”)/semi knock-down („SKD”) elemeit, valamint a számítógépes szoftverrendszereket). Világos tehát, hogy azon áruk is részesülhettek az EPCGS nyújtotta előnyből, amelyeket nem használtak fel az érintett termék előállításához. Ráadásul megállapítást nyert, hogy az EPCGS értelmében vállalt exportkötelezettséget az érintett termék exportjával teljesítették. Ezért ezt az állítást el kell utasítani.
(65)
Az EPCGS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében nem tekinthető sem engedélyezett vámkedvezményrendszernek, sem helyettesítő vámkedvezményrendszernek. Az ilyen engedélyezett rendszerek hatálya nem terjed ki a beruházási javakra, amint azt az alaprendelet I. mellékletének i) pontja meghatározza, mivel azokat az exportált termékek előállítása során nem használják el.
f) A támogatás összegének kiszámítása
(66)
A támogatás összegét az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdése értelmében az importált beruházási javak vonatkozásában meg nem fizetett vámok alapján számították ki, az érintett gazdasági ágazatban az ilyen beruházási javak szokásos értékcsökkenési időszakát tükröző időszakra elosztva. Az időközben felhalmozódott előny teljes értékének kifejezése érdekében ehhez az összeghez kamatokat adtak hozzá. E célra az Indiában a felülvizsgálati időszak során a helyi valutában kínált hitelekre érvényes kereskedelmi kamatot ítélték megfelelőnek.
(67)
Az alaprendelet 7. cikke (2) bekezdésének és 7. cikke (3) bekezdésének megfelelően ezt a támogatási összeget a felülvizsgálati időszak alatti exportforgalomra vetítették ki (nevező), mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye.
(68)
A felülvizsgálati időszakban az együttműködő exportáló gyártó esetében az e rendszer tekintetében megállapított támogatás mértéke 0,1-0,5 %.
3.5. Piacra összpontosító rendszer (Focus Market Scheme; a továbbiakban: FMS)
a) Jogalap
(69)
Az FMS részletes leírása az FTP 04-09 3.9.1-3.9.2.2. bekezdésében, az FTP 09-14 3.14.1-3.14.3. bekezdésében, a HOP I 04-09 3.20-3.20.3. bekezdésében és a HOP I 09-14 3.8-3.8.2. bekezdésében található.
b) Támogathatóság
(70)
A rendszer igénybevételére minden gyártó exportőr és kereskedő exportőr jogosult.
c) Gyakorlati végrehajtás
(71)
E rendszer keretében minden terméknek a HOP I 04-09 és a HOP I 09-14 37C. mellékletében felsorolt országokba irányuló exportja az e rendszer keretében kivitt termékek FOB-paritáson számított értékének 2,5 %-áig vámhitelre jogosult. Bizonyos exporttevékenységeket ez a rendszer kizár, például az importált vagy átrakodott termékek exportját, az exportnak tekintett műveleteket, a szolgáltatások exportját, valamint a különleges gazdasági övezetekben működő egységek, illetve az exportorientált egységek exportforgalmát. A rendszerből ki vannak továbbá zárva egyes terméktípusok, például a gyémánt, a nemesfémek, az ércek, a gabonafélék, a cukor és a kőolajtermékek.
(72)
Az FMS keretében kapott exporthitelek szabadon átruházhatók, és a megfelelő vámhitel-jogosultsági bizonylat kiadási időpontjától számított 24 hónapig érvényesek. E hitelek bármely alapanyag vagy termék (köztük a beruházási javak) későbbi importja alkalmával felhasználhatók vámok kifizetésére.
(73)
A vámhitel-jogosultsági bizonylatot - az export megtörténte vagy az áruk elszállítása után - az a kikötő bocsátja ki, ahonnan az export végbement. Amennyiben a kérelmező a hatóságoknak minden releváns exportra vonatkozó okirat (pl. exportmegrendelés, számlák, szállítólevelek, a kivitelt igazoló banki bizonylatok) másolatát be tudja mutatni, az indiai kormánynak nincs lehetősége felülbírálni a vámhitelek megadását.
d) Észrevételek a nyilvánosságra hozatalt követően
(74)
A nyilvánosságra hozatalt követően az indiai kormány észrevételt tett azzal kapcsolatban, hogy amíg a vámhitel-jogosultsági bizonylatot a piacon adják el, az nem jár előnnyel a kedvezményezett számára, és ezért nem kiegyenlíthető. Az indiai kormány azt állította, hogy az FMS-hitelek nem kiegyenlíthetőek, ha az exporttermék előállításához felhasznált importárura kivetett vám kifizetéséhez használják őket. Az az együttműködő exportáló gyártó, amely részesült az FMS által nyújtott előnyökből, azzal érvelt, hogy a rendszer földrajzilag más országokhoz kapcsolódik, és ezért az Unió nem egyenlítheti azt ki.
e) Az FMS-sel kapcsolatos következtetések
(75)
Az FMS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése alapján támogatásnak minősül. Az FMS-vámhitel az indiai kormány által nyújtott pénzügyi hozzájárulást jelent, mivel a hitelt végső soron behozatali vámok kiegyenlítésére veszik igénybe, ezzel csökkentve az indiai kormány egyébként esedékes vámbevételét. Ezenfelül - függetlenül attól, hogy a vámhitel-jogosultsági bizonylatot a behozatali vámok kiegyenlítésére vagy piaci értékesítésre használják - az FMS-vámhitel előnyt nyújt az exportőrnek, mivel javítja annak likviditását.
(76)
Az FMS jogilag az exportteljesítménytől függ, és ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése első albekezdésének a) pontja alapján egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendő. A tény, hogy az európai uniós országok nem tartoznak az FMS hatálya alá, nem ellenkezik a (72)-(74) preambulumbekezdésben ismertetett gyakorlati végrehajtással, sem az FMS-ből származó előnyöknek az említett preambulumbekezdésekben leírt felhasználási módjaival. A fenti állítást ezért el kellett utasítani.
