ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 23. února 2011
o státní podpoře C 48/08 (ex NN 61/08), kterou poskytlo Řecko společnosti Ellinikos Xrysos SA
(oznámeno pod číslem K(2011) 1006)
(Pouze řecké znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/452/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (SFEU), a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí Komise zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (1) ve věci podpory č. C 48/2008 (dříve NN 61/2008) (2),
poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby v souladu s výše uvedenými ustanoveními podaly připomínky, a s ohledem na jejich připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I POSTUP
(1)
Dne 9. července 2007 obdržela Komise stížnost, podle které Řecko údajně přijalo dvě opatření, jimiž poskytlo státní podporu společnosti Ellinikos Xrysos SA (dále jen „Ellinikos Xrysos“). Po výměně informací rozhodla Komise dne 10. prosince 2008 zahájit formální vyšetřovací řízení ohledně uvedených opatření.
(2)
Dne 23. února 2009 předložilo Řecko své připomínky k rozhodnutí Komise o zahájení řízení.
(3)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 10. března 2009 (3). Připomínky podaly čtyři zúčastněné strany: Ellinikos Xrysos jako příjemce uvedených opatření dne 10. dubna 2009, European Goldfields Ltd. jako hlavní akcionář společnosti Ellinikos Xrysos dne 10. dubna 2009, odborová organizace dolů Cassandra dne 2. dubna 2009 a Hellenic Mining Watch, což je řecká organizace, jejímž cílem je „ochrana životního prostředí a veřejnosti před negativními důsledky důlní činnosti a zajištění veřejného zdraví“ (4), dne 6. dubna 2009.
(4)
Připomínky byly sděleny Řecku dopisy ze dne 6. května 2009 a 7. července 2009. Řecko odpovědělo na připomínky zúčastněných stran dopisy ze dne 3. června 2009, 20. července 2009 a 23. září 2009.
(5)
Komise si dne 19. června 2009, 11. prosince 2009 a 22. dubna 2010 vyžádala od řeckých orgánů další informace a Řecko a společnost Ellinikos Xrysos odpověděly v dopisech ze dne 23. července 2009, 29. července 2009, 15. ledna 2010, 11. února 2010, 12. února 2010, 4. května 2010 a 27. května 2010. K další neformální výměně informací mezi útvary Komise a řeckými orgány došlo elektronickou poštou v květnu 2010. Jednání mezi útvary Komise a řeckými orgány proběhla dne 11. února 2009 a 24. června 2010 a mezi útvary Komise a údajným příjemcem dne 2. února 2009 a 26. června 2009.
II PODROBNÝ POPIS PODPORY
II.a. ZÁKLADNÍ INFORMACE O HORNÍM PRÁVU A POVOLENÍCH K TĚŽBĚ
(6)
Horní právo je právo vstoupit na určitý kus půdy a obsadit ho za účelem jeho zpracování pomocí podzemní nebo povrchové těžby kvůli získání nerostů, které může obsahovat. Je postupováno s právem těžby, jež je jeho nedílnou součástí.
(7)
Horní právo je odlišné od povolení k těžbě, což je licence na provádění důlní činnosti. Povolení k těžbě udělují příslušné orgány po vyhodnocení předložených zpráv o proveditelnosti a studií dopadu na životní prostředí. V tomto konkrétním případě udělovalo povolení k těžbě v době prodeje uskutečněného v roce 2003 ministerstvo rozvoje.
II.b. PŘÍJEMCE
(8)
Ellinikos Xrysos je významná řecká důlní společnost, jež působí v oblasti těžby zlata, mědi, olova, stříbra a zinku. V roce 2009 dosáhla obratu ve výši 44,7 milionu EUR (se ziskem po zdanění ve výši 1,7 milionu EUR) a zaměstnávala přibližně 350 osob. V době dotyčných opatření podpory (viz 11. a 16. až 18. bod odůvodnění) představovala Ellinikos Xrysos velký podnik, protože byla provázána s velkou společností. Podle doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003, které se týká definice mikropodniků a malých a středních podniků (5): a) kategorii mikropodniků a malých a středních podniků (MSP) tvoří podniky, které zaměstnávají méně než 250 osob a jejichž roční obrat nepřesahuje 50 milionů EUR a/nebo jejichž bilanční suma roční rozvahy nepřesahuje 43 milionů EUR (příloha, hlava 1, čl. 2 odst. 1); b) z kategorie malých a středních podniků jsou vyřazeny skupiny podniků, jejichž hospodářská síla může přesáhnout sílu skutečných malých a středních podniků, přičemž je nutno rozlišovat mezi různými druhy podniků v závislosti na tom, zda jsou samostatné (9. bod odůvodnění); c) „samostatným podnikem“ se rozumí každý podnik, který není klasifikován jako provázaný podnik (příloha, hlava 1, čl. 3 odst. 1); a d) „provázaným podnikem“ se rozumí podnik, v němž většinu hlasovacích práv akcionářů nebo členů drží jiný podnik (příloha, hlava 1, čl. 3 odst. 3 písm. a)). V tomto konkrétním případě vlastnila v prosinci 2003 (v době prodeje z roku 2003) 53,3 % akcií společnosti Ellinikos Xrysos (160 000 akcií z celkového počtu 300 000) společnost Greek Mines SA, což je pobočka společnosti Aktor SA. Poslední dva předchozí roční obraty společnosti Aktor, tzn. v roce 2001 a 2002, dosáhly výše 120,9 milionu EUR a 302,6 milionu EUR. Také její poslední dvě bilanční sumy roční rozvahy dosáhly částky 151,9 milionu EUR a 260 milionů EUR (6). Tyto údaje činí z Aktor velkou společnost. Ellinikos Xrysos proto v době dotyčných opatření podpory byla velkou společností.
(9)
Současnými akcionáři Ellinikos Xrysos jsou společnosti European Goldfields Greece BV (65 % akcií), Hellas Gold BV (30 % akcií) a řecká stavební a energetická společnost Aktor SA (5 % akcií). European Goldfields Greece BV a Hellas Gold BV jsou dceřiné společnosti kanadské společnosti Goldfields Ltd., která se zabývá nabýváním, průzkumem a rozvojem nerostných ložisek na Balkáně.
(10)
Ellinikos Xrysos vlastní a provozuje doly Cassandra. Od řeckého státu je koupila a s nimi jejich horní práva v prosinci 2003. K dolům patří zlaté doly v Olympii a lokalitě Skouries a měděné a zinkové doly v lokalitě Stratoni.
(11)
Před rokem 2003 vlastnila doly Cassandra společnost TVX Hellas SA, jež je získala od řeckého státu v roce 1995 ve veřejném nabídkovém řízení za částku 11 miliard GRD (přibližně 39,8 milionu EUR (7)).
(12)
V roce 2002 zrušila řecká státní rada dolům Cassandra povolení na těžbu a získávání zlata, a to zejména dolům v Olympii a Stratoni. Povolení na těžbu a získávání zlata v Olympii byla zrušena z důvodů ochrany životního prostředí, které byly považovány za závažné. Těžební povolení ve Stratoni bylo zrušeno, protože ho řecký stát udělil protiprávně prostřednictvím orgánu, který k tomu neměl pravomoc.
(13)
Po výše uvedeném zrušení státní radou vydalo příslušné ministerstvo rozvoje dvě nařízení týkající se Stratoni: 1) dne 7. ledna 2003 nařídilo přerušení provozu ve Stratoni a 2) dne 29. ledna 2003 nařídilo ve Stratoni přijetí dodatečných bezpečnostních opatření. V souladu s rozhodnutím státní rady o zrušení povolení vydalo ministerstvo rozvoje dne 18. února 2003 další nařízení, kterým povolilo zahájení provozu ve Stratoni a zrušilo předchozí nařízení ze dne 7. a 29. ledna 2003. V době prodeje dolů společnosti Ellinikos Xrysos platilo nařízení ze dne 18. února 2003.
(14)
Výsledkem výše uvedeného zrušení povolení dolům Cassandra na těžbu a získávání zlata bylo, že společnost Kinross (kanadská těžební společnost) jako vlastník TVX Hellas ji přestala financovat, aby si zachovala hodnotu akciového podílu. To vedlo společnost TVX Hellas k podání návrhu na konkurz.
II.c. OPATŘENÍ 1: PRODEJNÍ CENA NIŽŠÍ NEŽ TRŽNÍ HODNOTA
(15)
Dne 12. prosince 2003 byly doly Cassandra převedeny z TVX Hellas na řecký stát za 11 milionů EUR v rámci mimosoudního vyrovnání, při němž došlo k vymazání vzájemných pohledávek (pohledávka TVX Hellas vůči Řecku dosahovala výše 293,5 milionu EUR). Stejného dne prodal řecký stát doly Cassandra společnosti Ellinikos Xrysos za 11 milionů EUR, a to bez předchozího ohodnocení majetku či veřejné soutěže. Prodej zahrnoval: a) doly ve Stratoni, Skouries a Olympii spolu s příslušnými horními právy, b) pozemky, c) nerostné zásoby a d) fixní aktiva (těžební a provozní zařízení, ubytovny pro pracovníky a průmyslové stavební objekty). Podle řeckých orgánů bylo cílem opatření nalézt majitele, který by byl ochoten provozovat doly, a zajistit tak pracovní místa a chránit životní prostředí.
II.d. OPATŘENÍ 2: PROMINUTÍ DANĚ A SNÍŽENÍ ZÁKONNÝCH POPLATKŮ
(16)
Řecko prodalo doly Cassandra společnosti Ellinikos Xrysos prostřednictvím smlouvy uzavřené mezi oběma stranami, jež byla potvrzena zákonem 3220/2004 (8). Podle tohoto právního předpisu byla společnost Ellinikos Xrysos osvobozena od jakékoliv daně. Došlo také ke snížení zákonných a dalších poplatků na 5 % skutečné výše, jež by měla být normálně uhrazena. Podle řeckých orgánů mělo opatření za cíl motivovat případné investory, protože hodnota dolů byla záporná.
(17)
Podle řeckých právních předpisů (9) činí daň z převodu nemovitosti 7 % hodnoty převáděného majetku u prvních 15 000 EUR a 9 % u zbývající částky. Podle řeckého horního zákona (10) k tomu existuje zvláštní daň z převodu horních práv ve výši 5 % hodnoty převáděných práv (tzn. hodnoty dolu).
(18)
Komise ve svém rozhodnutí dospěla u opatření 1 a 2 k celkové výši podpory v částce 15,34 milionu EUR, přičemž přezkoumala:
a)
hodnotu tří jednotlivých dolů (Stratoni, Olympie a Skouries), které tvoří doly Cassandra, založenou na hospodářských faktorech platných v době prodeje a také na provozuschopnosti těchto dolů (viz podrobná analýza v 63. až 79. bodě odůvodnění);
b)
hodnotu pozemku dolů Cassandra podle výpočtu uvedeného ve zprávě o ocenění (viz 19. bod odůvodnění) a ověřenou porovnáním s cenou zaplacenou za většinu tohoto pozemku ve veřejné soutěži z roku 1995 (viz podrobná analýza v 80. až 90. bodě odůvodnění);
c)
hodnotu nerostných zásob nabytých společností Ellinikos Xrysos při prodeji z roku 2003, jež je založena na stejné zprávě o ocenění (viz podrobná analýza v 91. až 97. bodě odůvodnění);
d)
výši splatné daně, od které byla společnost Ellinikos Xrysos v kupní smlouvě osvobozena (viz podrobnou analýzu ve 118. až 124. bodě odůvodnění).
(19)
V rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 10. prosince 2008 si Komise položila otázku, zda Řecko prodalo společnosti Ellinikos Xrysos doly Cassandra za jejich tržní hodnotu, protože k prodeji došlo bez vyhlášení veřejné soutěže či bez nezávislého ocenění majetku, a zda je tento prodej pod tržní hodnotou slučitelný se SFEU. Odvolávala se přitom na zprávu o ocenění aktiv dolů Cassandra, jež byla vypracována pro společnost European Goldfields, která je akcionářem Ellinikos Xrysos. Podle této zprávy dosahovala spravedlivá tržní hodnota aktiv dolů Cassandra částky 500 milionů USD (což odpovídá 411 milionům EUR při použití směnného kurzu 1,2155 USD/EUR (11) platného dne 30. června 2004). Zprávu (dále jen „zpráva Behre Dolbear“) vypracoval na základě zadání European Goldfields přední mezinárodní poradce v oblasti nerostných surovin společnost Behre Dolbear International Ltd (12).
(20)
Komise si také položila otázku, zda prominutí daně a snížení zákonných poplatků představují úlevu od finančních povinností vůči státu, jež je slučitelná se SFEU.
III PŘIPOMÍNKY ŘECKA A ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
III.a. PŘIPOMÍNKY ŘECKA A PŘÍJEMCE
(21)
Jelikož se připomínky Řecka a příjemce ve velké míře překrývají, uvede je Komise ve 22. až 31. bodě odůvodnění společně.
(22)
Podle řeckých orgánů a příjemce vystupovalo Řecko v prodeji z roku 2003 jako prostředník pouze proto, že společnost TVX Hellas se nacházela uprostřed konkurzního řízení a nemohla prodat doly společnosti Ellinikos Xrysos přímo. Tvrdí také, že Řecko doly nikdy nevlastnilo a z prodeje z roku 2003 nezískalo žádné peníze, protože částka 11 milionů EUR byla zaplacena přímo společnosti TVX Hellas. Uvádějí také, že v roce 1995 proběhla prodejní transakce mezi společností TVX Hellas a předchozím majitelem, což byla soukromá společnost, jež skončila v likvidaci, a že tak při prodeji v roce 2003 nebyly použity žádné státní prostředky.
(23)
Řecké orgány a příjemce dále tvrdí, že v době prodeje byla tržní hodnota dolů Cassandra snížená, či dokonce záporná, a to kvůli dlouhému přerušení provozu a zrušení povolení k těžbě. Zápornou tržní hodnotu dolů lze rovněž prokázat skutečností, že společnost Kinross, která je vlastníkem TVX Hellas a tržním hospodářským subjektem, kapitalizací výrazných ztrát ze své investice přidělila dolům zápornou hodnotu. Prohlašují, že kladná cena zaplacená společností Ellinikos Xrysos, která je také soukromou společností, je odůvodněna smluvní doložkou o zrušení, jež odstraňuje riziko nabyvatele. K tomu uvádějí, že pozemky získané těžařskou společností lze využívat pouze k těžbě a nemají žádnou tržní hodnotu, protože řecké právní předpisy v těchto oblastech upřednostňují těžbu. Tvrdí, že snížení hodnoty horních práv kvůli dlouhému přerušení provozu a zrušení povolení k těžbě proto také vedlo ke snížení hodnoty pozemků. Pokud jde konečně o zásoby zlata, které byly součástí aktiv prodaných společnosti Ellinikos Xrysos, tvrdí, že v roce 2003 měly zápornou hodnotu kvůli poměrně nízké ceně zlata a poměrně vysokým příslušným nákladům, jako je doprava a zpracování.
(24)
K doplnění výše uvedeného a s ohledem na kritéria tržního hospodaření, které je nutno v transakci zohlednit, tvrdí řecké orgány a příjemce, že tato kritéria zahrnují také environmentální a sociální otázky spojené s obrazem podniku a spokojeností jeho zaměstnanců. To dokládá skutečnost, že TVX Hellas, jež je tržním hospodářským subjektem, uhrazením příslušných vyrovnání zohlednila také pracovní a environmentální záležitosti. Tvrdí také, že neprodání dolů by znamenalo značné náklady v oblasti životního prostředí, které by musel nést řecký stát a jež by dosáhly částky přibližně 15,7 milionu EUR. Zároveň uvádějí, že cenu zaplacenou společností Ellinikos Xrysos opravňovala také kritéria tržního hospodaření, protože se rovnala ceně požadované TVX Hellas, která je soukromou společností. Podle Řecka a příjemce by TVX Hellas požadovala vyšší cenu, kdyby tak mohla učinit. K tomu tvrdí, že cena zaplacená společností Ellinikos Xrysos odpovídá účetní hodnotě aktivních položek v účetní závěrce TVX Hellas. A konečně tvrdí, že cena zaplacená při prodeji v roce 2003 představuje skutečnou hodnotu dolů, čímž míní hodnotu dolu v lokalitě Stratoni, protože se jednalo o jediný provozovaný důl. Pokud jde o Skouries, Řecko a příjemce uvádějí, že v této lokalitě nikdy nedošlo k žádné těžbě či investicím, s výjimkou těžebního průzkumu prováděného TVX Hellas před prodejem z roku 2003. Tvrdí také, že zřízení těžebního závodu v lokalitě Skouries vyžaduje značné investice. Z výše uvedených důvodů jsou názoru, že prodej z roku 2003 neposkytl společnosti Ellinikos Xrysos žádné zvýhodnění.