(77)
Az alaprendelet 2. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a rendszer nem minősíthető engedélyezett vámkedvezményrendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek. A rendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i) pontjában, a II. mellékletében (a vámkedvezmény meghatározása és szabályai) és a III. mellékletében (a helyettesítő vámkedvezmény meghatározása és szabályai) meghatározott szigorú szabályoknak. Az exportőrt semmi sem kötelezi a vámmentesen importált árunak a gyártási folyamatban való tényleges felhasználására, és a hitel összegét nem a ténylegesen felhasznált alapanyagokhoz viszonyítva számítják ki. Nem áll rendelkezésre olyan rendszer vagy eljárás, amely megerősíthetné, hogy az exporttermék gyártásának folyamatában mely alapanyagokat használták fel, vagy sor került-e túlzott mértékű behozatali vám kifizetésére az alaprendelet I. mellékletének i) pontja, valamint II. és III. melléklete szerint. Az exportőrök attól függetlenül jogosultak az FMS keretében nyújtott előnyökre, hogy importálnak-e alapanyagot vagy sem. Az előnyök igénybevételéhez elegendő, ha az exportőr egyszerűen árut exportál, anélkül, hogy igazolnia kellene azt, hogy az alapanyagok importból származnak. Így még azon exportőrök is jogosultak a FMS igénybevételére, akik minden alapanyagukat belföldön szerzik be, és egyáltalán nem importálnak felhasználható alapanyagot. Ezen túlmenően az exportőr az FMS-vámhitelt beruházási javak behozatalára is felhasználhatja, noha ez utóbbiak nem tartoznak az alaprendelet I. mellékletének i) pontjában meghatározott engedélyezett rendszerek hatálya alá, mivel nem használják el őket az exportált termékek előállítása során.
f) A támogatás összegének kiszámítása
(78)
A kiegyenlíthető támogatások összegét a kedvezményezett számára biztosított kedvezmények figyelembevételével számították ki; e kedvezményekről megállapítható, hogy a felülvizsgálati időszakban az együttműködő exportáló gyártó az eredményszemléleti alapon az exportügylet szakaszában befolyt bevételként könyvelte el őket. Az alaprendelet 7. cikke (2) és (3) bekezdésének megfelelően e támogatási összeget (számláló) a felülvizsgálati időszak alatti exportforgalomra vetítették ki (nevező), mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, előállított, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.
(79)
Ebben a rendszerben a felülvizsgálati időszak alatt az együttműködő exportáló gyártó tekintetében megállapított támogatási ráta kisebb mint 0,1 %.
3.6. Vámmentes behozatal engedélyezésének rendszere (Duty Free Import Authorisation, a továbbiakban: DFIA)
(80)
A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy az együttműködő indiai gyártó a felülvizsgálati időszakban a DFIA rendszerből nem jutott kedvezményhez. Ezt a rendszert ezért e vizsgálat keretében nem kellett tovább elemezni.
3.7. Exportorientált egységek (Export Oriented Units, EOU)/exportfeldolgozó övezetek (Export Processing Zones, EPZ)/különleges gazdasági övezetek (Special Economic Zones, SEZ)
(81)
A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy az együttműködő indiai gyártó a felülvizsgálati időszakban az EOU/EPZ/SEZ rendszerből nem jutott kedvezményhez. Ezeket a rendszereket ezért e vizsgálat keretében nem kellett tovább elemezni.
3.8. Exporthitelrendszer (Export Credit Scheme, a továbbiakban: ECS)
a) Jogalap
(82)
A rendszer részletes leírása az IKB Master Circular on Rupee/Foreign Currency Export Credit & Customer Services to Exporters (DBOD No DIR.(Exp).) című körrendeletében található, melynek címzettje valamennyi indiai kereskedelmi bank.
b) Jogosultság
(83)
E rendszer igénybevételére a gyártó exportőrök és a kereskedő exportőrök jogosultak.
c) Gyakorlati végrehajtás
(84)
E rendszer keretében az Indiai Központi Bank megszabja a kereskedelmi bankok által az exportőröknek az indiai rúpiában vagy a devizában nyújtott exporthitelekre felszámított kamatlábak maximális szintjét. Az ECS két alrendszerből áll: a szállítás előtti exporthitelrendszerből (Pre-Shipment Export Credit Scheme) („csomagolási hitel”), amely a kivitel előtt az exportőr számára az áruk beszerzésére, feldolgozására, gyártására, csomagolására és/vagy szállítására biztosított hiteleket foglalja magában, illetve a szállítás utáni exporthitelrendszerből (Post-Shipment Export Credit Scheme), mely forgóeszközhitelt biztosít az exportkövetelések finanszírozása céljából. Az Indiai Központi Bank továbbá azt is előírja a bankok számára, hogy nettó bankhiteleik bizonyos részét exportfinanszírozásra fordítsák.
(85)
Az Indiai Központi Bank körrendelete nyomán az exportőrök a szokásos kereskedelmi hitelekhez („készpénzhitelek”) képest kedvezményes kamatláb mellett juthatnak exporthitelekhez, amelyek kamatlábát egyedül a piaci feltételek határozzák meg. A kamatszintkülönbség a jó hitelképességű vállalatok esetében csökkenhet. Valójában a jó hitelképességű vállalatok esetleg azonos feltételekkel kaphatnak exporthitelt és készpénzhitelt.
d) Az ECS-re vonatkozó következtetések
(86)
Az ECS-hitelnek a (85) preambulumbekezdésben említett, az Indiai Központi Bank körrendeletében rögzített kedvezményes kamatlábai a pusztán piaci feltételek szerint meghatározott hitelköltségekhez képest csökkenthetik az exportőr hitelköltségeit, így az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében előnyhöz juttatják az ilyen exportőrt. Az exportfinanszírozás önmagában nem biztonságosabb, mint a belföldi finanszírozás. Valójában általában kockázatosabbnak tartják, és az egy-egy hitelhez szükséges garancia mértéke, függetlenül a finanszírozás tárgyától, az adott kereskedelmi bank pusztán kereskedelmi döntése. A különböző bankok közötti kamatlábkülönbségek a központi bank módszeréből következnek, mivel egyedi maximált hitelnyújtási szintet határoz meg az egyes kereskedelmi bankok számára. Ezenfelül a kereskedelmi bankok nem lennének kötelesek az exporthitelt felvevő ügyfeleknek felajánlani a devizában felvett exporthitelek esetleg előnyösebb kamatlábait.
(87)
Annak ellenére, hogy az ECS keretében biztosított kedvezményes hiteleket kereskedelmi bankok nyújtják, ez a kedvezmény az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdésének a) pontja iv. alpontja értelmében a kormány által biztosított pénzügyi hozzájárulásnak tekintendő. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a támogatások létrejöttéhez sem az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdésének a) pontja iv. alpontja, sem pedig a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodás nem ír elő közforrásokból történő kifizetést, azaz, hogy az indiai kormánynak meg kell térítenie a kereskedelmi bankoknak kiadásaikat; ehhez elegendő egy kormányzati utasítás, amely az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdésének i., ii. vagy iii. pontjaiban ismertetett funkciók végrehajtására vonatkozik. Az Indiai Központi Bank államháztartási szerv, s ezért az alaprendelet 2. cikkének b) pontjában rögzített fogalommeghatározás értelmében „kormányzatnak” minősül. A központi bank 100 %-ban a kormány tulajdona, közpolitikai célokat követ (pl. monetáris politika), vezetőségét pedig az indiai kormány nevezi ki. A központi bank - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontja iv. alpontja második francia bekezdésének értelmezése szerint - magánszervezeteket utasít feladatok ellátására, mivel a kereskedelmi bankokat bizonyos feltételek betartására kötelezi, többek között a körrendeleteiben és rendelkezéseiben előírt, exporthitelekre rögzített maximális kamatlábak betartására kötelezi, valamint arra, hogy nettó bankhitel-állományuk meghatározott részét exportfinanszírozásra fordítsák. Ez az utasítás arra kötelezi a kereskedelmi bankokat, hogy az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontjában említett funkciókat lássanak el; ebben az esetben arra, hogy kedvezményes exportfinanszírozás formájában hitelt nyújtsanak. Az ilyen, bizonyos feltételek mellett nyújtott hitel formájában történő közvetlen finanszírozás rendes körülmények között a kormány feladata, és a gyakorlatban valójában nem különbözik a kormányok által követett - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja értelmében vett - gyakorlattól. Ez a támogatás az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdésének a) pontja értelmében egyedinek és kiegyenlíthetőnek minősül, mivel a kedvezményes kamatok csak exportfinanszírozás céljára vehetők igénybe, és igénybevételük az exportteljesítmény függvénye.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(88)
A támogatás összegét annak a különbségnek az alapján számították ki, amely a felülvizsgálati időszak során igénybe vett exporthitelek után fizetett kamat és a rendszert igénybe vevő egyetlen együttműködő exportőr szokásos kereskedelmi hitelei esetében fizetett kamatláb között áll fenn. Az alaprendelet 7. cikke (2) bekezdésének megfelelően ezt a támogatási összeget (számláló) a felülvizsgálati időszak során megvalósult teljes exportforgalomra vetítették ki (nevező), mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, s odaítélésének alapjául nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékmennyiség szolgált.
(89)
Ebben a rendszerben a felülvizsgálati időszak alatt a rendszert igénybe vevő együttműködő exportáló gyártó tekintetében megállapított támogatási ráta elhanyagolható volt.
3.9. Jövedelemadó-mentességi rendszer (Income Tax Exemption Scheme, a továbbiakban: ITES)
(90)
A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy az együttműködő indiai gyártók a felülvizsgálati időszakban az ITES rendszerből nem jutottak kedvezményhez. Ezt a rendszert ezért e vizsgálat keretében nem kellett tovább elemezni.
3.10. Pandzsábi ipari ösztönző rendszer (Punjab Industrial Incentive Scheme)
(91)
A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy az együttműködő indiai gyártók a felülvizsgálati időszakban a pandzsábi ipari ösztönző rendszerből nem jutottak kedvezményekhez. Ezt a rendszert ezért e vizsgálat keretében nem kellett tovább elemezni.
3.11. Gudzsaráti ipari ösztönző rendszer (Gujarat Industrial Incentive Scheme)
(92)
A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy az együttműködő indiai gyártók a felülvizsgálati időszakban a gudzsaráti ipari ösztönző rendszer keretében nem jutottak kedvezményekhez. Ezt a rendszert ezért e vizsgálat keretében nem kellett tovább elemezni.
3.12. A kiegyenlíthető támogatások összege
(93)
A kiegyenlíthető támogatások összege az alaprendelet rendelkezéseinek megfelelően értékarányosan kifejezve, a vizsgált exportáló gyártók vonatkozásában 7,5 % és 12,4 % között volt. Ezek a támogatási összegek meghaladják az alaprendelet 14. cikkének (5) bekezdésében említett de minimis küszöbértéket.
(94)
Ezért úgy tekinthető, hogy az alaprendelet 18. cikke értelmében a felülvizsgálati időszak alatt a támogatás folytatódott.
3.13. A támogatás folytatódásának vagy megismétlődésének valószínűségére vonatkozó következtetések
(95)
Az alaprendelet 18. cikke (2) bekezdésének megfelelően megvizsgálták, hogy a hatályos intézkedések lejárta valószínűsíthetően a támogatás folytatódását vagy megismétlődését eredményezné-e.
(96)
E tekintetben ismételten megjegyzendő, hogy az érintett termék ismert exportáló gyártói közül csupán kettő működött együtt. A rendelkezésre álló indiai és uniós statisztikai adatok alapján nem állapítható meg, hogy az érintett terméknek az indiai exportáló gyártók által az Unióban értékesített mennyiségéből milyen arányt képvisel az említett exportőrök által értékesített mennyiség. Az említett statisztikai adatok ugyanakkor azt sugallják, hogy az érintett terméket az Unióban más gyártók is értékesíthették.
(97)
Megállapítást nyert, hogy a felülvizsgálati időszakban az együttműködő exportáló gyártók továbbra is élvezték az indiai hatóságok kiegyenlíthető támogatását. A fent elemzett támogató rendszerek ismétlődő gazdasági előnyöket nyújtanak, és semmi sem mutat arra, hogy a belátható jövőben ezek a programok fokozatosan megszűnnének vagy módosulnának, vagy hogy az együttműködő exportáló gyártók a rendszerek keretében nyújtott előnyökben ezentúl ne részesülnének.
(98)
Nem áll rendelkezésre olyan adat, amely alapján megállapítható lenne, hogy a többi exportáló gyártó nem részesül továbbra is a fent részletezett támogatási rendszerek nyújtotta előnyökből. Ezért levonható az a következtetés, hogy országos szinten a támogatás folytatódott.
(99)
A fent leírt megállapításokat tekintve arra lehet következtetni, hogy a támogatás a felülvizsgálati időszakban is folytatódott, és valószínűleg a jövőben is folytatódnék.
4. UNIÓS GYÁRTÁS
(100)
A felülvizsgálati időszak alatt a következő uniós gyártók állítottak elő hasonló terméket: Sandoz, DSM, Deretil, ACS Dobfar SpA és Antibioticos S.A. A kérelmezők a szubvencióellenes intézkedések hatályvesztési felülvizsgálatát kérték. Az uniós össztermelés megállapításához az uniós gyártókra vonatkozóan rendelkezésre álló valamennyi adatot felhasználták, többek között azokat az adatokat is, amelyek a vizsgálat megindítása előtt és után az uniós gyártók által benyújtott kérelmekben és információkban szerepeltek. Ennek alapján az uniós össztermelés becsült mennyisége a felülvizsgálati időszak során 7 093 tonna volt.
(101)
Az uniós össztermelést előállító uniós gyártók alkotják az alaprendelet 9. cikkének (1) bekezdése értelmében az uniós gazdasági ágazatot, és a továbbiakban rájuk mint uniós gazdasági ágazatra hivatkozunk. Mivel a felülvizsgálati időszak során a hasonló termékből a kérdőívre választ adó három uniós gyártó állította elő az uniós össztermelés 95 %-át, e gyártók adatait az egész uniós gazdasági ágazatra nézve reprezentatívnak tekintik.