(25)
Pokud jde o zprávu Behre Dolbear, Řecko ani příjemce nepochybují o důvěryhodnosti společnosti Behre Dolbear. Oba proti zprávě ale vznášejí námitky a tvrdí, že na ni nelze brát ohled, protože jejím cílem bylo upoutat pozornost investorů a její referenční okamžik (červen 2004) nebyl stejný jako okamžik prodeje (prosinec 2003). Uvádějí také, že hodnota dolů podle odhadu společnosti Behre Dolbear se vztahuje k aktivům a zároveň příslušným povolením k těžbě, zatímco Ellinikos Xrysos nabyla pouze aktiva s tím, že řecký stát udělí povolení k těžbě později. Dále uvádějí, že se zpráva netýká prodaných aktiv, ale hodnoty společnosti Ellinikos Xrysos jako fungujícího podniku, a tak nic nevypovídá o hodnotě aktiv prodaných řeckým státem v prosinci 2003. Nakonec uvádějí, že v tabulce 5.3 na straně 37 zprávy oceňuje společnost Behre Dolbear čistou současnou hodnotu zprovoznitelných dolů Cassandra jako zápornou, a to na -2,59 milionu USD, a skutečně zaplacená cena (11 milionů EUR) tak byla vyšší než tržní hodnota dolů.
(26)
Řecko tvrdí, že v případě použití zprávy Behre Dolbear lze ze tří různých metod v ní použitých připustit pouze příjmový přístup, jelikož se jedná o primární, mezinárodně používanou metodu ocenění, a i to pouze při zohlednění jejího data platnosti a za předpokladu udělení povolení k těžbě a provedení značných investic.
(27)
Řecké orgány a příjemce uznávají, že Řecko prodalo majetek přímo společnosti Ellinikos Xrysos, aniž by byla vyhlášena veřejná soutěž nebo provedeno předchozí ocenění, a to z časových důvodů kvůli zajištění pracovních míst a ochraně životního prostředí. Prohlašují také, že TVX Hellas měla vůči Řecku pohledávky ve výši 293,5 milionu EUR kvůli odškodnění za investice do dolů (které zastavily provoz následkem rozhodnutí o zrušení povolení z roku 2002) a za náklady způsobené ochranou životního prostředí. Uvádějí, že v kupní smlouvě nebyla žádná doložka o minimálním počtu pracovních míst, protože těžba vyžaduje vysoký počet pracovníků, ale zároveň není možné závazek zachovat pracovní místa kvantifikovat. Nakonec tvrdí, že pokud by Komise vydala příkaz k navrácení podpory, mohla by být předložena žádost o zrušení smlouvy, což by znamenalo, že by po řeckém státu mohlo být požadováno splacení 11 milionů EUR společnosti a majetek by se mu mohl vrátit.
(28)
Řecké orgány dále tvrdí, že bylo možno použít hodnotu stanovenou při veřejné soutěži v roce 1995 a hodnotu pozemku považovat za nezměněnou. Uvádějí, že lze připustit metodu použitou ve zprávě Behre Dolbear (metodu příjmového přístupu), ale pouze ve spojení s datem zprávy (30. června 2004) a za předpokladu vydání povolení k těžbě a provedení značných investic. Řecké orgány nakonec souhlasí s tím, že v okamžiku prodeje měl důl v lokalitě Stratoni platná povolení k těžbě, a byl tak funkční a splňoval podmínku zprávy Behre Dolbear o „zprovoznitelném zařízení“.
(29)
Pokud jde o prominutí daně a snížení zákonných poplatků, nebyla podle příjemce zákonná daň z převodu dolů v tomto konkrétním případě použitelná. Dále byla podle Řecka hodnota dolů záporná, a proto bylo nutno motivovat případné investory. Řecko také tvrdí, že článek 173 řeckého horního zákona sice stanoví daňovou sazbu ve výši přibližně 5 %, ale pouze u transakcí „s protiplněním“ („με επαχθή αιτία“), což podle Řecka znamená u transakcí vyvolaných nešťastnou příhodou, jako např. úmrtím majitele, a v tomto konkrétním případě nebyl proto použitelný. Příjemce dále tvrdí, že kupní smlouva není kvůli doložce o zrušení konečná, a že by proto uložení jakékoliv daně bylo předčasné. Příjemce nakonec tvrdí, že snížení zákonných poplatků nemá dopad na státní prostředky, protože notáři jsou soukromé subjekty a daň a poplatky z jejich honorářů byly řádně uhrazeny.
(30)
Řecko přiznává, že se daň v sazbě od 7 % do 9 % ve skutečnosti vybírá ve všech případech prodeje pozemků, a to bez ohledu na to, zda se jedná o majetek společnosti, nebo majetek soukromých osob.
(31)
Jak Řecko, tak příjemce konečně tvrdí, že i pokud by měl prodej z roku 2003 představovat podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos, byla tato společnost způsobilá pro podporu podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 a víceodvětvového rámce pro regionální podporu velkým investičním projektům z roku 2002, které byly oba v okamžiku prodeje použitelné, protože společnost byla umístěna v oblasti způsobilé podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. Příjemce také tvrdí, že by mohl být způsobilý pro podporu podle obecného nařízení o blokových výjimkách, pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008 a čl. 107 odst. 3 písm. c), protože se dotyčné investice týkaly odvětví a oblasti životního celostátního významu. Pokud jde o osvobození od daně, dosáhla daň podle příjemce výše 38 000 EUR, byla proto nižší než strop de minimis (100 000 EUR za období tří let) (13) a nepřinesla společnosti Ellinikos Xrysos žádný prospěch.
III.b. PŘIPOMÍNKY DALŠÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(32)
Komise obdržela také připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení od Hellenic Mining Watch (Řeckého důlního dozoru) (14). Hellenic Mining Watch tvrdí, že k aktivům dolů Cassandra patří také značný nemovitý majetek, který výrazně navyšuje celkovou hodnotu dolů, a nebyl přitom ve zprávě Behre Dolbear zohledněn. Hellenic Mining Watch odmítá ohledy na nezaměstnanost jako zdůvodnění převodu dolů v rozporu s právními postupy a tvrdí, že kupní smlouva neobsahuje žádnou povinnost pro společnost Ellinikos Xrysos přijmout určitý konkrétní nebo minimální počet pracovníků.
(33)
Hellenic Mining Watch podobně odmítá environmentální zdůvodnění převodu dolů v rozporu s právními postupy a tvrdí, že článek 1 kupní smlouvy z roku 2003 zbavuje Ellinikos Xrysos jakékoli odpovědnosti za škody způsobené na životním prostředí, pokud k těmto škodám nebo příčinám těchto škod došlo před zveřejněním právního předpisu, kterým se schvaluje kupní smlouva. Hellenic Mining Watch nakonec tvrdí, že k aktivům dolů patří také zásoby zlatonosných rud výrazné hodnoty, která dosahuje částky 80 milionů EUR, jež nejsou v kupní smlouvě uzavřené s Ellinikos Xrysos uvedeny.
(34)
V odpovědi na připomínky Hellenic Mining Watch Řecko opakuje názor, že společnost Ellinikos Xrysos neobdržela žádnou státní podporu. Řecko zejména tvrdí, že nikdy nebylo ani majitelem a ani prodejcem dolů a že vystupovalo pouze jako prostředník v transakci mezi dvěma soukromými stranami. Řecko dále uvádí, že tvrzení Hellenic Mining Watch jsou mlhavá, nepřesná a protiřečí si. Řecko závěrem tvrdí, že organizaci Hellenic Mining Watch jde o navrácení dolů Cassandra zpět státu, protože jejím konečným cílem je ochrana životního prostředí.
(35)
Komise nakonec dostala připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení od odborové organizace dolů Cassandra (15), která pochybuje, že opatření představují protiprávní státní podporu, a odvolává se na to, že doly přispívají k rozvoji hospodářství a zaměstnanosti.
IV POSOUZENÍ PODPORY
(36)
Na základě výše uvedených skutečností a argumentů Řecka a ostatních třetích stran posoudí Komise v následujícím oddíle dotyčná opatření. Komise za prvé posoudí existenci podpory v šetřených opatřeních, aby zjistila, zda jde o podporu, či nikoli (pododdíl IV.a). Pokud opatření skutečně obsahuje podporu, posoudí Komise za druhé její slučitelnost s vnitřním trhem (pododdíl IV.b).
IV.a. EXISTENCE PODPORY VE SMYSLU ČL. 107 ODST. 1 SFEU
(37)
Ke zjištění, zda opatření představuje podporu, musí Komise posoudit, zda sporné opatření splňuje podmínky čl. 107 odst. 1 SFEU, který stanoví, že: „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“.
(38)
S ohledem na toto ustanovení Komise níže posoudí, zda sporná opatření ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos představují státní podporu.
OPATŘENÍ 1: PRODEJNÍ CENA NIŽŠÍ NEŽ TRŽNÍ HODNOTA
a. Zvýhodnění
(39)
Pokud stát prodá určitý majetek za cenu nižší, než je tržní hodnota, poskytne kupci (který získá majetek za dotovanou cenu) zvýhodnění, jež může představovat státní podporu. Určitý majetek je naopak prodán za tržní hodnotu (a státní podpora je tak vyloučena), pokud je cena stanovena nezávislým odhadcem a odpovídá prodejní ceně nebo pokud k prodeji dojde pomocí soutěžního, otevřeného, transparentního a bezpodmínečného nabídkového řízení a je vybrána nejvyšší nabídka (16).
(40)
V tomto konkrétním případě byly doly Cassandra prodány bez veřejné soutěže či jakéhokoli ocenění. Aby se stát vyhnul poskytnutí podpory, musí jednat jako racionální soukromý majitel, jenž se snaží maximalizovat zisk, tzn. jako „prodejce v tržním prostředí“, a snažit se o co nejlepší finanční výsledek prodeje. V tomto konkrétním případě tudíž Komise posoudila, zda řecký stát jednal jako prodejce v tržním prostředí.
(41)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že environmentální a sociální hlediska by měla také platit jako kritéria tržního hospodaření, protože se týkají obrazu společnosti a spokojenosti zaměstnanců. Podle jejich názoru toto tvrzení potvrzuje skutečnost, že společnost TVX Hellas jako hospodářský subjekt v tržním prostředí také zohlednila pracovní a environmentální hlediska vyplacením vyrovnání svým zaměstnancům, a to včetně za minulé závazky v oblasti životního prostředí (závazky z období před prodejem z roku 2003). Tvrdí, že stejným způsobem by prodejce v tržním prostředí souhlasil se sníženou cenou, aby uspokojil environmentální a sociální požadavky.
(42)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. Environmentální a sociální hlediska jsou již svou podstatou záležitosti veřejné politiky, kterými se zabývají veřejné orgány. Prodejce v tržním prostředí může nejvýše v omezeném rozsahu zohledňovat nezaměstnanost a životní prostředí, aby chránil nebo pěstoval svou podnikatelskou pověst sociálně odpovědného subjektu nebo subjektu s odpovědností za životní prostředí, ale ne výrazně na úkor svých finančních zájmů. Každopádně by racionální prodejce v tržním prostředí posoudil a kvantifikoval v souvislosti s prodejem každou platbu nebo náklad plynoucí z těchto hledisek, aby rozhodl, jak by mohly ovlivnit přijatelnou cenu. V tomto konkrétním případě Komise zjišťuje, že smlouva neobsahuje žádná taková finanční upřesnění a že Řecko neprokázalo, že by v době prodeje bylo provedeno jakékoli vyhodnocení podobných finančních nákladů.
(43)
Řecké orgány a příjemce také tvrdí, že doly měly zápornou tržní hodnotu, což prokazuje skutečnost, že společnost Kinross, která je vlastníkem TVX Hellas a tržním hospodářským subjektem, kapitalizací výrazných ztrát ze své investice přidělila dolům zápornou hodnotu.
(44)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. TVX Hellas ukončila své podnikání v dolech Cassandra kvůli zrušení povolení k těžbě státní radou. Ovšem v době prodeje Řecku společností TVX Hellas měl důl v lokalitě Stratoni platné povolení k těžbě (viz 13. bod odůvodnění), zatímco povolení dolu v Olympii bylo nadále zrušené. Komise se proto domnívá, že rozhodnutí TVX Hellas prodat doly Cassandra bylo spojeno s nezdarem její značné investice do dolu v Olympii. Jednání TVX Hellas se proto týkalo hodnoty investice do dolu v Olympii, a nikoli hodnoty dolu ve Stratoni.
(45)
Řecké orgány a příjemce uznávají, že Řecko prodalo majetek přímo společnosti Ellinikos Xrysos, aniž by byla vyhlášena veřejná soutěž nebo provedeno předchozí ocenění, a to z časových důvodů kvůli zajištění pracovních míst a ochraně životního prostředí. Pokud jde o životní prostředí, tvrdí, že neprodání dolů by znamenalo značné náklady v oblasti životního prostředí, které by musel nést řecký stát a jež by dosáhly částky přibližně 15,7 milionu EUR. Pokud jde o zaměstnanost, řecké orgány a příjemce uznávají, že v kupní smlouvě nebylo žádné ustanovení o minimálním počtu pracovních míst, ale tvrdí, že není možné kvantifikovat závazek ohledně zachování pracovních míst a že těžba vyžaduje značný počet pracovníků.
(46)
Vzhledem k výše uvedenému Komise zjišťuje, že hodnota prodávaného majetku nebyla před prodejem žádným způsobem oceněna a že prodej nebyl uskutečněn pomocí otevřeného postupu, ale prostřednictvím přímého kontaktu s kupcem. Pokud jde o environmentální náklady, které by Řecko údajně muselo nést, Komise zjišťuje, že ve smlouvě ani v žádném dokumentu z té doby neexistuje žádná stopa po těchto nákladech. Komise také zaznamenává, že kromě povinností v oblasti ochrany životního prostředí stanovených platnými právními předpisy nebyly kupci uloženy žádné dodatečné povinnosti. Komise se domnívá, že pokud by environmentální náklady musely být zohledněny při stanovení prodejní ceny, posuzoval by je soukromý prodejce pečlivě před určením prodejní ceny a kvantifikoval by je. Řecko neprokázalo, že by v době prodeje takové vyhodnocení a kvantifikaci provedlo nebo že by takové environmentální náklady jiným způsobem zohlednilo.
(47)
Komise také zaznamenává, že kupní smlouva z roku 2003 neobsahuje doložku, která by po kupci požadovala zachování nebo vytvoření minimálního počtu pracovních míst. Komise proto nemůže uznat tvrzení, že kupec byl zatížen povinností zachovat více pracovních míst, než bylo hospodářsky nutno, protože kupní smlouva neobsahuje žádnou povinnost zachovat konkrétní počet pracovních míst. Komise se tak domnívá, že z hlediska soukromého prodejce nemůže být žádné tvrzení o počtu pracovních míst nebo o zajištění zaměstnanosti důvodem pro prodejní cenu, která je nižší než tržní hodnota dolů.
(48)
Na základě 46. a 47. bodu odůvodnění proto Komise nemůže uznat tvrzení Řecka a příjemce uvedená ve 45. bodě odůvodnění.
(49)
Pokud jde o zajištění zaměstnanosti a ochranu životního prostředí (viz 45. bod odůvodnění), Hellenic Mining Watch odmítá ohledy na nezaměstnanost jako zdůvodnění převodu dolů v rozporu s právními postupy a tvrdí, že kupní smlouva neobsahuje žádnou povinnost pro společnost Ellinikos Xrysos přijmout určitý konkrétní nebo minimální počet pracovníků. Hellenic Mining Watch také tvrdí, že společnost Ellinikos Xrysos byla zvýhodněna, protože článek 1 kupní smlouvy z roku 2003 zbavuje Ellinikos Xrysos jakékoli odpovědnosti za škody způsobené na životním prostředí, pokud k takovým škodám nebo příčinám těchto škod došlo před zveřejněním právního předpisu, kterým se schvaluje kupní smlouva.
(50)
Pokud jde o druhé výše uvedené tvrzení Hellenic Mining Watch, Komise zaznamenává, že kupní smlouva z roku skutečně zbavuje Ellinikos Xrysos jakékoli odpovědnosti za škody způsobené na životním prostředí, pokud k takovým škodám nebo příčinám těchto škod došlo před zveřejněním právního předpisu, kterým se schvaluje kupní smlouva. Komise se domnívá, že výše uvedené ustanovení smlouvy neposkytuje Ellinikos Xrysos zvláštní zvýhodnění nezávislé na kupní ceně. Doložky rozdělující různé finanční závazky z minulosti mezi prodejce a kupce nejsou v soukromých smlouvách neobvyklé. Strany podílející se na prodeji berou při stanovení prodejní ceny koneckonců takové doložky v úvahu. Zásadní otázkou v tomto případě proto zůstává, zda prodej při zohlednění jeho podmínek odrážel tržní cenu dolů.
(51)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že prodej z roku 2003 neposkytl společnosti Ellinikos Xrysos žádné zvýhodnění, protože cena zaplacená Ellinikos Xrysos se rovnala účetní hodnotě aktivních položek v účetní závěrce společnosti TVX Hellas, která vlastnila doly Cassandra před řeckým státem.
(52)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. Komise se domnívá, že účetní hodnota u společnosti TVX Hellas nemůže být brána v úvahu pro posouzení hodnoty aktiv, protože je výsledkem odpisů hodnoty v účetnictví společnosti z důvodů zdanění (17) a představuje účetní hodnotu aktiv. Podle ustálené judikatury (18) není účetní hodnota vždy stejná jako tržní hodnota, pokud se jedná o ocenění aktiv za účelem stanovení jejich ceny při prodeji. Dotyčná aktiva tak byla převedena jako taková a odpisy provedené jejich předchozím vlastníkem se týkaly pouze jeho vlastního účetnictví a zdanění.
(53)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že cenu zaplacenou společností Ellinikos Xrysos opravňují kritéria tržního hospodaření, protože se rovnala ceně požadované TVX Hellas, která je soukromou společností. Ta by požadovala vyšší cenu, kdyby tak mohla učinit.
(54)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. Komise zaznamenává, že cena zaplacená Řeckem společnosti TVX Hellas byla výsledkem vzájemného vyrovnání pohledávek obou stran. Komise také zaznamenává, že pohledávka společnosti TVX Hellas vůči Řecku dosahovala částky 293,5 milionu EUR (viz 15. bod odůvodnění). Podle tohoto způsobu uvažování by v případě, kdy by pohledávky obou stran byly jiné, mohl být jiný i konečný výsledek vyrovnání, a to i v případě, kdyby byl spojen s prodejem stejných aktiv. Komise se proto domnívá, že vyrovnání pohledávek není reprezentativní pro hodnotu prodaných aktiv.
(55)
Komise zároveň zaznamenává, že obě strany předložily požadavky spočívající v žádostech o vyrovnání. Požadavek Řecka se zejména týkal škod na životním prostředí údajně způsobených společností TVX Hellas. Požadavek společnosti TVX Hellas se týkal výdajů na ochranu životního prostředí a investičních ztrát, které společnost údajně utrpěla kvůli zrušení povolení k těžbě v roce 2002. Komise také zaznamenává, že hodnota aktiv nebyla v době výše uvedeného vyrovnání žádným způsobem posouzena. Cena ve výši 11 milionů EUR za prodej dolů Cassandra Řecku byla proto spojena s údajnými závazky obou stran, a nikoli s hodnotou aktiva.
(56)
Komise konečně zaznamenává, že rozhodnutí společnosti TVX Hellas prodat doly Cassandra bylo spojeno s nezdarem jejích značných investic do dolu v Olympii, a tedy s hodnotou investice do dolu v Olympii, a nikoli s hodnotou dolu v lokalitě Stratoni. Společnost Ellinikos Xrysos žádné podobné investice neučinila, a tak nebyla nezdarem těchto investic dotčena. Komise se tak domnívá, že cena ve výši 11 milionů EUR za prodej dolů Cassandra Řecku byla pouze výrazem obchodního vztahu mezi TVX Hellas a Řeckem a konkrétní situace společnosti TVX Hellas v době prodeje. Nemohla proto představovat samostatné obchodní ujednání, jakým bylo ujednání mezi Řeckem a společností Ellinikos Xrysos.
(57)
Vzhledem k předchozímu (54. až 56. bod odůvodnění) dochází Komise k závěru, že neexistuje žádná spojitost mezi vyrovnáním pohledávek mezi Řeckem a TVX Hellas a hodnotou aktiva.
(58)
Na základě výše uvedeného a za účelem zjištění, zda prodejní cena vyjadřovala tržní hodnotu aktiv, rozdělila je Komise do tří kategorií: a) doly, b) pozemky a c) nerostné zásoby. Pro výpočet tržní hodnoty aktiv se Komise spolehla na zprávu Behre Dolbear (viz 19. bod odůvodnění). Pokud jde o pozemky, Komise ověřila hodnotu uvedenou ve zprávě pomocí ceny zaplacené za dotyčné pozemky při předchozí veřejné soutěži v roce 1995 (viz 11. bod odůvodnění).
(59)
Řecko a příjemce tvrdí, že zprávu Behre Dolbear nelze brát v úvahu, protože jejím cílem bylo přilákat pozornost investorů. Komise nemůže toto tvrzení uznat, protože přilákání pozornosti investorů je hlavní a oprávněný cíl každé zprávy o ocenění vypracované pro hospodářské subjekty v tržním prostředí, kteří hledají finanční prostředky na finančních trzích. Ověřovat platnost každého ocenění je sice zásadní, ale pouhá skutečnost, že zpráva o ocenění má přilákat investory, nestačí k jejímu zpochybnění.
(60)
Řecko a příjemce také tvrdí, že zprávu nelze brát v úvahu, protože její referenční okamžik (červen 2004) není stejný jako okamžik prodeje (prosinec 2003).
(61)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. Komise zaznamenává, že zpráva Behre Dolbear je skutečně datována dne 30. června 2004, ovšem její obsah lze považovat soudobý s prodejem z prosince 2003, protože je založena na kolísání cen kovů v období 1993-2003.
(62)
Řecký stát a Ellinikos Xrysos tvrdí, že se zpráva netýká prodaných aktiv, ale hodnoty společnosti Ellinikos Xrysos jako fungujícího podniku, a tak nic nevypovídá o hodnotě aktiv prodaných řeckým státem v prosinci 2003. Komise toto tvrzení nemůže uznat, protože za účelem výpočtu celkové hodnoty společnosti zpráva uvádí podrobné posouzení hodnoty prodaných aktiv na podrobně rozepsaném základě.
a.a Výpočet hodnoty dolů
a.a.1. Tvrzení týkající se hodnoty dolů
(63)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že v době prodeje byla tržní hodnota dolů Cassandra snížená, či dokonce záporná, a to kvůli dlouhému přerušení provozu a zrušení povolení k těžbě. Tvrdí také, že cena zaplacená při prodeji v roce 2003 odrážela hodnotu dolu v lokalitě Stratoni, protože byl jediný v provozu. Řecko zejména souhlasí s tím, že v okamžiku prodeje měl důl v lokalitě Stratoni platná povolení k těžbě, a byl tak funkční a splňoval podmínku zprávy Behre Dolbear o „zprovoznitelném zařízení“.
(64)
Komise zaznamenává, že rozhodnutí o zrušení z roku 2002 měla dopad pouze na hodnotu dolu v Olympii, protože v době prodeje měl důl v lokalitě Stratoni platná povolení k těžbě, a tudíž měl určitou hodnotu. TVX Hellas zároveň přerušila provoz kvůli nezdaru své investice v oblasti těžby zlata, když byla zrušena povolení k těžbě v dolu v Olympii. Její jednání se proto týkalo pouze hodnoty investice do dolu v Olympii, a nikoli hodnoty dolu ve Stratoni.
(65)
Pokud jde o lokalitu ve Skouries, řecké orgány a příjemce tvrdí, že zde nikdy nedošlo k žádné těžební činnosti nebo k investicím, s výjimkou důlního průzkumu prováděného TVX Hellas před prodejem z roku 2003, a že zřízení těžebního zařízení v této lokalitě vyžaduje značné investice.
(66)
Komise zaznamenává, že lokalita ve Skouries neměla povolení k těžbě nebo připravenou těžební infrastrukturu. Řecké orgány a příjemce ale nepředložili žádnou informaci nebo zásadní argument, který by prokázal, že provoz ve Skouries nebyl úředně povolen nebo nebyl hospodářsky proveditelný. Podle zprávy Behre Dolbear představovaly v roce 2004 kapitálové náklady na rozvoj dolu ve Skouries a jeho výstavbu částku 268 milionů USD, tzn. 220 milionů EUR. Behre Dolbear ve své zprávě vyjadřuje názor, že se jedná o náklady „přiměřené“. Komise se proto domnívá, že v případě Skouries neexistovaly žádné úřední nebo ekonomické překážky pro udělení povolení k těžbě nebo pro výstavbu důlní infrastruktury a provozování těžby.
(67)
Na základě výše uvedeného (63. až 66. bod odůvodnění) se Komise domnívá, že v době prodeje byla tržní hodnota dolu v Olympii skutečně ohrožena rozhodnutími o zrušení z roku 2002, zato tržní hodnota dolů ve Stratoni a Skouries ohrožena nebyla. V době prodeje z roku 2003 bylo proto možno provést odhad tržní hodnoty dolů Cassandra.
a.a.2. Výpočet hodnoty dolů
(68)
Za účelem výpočtu hodnoty dolů Cassandra přistoupila Komise k přezkumu každého ze tří dolů, které tvoří doly Cassandra (Stratoni, Olympie a Skouries), z následujících dvou stránek: a) hodnoty dolu, jež musí být založena na hospodářských faktorech existujících v době prodeje, a b) provozuschopnosti dolu z hlediska vytvoření výše zmíněné hodnoty. Na základě těchto dvou faktorů dospěla Komise k závěru, že doly ve Stratoni a Skouries měly určitou hodnotu, již by bylo možno zjistit, zatímco hodnotu dolu v Olympii bylo v době prodeje z roku 2003 obtížné stanovit.
(69)
Za účelem ocenění hodnoty dolů použila Komise zprávu Behre Dolbear. Pro výpočet spravedlivé tržní hodnoty dolů Cassandra používá zpráva tři metody: a) ocenění na základě příjmového přístupu (19), b) ocenění na základě souvisejících transakcí (srovnatelných prodejů) a c) přístup na základě tržní kapitalizace (20). Hodnoty, k nimž se dospěje použitím těchto tří metod, jsou následující: a) 130,3 - 402,5 milionu USD čili 107,2 - 331,1 milionu EUR, b) 504,7 milionu USD čili 415,2 milionu EUR a c) 614,9 milionu USD čili 505,9 milionu EUR. Rozpětí ocenění v případě příjmového přístupu je zapříčiněno použitím různých cenových scénářů (viz 72. bod odůvodnění). Z těchto tří metod se Komise držela příjmového přístupu. Důvody jsou shrnuty v níže uvedené tabulce:
Tabulka
Důvody pro použití příjmového přístupu
Příjmový Přístup
Související Transakce
Tržní Kapitalizace
Příjmový přístup poskytuje podrobné hodnoty pro každý ze tří těžebních závodů na základě cen kovů známých v době prodeje dolů. Při oceňování hodnoty aktiva při transakci mohou být zohledněny pouze faktory platné v okamžiku transakce.
Výchozí základ přístupu založeného na souvisejících transakcích je sporný, protože dva různé doly nemohou být identické. Podle Behre Dolbear je metoda souvisejících transakcí kontroverzní, protože každé rudné ložisko, a to i stejného nerostu, se do určité míry liší od jiných ložisek z hlediska mineralogie, těžebních podmínek, metalurgie, životního prostředí, sociálních otázek, jakosti rudy atd.
Zpráva Behre Dolbear obsahuje také poznámku American Appraisal Associates ohledně metody tržní kapitalizace, podle které se tržní kapitalizace doporučuje jako sekundární metoda ocenění, nebo-li jako přibližný odhad vhodný pro kontrolu ocenění provedených pomocí primární metody.
U příjmového přístupu se jedná o primární metodu ocenění, a tudíž o spolehlivější metodu. V tomto konkrétním případě k tomu metoda tržní kapitalizace ověřuje pouze hodnotu vyplývající z tržních kapitalizací v první polovině roku 2004, které nelze přijmout, protože se jedná o informace až z doby po prodeji. Metodu tržní kapitalizace proto nelze použít ani jako sekundární metodu ocenění.
Behre Dolbear zřejmě přikládá větší důvěryhodnost hodnotě získané pomocí příjmového přístupu, protože uvádí: „Behre Dolbear po léta kladla zvláštní důraz na hodnotu získanou pomocí příjmového přístupu“ (shrnutí hodnot na straně 43 zprávy Behre Dolbear).
(70)
Řecko souhlasí s tím, že v případě použití zprávy Behre Dolbear lze připustit pouze příjmový přístup, jelikož se jedná o primární, mezinárodně používanou metodu ocenění, a to pouze při zohlednění jejího data (30. červen 2004) a za předpokladu udělení povolení k těžbě a provedení značných investic.
(71)
Na základě příjmového přístupu odhaduje Komise hodnotu dolů v době prodeje z roku 2003 následovně (viz 72. až 79. bod odůvodnění).
(72)
Příjmový přístup odhaduje spravedlivou tržní hodnotu dolů Cassandra na zprovoznitelné úrovni (21) prokázané provozem dolů, a to s přesně stanovenými náklady a prokázanými a pravděpodobnými zásobami (22). Pro určení hodnoty používá zpráva tři různé scénáře založené na cenách platných v následujících obdobích: a) průměr za období 1993-2003, b) pouze první polovina roku 2004 a c) průměr za období 1993-2003 a první polovina roku 2004 (děleno 2). Komise se domnívá, že může zohlednit pouze scénář průměru za období 1993-2003, a nikoli dva další, protože tento scénář vychází z cen a nákladů známých v době prodeje, k němuž došlo v prosinci 2003. Historické ceny v letech 1993 až 2003 použité společností Behre Dolbear navíc nevykazují za celé období 1993-2003 žádný zvláštní trend, tzn. že během různých let kolísají, a Komise se proto domnívá, že průměr za období 1993-2003 vyjadřuje lépe historický vývoj na trhu s kovy. Ceny v první polovině roku 2004 mimoto nevypovídají o hodnotě dolů, protože se jedná o okamžitý obrázek bez zohlednění kolísání. Zohlednění kolísání je přitom zásadní pro minimalizaci dopadu neobvyklých výkyvů nebo náhodných událostí a získání spolehlivého obrazu o hodnotě dolů.
(73)
Řecko a příjemce tvrdí, že společnost Behre Dolbear oceňuje čistou aktuální hodnotu zprovoznitelných dolů Cassandra jako zápornou, a to na -2,59 milionu USD, a skutečně zaplacená cena (11 milionů EUR) tak byla vyšší než tržní hodnota dolů.
(74)
Komise konstatuje, že na odděleném základě dosahují čisté aktuální hodnoty (na zprovoznitelné úrovni) přidělené v rámci příjmového přístupu třem důlním projektům následující částky: a) Olympie: -28,79 milionu USD, tj. -23,7 milionu EUR, b) Stratoni: 10,48 milionu USD, tj. 8,6 milionu EUR, a c) Skouries: 15,72 milionu USD, tj. 12,9 milionu EUR. Součet těchto tří hodnot se rovná záporné hodnotě ve výši -2,59 milionu USD.
(75)
Komise přesto neuznává výše uvedené tvrzení Řecka a příjemce. Z výše uvedených hodnot zaznamenává, že čistá aktuální hodnota (na zprovoznitelné úrovni) byla u dolu Olympie v době prodeje skutečně záporná. Nicméně se domnívá, že záporná čistá aktuální hodnota dolu v Olympii znamená, že v době prodeje by byl záporný předpokládaný zisk vyplývající z provozování dolu při úrovni cen pozorovaných za předchozích 11 let. Vzhledem k ceně zlata by se každý vlastník dolu v Olympii rozhodl důl neprovozovat a snažil by se co možná nejvíce vyhnout ztrátám. Jak je prokázáno, mohl kupec neprovozováním dolů omezit ztráty na 5,5 milionu EUR, což představuje výši nákladů, které musel nést ze smlouvy z důvodů ochrany životního prostředí a údržby. Z této pouhé skutečnosti ale nelze vyvozovat, že by hodnota dolu v Olympii měla být oceněna na -5,5 milionu EUR, protože z vlastnictví dolu v zásadě vyplývají i různé možnosti: vlastník může důl provozovat v příhodné době (ceny zlata jsou dostatečně vysoké) a rozhodnout se ho ve zlých časech neprovozovat (ceny zlata nejsou dostatečně vysoké). Společnost Ellinikos Xrysos se proto mohla rozhodnout převzít důl jako součást balíčku dolů Cassandra nebo s výhledem, že bude později schopna provést nutné investice do dolu v Olympii, aby obnovila ziskovou těžbu, pokud ceny zlata dosáhnou úrovně (značně) převyšující úroveň v období 1993-2003.
(76)
Získat spolehlivý odhad této opční hodnoty je skutečně obtížné. A co je ještě důležitější, každá podobná hodnota by musela být upravena, aby zohlednila (možná vysokou) pravděpodobnost, že i v případě, kdy by ceny zlata byly dostatečně vysoké, aby zajistily ziskový provoz, by nemuselo být uděleno povolení k těžbě. Jak je uvedeno výše (viz 12. bod odůvodnění), povolení k těžbě a získávání zlata v Olympii bylo zrušeno z environmentálních důvodů, které byly považovány za závažné. Bylo by proto vhodné nahlížet na Olympii jako na důl, u nějž je možno opatrně odhadnout opční hodnotu jako nulovou. Čistou hodnotu dolu v Olympii je proto nutno ocenit na -5,5 milionu EUR.
(77)
Komise se naopak domnívá, že se jednotlivé hodnoty dolů ve Stratoni a Skouries rovnají částce 21,5 milionu EUR, což představuje součet hodnot obou dolů podle zprávy Behre Dolbear (8,6 milionu EUR a 12,9 milionu EUR - viz 74. bod odůvodnění), protože:
a.
důl ve Stratoni měl platné povolení k těžbě, vytvořenou těžební infrastrukturu a kladnou hodnotu plynoucí z jeho provozování (kladnou čistou aktuální hodnotu), a byl tak v době prodeje funkční;
b.
pokud jde o Skouries, Komise se domnívá, že neexistovaly žádné úřední nebo hospodářské překážky pro udělení povolení k těžbě nebo pro výstavbu těžební infrastruktury a provozování těžby; důl ve Skouries měl také kladnou hodnotu vyplývající z jeho provozování (kladná čistá aktuální hodnota).