5. AZ UNIÓS PIAC HELYZETE
5.1. Előzetes megjegyzés
(102)
Az importmennyiségek és az ártendenciák elemzéséhez a figyelembe vett időszak során alkalmazandó alábbi TARIC-kódokra vonatkozó Eurostat-importstatisztikákat használták fel: 2007-re és 2008-ra vonatkozóan a 2941101010, a 2941102010 és a 2941900030 TARIC-kód, 2009-re és az azt követő időszakra vonatkozóan a 2941100010 és a 2941900030 TARIC-kód.
(103)
Figyelemmel az uniós gyártók számára és a tényre, hogy az egyik uniós gyártó egy másik gyártóval nyersanyag-feldolgozási megállapodásban gyártja a hasonló terméket, az uniós gazdasági ágazatra vonatkozó információk az adatbiztonság védelme érdekében szükség esetén csak mutatóként vagy tartományként lettek feltüntetve.
5.2. Felhasználás az uniós piacon
(104)
A hasonló terméket az uniós gazdasági ágazat független fogyasztóknak adja el, illetve vele kapcsolatban álló vállalatok számára értékesíti/továbbítja további (downstream) feldolgozás céljából.
(105)
A vállalattal kapcsolatban nem álló entitások számára történő értékesítést „szabad piacon” zajló értékesítésként vették figyelembe. A vállalattal kapcsolatban álló entitások számára történő értékesítést/továbbítást „kötött felhasználásnak” tekintették.
(106)
Az érintett termék és a hasonló termék tényleges uniós fogyasztásának kiszámítása során a Bizottság az alábbiakat adta össze:
-
az Unióba importált vizsgált termék Eurostat által jelentett összmennyisége,
-
az uniós gazdasági ágazat által előállított hasonló termék Unióban értékesített mennyisége,
-
a hasonló terméknek az uniós gazdasági ágazat által kötött felhasználás keretében felhasznált mennyisége, és
-
a hasonló termék más ismert uniós gyártók általi uniós értékesítésének becsült mennyisége.
(107)
Az értékesített mennyiségek kétszeres számbavételének elkerülése érdekében a fenti számítás nem veszi figyelembe azon értékesítéseket, amelyek két uniós gyártó között nyersanyag-feldolgozási megállapodás keretében történtek.
(108)
A fenti számítás alapján az érintett termék és a hasonló termék uniós fogyasztása fokozatosan - 28 %-kal - emelkedett a figyelembe vett időszak során:
Felhasználás (tonnában)
2007
2008
2009
Felülvizsgálati időszak
Érintett termék és hasonló termék
6 601
7 021
7 783
8 423
Index
100
106
118
128
5.3. Az Indiából származó behozatal
5.3.1. Az indiai import mennyisége, piaci részesedése és ára
Behozatal (tonnában)
2007
2008
2009
Felülvizsgálati időszak
Szabad forgalomba bocsátás céljából behozott érintett termék
32,6
16,1
1,9
1,4
Index
100
49
6
4
Aktív feldolgozásra irányuló megállapodás alapján behozott érintett termék
45,5
3,7
15,5
14,5
Index
100
8
34
32
(109)
Az Eurostat adatai alapján az érintett termék szabad forgalomba bocsátás céljából Indiából behozott mennyisége a figyelembe vett időszak során 96 %-kal csökkent. 2008-ban 51 %-os jelentős csökkenés volt megfigyelhető, amelyet 2009-ben további 43 %-os, a felülvizsgálati időszak során pedig 2 %-os csökkenés követett.
(110)
Az aktív feldolgozásra irányuló megállapodás alapján történő - kiegyenlítő és behozatali vámtól mentes - behozatalra vonatkozóan némileg eltérő tendencia volt tapasztalható. A 2007 és 2008 között a behozatal terén tapasztalt 92 %-os kezdeti visszaesést követően 2009-ben növekedés, a felülvizsgálati időszak során pedig viszonylagos stabilitás volt megfigyelhető.
Átlagos importár (EUR/tonna)
2007
2008
2009
Felülvizsgálati időszak
Szabad forgalomba bocsátás céljából behozott érintett termék
25 863
28 934
34 758
19 200
Index
100
112
134
74
Aktív feldolgozásra irányuló megállapodás alapján behozott érintett termék
35 616
37 443
30 894
30 044
Index
100
105
87
84
(111)
Az Indiából származó, szabad forgalomba bocsátás céljából behozott érintett termék átlagos importára 2007 és 2009 között 34 %-kal emelkedett, majd a felülvizsgálati időszak során hirtelen a 2007-es szintnél 26 %-kal kevesebbre csökkent. Az aktív feldolgozásra irányuló megállapodás alapján behozott érintett termék importárai is csökkenő tendenciát követtek, és a figyelembe vett időszak során 16 %-kal csökkentek. Az árak alakulása terén a két behozatali rendszer között fennálló különbség azzal magyarázható, hogy a legnagyobb mennyiségben behozott érintett termék eltérő típusú, és a cefalexin a többi típushoz viszonyítva drágább.
Az Indiából származó behozatal piaci részesedése
2007
2008
2009
Felülvizsgálati időszak
Szabad forgalomba bocsátás céljából behozott érintett termék
0,5 %
0,2 %
0,0 %
0,0 %
Index
100
46
5
3
Aktív feldolgozásra irányuló megállapodás alapján behozott érintett termék
0,7 %
0,1 %
0,2 %
0,2 %
Index
100
8
29
25
(112)
Az Indiából származó, szabad forgalomba bocsátás céljából, illetve az aktív feldolgozásra irányuló megállapodás alapján behozott érintett termék piaci részesedése a figyelembe vett időszak során nagyon alacsony volt, és mindkét esetben csökkent.
(113)
Egy uniós gyártó jelezte, hogy az Eurostat adatai szerint kiszámított indiai behozatalt rosszul becsülték fel, mivel az indiai exportstatisztikák az Eurostat adatainál magasabb exportmennyiségeket mutatnak. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a Bizottság bevett gyakorlat szerint az importstatisztikák alapjaként az Eurostat adatait használja. Meg kell jegyezni továbbá, hogy az indiai exportstatisztikák nem jelzik a kivitel végső célállomását, és azt, hogy a termékek ténylegesen belépnek-e az Unió területére. Ezért az említett állítást el kellett utasítani.
5.3.2. Áralákínálás
(114)
Mivel a szabad forgalomba bocsátás céljával az Indiából az Unióba érkezett import mennyisége rendkívül kicsi, az áralákínálás terén nem lehetett jelentőségteljes következtetést levonni. Az aktív feldolgozásra irányuló megállapodás alapján történő behozatal tekintetében az ár-alákínálási szint negatívnak bizonyult. E behozatal azonban kevesebb mint 10 tonnát tett ki, és egyetlen terméktípust (cefalexin) érintett, amely egyben a legdrágább és a legkevésbé képviselt terméktípus a piacon. Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az aktív feldolgozásra irányuló megállapodás alapján történő behozatalra vonatkozó tranzakciós adatok nem voltak reprezentatívak egy jelentőségteljes ár-alákínálási számítás elvégzéséhez, és nem alkalmasak további elemzések lefolytatásához.