(78)
Řecko a příjemce tvrdí, že hodnotu dolů podle odhadu společnosti Behre Dolbear nelze brát v úvahu, protože se vztahuje k aktivům a zároveň příslušným povolením k těžbě, zatímco Ellinikos Xrysos nabyla pouze aktiva s tím, že řecký stát udělí povolení k těžbě později. Komise nepřijímá toto tvrzení, protože důl ve Stratoni vlastnil v době prodeje platné povolení k těžbě, jak je prokázáno výše. Výše je rovněž prokázáno, že pro udělení povolení k těžbě pro důl ve Skouries neexistovaly žádné úřední překážky. Náklady na podání žádosti a získání povolení k těžbě pro důl ve Skouries se omezovaly na honoráře geologům a dalším odborníkům za přípravu studií požadovaných pro povolení a poplatky za záruku požadovanou příslušným ministerstvem. Podle dokumentace předložené řeckými orgány dosahovaly výše uvedené náklady jednorázově částky přibližně 5 000 EUR a navíc nejvýše 600 000 EUR za rok. Ve srovnání s celkovými kapitálovými náklady na rozvoj dolu a výstavbu ve Skouries, které dosáhly v roce 2004 částky 268 milionů USD, tzn. 220 milionů EUR (viz 66. bod odůvodnění), považuje Komise tyto částky za nízké. Komise se proto domnívá, že výše uvedené náklady na povolení k těžbě nepředstavovaly překážku pro společnost ochotnou do dolu ve Skouries investovat. Komise rovněž zaznamenává, že zpráva Behre Dolbear zahrnuje do výpočtu čisté aktuální hodnoty dolu také „správní“ náklady. Komise se proto domnívá, že výše uvedené náklady (na podání žádosti a získání povolení k těžbě pro důl ve Skouries) byly ve zprávě Behre Dolbear zohledněny.
(79)
Na základě předchozího je hodnota dolů odhadnuta na 16 milionů EUR pro všechny tři doly (21,5 milionu EUR - 5,5 milionu EUR).
a.b Výpočet hodnoty pozemků
(80)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že pozemky získané těžařskou společností lze využívat pouze k těžbě a nemají žádnou tržní hodnotu, protože řecké právní předpisy v těchto oblastech upřednostňují těžbu. Snížení hodnoty horních práv kvůli dlouhému přerušení provozu a zrušení povolení k těžbě proto také vedlo ke snížení hodnoty pozemků.
(81)
Vzhledem k výše uvedenému považuje Komise dotyčné pozemky za aktivum těžebního podnikání, a nikoli za „nemovitý majetek“ v širším slova smyslu, a to vzhledem k zvláštní povaze těžební činnosti (znečištění, rozrušení životního prostředí atd.), která činí z možnosti obchodovat s tímto aktivem odděleně od dolů spornou záležitost.
(82)
Komise se ale přesto domnívá, že každé obchodní aktivum má určitou hodnotu, protože přispívá nebo může přispívat k činnosti společnosti a k vytváření příjmů. Doly Cassandra představovaly v době prodeje provozuschopný podnik, a Komise má proto za to, že pozemky mohly být využívány k provozu dolů, a měly tak určitou hodnotu. Komise proto nemůže uznat tvrzení předložené Řeckem a společností Ellinikos Xrysos.
(83)
Hellenic Mining Watch tvrdí, že k aktivům dolů Cassandra patří také značný nemovitý majetek, který výrazně navyšuje celkovou hodnotu dolů, a nebyl přitom ve zprávě Behre Dolbear zohledněn.
(84)
Komise ale konstatuje, že zpráva Behre Dolbear pozemky zohledňuje, a to odděleně od dolů. Zpráva Behre Dolbear považuje pozemky za jiné než nerostné aktivum dolů Cassandra a nezávisle na příjmovém přístupu je oceňuje na 6 milionů EUR (23).
(85)
Behre Dolbear ale ve své zprávě uvádí, že se u hodnoty přisouzené pozemkům jedná o hodnotu uvedenou společností Ellinikos Xrysos a že sama pozemky neoceňovala. Komise proto musí tuto hodnotu ověřit.
(86)
Komise za tím účelem použila cenu zaplacenou za pozemky při veřejné soutěži z roku 1995 na prodej dolů Cassandra společnosti TVX Hellas (viz 11. bod odůvodnění). Nejedná se o primární, ale o sekundární výpočet za účelem ověření platnosti hodnoty uváděné ve zprávě Behre Dolbear (6 milionů EUR).
(87)
Řecké orgány souhlasí s tím, že hodnota stanovená při veřejné soutěži z roku 1995 může být brána v úvahu a že hodnotu pozemků lze považovat za nezměněnou. Komise zaznamenává, že v souvislosti s prodejem dolů Cassandra společnosti TVX Hellas v roce 1995 byla za pozemky stanovena cena ve výši 1,2 miliardy GRD. Komise zdůrazňuje, že pro pozemky dolů Cassandra neexistují žádné platné cenové reference nebo cenové indexy a že tyto pozemky jsou považovány za aktivum těžebního podnikání, a nikoli za „nemovitý majetek“ v širším slova smyslu (viz 81. bod odůvodnění). Pokud by podobné platné cenové reference nebo cenové indexy existovaly, bylo by možné vypočítat aktualizovanou referenční hodnotu. Jelikož neexistují, považuje Komise cenu z roku 1995 v tomto konkrétním případě za nejlepší dostupné ocenění. Komise proto bere výchozí částku ve výši 1,2 miliardy GRD čili 3,5 milionu EUR (při použití směnného kurzu 340,75 GRD za 1 EUR, za kterého Řecko přistoupilo v roce 2001 k eurozóně) za spravedlivou tržní hodnotu pozemků.
(88)
Po roce 1995 získala společnost TVX Hellas dalších 70 parcel (v období 1997-2000, a to především v roce 1998 a 1999). Komise zaznamenává, že pořizovací hodnota těchto 70 dodatečných parcel dosahuje výše 1,1 milionu EUR, jak je uvedeno v účetních závěrkách TVX Hellas. Komise považuje tuto pořizovací cenu za tržní, protože ji stanovil trh. Sečtením obou výše uvedených hodnot (3,5 milionu EUR a 1,1 milionu EUR) lze stanovit celkovou spravedlivou tržní hodnotu pozemků na 4,6 milionu EUR.
(89)
Tato částka ve výši 4,6 milionu EUR představuje jmenovitou hodnotu pozemků v roce 2003, která vychází z cen v roce 1995 a v období 1997-2000. Komise se domnívá, že je nutno tuto hodnotu upravit v souladu s řeckým všeobecným indexem cen průmyslové výroby za období 1995-2003 a 1998-2003. Je použit index cen průmyslové výroby, protože dotyčné pozemky jsou aktivem průmyslové společnosti a úprava musí odpovídat cenovým změnám v odvětví průmyslu. Tato úprava prodejních cen z roku 1995 a období 1997-2000 vede ke konečné částce ve výši 5,9 milionu EUR v prosinci 2003.
(90)
Komise konstatuje, že výše uvedená hodnota ve výši 5,9 milionu EUR je téměř totožná s hodnotou ve výši 6 milionů EUR uváděnou Behre Dolbear v její zprávě o ocenění (viz 84. bod odůvodnění). Komise se domnívá, že tato těsná shoda potvrzuje spolehlivost ocenění pozemků společností Ellinikos Xrysos, které použila zpráva Behre Dolbear, a opravňuje tak použití částky ve výši 6 milionů EUR jako spravedlivé tržní hodnoty v prosinci 2003.
a.c Výpočet hodnoty nerostných zásob
(91)
Prodej z roku 2003 zahrnoval také množství nerostných zásob s koncentráty zlata (24). Řecké orgány a příjemce tvrdí, že výše uvedené zásoby měly v roce 2003 zápornou hodnotu kvůli poměrně nízké ceně zlata a poměrně vysokým souvisejícím nákladům.
(92)
Řecké orgány předložily výpočet cenového prahu rentability, při kterém by se těžba výše uvedených zásob stala ziskovou. Vzhledem ke koncentraci zlata v rudě, tzn. 0,7 unce zlata na tunu rudy, a ceně zlata dne 12. prosince 2003, tzn. 407 USD za unci, dosahovala hodnota zlata koncentrovaného ve zlatonosné rudě částky 284,9 USD na tunu. Řecké orgány také předložily údaje o nákladech spojených s těžbou výše uvedených zásob: provozní náklady ve výši 245 USD na unci a 171,5 USD na tunu, dopravní náklady ve výši 50 USD na tunu, pokuty za čištění ve výši 270 USD na tunu a výrobní poplatky ve výši 5 USD na unci a 4,1 USD na tunu. Součet výše uvedených údajů vede k záporné prodejní ceně ve výši -210,7 USD za tunu.
(93)
Komise výše uvedený výpočet ověřila. Domnívá se, že kvůli výše uvedeným důvodům ceny a nákladů nebyla cena nerostných zásob v době prodeje zisková. Těžba zásob zlatonosných rud by snad bývala mohla být zisková, kdyby se změnily přepravní náklady nebo by se dalo předpokládat, že se změní, to však bylo nepostižitelné. Ani zpráva Behre Dolbear hodnotu zásob zlatonosných rud neuvádí. Komise se proto domnívá, že hodnotu těchto zásob nelze vypočítat.
(94)
Hellenic Mining Watch uvádí, že zásoby zlatonosných rud mají výraznou hodnotu, která dosahuje částky 80 milionů EUR. Komise zaznamenává, že Hellenic Mining Watch nepředložila žádné důkazy nebo údaje, které by tuto hodnotu ve výši 80 milionů EUR prokazovaly. Na tomto základě a vzhledem k výše uvedenému výpočtu, ze kterého vyplývá, že hodnotu těchto zásob nelze vypočítat, Komise tvrzení Hellenic Mining Watch zamítá.
(95)
Komise zaznamenává, že aktiva prodaná v prosinci 2003 zahrnovala také dvě ložiska olova a zinku. Zpráva Behre Dolbear obsahuje odhad hodnoty stávajících koncentrátů olova a zinku k 30. červnu 2004 (25). Tento odhad je oddělen od výpočtu čisté aktuální hodnoty dolů a není součástí ocenění v rámci příjmového přístupu. Poskytuje údaj o čistém výnosu majitele dolu z tavení (26): za prvé se hodnota obsahu kovu (olova, stříbra a zinku) vypočítává na základě aktuálních cen a dostupných množství; za druhé se uplatňuje „platební rozvrh tavení“ (náklady na další zpracování, které kupec nerostů účtuje jejich producentovi), jenž zohledňuje konkrétní podmínky pro odvození těchto nákladů (konkrétní míry znehodnocení, náklady na zpracování a rafinování, dopravné); a na závěr je platební rozvrh tavení odečten od výše uvedené hodnoty obsahu kovu (27).
(96)
Komise zaznamenává, že výše uvedená metoda je standardní metodou pro výpočet úhrad za kovy. Komise proto použije výše uvedenou metodu pro odhad tržní hodnoty nerostných ložisek, které společnost Ellinikos Xrysos získala v prosinci 2003, a bude přitom vycházet z množství nerostů v ložiscích a cen kovů v prosinci 2003 (28). Uplatněním výše uvedené metody pro množství nerostů, ceny kovů v prosinci 2003 a konkrétních ustanovení platebního rozvrhu tavení společnosti Ellinikos Xrysos dochází Komise k závěru, že tržní hodnota nerostných ložisek nabytých společnosti Ellinikos Xrysos v prosinci 2003 dosahovala částky 3,7 milionu USD či 3 miliony EUR (při směnném kurzu 1,2254 USD za 1 EUR ze dne, kdy byly nerostné zásoby Ellinikos Xrysos prodány, tzn. ze dne 12. prosince 2003).
(97)
Komise zaznamenává, že podle sdělení příjemce byla ložiska olova a zinku nabytá v prosinci 2003 prodána v prosinci 2004 (1. prosince 2004 a 31. prosince 2004), tzn. po vypracování zprávy Behre Dolbear. Komise se proto domnívá, že konkrétní okolnosti použitelné pro výše uvedenou metodu (výpočet hodnoty ložisek v červnu 2004, viz 95. bod odůvodnění) platí také pro výpočet hodnoty nerostných ložisek v prosinci 2003, protože k jinému prodeji nerostů, který by mohl vytvořit nové okolnosti, mezi prosincem 2003 a červnem 2004 nedošlo.
a.d Závěr o zvýhodnění
(98)
Z výše uvedeného výpočtu vyplývá celková hodnota dolů Cassandra ve výši 25 milionů EUR, což představuje součet hodnoty dolů (16 milionů EUR), pozemků (6 milionů EUR) a nerostných zásob (3 miliony EUR).
(99)
Tato celková hodnota je výrazně nižší než hodnota uvedená ve zprávě Behre Dolbear jako spravedlivá tržní hodnota aktiv dolů Cassandra (500 milionů USD či 411 milionů EUR, viz 19. bod odůvodnění). Hodnota udaná ve zprávě Behre Dolbear byla uvedena v rozhodnutí Komise ze dne 10. prosince 2008 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení jako příznak, že prodejní cena byla nižší než tržní hodnota dolů.
(100)
Důvodem opuštění hodnoty uvedené ve zprávě Behre Dolbear (500 milionů USD) je, že vyplývá ze dvou metod ocenění, jež nejsou pro tento konkrétní případ vhodné (viz výše uvedená tabulka 1), a to konkrétně metody „souvisejících transakcí“ a metody „tržní kapitalizace“, které nelze přijmout z následujících důvodů: a) výchozí základ přístupu založeného na souvisejících transakcích je sporný, protože dva různé doly nemohou být identické: každé nerostné ložisko, a to i v případě stejné komodity, se do určité míry liší od jiných ložisek; b) tržní kapitalizace se doporučuje jako sekundární metoda ocenění či jako přibližný odhad vhodný pro ověření ocenění provedeného za použití primární metody, jako je příjmový přístup, a v tomto konkrétním případě nelze metodu tržní kapitalizace použít ani jako sekundární metodu ocenění, protože ověřuje pouze hodnotu příjmového přístupu vyplývající z tržních kapitalizací během prvního pololetí roku 2004, což nelze přijmout, protože se jedná o údaj až z doby po dni, kdy došlo k prodeji; c) Behre Dolbear přikládá větší důvěryhodnost hodnotě vyplývající z příjmového přístupu.
(101)
Celková hodnota, k níž dospěla Komise (25 milionů EUR), je také podstatně nižší než rozpětí vyplývající z příjmového přístupu (107,2 milionu EUR až 331,1 milionu EUR, viz 69. bod odůvodnění). Důvodem je, že posledně uvedená cena zahrnuje: a) hodnoty aktiv, která nebyla v prosinci 2003 převedena, např. pohledávky, peněžní toky a nerostné zásoby (hodnoty z června 2004 se liší od hodnot z prosince 2003, viz výpočet v 91. až 97. bodě odůvodnění), a b) nerostné zdroje, které zpráva Behre Dolbear označila za spekulativní a nejisté (29) (těžitelný materiál nebo potenciál průzkumu). Posledně uvedené není zahrnuto do peněžních toků při určení čisté aktuální hodnoty v rámci příjmového přístupu (viz 72. bod odůvodnění), který vychází pouze z prokázaných a pravděpodobných zásob a vylučuje všechny ostatní zdroje. Výše uvedené hodnotové rozpětí k tomu také zahrnuje pro důl v Olympii v rámci tří různých cenových scénářů různé hodnoty. Komise tyto hodnoty nepřijímá (viz 72. až 76. bod odůvodnění). A konečně výše uvedené hodnotové rozpětí ovlivňují různé cenové scénáře, z nichž Komise připouští pouze jeden (viz 72. bod odůvodnění).
(102)
Komise dochází k závěru, že v době jejich prodeje společnosti Ellinikos Xrysos dosahovala tržní hodnota aktiv dolů Cassandra výše 25 milionů EUR.
(103)
Komise se domnívá, že hodnota zvýhodnění ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos dosahuje výše 14 milionů EUR, což je rozdíl mezi celkovou spravedlivou tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra (25 milionů EUR) a cenou zaplacenou při prodeji (11 milionů EUR).
(104)
Na základě výše uvedené analýzy argumentů předložených Řeckem a příjemcem a vzhledem k výpočtu tržní hodnoty prodaných aktiv a srovnání této tržní hodnoty s cenou, již Ellinikos Xrysos skutečně zaplatila, má Komise za to, že došlo ke splnění kritéria zvýhodnění.
b. Státní prostředky
(105)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že při prodeji v roce 2003 jednalo Řecko pouze jako prostředník a doly nikdy nevlastnilo. Tvrdí také, že Řecko neobdrželo při prodeji z roku 2003 žádné peníze, protože částka 11 milionů EUR byla zaplacena přímo společnosti TVX Hellas. Řecké orgány a příjemce konečně tvrdí, že prodejní transakce v roce 1995 proběhla mezi TVX Hellas a předchozím majitelem, kterým byla soukromá společnost, jež skončila v likvidaci.