(115)
Egy uniós gyártó jelezte, hogy a behozatal két kategóriájának (ti. a szabad forgalomba bocsátás céljával és az aktív feldolgozásra irányuló megállapodás alapján történő behozatal) egymástól elkülönített elemzése nem volt összhangban az előző felülvizsgálati eljárás megközelítésével, valamint ellentétes volt a Bizottság által következetesen betartott gyakorlattal is.
(116)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy amint azt a (115) preambulumbekezdés is megállapítja, sem az aktív feldolgozásra irányuló megállapodás alapján történő behozatal mennyisége, sem a szabad forgalomba bocsátás céljából történő behozatal mennyisége nem volt elég jelentőségteljes következtetések levonásához. Mivel az összesített mennyiség alacsony szintű, a fenti következtetés arra is érvényes.
5.4. Egyéb harmadik országokból származó behozatal
Harmadik országokból származó import
2007
2008
2009
Felülvizsgálati időszak
Mennyiség (tonna)
Szingapúr
1 557,7
1 448,2
2 030,5
2 425,3
Index
100
93
130
156
Kína
487,6
622,5
1 176,9
1 234,7
Index
100
128
241
253
Omán
373,4
438,5
301,7
287,9
Index
100
117
81
77
Egyéb harmadik országok
67,8
327,5
74,2
73,2
Index
100
483
109
108
Összesen
2 486,5
2 836,7
3 583,3
4 021,1
Index
100
114
144
162
(117)
A figyelembe vett időszak során a vizsgált termék Indiától eltérő harmadik országokból történő behozatala 62 %-kal, a piaci részesedés pedig több mint 10 %-kal - 37,6 %-ról 47,7 %-ra - nőtt, ami egybeesett az uniós piacon tapasztalható fogyasztás növekedésével. Az exportáló országok között Szingapúr, Kína és Omán voltak az uniós piac legjelentősebb beszállítói.
Átlagos importár tonnánként (EUR)
2007
2008
2009
Felülvizsgálati időszak
Szingapúr
44 218
36 590
27 007
22 485
Index
100
83
61
51
Kína
29 515
26 622
21 224
20 683
Index
100
90
72
70
Omán
29 875
27 665
23 440
22 597
Index
100
93
78
76
Egyéb harmadik országok
38 324
35 987
45 628
46 938
Index
100
94
119
122
Összesen
39 020
32 953
25 193
22 385
Index
100
84
65
57
(118)
A harmadik országokból érkező behozatal átlagos importára jelentősen - 43 %-kal - csökkent a felülvizsgálati időszak során. Bár a legjelentősebb exportáló országok (Szingapúr, Kína és Omán) árai a felülvizsgálati időszak során az egyes termékek viszonylatában átlagosan körülbelül 20 %-kal alacsonyabbak voltak az uniós áraknál, és az importmennyiségek jelentősnek tekinthetők, az alacsony áron történő behozatal szemmel láthatólag nem befolyásolta az uniós gazdasági ágazat nyereségességét.
(119)
Az egyik uniós gyártó azon véleményének adott hangot, miszerint az átlagos importár tendenciáinak elemzése során figyelembe kellett volna venni a különböző terméktípusokat. E tekintetben megjegyzendő, hogy a szokásos gyakorlattal összhangban - a többek között - az ártendenciákra irányuló elemzést az érintett termékre alapozva, az egyes terméktípusok részarányától függetlenül kell elvégezni. Meg kell jegyezni továbbá, hogy ez esetben a figyelembe vett időszak során harmadik országokból származó behozatalnál alkalmazott importárak tendenciái nem szolgáltak alapul következtetések levonásához. Ezért a fenti véleményt el kellett utasítani.
(120)
Az uniós gyártók valamennyien azon a véleményen voltak, miszerint a többek között Kínából és Ománból érkező behozatalt főként állatorvosi felhasználásra szánt amoxicillin-trihidrát képezi, amit a fenti árak elemzésénél figyelembe kellett volna venni. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a vizsgált termék magában foglalja mind az emberi fogyasztásra szánt, mind az állatorvosi célú antibiotikumokat. Ráadásul az állítás alátámasztására szánt információ nem volt tényekkel bizonyított. A fenti véleményt ezért el kellett utasítani.
(121)
Az egyik uniós gyártó megkérdezte, milyen alapon hasonlították össze az amoxicillin-trihidrátnak és az ampicillin-trihidrátnak a felülvizsgálati időszak során alkalmazott árát, tekintve, hogy az Eurostat-adatok nem tesznek különbséget e két terméktípus között. E tekintetben, mivel bebizonyosodott, hogy a két terméktípus uniós gazdasági ágazat által kiszabott árai hasonlóak voltak, nem volt indokolatlan összesített ár-összehasonlítást végezni.
(122)
Minden uniós gyártó azt állította, hogy a szingapúri behozatal egymással kapcsolatban álló felek között, transzferáron történt. Emiatt az említett behozatal figyelembevétele torzítaná a többi harmadik országból származó behozatal árainak átlagát. Meg kell jegyezni, hogy a szóban forgó behozatalnak az ár-összehasonlításból való kizárása nem változtatta volna meg jelentős mértékben az ár-alákínálási szinttel kapcsolatos fenti megállapítást, és továbbra is érvényben maradt volna az a végkövetkeztetés, hogy az alacsony árú import nem befolyásolja az uniós gazdasági ágazat nyereségességét.
5.5. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
(123)
Az uniós gazdasági ágazatra vonatkozó alábbi gazdasági mutatók tekintetében megállapítást nyert, hogy az alapos elemzésnek és értékelésnek a szabadpiacon uralkodó helyzetre kell összpontosítania, azaz az uniós piaci értékesítés mennyiségére és értékesítési áraira, a piaci részesedésre és a nyereségességre. Ahol lehetséges és indokolt volt, ezeket a megállapításokat ezt követően össze kellett hasonlítani a kötött piac adataival, hogy teljes képet lehessen alkotni az uniós gazdasági ágazat helyzetéről.
(124)
A többi gazdasági mutató vonatkozásában azonban az derült ki a vizsgálat során, hogy azok ésszerű vizsgálatát csak a teljes tevékenység vonatkozásában lehet elvégezni. Valójában a termelés (mind a kötött, mind pedig a szabadpiac esetében), a kapacitás, a kapacitáskihasználás, a beruházások, a készletek, a foglalkoztatás, a termelékenység, a bérek, a növekedés, a tőkebevonási képesség a teljes tevékenységtől függ, történjen a termelés a kötött piacra vagy szabadpiaci értékesítésre.