(106)
Komise zaznamenává, že se Řecko podílelo aktivně na obou transakcích, které byly uskutečněny prostřednictvím dvou různých smluv. Ve druhé smlouvě na sebe Řecko přebírá povinnosti prodejce, ale má také nárok na příjem z prodeje. Tento příjem byl zaplacen přímo společnosti TVX Hellas, aby se pokryl konkrétní závazek řeckého státu, což znovu prokazuje úlohu Řecka jako prodejce, a nikoli pouhého prostředníka. Pokud jde o tvrzení, že prodej z roku 1995 proběhl mezi TVX Hellas a soukromou společností, považuje jej Komise v otázce státních prostředků v tomto konkrétním případě za nepodstatné, protože toto kritérium je posuzováno pouze u prodeje z roku 2003.
(107)
Komise proto argumenty uváděné řeckými orgány a příjemcem neuznává a má za to, že došlo ke splnění kritéria státních prostředků.
c. Selektivita
(108)
Doly Cassandra byly prodány společnosti Ellinikos Xrysos, a tato společnost tak měla selektivní prospěch z rozdílu mezi prodejní cenou a tržní hodnotou prodaných aktiv. Komise se proto domnívá, že se jedná o selektivní opatření, protože přináší prospěch pouze této konkrétní společnosti.
(109)
Řecko ani příjemce nevznesli proti tomuto bodu žádné námitky.
d. Narušení hospodářské soutěže a nepříznivý vliv na obchod mezi členskými státy
(110)
Ellinikos Xrysos působí v odvětví, s jehož produkty se mezi členskými státy hodně obchoduje. Kromě Řecka se zinek, měď, olovo, zlato a stříbro těží v jedenácti členských státech, a to konkrétně ve Spojeném království, Itálii, Finsku, Polsku, Rumunsku, Bulharsku, Španělsku, Irsku, Portugalsku, Švédsku a na Slovensku (30). Se zinkem, mědí, olovem, zlatem a stříbrem se obchoduje ve všech členských státech (31). Dotyčná opatření podpory k tomu poskytla společnosti Ellinikos Xrysos výhodu oproti jejím konkurentům (viz 39. až 104. bod odůvodnění). Pokud státní podpora posílí postavení určitého podniku ve srovnání s ostatními podniky zapojenými do hospodářské soutěže v obchodu mezi členskými státy, je nutno považovat tyto podniky za postižené touto podporou. Došlo tedy ke splnění kritéria narušení hospodářské soutěže a nepříznivého vlivu na obchod mezi členskými státy.
(111)
Řecko ani příjemce nevznesli proti tomuto bodu žádné námitky.
e. Závěr o existenci podpory v opatření 1
(112)
Vzhledem k předchozímu dochází Komise k závěru, že prodej dolů Cassandra společnosti Ellinikos Xrysos v roce 2003 představuje státní podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Výše podpory odpovídá částce 14 milionů EUR, což je rozdíl mezi cenou zaplacenou při prodeji z roku 2003, a to konkrétně 11 milionů EUR, a tržní hodnotou prodaných aktiv v okamžiku prodeje, a to konkrétně 25 milionů EUR.
OPATŘENÍ 2: PROMINUTÍ DANĚ A SNÍŽENÍ ZÁKONNÝCH POPLATKŮ
a. Státní prostředky
(113)
Podle Řecka a příjemce nemá snížení zákonných poplatků dopad na státní prostředky, protože notáři jsou soukromé subjekty, a nikoli veřejní zaměstnanci a daň a poplatky z jejich honorářů byly řádně uhrazeny. Podle Řecka stát nezaplatil žádné zákonné poplatky. Snížení zákonných poplatků je nicméně uvedeno v článku 5 kupní smlouvy, který stanoví, že zákonná práva a poplatky „budou omezeny na 5 % minimálního poplatku stanoveného v příslušných právních předpisech“.
(114)
Komise souhlasí s názorem, že notáři nejsou veřejní zaměstnanci. Na druhé straně Komise zaznamenává, že notáři skutečně poskytují veřejnou službu. Nedostávají ovšem mzdu a jejich příjem pochází výlučně od jejich zákazníků, a nikoli ze státního rozpočtu.
(115)
Komise také zaznamenává, že v kupních smlouvách hradí zákonné poplatky smluvní strany. V tomto konkrétním případě Komise přijímá tvrzení řeckých orgánů, že stát neuhradil výše zmíněné poplatky namísto kupce.
(116)
Komise tak má za to, že snížení zákonných poplatků nezahrnuje státní prostředky, a nepředstavuje tak státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(117)
Pokud jde o prominutí daně, cílem daní je financovat státní rozpočet. Nevybrání daní proto připravuje stát o prostředky. Komise má tak za to, že prominutí daně zahrnuje státní prostředky.
b. Zvýhodnění
(118)
Komise zaznamenává, že na prodej dolů Cassandra se vztahovaly dvě daně: 1) daň z převodu dolů se sazbou ve výši 5 % a 2) daň z převodu pozemků se sazbou ve výši 7 % až 9 %.
(119)
Ellinikos Xrysos tvrdí, že by uložení daně při prodeji v roce 2003 bylo předčasné, protože kupní smlouva nebyla kvůli doložce o zrušení konečná. Komise toto tvrzení neuznává, protože tato zvláštní doložka o zrušení stanoví zrušení prodeje pouze v případech, kdy smluvní strany nesplní určité závazky, a existuje tedy kvůli zabezpečení platnosti smlouvy. Jedná se o standardní doložku ve většině smluv a neznamená, že smlouvy nejsou konečné. Smlouva navíc stanoví, jak má vstoupit v platnost: její článek 9 stanoví, že smlouva má vstoupit v platnost v den zveřejnění schvalovacího zákona ve Věstníku řecké vlády. Smlouva k tomu nijak nezmiňuje, že by neměla konečný status. Komise se proto domnívá, že smlouva byla skutečně konečná a že příslušné daně měly být uloženy.
(120)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že hodnota dolů byla záporná, a proto bylo nutno motivovat případné kupce. K tomuto tvrzení Komise poznamenává, že hodnota dolů v době prodeje nebyla záporná, ale kladná a dosahovala výše 16 milionů EUR (jak je vypočítáno v 68. až 79. bodě odůvodnění).
(121)
Komise zaznamenává, že podle řeckého horního zákona je převod dolů zdaněn sazbou ve výši 5 % jejich hodnoty a že toto zdanění je použitelné pro transakce „s protiplněním“ („με επαχθή αιτία“). Řecké orgány tvrdí, že u transakcí „s protiplněním“ se jedná o transakce vyvolané nešťastnými událostmi, např. úmrtím majitele, a daň ve výši 5 % je tak použitelná pouze na tyto transakce, a nikoli v tomto konkrétním případě. Komise toto tvrzení nemůže uznat, protože se podle jejího šetření u transakcí „s protiplněním“ jedná o transakce, u nichž nabyvatel určitého aktiva něco vrátí v podobě vyrovnání, a obecněji u nichž existuje určitá forma vyrovnání za akvizici. Jedná se o ustálený a přijatý výklad (32).
(122)
V roce 2003 měly doly tržní hodnotu 16 milionů EUR (jak je vypočítáno v 68. až 79. bodě odůvodnění). Komise se proto domnívá, že odpovídající daň z prodeje dolů v roce 2003 měla dosahovat 0,8 milionu EUR.
(123)
Řecko k tomu přiznává, že se daň v sazbě od 7 % do 9 % ve skutečnosti vybírá ve všech případech prodeje pozemků, a to bez ohledu na to, zda se jedná o majetek společnosti, nebo majetek soukromých osob. Komise k této otázce obdržela dva různé dopisy, jeden od ministerstva financí a druhý od ministerstva životního prostředí, energie a změny klimatu (příslušného pro důlní záležitosti), které si navzájem protiřečí. Komise upozornila řecké orgány na tento rozpor, ale nikdy neobdržela dopis s konečným stanoviskem. Komise proto přijímá informaci podanou ministerstvem financí, které je odpovědné za problematiku zdanění.
(124)
V roce 2003 měly pozemky tržní hodnotu 6 milionů EUR (jak je vypočítáno v 80. až 90. bodě odůvodnění). Komise se proto domnívá, že z prodeje pozemků v roce 2003 měla vyplynout daň ve výši 0,54 milionu EUR (33).
(125)
Jelikož kupní smlouva z roku 2003 stanovila pro převod nulovou sazbu daně, má Komise za to, že výše uvedená částka (celkem 1,34 milionu EUR) představuje zvýhodnění ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos.
(126)
Řecko a příjemce tvrdí, že prominutí daně představovalo částku 38 000 EUR, a bylo proto pod prahem de minimis (34) a neposkytlo kupci zvýhodnění. Komise nemůže toto tvrzení uznat, protože práh de minimis, který byl v době prodeje z roku 2003 ve výši 100 000 EUR, se uplatňuje bez ohledu na podobu podpory nebo sledovaný cíl. Nelze proto napřed od sebe oddělit různá opatření podpory podle jejich obsahu, např. opatření 1 a 2, a potom vzít v úvahu pouze část opatření 2, tzn. prominutí daně. Komise zvážila v tomto konkrétním případě obě opatření podpory a shledala, že obě dohromady zahrnují podpůrné částky přesahující práh de minimis ve výši 100 000 EUR, a v souladu s tím dospěla k názoru, že poskytnutá podpora není v souladu s podmínkami podpory de minimis. Na základě výše uvedeného trvá Komise na závěru, k němuž dospěla ve 125. bodě odůvodnění.
c. Selektivita
(127)
Kritérium selektivity je splněno stejným způsobem jako ve 108. bodě odůvodnění.
d. Narušení hospodářské soutěže a nepříznivý vliv na obchod mezi členskými státy
(128)
Kritérium narušení hospodářské soutěže a nepříznivého vlivu na obchod mezi členskými státy je splněno stejným způsobem jako ve 110. bodě odůvodnění.
e. Závěr o existenci podpory v opatření 2
(129)
Vzhledem k předchozímu dochází Komise k závěru, že prominutí daně představuje státní podporu ve výši 1,34 milionu EUR ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Na druhé straně má Komise za to, že snížení zákonných poplatků nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
IV.b. SLUČITELNOST PODPORY S VNITŘNÍM TRHEM
(130)
Protože opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, je nutno posoudit jejich slučitelnost vzhledem k výjimkám stanoveným v odstavcích 2 a 3 uvedeného článku.
(131)
Ustanovení čl. 107 odst. 2 a 3 stanoví výjimky z všeobecného pravidla uvedeného v čl. 107 odst. 1, podle kterého jsou státní podpory neslučitelné s vnitřním trhem.
(132)
V následující části Komise posoudí slučitelnost opatření v rámci těchto výjimek.
(133)
Výjimky uvedené v čl. 107 odst. 2 SFEU nejsou v tomto konkrétním případě použitelné: toto opatření nemá sociální povahu, nebylo poskytnuto individuálním spotřebitelům, není určeno k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi a nebylo poskytnuto hospodářství určitých oblastí Spolkové republiky Německo postižených rozdělením této země.
(134)
Další výjimky jsou uvedeny v čl. 107 odst. 3 SFEU. Výjimky uvedené v čl. 107 odst. 3 písm. b), d) a e) jasně nejsou použitelné a řecké orgány se jich nedovolávaly. V následující části posoudí Komise případnou slučitelnost opatření podle čl. 107 odst. 3 písm. a) a c).
(135)
V čl. 107 odst. 3 písm. a) je uvedeno, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, „které mají napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností“. Doly Cassandra leží v oblasti způsobilé pro pomoc podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU, a společnost Ellinikos Xrysos by tak mohla být případně způsobilá pro regionální podporu.
(136)
Pokyny k vnitrostátní regionální podpoře platné v době prodeje z roku 2003 (pokyny k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 (35)) stanoví podmínky pro schválení regionální investiční podpory.
(137)
Podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 je cílem regionální podpory zajistit buď produktivní investici (počáteční investici), nebo vytvoření pracovních míst, která souvisejí s investicí.
(138)
Pokud jde o možnost považovat opatření za podporu na tvorbu pracovních míst, je nutno zdůraznit, že pro účely regionální podpory se tvorbou pracovních míst rozumí čistý nárůst v počtu pracovních míst v konkrétní provozovně v porovnání s průměrem po určité období, a veškerá pracovní místa ztracená v průběhu tohoto období tak musí být odečtena od zdánlivého počtu pracovních míst vytvořených v průběhu stejného období. Výše podpory musí být dále stanovena na základě mzdových nákladů a nesmí zejména přesáhnout určité procento nákladů na mzdu zaměstnané osoby, jež se vypočte za období dvou let.
(139)
V souvislosti s těmito požadavky Komise konstatuje, že kupní smlouva obsahovala pouze mlhavou doložku, která ponechávala na uvážení společnosti Ellinikos Xrysos rozhodnutí najmout jakýkoli počet zaměstnanců podle jejích potřeb, a výše uvedené podmínky nebyly tudíž splněny. Komise proto dospívá k názoru, že k vytvoření pracovních míst ve smyslu pokynů nedošlo.
(140)
Pokyny k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 definují počáteční investici jako investici do fixního kapitálu, která se vztahuje ke zřizování nové provozovny, rozšíření existující provozovny nebo zahájení činnosti zahrnující zásadní změnu výrobku nebo výrobního procesu v existující provozovně (racionalizací, diverzifikací nebo modernizací) (36).
(141)
Na základě výše uvedené definice v pokynech Komise souhlasí s tím, že akvizice dolu v lokalitě Skouries je počáteční investicí. V době prodeje z roku 2003 neexistovala ve Skouries vytvořená těžební infrastruktura a bylo nutno investovat do fixního kapitálu za účelem zahájení provozu v novém dolu (viz 66. bod odůvodnění).
(142)
Pokud jde o důl ve Stratoni, Komise pochybuje o tom, zda lze prodej aktiv považovat za počáteční investici ve smyslu pokynů (37).
(143)
Podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 lze však považovat za počáteční investici také investici do fixního kapitálu uskutečněnou ve formě koupě provozovny, která byla zavřena nebo která by byla zavřena, pokud by nebyla koupena.
(144)
V tomto ohledu Komise zaznamenává, že Řecko skutečně prokázalo, že doly byly zavřeny nebo by byly zavřeny, pokud by je společnost Ellinikos Xrysos nekoupila (38). Takovou investici by proto bylo možno považovat za počáteční.
(145)
Skutečnost, že je nutno prodej dolů Cassandra považovat za počáteční investici, nicméně neznamená, že je tato investice slučitelná podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998. Jak je ukázáno v níže uvedeném 146. až 152. bodě odůvodnění, nejsou splněny dvě podmínky stanovené pokyny:
(146)
Za prvé se u prodeje dolů Cassandra jedná o opatření ad hoc. V tomto ohledu pokyny k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 výslovně stanoví následující: „Výjimka ze zásady neslučitelnosti, kterou stanoví čl. [107 odst. 1] Smlouvy, může být udělena u regionální podpory pouze v případě, že lze zaručit rovnováhu mezi výslednými narušeními soutěže a výhodami podpory ve smyslu rozvoje znevýhodněného regionu. […] Jednotlivá platba podpory ad hoc jednotlivému podniku nebo podpora omezená na jednu oblast činnosti může mít velký vliv na soutěž na daném trhu a její vliv na regionální rozvoj bude pravděpodobně příliš omezený. Taková podpora obecně spadá do okruhu specifických nebo odvětvových průmyslových politik a často není v souladu s duchem politiky regionální podpory jako takové. Politika regionální podpory musí zůstat, pokud jde o přidělení produktivních zdrojů mezi různá hospodářská odvětví a činnosti, neutrální. Komise se domnívá, že taková podpora nesplňuje podmínky stanovené v předešlém odstavci, pokud není prokázán opak“ (druhý odstavec bodu 2 pokynů).
(147)
Přestože bylo Řecko v době rozhodnutí Komise ze dne 10. prosince 2008 o zahájení řízení vyzváno, aby předneslo své stanovisko ohledně slučitelnosti podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU a podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998, Komise konstatuje, že žádným způsobem neprokázalo, že prodej dolů Cassandra zaručil rovnováhu mezi výslednými narušeními soutěže a výhodami podpory ve smyslu rozvoje znevýhodněného regionu.
(148)
Za druhé musí mít regionální podpora motivační účinek, tzn. musí být skutečnou pobídkou k investování, k němuž by jinak v podporovaných oblastech nedošlo. V tomto duchu pokyny uvádějí, že „režimy podpory musí stanovit, že před zahájením práce na projektu musí být předložena žádost o podporu“ (39). Tato podmínka platí také pro opatření podpory ad hoc (40). Řecko neprokázalo, že příjemce vyhověl výše uvedenému požadavku ani že podal žádost o podporu před zahájením projektu.
(149)
Pokud jde o motivační účinek podpory, Komise navíc zaznamenává, že Řecko neprovedlo pro prodej dolů Cassandra otevřenou a bezpodmínečnou veřejnou soutěž. Komise se domnívá, že by podobná otevřená a bezpodmínečná veřejná soutěž byla ověřením, zda na trhu existují subjekty ochotné do dolů investovat, či nikoli. Jelikož žádná podobná veřejná soutěž neproběhla, zastává Komise názor, že Řecko neověřilo míru ochoty trhu investovat do dolů Cassandra, a tím pádem neověřilo nutnost podpory s motivačním účinkem.
(150)
Komise k tomu zaznamenává, že akvizice dolů Cassandra představovala investici do důlního odvětví. Jedná se o průmysl náročný na kapitál, v němž rozvoj podnikání a provoz vyžadují značné investice. V tomto konkrétním případě představovaly podle zprávy Behre Dolbear kapitálové náklady na rozvoj a výstavbu dolu ve Skouries částku 220 milionů EUR (viz 66. bod odůvodnění). Komise zaznamenává, že tato částka je značně vyšší než výše dotyčné podpory, a to konkrétně 15,34 milionu EUR (viz sdružené částky ve 111. a 124. bodě odůvodnění). Výše uvedená částka podpory zejména představuje pouhých 7 % nutné investice do jednoho z dolů. Komise k tomu neobdržela žádný důkaz, který by prokazoval, že společnost Ellinikos Xrysos nebyla schopna investovat bez podpory. Řecko a společnost Ellinikos Xrysos se právě naopak dohodly, že Ellinikos Xrysos bude do rozvoje dolů investovat kapitál (41). Komise se proto domnívá, že dotyčná podpora neměla motivační účinek a pro investory přející si získat doly Cassandra nebyla nutná.
(151)
Řecko tedy žádným způsobem neprokázalo motivační účinek dotyčné podpory.
(152)
Na základě výše uvedeného se Komise domnívá, že prodej dolů Cassandra nevyhovuje prověrce pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998, aby mohla být podpora považována za slučitelnou jakožto podpora na počáteční investici.
(153)
Je možno také zvážit, zda nelze podporu prohlásit za slučitelnou jako podporu na provoz podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998. Pokyny definují podporu na provoz jako podporu zaměřenou na snížení stávajících nákladů podniku. V souladu s pokyny lze podporu na provoz poskytnout ve výjimečných případech v oblastech, které jsou způsobilé podle výjimky v čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU.
(154)
Podle pokynů je ale podpora na provoz podporou „zaměřenou na snížení stávajících nákladů podniku“ (bod 4.15). U stávajících nákladů se jedná o nekapitálové a obvykle se opakující výdaje nutné pro provozování podnikatelské činnosti. Dotyčná podpora nefinancovala stávající náklady v tomto smyslu, ale investici do fixního kapitálu (akvizice dolů a pozemků) a prominutí daně splatné z výše uvedené investice (daň z převodu). Dotyčná podpora tak nefinancovala stávající výdaje. Komise se proto domnívá, že dotyčná podpora neodpovídá definici podpory na provoz ve smyslu pokynů.
(155)
Navíc lze podle pokynů poskytnout podporu na provoz v oblastech, které jsou způsobilé, za předpokladu, že její úroveň proporcionálně odpovídá znevýhodněním, která mají být zmírněna, a je na členských státech, aby prokázaly znevýhodnění a posoudily jejich důležitost. V tomto konkrétním případě nepředložilo Řecko žádné měření nebo výpočet znevýhodnění oblasti a úrovně podpory, aby prokázalo, že je podpora úměrná znevýhodnění.
(156)
Podle pokynů musí být podpora na provoz časově omezená a musí se postupně snižovat. Komise konstatuje, že dotyčný prodej nebyl předmětem žádného časového omezení nebo postupného snižování. Jak prodejní cena, tak prominutí daně, v podobě stanovené v kupní smlouvě, byly určeny a schváleny bez odkazu na jakoukoli časovou lhůtu nebo snížení.
(157)
Komise proto dochází k názoru, že podporu nelze prohlásit za slučitelnou podle pokynů.
(158)
Komise má tedy za to, že podporu nelze prohlásit za slučitelnou podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře ze roku 1998.
(159)
Pokud jde o slučitelnost podpory podle obecného nařízení o blokových výjimkách, jež prohlašuje určité kategorie podpory za slučitelné se společným trhem podle článků 107 a 108 SFEU (42), Komise se domnívá, že na základě finančních údajů předložených řeckými orgány se u Ellinikos Xrysos jedná o velký podnik, jak je prokázáno ve výše uvedeném 12. bodě odůvodnění. Podle čl. 1 odst. 5 obecného nařízení o blokových výjimkách je podpora ad hoc velkým podnikům vyloučena z oblasti působnosti nařízení.
(160)
Podle čl. 8 odst. 3 obecného nařízení o blokových výjimkách v případě, že je podpora, na kterou se nařízení vztahuje, poskytnuta velkému podniku, musí členský stát potvrdit materiální motivační účinek podpory na základě dokumentu, který analyzuje životaschopnost projektu nebo činnosti příjemce s podporou a bez ní. Komise žádný podobný důkaz neobdržela.
(161)
Podle obecného nařízení o blokových výjimkách nabytí kapitálového majetku přímo spojeného s provozovnou v případě, že provozovna byla zavřena nebo by byla zavřena, pokud by nedošlo k jejímu odkoupení, je považováno za způsobilý náklad, pokud transakce proběhla za tržních podmínek. Řecké orgány uznávají, že transakce proběhla bez otevřené, bezpodmínečné a transparentní veřejné soutěže nebo bez nezávislého ocenění tržní hodnoty aktiv dolů Cassandra. Komise se proto domnívá, že dotyčný prodej neproběhl podle tržních podmínek.
(162)
Z toho plyne, že podpora poskytnutá společnosti Ellinikos Xrysos není podle obecného nařízení o blokových výjimkách slučitelná.
(163)
V čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU je uvedeno, že „podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem“, mohou být považovány za slučitelné s vnitřním trhem.
(164)
Komise se domnívá, že výjimka uvedená v čl. 107 odst. 3 písm. c) není v tomto konkrétním případě použitelná a že společnost Ellinikos Xrysos není způsobilá pro podporu na záchranu a/nebo restrukturalizaci. Podle bodu 7 pokynů Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích z roku 1999, které byly použitelné v době prodeje v roce 2003 (43), „není nově vzniklý podnik způsobilý pro podporu na záchranu nebo restrukturalizaci, i když je jeho počáteční finanční situace nejistá. Tak je tomu například v případě, jestliže nový podnik vznikne na základě likvidace předcházejícího podniku nebo jestliže pouze převezme aktiva takového podniku“. Ellinikos Xrysos je společnost, jež vznikla tři dny před nabytím dolů Cassandra. Podpora na restrukturalizaci je navíc podmíněna existencí solidního restrukturalizačního plánu a Řecko žádný podobný plán nepředložilo. Závěr tak zní, že podpora poskytnutá společnosti Ellinikos Xrysos není podle pravidel podpory na záchranu a/nebo restrukturalizaci slučitelná.
(165)
Pokud jde konečně o podporu na ochranu životního prostředí, společnost Ellinikos Xrysos byla povinna splnit platné environmentální normy. Byla zejména povinna investovat do ochrany životního prostředí a provozovat těžební činnost v souladu s právními předpisy Řecka a EU v oblasti ochrany životního prostředí. Jelikož výše uvedené bylo stanoveno zákonem jako povinné, nebylo nutno poskytovat společnosti Ellinikos Xrysos podporu, aby právním předpisům dostála.
(166)
Vzhledem k předchozímu dochází Komise k závěru, že dotyčná opatření podpory nejsou slučitelná se SFEU.
(167)
Komise má zejména za to, že rozdíl mezi tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra a cenou, za kterou byla tato aktiva prodána společnosti Ellinikos Xrysos, představují neslučitelnou podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos. Komise má také za to, že výše daně, kterou by společnost Ellinikos Xrysos bývala měla zaplatit za akvizici dolů a pozemků, představuje neslučitelnou podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos.
V ZÁVĚR
(168)
Vzhledem k předchozímu dochází Komise k závěru, že příslušná opatření představují státní podporu ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Komise má zejména za to, že rozdíl mezi tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra a cenou, za kterou byla prodána společnosti Ellinikos Xrysos, představuje podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos a že výše daně, kterou by společnost Ellinikos Xrysos bývala měla zaplatit za akvizici dolů a pozemků, představuje podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos.
(169)
Komise navíc dochází k závěru, že příslušná opatření podpory nejsou slučitelná s vnitřním trhem. Komise má zejména za to, že rozdíl mezi tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra a cenou, za kterou byla prodána společnosti Ellinikos Xrysos, představuje neslučitelnou podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos a že výše daně, kterou by společnost Ellinikos Xrysos bývala měla zaplatit za akvizici dolů a pozemků, představuje rovněž neslučitelnou podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos.
(170)
Podle Smlouvy o fungování EU a ustálené judikatury Soudního dvora je Komise poté, co zjistila, že podpora není slučitelná s vnitřním trhem, oprávněna rozhodnout, že dotyčný členský stát musí takovou podporu zrušit nebo upravit (44). Povinnost členského státu zrušit podporu považovanou Komisí za neslučitelnou se společným trhem slouží podle ustálené judikatury Soudního dvora k obnovení dřívějšího stavu (45). V této souvislosti Soudní dvůr stanovil, že je tohoto cíle dosaženo, jakmile příjemce vrátí částky poskytnuté formou protiprávní podpory, čímž ztrácí výhodu, kterou měl na trhu ve vztahu ke svým soutěžitelům, a obnoví se stav, který předcházel poskytnutí podpory (46).
(171)
V souladu s touto ustálenou judikaturou článek 14 nařízení Rady (ES) č. 659/99 (47) stanoví, že „je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil“.
(172)
Jelikož dotčená opatření jsou považována za protiprávní a neslučitelnou podporu, musí být tato podpora vrácena za účelem obnovení stavu, který na trhu existoval před jejím udělením. Výchozím okamžikem pro vrácení musí být okamžik, kdy bylo příjemci poskytnuto zvýhodnění, tj. odkdy mohl příslušnou podporu využívat, a příjemce musí uhradit úroky z vymáhané podpory až do jejího úplného navrácení.
(173)
Neslučitelným prvkem podpory příslušných opatření je součet a) rozdílu mezi tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra a cenou, za kterou byla prodána společnosti Ellinikos Xrysos (14 milionů EUR), a b) výše daně, kterou by společnost Ellinikos Xrysos bývala musela zaplatit za nabytí aktiv, tj. dolů a pozemků (1,34 milionu EUR). Výše uvedený součet dosahuje částky 15,34 milionu EUR.
(174)
Pokud jde o navrácení, Komise navíc zaznamenává, že článek 4 kupní smlouvy z roku 2003 obsahuje dvě ustanovení o zrušení, ve kterých je upřesněno, že společnost Ellinikos může zrušit prodej v následujících případech: a) správního nebo právního aktu řeckých orgánů, kterým se mění status povolení k těžbě nebo b) soudního rozhodnutí (týkajícího se statusu povolení k těžbě) o zastavení provozu nebo provedení investičního plánu. V obou případech by společnost Ellinikos Xrysos vrátila aktiva řeckému státu a dostala by vrácenu celkovou částku ve výši 11 milionů EUR s možnou dodatečnou odměnou.
(175)
Řecké orgány uvedly, že obě tato ustanovení mohou být uplatněna v případě rozhodnutí Komise o vrácení neslučitelné podpory. Zda tomu tak skutečně je, je otázkou výkladu smlouvy a vnitrostátních právních předpisů. Pokud by však byla tato ustanovení uplatněna, nesmí to mít žádný vliv na povinnost Řecka získat zpět podporu ve výši uvedené v tomto rozhodnutí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora ve výši 15,34 milionu EUR, kterou Řecko v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie protiprávně poskytlo společnosti Ellinikos Xrysos prodejem aktiv a pozemků pod jejich hodnotou a prominutím návazných daní s cílem zajistit zaměstnanost, chránit životní prostředí a vytvořit motivační pobídku pro případné kupce dolů Cassandra, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
1. Řecko zajistí, aby příjemce navrátil podporu uvedenou v článku 1.
2. Částky, které mají být navráceny, jsou úročeny ode dne, kdy byly příjemci dány k dispozici, do dne jejich skutečného navrácení.
3. Výše úroků se vypočte jako složený úrok podle kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (48) a nařízení Komise (ES) č. 271/2008 (49), kterým se mění nařízení (ES) č. 794/2004.
4. S účinkem ode dne přijetí tohoto rozhodnutí Řecko zruší všechny neprovedené platby podpory uvedené v článku 1.
Článek 3
1. Podpora uvedená v článku 1 bude navrácena zpět okamžitě a účinně.
2. Řecko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Řecko Komisi následující informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úroky z podpory, jež má být vrácena), kterou má příjemce navrátit;
b)
podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných ke splnění požadavků tohoto rozhodnutí;
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Řecko bude Komisi informovat o průběhu vnitrostátních opatření přijatých k provádění tohoto rozhodnutí, dokud nebude podpora uvedená v článku 1 zcela navrácena. Na žádost Komise neprodleně poskytne informace o opatřeních již přijatých a plánovaných ke splnění požadavků tohoto rozhodnutí. Poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úrocích z podpory, jež má být vrácena, které již příjemce navrátil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Řecku.
V Bruselu dne 23. února 2011.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2011. február 23.)
a Görögország által az Ellinikos Xrysos SA részére nyújtott C 48/08 (korábbi NN 61/08) állami támogatásról
(az értesítés a C(2011) 1006. számú dokumentummal történt)
(Csak a görög nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2011/452/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (EUMSZ), és különösen annak 108. cikke (2) bekezdése első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdése a) pontjára,
tekintettel a Bizottság határozatára, amellyel a C 48/08 (korábbi NN 61/08) támogatás tekintetében az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdésében (1) meghatározott eljárás megindításáról határozott (2),
miután az említett rendelkezéseknek megfelelően felhívták az érintett feleket, hogy észrevételeiket e rendelkezéseknek megfelelően tegyék meg, és e megjegyzésekre figyelemmel,
mivel:
I AZ ELJÁRÁS
(1)
A Bizottság 2007. július 9-én kapott egy azt állító panaszt, hogy Görögország két olyan intézkedést hozott, amelyek az Ellinikos Xrysos SA (a továbbiakban: Ellinikos Xrysos) számára állami támogatást valósítanak meg. A Bizottság információcserét követően 2008. december 10-én az állítólagos intézkedések tekintetében hivatalos vizsgálati eljárást indított.
(2)
Görögország 2009. február 23-án benyújtotta észrevételeit a Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló határozatára.
(3)
Az eljárás megindításáról szóló határozatot 2009. március 10-én közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (3). Négy érdekelt féltől érkeztek észrevételek: 2009. április 10-én az Ellinikos Xrysostól, amely az állítólagos állami támogatás kedvezményezettje; 2009. április 10-én a European Goldfields Ltd-től, az Ellinikos Xrysos főrészvényesétől; 2009. április 2-án a kaszándrai bányáknál működő szakszervezettől; 2009. április 6-án a Hellenic Mining Watch elnevezésű görög szervezettől, melynek célja „a környezet és a lakosság bányászat káros következményeitől való védelme és a nemzeti vagyon őrzése” (4).
(4)
Az észrevételeket a Bizottság 2009. május 6-i és 2009. július 7-i levelével továbbította Görögországnak. Görögország a harmadik felek észrevételeire 2009. június 3-i, 2009. július 20-i és 2009. szeptember 23-i levelével válaszolt.
(5)
A Bizottság 2009. június 19-én, 2009. december 11-én és 2010. április 22-én további információkat kért a görög hatóságoktól, amire Görögország 2009. július 23-i, 2009. július 29-i, 2010. január 15-i, 2010. február 11-i, 2010. február 12-i, 2010. május 4-i és 2010. május 27-i levelében válaszolt. A Bizottság szolgálatai és a görög hatóságok között 2010 májusában további nem hivatalos információcserére került sor elektronikus levelezés útján. A Bizottság szolgálatai és a görög hatóságok között 2009. február 11-én és 2010. június 24-én, a Bizottság szolgálatai és az állítólagos kedvezményezett között 2009. február 2-án és 2009. június 26-án megbeszélések folytak.
II A TÁMOGATÁS RÉSZLETES ISMERTETÉSE
II.a. A BÁNYÁSZATI JOGOKRA ÉS ENGEDÉLYEKRE VONATKOZÓ HÁTTÉRINFORMÁCIÓK
(6)
A bányászati jog egy adott földterületre annak föld alatti feltárás vagy felszíni kifejtés útján történő megmunkálása céljából történő belépésre, annak ilyen célú elfoglalására, és az ott esetlegesen talált ásványi ércek kitermelésére vonatkozó jog. A jog a bányászat tárgyát képező ingatlannal együtt, annak elválaszthatatlan részeként kerül átruházásra.
(7)
A bányászati jog eltér a bányászati engedélytől, mely a bányászati műveletek végzésére vonatkozó engedély. Az engedélyt az illetékes hatóságok a benyújtott megvalósíthatósági jelentések és környezetvédelmi tanulmányok értékelését követően adják meg. A tárgybeli ügyben a 2003-as eladáskor a bányászati engedélyeket a Fejlesztési Minisztérium adta ki.