(125)
Az egyik uniós gyártó észrevételezte az eljárás megszüntetésének javaslásához alapul szolgáló tények és megállapítások végleges közzétételét, mely észrevétel nyomán sor került a következő preambulumbekezdésekben szereplő egyes gazdasági mutatók helyesbítésére. E módosítások azonban nem befolyásolták az uniós gazdasági ágazat helyzetével kapcsolatban levont következtetést.
5.5.1. Termelés, kapacitás és kapacitáskihasználás
2007
2008
2009
Felülvizsgálati időszak
Kapacitásindex
100
100
104
107
Termelési index
100
95
96
98
Kapacitáskihasználási index
100
95
92
91
(126)
Az uniós gazdasági ágazat kapacitása 2007 és 2008 között stabil volt, majd 2008-tól 2009-ig 4 %-kal, a felülvizsgálati időszak folyamán pedig további 3 %-kal növekedett.
(127)
A termelés mennyisége azonban nem követte ezt a növekedést, mivel az egyik uniós gyártó számára 2008-ban váratlan műszaki nehézségek merültek fel; ekkor a termelési mennyiség 5 %-kal visszaesett, majd a felülvizsgálati időszakig fokozatosan helyreállt.
(128)
A termelési kapacitás növekedése és a termelés kismértékű visszaesése együttesen azt eredményezte, hogy a kapacitáskihasználási ráta a figyelembe vett időszak során folyamatosan csökkent, és a felülvizsgálati időszakban a 2007-es szinthez képest 9 %-kal alacsonyabb volt.
5.5.2. Értékesített mennyiség, értékesítési ár és piaci részesedés
5.5.2.1.
Értékesítés az Unióban működő független felek számára
2007
2008
2009
Felülvizsgálati időszak
Mennyiségi index
100
97
93
99
Az átlagos értékesítési ár indexe
100
121
104
104
A piaci részesedés indexe
100
90
79
78
(129)
Az uniós gazdasági ágazat által független felek számára értékesített mennyiség - miután 2009-ben 7 %-ot esett vissza, majd a felülvizsgálati időszak során 6 %-ot nőtt - a felülvizsgálati időszakban csak kevéssel maradt el a 2007-es szinttől.
(130)
Az uniós gazdasági ágazat uniós piacon történő értékesítéskor alkalmazott értékesítési árainak átlaga a figyelembe vett időszak során 4 %-kal emelkedett. Az árak 2008-ban először hirtelen 21 %-kal emelkedtek meg, majd 2009-ben 17 %-kal csökkentek, és a felülvizsgálati időszak során azonos szinten maradtak.
(131)
Az egyik uniós gyártó azon véleményének adott hangot, miszerint nem becsülték fel helyesen az indiai behozatalnak az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt árhatását. E tekintetben elsősorban azt kell megjegyezni, hogy - ahogyan azt a (115) preambulumbekezdés is említi - a vizsgálat szerint nem történt áralákínálás. Ráadásul, ahogyan azt az előző preambulumbekezdés is ismerteti, az uniós gazdasági ágazat árai 4 %-kal növekedtek a figyelembe vett időszak során. A fentiekből az következik, hogy az Indiából származó behozatal semmilyen negatív hatással nem járt az uniós gazdasági ágazat helyzetére.
(132)
Az, hogy az uniós piacon csökkent a független felek részére történő értékesítés mennyisége, a piaci részesedés alakulásában is tükröződött, amely a felülvizsgálati időszakban 2007-hez képest 22 %-kal csökkent.
5.5.2.2.
Kötött piac az Unióban
2007
2008
2009
Felülvizsgálati időszak
Mennyiségi index
100
115
122
128
A kötött értékesítés átlagos értékesítési árának indexe
100
100
111
110
A piaci részesedés indexe
100
109
104
100
(133)
Míg az uniós gazdasági ágazat által független feleknek értékesített mennyiség a figyelembe vett időszak során a növekvő kereslet ellenére csökkent, a kötött értékesítés 28 %-kal nőtt.
(134)
Az uniós gazdasági ágazat esetében a kötött piac piaci részesedése 2008-ban 9 %-kal nőtt, majd fokozatosan a 2007-es szintre csökkent.
5.5.2.3.
Független felek számára történő értékesítés, kötött értékesítés és kötött felhasználás
2007
2008
2009
Felülvizsgálati időszak
Mennyiségi index
100
107
108
114
A piaci részesedés indexe
100
100
92
90
(135)
Az uniós gazdasági ágazat egészének piaci részesedését az uniós szabad- és a kötöttpiaci mennyiségek összeadásával mérték. Bár e mennyiség a figyelembe vett időszak során 14 %-kal nőtt, az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése 10 %-kal csökkent, mialatt - ugyanabban az időszakban - a piaci fogyasztás 28 %-kal nőtt. Ebből következik, hogy az uniós gazdasági ágazatnak nem származott előnye a fogyasztás növekedéséből.
5.5.3. Készletek
Készletek
2007
2008
2009
Felülvizsgálati időszak
Mennyiségi index
100
74
63
46
(136)
A készletek szintje 2007-től a felülvizsgálati időszak végéig 54 %-kal esett vissza, ami elsősorban a kötött kereslet növekedésével magyarázható.
5.5.4. Nyereségesség
5.5.4.1.
Nyereségesség a szabad piacon
2007
2008
2009
Felülvizsgálati időszak
Index
100
447
218
253
(137)
Az uniós gazdasági ágazat által az uniós piacon, független felek számára történő értékesítések esetében a nyereségesség jelentősen - 153 %-kal - nőtt a felülvizsgálati időszak során. E fejlődés az árak 2 %-os átlagos emelkedésével és a termelési költségek csökkenésével magyarázható. A nyereség az utolsó hatályvesztési vizsgálat felülvizsgálati időszaka során elért nyereségszinthez képest több mint 400 %-kal növekedett.
(138)
Meg kell jegyezni, hogy - a 2007-es év kivételével - a figyelembe vett időszak során az uniós gazdasági ágazat nyereségszintje az előző hatályvesztési felülvizsgálatnál megállapított célzott nyereségszint, azaz 10 % (a továbbiakban: célnyereség) felett volt.
(139)
Két uniós gyártó azon véleménynek adott hangot, hogy a nyereségesség becslése nem történt megfelelő módon, mivel a kapcsolatban álló upstream beszállítók által elért nyereséget levonták a költségekből. E tekintetben következetesen alkalmazott gyakorlat a nyersanyag előállításában részt vevő, kapcsolatban álló felek által elért nyereség levonása. Ezért a fenti érvet el kellett utasítani.
5.5.4.2.
A kötött értékesítés nyereségessége
2007
2008
2009
Felülvizsgálati időszak
Index
100
55
153
151
(140)
Az uniós gazdasági ágazat esetében az uniós piacon történő kötött értékesítés nyereségessége 51 %-kal javult a felülvizsgálati időszak során. E fejlődés főként az árak 10 %-os átlagos növekedésével magyarázható. Ugyanakkor, mivel az árak alakulása a transzferárakon alapul, a fentiekből nem vonható le jelentőségteljes következtetés.