II.b. A KEDVEZMÉNYEZETT
(8)
Az Ellinikos Xrysos egy nagy görög bányatársaság, amely arany, réz, ólom, ezüst és cink bányászatával foglalkozik. A cég árbevétele 2009-ben 44,7 millió EUR volt (1,7 millió EUR adózás utáni eredménnyel) és körülbelül 350 főt foglalkoztatott. A tárgybeli támogatás idején (lásd a 11. és a 16-18. pontot) az Ellinikos Xrysos nagyvállalatnak minősült, mivel kapcsolódott egy nagyvállalathoz. A mikro-, kis- és középvállalkozások meghatározásáról szóló, 2003. május 6-i 2003/361/EK bizottsági ajánlás (5) szerint: a) a mikro-, kis- és középvállalkozások (kkv-k) kategóriája olyan vállalkozásokból áll, amelyek kevesebb mint 250 személyt foglalkoztatnak, és amelyek éves forgalma nem haladja meg az 50 millió EUR-t, és/vagy éves mérlegfőösszege nem haladja meg a 43 millió EUR-t (Melléklet, 1. cím, 2. pont (1) bekezdése); b) ki kell venni a kkv-k kategóriájából azon vállalkozáscsoportokat, amelyek gazdasági ereje meghaladhatja a tényleges kkv-k gazdasági erejét, megkülönböztetést kell tenni a vállalkozások különféle típusai között attól függően, hogy autonóm vállalkozások-e (a (9) preambulumbekezdés); c) „autonóm vállalkozás” az, amely nem minősül kapcsolt vállalkozásnak (Melléklet, 1. cím, 3. pont (1) bekezdés); és d) „kapcsolt vállalkozás” az, amelyben a részvényesek, illetve tagok szavazati jogának többségét egy másik vállalkozás birtokolja (Melléklet, 1. cím, 3. pont (3) bekezdés a) pont). A vizsgált ügyben 2003 decemberében (a 2003-as eladás időpontjában), az Ellinikos Xrysos részvényeinek 53,3 %-a (az összesen 300 000. részvényből 160 000) volt a Greek Mines SA vállalat, az Aktor SA vállalat leányvállalatának tulajdonában. Az Aktor vállalat két legutolsó, azaz 2001. és 2002. évi árbevétele 120,9 millió EUR, illetve 302,6 millió EUR volt. Ugyanakkor a két legutolsó mérlegfőösszeg 151,9 millió EUR-t, illetve 260 millió EUR-t tett ki (6). Ezen adatok alapján az Aktor nagyvállalatnak minősül. Ekként a vizsgált támogatási intézkedések idején az Ellinikos Xrysos nagyvállalat volt.
(9)
Az Ellinikos Xrysos jelenlegi részvényesei: a European Goldfields Greece BV (a részvények 65 %-a), a Hellas Gold BV (a részvények 30 %-a), valamint az Aktor SA, egy görög építőipari és energiaipari vállalat (a részvények 5 %-a). A European Goldfields Greece BV és a Hellas Gold BV a European Goldfields Ltd, a balkáni államokban bányatelkek megszerzésével, feltárásával és fejlesztésével foglalkozó kanadai vállalat leányvállalata.
(10)
Az Ellinikos Xrysos a kaszándrai bányák tulajdonosa és üzemeltetője. Azokat és a hozzájuk tartozó bányászati jogokat 2003 decemberében vette meg a görög államtól. A kaszándrai bányák Észak-Görögországban találhatóak. A bányákhoz tartozik az Olympias, illetve a Skouries aranybánya, valamint a Stratoni réz-cinkbánya.
(11)
A kaszándrai bányák tulajdonosa 2003 előtt a TVX Hellas SA vállalat volt, amely 1995-ben szerezte meg azokat a görög államtól, nyilvános pályázat útján, 11 milliárd GRD (megközelítőleg 39,8 millió EUR (7)) összegért.
(12)
A görög Államtanács 2002-ben hatályon kívül helyezte a kaszándrai bányákra vonatkozó bányászati és aranyfeldolgozási engedélyeket, konkrétan az Olympias és Stratoni bányák tekintetében. Az Olympias bánya bányászati és aranyfeldolgozási engedélyét súlyosnak ítélt környezeti okokból helyezték hatályon kívül. A Stratoni bánya engedélyét amiatt helyezték hatályon kívül, mivel kiadása jogellenesen, egy arra nem jogosult hatóságon keresztül történt.
(13)
Az Államtanács általi hatályon kívül helyezést követően az illetékes Fejlesztési Minisztérium a következő két jogi aktust adta ki a Stratoni bánya vonatkozásában: 1) 2003. január 7-én a Stratoniban folyó műveletek abbahagyását elrendelő aktus; és 2) 2003. január 29-én a Stratoniban további biztonsági intézkedések bevezetését elrendelő aktus. A Fejlesztési Minisztérium - az Államtanács hatályon kívül helyező határozatának megfelelően - 2003. február 18-án egy további aktust adott ki, melyben engedélyezte a Stratoniban folyó műveletek újraindítását, és hatályon kívül helyezte 2003. január 7-i és 29-i aktusait. A 2003. február 18-i aktus a bányák Ellinikos Xrysosnak történő eladásakor érvényben volt.
(14)
Ugyancsak a kaszándrai bányák bányászati és aranyfeldolgozási engedélyeinek fentebb említett hatályon kívül helyezése következtében a Kinross (egy kanadai bányászati vállalat), a TVX Hellas tulajdonosa beszüntette a finanszírozást a részvényesi érték megőrzése érdekében. Ennek következtében a TVX Hellas a csődeljárás megindítására kényszerült.
II.c. AZ 1. INTÉZKEDÉS: PIACI ÉRTÉK ALATTI ELADÁS
(15)
A TVX Hellas 2003. december 12-én peren kívüli - kölcsönös követeléseik rendezésével kapcsolatos - egyezség alapján átruházta a kaszándrai bányákat a görög államra 11 millió EUR ellenében (a TVX Hellas Görögországgal szemben fennálló követelése 293,5 millió EUR-t tett ki). A görög állam még aznap eladta a kaszándrai bányákat az Ellinikos Xrysosnak 11 millió EUR-ért, előzetes vagyonértékelés vagy nyílt pályázat nélkül. Az adásvétel a következőkre terjedt ki: a) a Stratoni, Skouries és Olympias bányák, a vonatkozó bányászati jogokkal együtt; b) a földterület; c) az ásványtartalékok; és d) az állóeszközök (bányászati és feldolgozó berendezések, a munkavállalóknak fenntartott házak és ipari épületek). A görög hatóságok szerint az intézkedés célja olyan tulajdonos megtalálása volt, aki hajlandó a bányák üzemeltetésére, ezzel a foglalkoztatás fenntartására és a környezet védelmére.
II.d. A 2. INTÉZKEDÉS: ADÓELENGEDÉS ÉS A JOGI KÖLTSÉGEK CSÖKKENTÉSE
(16)
A kaszándrai bányákat Görögország a két fél közötti szerződéssel adta el az Ellinikos Xrysosnak, melyet a 3220/2004 törvény (8) erősített meg. E törvény értelmében az Ellinikos Xrysos teljes adómentességben részesült. Egyben a jogi és más költségeket az általában megfizetendő összeg mindössze 5 %-ára csökkentették. A görög hatóságok szerint az intézkedés célja a potenciális vevők számára ösztönzés megteremtése volt, mivel a bánya értéke negatív volt.
(17)
A görög jog szerint (9) az ingatlanátruházás adója az átruházott ingatlan értékének első 15 000 EUR-ja tekintetében 7 %, a fennmaradó összeg tekintetében pedig 9 %. Egyben a görög bányászati kódex szerint (10) a bányászati jogok átruházását az átruházott jog értéke (azaz a bánya értéke) 5 %-ának megfelelő különadó terheli.
(18)
Ebben a határozatban a Bizottság az 1. és 2. intézkedés tekintetében összesen 15,34 millió EUR összegű állami támogatást állapított meg, az alábbiak vizsgálata alapján:
a)
a kaszándrai bányákat alkotó egyes bányák (Stratoni, Olympias és Skouries) értéke, az eladás idején érvényesülő gazdasági tényezők és a bányák működőképessége alapján (a részletes elemzést lásd a 63-79. pontban);
b)
a kaszándrai bányák telekértéke, az értékelő jelentésben számítottak szerint (lásd a 19. pontot) és az 1995-ös nyílt pályázaton a telek nagyobb részéért fizetett árral összevetve (a részletes elemzést lásd a 80-90. pontban);
c)
az Ellinikos Xrysos által a 2003-as eladással megszerzett ásványtartalék értéke, ugyanezen értékelő jelentés alapján (a részletes elemzést lásd a 91-97. pontban);
d)
az Ellinikos Xrysost terhelő, az adásvételi szerződésben elengedett adó összege (a részletes elemzést lásd a 118-124. pontban).
(19)
Az eljárás megindításáról szóló 2008. december 10-i határozatban a Bizottság megkérdőjelezte, hogy Görögország piaci értéken adta-e el a kaszándrai bányákat az Ellinikos Xrysosnak, mivel az eladás nyílt pályázat vagy független vagyonértékelés mellőzésével zajlott, valamint azt is, hogy a piaci érték alatti eladás összeegyeztethető volt-e az EUMSZ-szel. A határozat hivatkozott a kaszándrai bányák European Goldfields-az Ellinikos Xrysos részvényese-nevében kiadott vagyonértékelésére. E jelentés szerint a kaszándrai bányák reális piaci értéke 500 millió USD (ami 2004. június 30-án 411 millió EUR-nak felelt meg, az adott napi 1,2155 USD/EUR (11) számítva). A jelentést (a továbbiakban Behre Dolbear jelentés) a Behre Dolbear International Ltd.-a European Goldfields szerint (12)„igen kiemelkedő nemzetközi bányaipari tanácsadó cég”-készítette.
(20)
A Bizottság egyben azt is megkérdőjelezte, hogy az adóelengedés és a jogi költségek csökkentése az állam felé fennálló pénzügyi kötelezettségek alóli, az EUMSZ-szel összeegyeztethető elengedésének minősült-e.
III GÖRÖGORSZÁG ÉS AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI
III.a. GÖRÖGORSZÁG ÉS A KEDVEZMÉNYEZETT ÉSZREVÉTELEI
(21)
Görögország és a kedvezményezett észrevételei nagymértékben átfedik egymást, ezért azokat a Bizottság együttesen ismerteti a 22-31. pontban.
(22)
A görög hatóságok és a kedvezményezett szerint Görögország csak közvetítőként járt el a 2003-as eladásban, mivel a TVX Hellas-a csődeljárás kellős közepén-nem adhatta el közvetlenül a bányákat az Ellinikos Xrysosnak. Állítják továbbá, hogy Görögország soha nem volt a bányák tulajdonosa, és nem részesedett a 2003-as eladás bevételéből, mivel a 11 millió EUR közvetlenül a TVX Hellas részére került kifizetésre. Egyben azzal is érvelnek, hogy 1995-ben az eladási ügylet a TVX Hellas és az előző tulajdonos, egy felszámolás alatt álló magáncég között jött létre, ezért a 2003-as eladás nem érintett állami forrásokat.
(23)
Ezen túlmenően a görög hatóságok és a kedvezményezett azt állítja, hogy az eladás idején a kaszándrai bányák piaci értéke-a műveletek hosszadalmas felfüggesztése és a bányászati engedély hatályon kívül helyezése miatt-csökkent vagy akár negatívba is fordult. A bányák negatív piaci értéke igazolható azzal a ténnyel is, hogy a Kinross-a TVX Hellas tulajdonosa és piacgazdasági szereplő-a beruházásból eredő jelentős veszteségeinek feltőkésítésekor annak negatív értéket tulajdonított. Állítják, hogy az Ellinikos Xrysos-ugyancsak magáncég-által fizetett pozitív vételárat az elállási záradék indokolta, ami kiiktatta a vevő kockázatait. Ezen túlmenően hozzáteszik, hogy a bányatársaság által megszerzett telek csak bányászati célokra használható, és piaci értéke nincs, mivel a görög jog ilyen területeken a bányászatnak biztosít elsőbbséget. Végezetül azzal érvelnek, hogy a telek értékének csökkenését okozta a bányászati jogok értékének a műveletek hosszadalmas felfüggesztése és a bányászati engedély hatályon kívül helyezése miatti csökkenése is. Végül az Ellinikos Xrysosnak eladott eszközök részét képező aranytartalékokkal kapcsolatban azt állítják, hogy azok értéke 2003-ban negatív volt az arany viszonylag alacsony ára, és a szállítási, feldolgozási stb. költségek viszonylag magas szintje miatt.
(24)
A fentieken túl és az ügyletben figyelembe veendő piacgazdasági kritériumot illetően a görög hatóságok és a kedvezményezett azzal érvel, hogy e kritériumok körébe tartoznak a környezetvédelmi, illetve a vállalat külső megítéléséhez és a munkavállalói elégedettséghez kapcsolódó társadalmi megfontolások is. Ezt támasztja alá az a tény is, hogy az adott ellenérték megfizetésekor a TVX Hellas piacgazdasági szereplőként is figyelembe vette a munkaügyi és környezetvédelmi kérdéseket. Érvük továbbá, hogy a bányák eladása nélkül a görög kormánynak jelentős, körülbelül 15,7 millió EUR-t kitevő környezetvédelmi költségeket kellett volna viselnie. Állítják ugyanakkor, hogy az Ellinikos Xrysos által fizetett árat piacgazdasági kritériumok is alátámasztják, mivel az megegyezett a TVX Hellas-egy magáncég-által kért árral. Görögország és a kedvezményezett szerint a TVX Hellas magasabb árat kért volna, ha ezt megtehette volna. Ezen túlmenően állítják, hogy az Ellinikos Xrysos által fizetett ár megegyezett az eszközöknek a TVX Hellas pénzügyi beszámolóiba beállított, könyv szerinti értékével. Állítják végezetül, hogy a 2003-as eladás keretében fizetett ár a bányák valós értékét tükrözte-ez alatt a Stratoni bányát értve, mivel ez volt az egyetlen működő bánya. A Skouries bányát illetően Görögország és a kedvezményezett azt állítja, hogy ott-a TVX Hellas által a 2003-as eladást megelőző bányászati kutatástól eltekintve-soha nem zajlott bányászati tevékenység vagy beruházás. Állítják továbbá, hogy Skouriesben a bányalétesítmény kialakítása jelentős beruházást igényel. A fenti okokra hivatkozással állítják, hogy a 2003-as eladás az Ellinikos Xrysos számára semmiféle előnyt nem biztosított.
(25)
A Behre Dolbear jelentés hitelességét illetően sem Görögországnak, sem a kedvezményezettnek nem voltak kétségei. A jelentést azonban mindketten kifogásolták, azt állítva, hogy nem vehető figyelembe, mivel annak célja a befektetők figyelmének felkeltése volt, és annak referencia-időpontja (2004 júniusa) sem egyezett meg az eladással (2003 decembere). Azzal is érvelnek, hogy a bányák Behre Dolbear becsülte értéke az eszközök és a vonatkozó bányászati engedélyek együttes értékére vonatkozik, miközben az Ellinikos Xrysos csak az eszközöket szerezte meg azzal, hogy a bányászati engedélyt a görög állam a későbbiekben adja meg. Ezen túlmenően állítják, hogy a jelentés nem az eladott eszközök értékére vonatkozik, hanem az Ellinikos Xrysos mint működő vállalkozás értékére, ezért az nem tükrözi a görög állam által 2003 decemberében eladott eszközök értékét. Végül állítják, hogy a jelentés 37. oldalán lévő 5.3. táblázatban a Behre Dolbear a termelési állapothoz közeli kaszándrai bányák nettó jelenértékét negatívnak, -2,59 millió USD-nek becsüli; ezért a ténylegesen fizetett ár (a 11 millió EUR) a piaci érték felett volt.
(26)
A Behre Dolbear jelentés felhasználásának esetére Görögország állítja, hogy a jelentésben szereplő három eltérő megközelítés közül csak a jövedelemmegközelítés módszere használható, mivel ez a nemzetközileg használatos elsődleges vagyonértékelési módszer, és ez is kizárólag a jelentés érvényességi időpontja tekintetében, a bányászati engedélyek megadása és jelentős beruházások elvégzése feltételével.
(27)
A görög hatóságok és a kedvezményezett elismerik, hogy Görögország nyílt pályázat és előzetes vagyonértékelés nélkül, közvetlenül adta el az eszközöket az Ellinikos Xrysosnak, a foglalkoztatás megtartása és a környezet védelme indokolta időszűke miatt. Állítják továbbá, hogy a TVX Hellasnak 293,5 millió EUR követelése állt fenn Görögországgal szemben a bányákban végrehajtott beruházásokból keletkező kára (mely bányák üzemelését a 2002-es hatályon kívül helyező határozatok után leállították) és a felmerült környezetvédelmi költségek miatt. Állításuk szerint az adásvételi szerződés nem tartalmazott kikötést a munkahelyek minimális számára vonatkozóan, mivel a bányászat munkaerőigényes, de ugyanakkor a munkahelyek megtartására vonatkozó kötelezettség előírásához nem számszerűsíthető. Végezetül állítják, hogy amennyiben a Bizottság visszafizettetési határozatot hozna, a szerződést meg lehetne támadni, ez esetben pedig a görög államtól kérni lehetne a 11 millió EUR vállalatnak való visszafizetését, az eszközöket pedig vissza lehetne számára adni.