5.5.5. Beruházások, beruházások megtérülése, pénzáramlás és tőkebevonási képesség
2007
2008
2009
Felülvizsgálati időszak
Beruházási index
100
246
342
129
Beruházásmegtérülési index
100
233
52
62
Cash flow-index
100
236
83
107
(141)
A figyelembe vett időszak alatt növekedtek a beruházások. A beruházások a termelési kapacitás növelésére irányultak, mind a kötött, mind a szabad piacra történő szállítás érdekében.
(142)
A vizsgálat azt is bizonyította, hogy a beruházások megtérülése, azaz a termék adózás előtti nettó nyeresége a termékre fordított tárgyi eszközök nettó könyv szerinti értékének százalékában kifejezve csökkent a figyelembe vett időszakban.
(143)
A cash flow 7 %-kal növekedett a figyelembe vett időszak során, mert a nyereségesség csökkenését kompenzálta, hogy a raktárkészlet a figyelembe vett időszak második felében csökkent.
5.5.6. Foglalkoztatás, termelékenység és bérek
2007
2008
2009
Felülvizsgálati időszak
Foglalkoztatási index
100
106
111
109
Termelékenységi index
100
89
87
89
Bérindex
100
104
106
106
(144)
A foglalkoztatás a figyelembe vett időszak során a termelési kapacitásba történő beruházás függvényében 9 %-kal növekedett, míg az átlagbérek csak 6 %-kal nőttek. A termelékenység az egyik uniós gyártót érő váratlan műszaki nehézségek nyomán összesen 11 %-kal csökkent.
5.5.7. A kiegyenlíthető támogatások összegének nagyságrendje és a múltbeli támogatást követő helyreállás
(145)
Tekintve az Indiából származó támogatott behozatal mennyiségét, a támogatás tényleges összegének hatása nem tekinthető jelentősnek.
(146)
Az uniós gazdasági ágazat helyzete az utolsó felülvizsgálat óta és a figyelembe vett időszak során számottevő mértékben javult. Megállapítható tehát, hogy az uniós gazdasági ágazatnak a múltbeli támogatást követően sikerült teljesen helyreállnia.
5.6. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzetére vonatkozó következtetés
(147)
2007 és a felülvizsgálati időszak között az érintett termék támogatottan behozott mennyisége elhanyagolható volt. Bizonyos kármutatók - például a piaci részesedés, a termelési mennyiség és a beruházásmegtérülés - kivételével a legtöbb kármutató, köztük a nyereségesség (+ 153 %), az értékesítési ár (+ 4 %), az értékesített mennyiség (+ 14 %), a foglalkoztatás (+ 10 %) és a beruházás (+ 29 %) pozitívan alakult a figyelembe vett időszak során. Az uniós piacon elért nyereségszintek - a 2007-es év kivételével - az előző hatályvesztési felülvizsgálatkor meghatározott célzott nyereségszint (10 %) felett voltak. A pozitív tendencia - melyet a mutatók túlnyomó többsége tükröz - főként az uniós gazdasági ágazat megbízhatóságának, az utóbbi években az ügyfelekkel kialakított szilárd kapcsolatának, valamint a piacon elért árszintnek köszönhető.
(148)
Az egyik uniós gyártó véleménye szerint az ár- és nyereségtendenciák elemzése során figyelembe kellene venni a 2007-ben és 2008-ban fellépő nyersanyaghiányt. Az említett hiány állítólag 2008-ban rendkívüli, 2009-ben pedig korlátozottabb mértékű áremelkedéshez és nyereségnövekedéshez vezetett. E tekintetben, ahogyan az az 5.5.2.1. és az 5.5.4.1. táblázatban is látható, a kiemelkedő ár- és nyereségszintek csak 2008-ra jellemzőek. A 2009-ben és a felülvizsgálati időszak során elért nyereségszinteket a jelek szerint már nem befolyásolta a nyersanyaghiány. Továbbra is érvényes tehát a (139) preambulumbekezdés következtetése, miszerint a figyelembe vett időszak során a nyereség meghaladta a célnyereséget.
(149)
Ami a kötött értékesítést illeti, az uniós gazdasági ágazat azon lehetősége, hogy az általa előállított mennyiség egy részét a kötött piacon értékesítse, magas szintű kapcitáskihasználást biztosított, és lehetővé tette az uniós gazdasági ágazat számára, hogy csökkentse az állandó költségeket, és a költségek szempontjából versenyképes maradjon.
(150)
Következésképpen, figyelemmel az uniós gazdasági ágazatra vonatkozó mutatók kedvező alakulására, megállapítható, hogy az uniós gazdasági ágazat nem szenvedett jelentős kárt a vizsgált időszakban.
5.7. A támogatott behozatal hatása
(151)
Mivel az érintett terméket a figyelembe vett időszakban kis mennyiségben exportálták az Unióba, a támogatott import nem befolyásolta hátrányosan az uniós gazdasági ágazat teljesítményét. Ezért, ahogyan az feljebb is megállapítást nyert, a gazdasági ágazat nem szenvedett jelentős kárt a vizsgált időszakban.
6. A KÁR MEGISMÉTLŐDÉSÉNEK VALÓSZÍNŰSÉGE
(152)
Emlékeztetőül megjegyzendő, hogy az uniós gazdasági ágazat nem szenvedett jelentős kárt a figyelembe vett időszak során, hiszen a kármutatók többsége az érintett időszakban pozitív tendenciára utalt. Az alaprendelet 18. cikke (2) bekezdésének megfelelően ezért megvizsgálták, hogy az intézkedések hatályvesztése valószínűleg a kár megismétlődéséhez vezethet-e.
6.1. Tartalékkapacitás az érintett országban
(153)
A vizsgálat bebizonyította, hogy a három együttműködő indiai gyártó kapacitásfelhasználása nagyon magas szintet ért el a felülvizsgálati időszak során. Ebből következően az a tartalékkapacitás, amelyet intézkedések hiányában az uniós piacra irányíthatnának, korlátozottnak tűnik.
(154)
A nyilvánosságra hozatal után számos uniós gyártó azon véleményének adott hangot, hogy a tartalékkapacitás Indiában magas szintű, és hogy az együttműködő indiai exportáló gyártók kapacitásfelhasználási rátája nem reprezentatív az indiai gazdasági ágazat egészére nézve. Az egyik uniós gyártó ezenfelül azt is állította, hogy a hét vezető indiai exportőr tartalékkapacitása messze meghaladná az európai uniós szabadpiaci fogyasztás volumenét.
(155)
E tekintetben először is az hangsúlyozandó, hogy a három együttműködő exportáló gyártó kapacitásfelhasználási rátáját súlyozott átlag kiszámításával, ellenőrzött adatok alapján és kifejezetten az érintett termékre vonatkozóan állapították meg. Ezenfelül a három érintett együttműködő exportáló gyártó nagytermelő volt, és a kérelmező által „vezetőként” jellemzett hét indiai exportőr között szerepelt. Az uniós gyártók által a hét indiai gyártó tartalékkapacitásáról megadott adatok ezzel szemben főként „piacismereten” alapultak, és - annak ellenére, hogy az kifejezetten követelmény volt - nem voltak alátámaszthatók szilárd tényszerű bizonyítékokkal. Ezért a szóban forgó információt figyelmen kívül kellett hagyni, és - az üggyel kapcsolatos ellenőrzött adatok alapján - megállapítást nyert, hogy a jelek szerint az indiai tartalékkapacitás korlátozott.
6.2. Az indiai exportáló gyártó exportpolitikája
(156)
Az indiai hivatalos statisztikai adatok alapján megállapítást nyert, hogy a felülvizsgálati időszakban India tíz legjelentősebb exportpiacán az exportértékesítési árak átlagosan körülbelül 20 %-kal voltak alacsonyabbak, mint az uniós gazdasági ágazat által az európai uniós piacon értékesített termékek árai. A szóban forgó indiai exportárak összhangban voltak az európai uniós piac többi jelentős - a (119) preambulumbekezdésben említett - szereplőjének áraival. Megállapítást nyert, hogy a figyelembe vett időszak során az említett többi országból érkező alacsony árú import nem gyakorolt negatív hatást az uniós gazdasági ágazat teljesítményére. A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az indiai exportárak valószínűleg az intézkedések hatályvesztése esetén sem gyakorolnának káros hatást az uniós gazdasági ágazatra, mivel az már jelenleg is versenyben áll olyan más exportáló országokkal, amelyek ugyanezt az árpolitikát folytatják, és mégsem szenved jelentős kárt.
(157)
Két uniós gyártó azon véleményét is ismertette, miszerint, ha az intézkedések hatályukat vesztik, az indiai gyártók az európai uniós piacok vonzó árai miatt a jelenleg más piacokon értékesített exportot az Unióba irányítják majd át. Először is meg kell jegyezni, hogy ha az indiai gyártók az exportot az Unióba irányítanák át, versenyhelyzetbe kerülnének más harmadik országokkal, amelyek már jelenleg is jelentős mennyiségeket exportálnak az Unióba. Ezenfelül, ahogyan azt a (119) preambulumbekezdés is említi, megállapítást nyert, hogy a harmadik országokból érkező, a más piacokra alkalmazott indiai exportárakhoz hasonló árakon történő import nem befolyásolta az uniós gazdasági ágazat teljesítményét. A fentiek alapján levonható az a következtetés, hogy ha az Unióba érkező indiai exportmennyiségek oly módon növekednek, hogy közben az árak hasonlóak maradnak a más exportpiacokon alkalmazott árakhoz, az uniós gazdasági ágazat nem szenved jelentős kárt.
(158)
Két uniós gyártó azon véleményének is hangot adott, hogy az USA által bizonyos indiai antibiotikumgyárakra bevezetett importtilalom miatt további mennyiségeket irányíthatnak át az uniós piacra. Az export esetleges átirányításáról az előző preambulumbekezdésben levont következtetések ugyanakkor e tekintetben is érvényesek maradnak.
6.3. Kötött piac
(159)
Míg a kötött piac a figyelembe vett időszak során az uniós gazdasági ágazat szabad és kötött piacainak 50-60 %-át tette ki, az uniós gazdasági ágazat kötöttpiaci fogyasztása több mint 20 %-kal nőtt ugyanebben az időszakban. E piac tulajdonságait és méretét tekintve a Bizottság úgy gondolja, hogy a kötött piacot az intézkedések hatályvesztése esetén sem befolyásolja az indiai export valószínű növekedése, és az uniós gazdasági ágazat számára így továbbra is nagy kapacitásfelhasználást és méretgazdaságosságot biztosít.
6.4. Következtetés a kár megismétlődésének valószínűségéről
(160)
A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az Indiából származó támogatott import valószínűleg az intézkedések hatályvesztése ellenére sem okoz jelentős kárt az uniós gazdasági ágazatnak, mivel a figyelembe vett időszak során a legtöbb kármutató pozitívan alakult annak ellenére, hogy más országokból jelentős és növekvő mennyiségű olyan import érkezett, melynek árai hasonlók voltak az India által más országokba exportált termékek áraihoz. Ezért a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a jelentős kár valószínűleg nem ismétlődik meg az intézkedések hatályvesztése esetén.
7. AZ UNIÓS ÉRDEK
(161)
Az egyik uniós gyártó szerint elemzést kellett volna végrehajtani az uniós érdekre irányulóan. E tekintetben, mivel a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a kár megismétlődésének nincs valószínűsége, nem indokolt uniós érdekre vonatkozó elemzést végezni. A fentiek miatt ezt az észrevételt a Bizottság elutasította.
8. KÜLÖNLEGES FIGYELEMMEL KÍSÉRÉS
(162)
A támogatás folytatódásának valószínűségéről tett, a fenti (100) preambulumbekezdésben szereplő megállapítás fényében, valamint tekintetbe véve a támogatás folytatódásának a kereskedelmi folyamatokra esetlegesen gyakorolt jövőbeli hatását, a Bizottság figyelemmel kíséri az érintett termék importált mennyiségeit. Amennyiben e mennyiségek jelentős mértékben változnak, a Bizottság megfontolja, szükséges-e lépéseket tenni, és ha igen, milyen intézkedésre van szükség.
(163)
A figyelemmel kísérés időszaka az e rendelet kihirdetését követő 2 évre korlátozódik.
9. MEGSZŰNÉS
(164)
A felülvizsgálat eredményeinek fényében helyénvalónak bizonyult az Indiából származó, egyes széles spektrumú antibiotikumok behozatalára kivetett kiegyenlítő vám hatályon kívül helyezése.
(165)
Az érdekelt felek tájékoztatást kaptak azokról az alapvető fontosságú tényekről és megállapításokról, amelyek alapján a Bizottság az eljárás befejezése mellett határozott, valamint lehetőséget kaptak arra, hogy észrevételeket tegyenek. A beérkezett észrevételek, melyekre a Bizottság a fenti vonatkozó szakaszokban reagált, nem olyan jellegűek, hogy módosítanák a fent szereplő következtetéseket,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az Indiából származó, jelenleg az ex29411000 és az ex29419000 KN-kód alá tartozó egyes széles spektrumú antibiotikumok importjára kivetett kiegyenlítő intézkedéseknek az 597/2009/EK rendelet 18. cikke (2) bekezdésének megfelelően indított hatályvesztési felülvizsgálata lezárult, és az Indiából származó importra vonatkozóan hatályban lévő intézkedések hatályukat veszítik.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. augusztus 4-én.