(28)
Emellett a görög hatóságok azzal érvelnek, hogy lehetséges volt az 1995-ös nyílt pályázatban szereplő értéket hivatkozásként használni, és hogy a telek értéke változatlannak tekinthető. Állításuk szerint a Behre Dolbear jelentésben használt módszer (a jövedelemmegközelítéses módszer) elfogadható, de csak a jelentés időpontjára (2004. június 30-ra) vonatkozóan, és a bányászati engedélyek megadása és jelentős beruházások elvégzése feltételével. Végül a görög hatóságok elfogadják, hogy az eladás időpontjában a Stratoni bányának volt érvényes bányászati engedélye és ezért az üzemképes volt, valamint megfelelt a Behre Dolbear jelentés „termelési állapothoz közeli” kitételének.
(29)
Az adóelengedést és a jogi költségek csökkentését illetően: a kedvezményezett szerint a bányaátruházásra vonatkozó törvényi adó a vizsgált ügyre nem vonatkozott. Emellett Görögország szerint a bányák értéke negatív volt, ezért szükség volt a lehetséges vevők számára valamiféle ösztönzésre. Görögország állítja továbbá, hogy a görög bányászati kódex 173. cikke 5 % körüli adókulcsot ír elő, de csak a visszterhes ügyletekre („με επαχθή αιτία”), ami Görögország szerint a sajnálatos eseményekből (pl. a tulajdonos halálából) eredő ügyletek nem tartoznak ide, ezért az adó a vizsgált ügyre nem vonatkozott. A kedvezményezett egyebekben azzal érvel, hogy az adásvételi szerződés az elállási záradék miatt még nem ment véglegesen teljesedésbe, és ennek következtében bármiféle adókivetés idő előtti lenne. A kedvezményezett érve továbbá, hogy a jogi költségek csökkentése nem érint állami forrásokat, mivel az ügyvédek magánúton praktizálnak, a díjaikat terhelő adók és járulékok rendben megfizetésre kerültek.
(30)
Görögország elismeri, hogy a 7-9 % közötti összegű adót valóban minden telekértékesítésre kivetik, függetlenül attól, hogy vállalati eszközök vagy magántulajdon értékesítéséről van-e szó.
(31)
Végezetül Görögország és a kedvezményezett is azzal érvel, hogy még amennyiben a 2003-as eladás támogatást képezett volna az Ellinikos Xrysos javára, ez utóbbi a regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás és a nagybefektetési projektek regionális támogatásának multiszektorális keretrendszeréről szóló 2002. évi iránymutatás alapján-az eladás idején mindkettő alkalmazható volt-támogathatónak minősült, mivel a vállalat az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerint támogatható területen fekszik. A kedvezményezett azzal is érvel, hogy támogatásra lehet jogosult az általános csoportmentességi rendelet, a környezetvédelem állami támogatásáról szóló 2008. évi iránymutatás és az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján, mivel a szóban forgó beruházás az ország szempontjából alapvető jelentőségű ágazathoz és területhez kapcsolódott. Az adóelengedést illetően a kedvezményezett szerint az adó 38 000 EUR-t tett ki; ennélfogva az nem érte el a de minimis küszöböt (bármely hároméves időszakban 100 000 EUR) (13), és nem származtatott semmiféle előnyt az Ellinikos Xrysos számára.
III.b. AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI
(32)
A Bizottság az eljárást megindító határozatra a Hellenic Mining Watch-tól (14) is kapott észrevételeket. A Hellenic Mining Watch állítja, hogy a kaszándrai bányák vagyonába beletartozik jelentős ingatlanvagyon is, amely a bányák értékét jelentősen növeli, viszont azt a Behre Dolbear jelentés nem vette figyelembe. A Hellenic Mining Watch elutasítja a bányák jogszabályi eljárások betartása nélküli átruházása indokaként felhozott, munkanélküliséggel kapcsolatos okokat, azon az alapon, hogy az adásvételi szerződésben nem szerepelt az Ellinikos Xrysos számára olyan kötelezettség, hogy meghatározott vagy minimumszámban kellene munkavállalókat alkalmaznia.
(33)
A Hellenic Mining Watch ugyanígy elutasítja a bányák jogszabályi eljárások betartása nélküli átruházása indokaként felhozott, környezetvédelemmel kapcsolatos okokat, azt állítva, hogy a 2003-as adásvételi szerződés 1. cikke mentesíti az Ellinikos Xrysost a környezeti károkért való bárminemű felelősség alól, amennyiben a kár vagy annak kiváltó oka az adásvételi szerződést megerősítő törvény közzététele előtt következett be. A Hellenic Mining Watch végül állítja, hogy a bányák vagyonába tartoztak a jelentős értéket képviselő-80 millió EUR-t kitevő-aranytartalmú ásványok, melyeket az Ellinikos Xrysosszal kötött adásvételi szerződés nem említ.
(34)
A Hellenic Mining Watch észrevételeire adott válaszában Görögország megismétli azon álláspontját, hogy az Ellinikos Xrysos semmiféle állami támogatást nem kapott. Görögország különösen azzal érvel, hogy nem volt sem a bánya tulajdonosa, sem annak eladója, mindössze közvetítőként járt két magánfél ügyletében. Görögország állítja emellett, hogy a Hellenic Mining Watch állításai zavarosak, pontatlanok és egymásnak ellentmondóak. Végül Görögország állítja, hogy a Hellenic Mining Watch azért törekszik a kaszándrai bányák állam számára való visszaszerzésére, mert végső célja a környezetvédelem.
(35)
Utolsóként: a Bizottsághoz észrevétel érkezett az eljárást megindító határozatra a kaszándrai bányáknál működő szakszervezettől is (15), kételyeinek adva hangot a tekintetben, hogy az intézkedések jogellenes állami támogatást jelentenének, és hivatkozva a bányák gazdasági és foglalkoztatási szerepére.
IV A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE
(36)
A fenti tényállás, illetve Görögország és más harmadik felek érvelése alapján a Bizottság a következő szakaszban fogja értékelni a szóban forgó intézkedéseket. A Bizottság elsőként értékelni fogja a vizsgált intézkedésen belül a támogatás fennállását, annak érdekében, hogy a támogatás megvalósult-e vagy sem (a IV.a. alszakaszban). Másodszor a Bizottság a valóban támogatást tartalmazó intézkedések tekintetében értékeli a belső piaccal való összeegyeztethetőséget (a IV.b. alszakaszban).
IV.a. AZ EUMSZ 107. CIKKÉNEK (1) BEKEZDÉSE SZERINTI ÁLLAMI TÁMOGATÁS FENNÁLLÁSA
(37)
Annak eldöntéséhez, hogy egy adott intézkedés állami támogatásnak minősül-e, a Bizottságnak értékelnie kell, hogy a vitatott intézkedés megfelel-e az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében foglalt feltételeknek. E rendelkezés kimondja, hogy „[h]a a Szerződések másként nem rendelkeznek, a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet”.
(38)
Az alábbiakban a Bizottság e rendelkezés fényében értékeli, hogy az Ellinikos Xrysos javára hozott vitatott intézkedések állami támogatásnak minősülnek-e.
AZ 1. INTÉZKEDÉS: PIACI ÉRTÉK ALATTI ELADÁS
a. Az előny
(39)
Amennyiben az állam valamely eszközt piaci ár alatt ad el, ez a vevő számára (aki az eszközhöz támogatott áron jut hozzá) előnyt biztosít, amely állami támogatást jelenthet. Viszont valamely eszköz akkor piaci áron eladott (és ennélfogva kizárt az állami támogatást), amennyiben az árat független értékbecslő állapítja meg, és az megegyezik az eladási árral, illetve ha az eladás nyilvános, átlátható és feltételek nélküli versenypályázaton keresztül történik, és a legmagasabb ajánlat kerül kiválasztásra (16).
(40)
A vizsgált ügyben a kaszándrai bányákat nyílt pályázat vagy bármiféle értékelés nélkül adták el. Az állami támogatás nyújtásának megelőzése érdekében az államnak ésszerű, profitmaximalizálásra törekvő tulajdonosként, azaz „piacgazdasági eladóként” kell eljárnia, és az eladásból a lehető legjobb pénzügyi eredmény elérésére kell törekednie. Ekként a vizsgált ügyben a Bizottság azt értékeli, hogy a görög állam piacgazdasági eladóként járt-e el.
(41)
A görög hatóságok és a kedvezményezett azzal érvel, hogy a környezetvédelmi és társadalmi megfontolások is piacgazdasági kritériumok, mivel azok a vállalat külső megítéléséhez és a munkavállalói elégedettséghez kapcsolódnak. Álláspontjuk szerint érvelésüket alátámasztja az a tény, hogy a TVX Hellas-piacgazdasági szereplőként-ugyancsak figyelembe vette a munkaügyi és környezetvédelmi kérdéseket azzal, hogy alkalmazottainak kompenzációt fizetett, ideértve a múltbeli környezetvédelmi kötelezettségekért (a 2003-as eladást megelőző kötelezettségek) való kompenzációt. Állításuk szerint a piacgazdasági eladó a környezetvédelmi és társadalmi megfontolások kielégítése érdekében ugyanígy elfogadná a csökkentett árat.
(42)
A Bizottság a fenti érvelést nem tudja elfogadni. A környezeti és társadalmi megfontolások jellegükből adódóan a hatóságok által képviselt politikai megfontolások. A piacgazdasági eladó legfeljebb korlátozottan veheti figyelembe a munkanélküliséggel és környezetvédelemmel kapcsolatos kérdéseket a szociális vagy környezeti értelemben felelős gazdasági szereplőként meglévő üzleti jó hírnevének megóvására vagy javítására, ellenben nem pénzügyi érdekeinek jelentős kárára. Mindenesetre egy ésszerűen eljáró piacgazdasági eladó az eladással összefüggésben felmérné és számszerűsítené az e kérdésekből eredő kifizetéseket vagy költségeket annak eldöntéséhez, hogy ezek miként befolyásolhatják az elfogadható árat. A vizsgált ügyben a Bizottság megjegyzi, hogy a szerződésben nem szerepel semmiféle ilyen pénzügyi részletezés, és Görögország nem bizonyította, hogy az eladás idején felmérte volna az ilyen jellegű pénzügyi költségeket.
(43)
A görög hatóságok és a kedvezményezett azt is állítja, hogy a bányák piaci értéke negatív volt, amit igazol az a tény is, hogy a Kinross-a TVX Hellas tulajdonosa és piacgazdasági szereplő-a beruházásból eredő jelentős veszteségeinek feltőkésítésekor annak negatív értéket tulajdonított.
(44)
A Bizottság a fenti érvelést nem tudja elfogadni. A TVX Hellas a kaszándrai bányákban végzett üzleti tevékenységét a bányák engedélyeinek az Államtanács általi hatályon kívül helyezése miatt szüntette be. A Stratoni bánya azonban a TVX Hellas által Görögországnak történő eladásakor (lásd a 13. pontot) rendelkezett érvényes bányászati engedéllyel, míg az Olympias bánya engedélye továbbra is hatálytalan volt. Ezért a Bizottság megítélése szerint a TVX Hellas kaszándrai bányák eladására vonatkozó döntése az Olympiasban végrehajtott jelentős beruházás kudarcához kapcsolódott. Ezért a TVX Hellas magatartása az Olympiasbeli befektetéshez, nem pedig a Stratoni bánya értékéhez kapcsolódott.
(45)
A görög hatóságok és a kedvezményezett elismerik, hogy Görögország nyílt pályázat és előzetes vagyonértékelés nélkül, közvetlenül adta el az eszközöket az Ellinikos Xrysosnak, a foglalkoztatás megtartása és a környezet védelme indokolta időszűke miatt. Ez utóbbit illetően azzal érvelnek, hogy a bányák eladása nélkül a görög kormánynak jelentős, körülbelül 15,7 millió EUR-t kitevő környezetvédelmi költségeket kellett volna viselnie. A foglalkoztatással kapcsolatban a görög hatóságok és a kedvezményezett elfogadja, hogy az adásvételi szerződés nem tartalmazott kikötést a munkahelyek minimális számára vonatkozóan, azonban érvelésük szerint a munkahelyek megtartására vonatkozó kötelezettség előírásához nem számszerűsíthető, és a bányászat nagyszámú munkavállalót igényel.
(46)
A fenti állítást illetően a Bizottság megjegyzi, hogy az eladott eszközök értéke az eladást megelőzően semmilyen módon nem került felértékelésre, és az eladást nem nyilvános eljáráson keresztül, hanem a vevővel való közvetlen kapcsolatfelvétellel bonyolították le. Az állítólagosan Görögország által viselendő környezetvédelmi költségeket illetően a Bizottság megjegyzi, hogy e költségeknek a szerződésben vagy az azzal egyidejűleg készült dokumentumokban nincsen nyoma. A Bizottság megjegyzi még azt is, hogy a vevőre nem róttak az irányadó jogszabályokban megállapítottakon túlmenő, további környezetvédelmi kötelezettségeket. A Bizottság megítélése szerint, ha a környezetvédelmi költségeket az eladási ár meghatározását befolyásoló tényezőnek tekintették, egy magáneladó az eladási ár meghatározása előtt ezeket a költségeket körültekintően felmérte és számszerűsítette volna. Görögország nem bizonyította, hogy az eladás idején ilyen felmérést vagy számszerűsítést végzett volna, vagy az ilyen környezetvédelmi költségeket egyébként figyelembe vette volna.
(47)
A Bizottság megjegyzi azt is, hogy a 2003-as adásvételi szerződésben nem szerepelt a minimálisan megőrzendő vagy létrehozandó álláshelyek számára vonatkozó kikötés. Ezért a Bizottság nem tudja elfogadni azt az érvet, hogy a vevőt a gazdasági szempontból szükségesnél nagyobb álláshely fenntartásának kötelezettsége terhelte, mivel az adásvételi szerződésben nem szerepelt meghatározott számú álláshely fenntartására vonatkozó kötelezettség. Így a Bizottság álláspontja, hogy a magáneladó szemszögéből az álláshelyek számához vagy a foglalkoztatás fenntartásához kapcsolódó érv nem indokolhatja a bányák piaci értékénél alacsonyabb eladási árat.
(48)
Ekként-a 46. és 47. pont alapján-a Bizottság nem tudja elfogadni Görögország és a kedvezményezett 45. pontban kifejtett érvelését.
(49)
A foglalkoztatás és a környezetvédelem kérdéskörében (lásd a 45. pontot) a Hellenic Mining Watch elutasítja a bányák jogszabályi eljárások betartása nélküli átruházása indokaként felhozott, munkanélküliséggel kapcsolatos okokat, azon az alapon, hogy az adásvételi szerződésben nem szerepelt az Ellinikos Xrysos számára olyan kötelezettség, hogy meghatározott vagy minimumszámban kellene munkavállalókat alkalmaznia. A Hellenic Mining Watch azt is állítja, hogy az Ellinikos Xrysos előnyhöz jutott, mivel a 2003-as adásvételi szerződés 1. cikke mentesíti az Ellinikos Xrysost a környezeti károkért való bárminemű felelősség alól, amennyiben a kár vagy annak kiváltó oka az adásvételi szerződést megerősítő törvény közzététele előtt következett be.
(50)
A Hellenic Mining Watch fentiekben kifejtett második érvét illetően a Bizottság megjegyzi, hogy a 2003-as adásvételi szerződés valóban mentesíti az Ellinikos Xrysost a környezeti károkért való bárminemű felelősség alól, amennyiben a kár vagy annak kiváltó oka az adásvételi szerződést megerősítő törvény közzététele előtt következett be. A Bizottság álláspontja szerint a szerződés fenti rendelkezése nem juttat az Ellinikos Xrysosnak az eladási ártól elkülönülő előnyt. Magánjogi szerződésekben nem ritkák az olyan kikötések, amelyek arányosítják az eladó és vevő között a múltbeli pénzügyi kötelezettségeket. A szerződő felek az ilyen kikötéseket végső soron az eladási ár meghatározásakor veszik figyelembe. Ezért a vizsgált ügyben az a döntő kérdés, hogy az eladás-annak körülményeire tekintettel-tükrözte-e a bányák piaci értékét.
(51)
A görög hatóságok és a kedvezményezett azzal érvel, hogy a 2003-as eladás nem juttatott előnyt az Ellinikos Xrysosnak, mivel az általa fizetett vételár megegyezett az eszközök TVX Hellas-amely a kaszándrai bányák tulajdonosa volt, mielőtt a görög államhoz kerültek volna-pénzügyi beszámolóiba beállított, könyv szerinti értékével.
(52)
A Bizottság a fenti érvelést nem tudja elfogadni. A Bizottság megítélése szerint a TVX Hellas által nyilvántartott könyv szerinti érték nem vehető figyelembe az eszközök értékelésekor, mivel ez a vállalati könyvekben az adózási célú (17) értékcsökkenés elszámolását követően alakul ki, és az eszközök számviteli értékét tükrözi. A kialakult ítélkezési gyakorlat (18) szerint a számviteli érték nem mindig egyezik meg a piaci értékkel, ha a cél az eszközök eladási árának meghatározásából történő értékelése. A szóban forgó eszközöket ugyanakkor önállóan értékesítették, és az értékcsökkenés előző tulajdonos általi elszámolása csak saját könyvelését és adózását érintette.
(53)
A görög hatóságok és a kedvezményezett azt állítják, hogy az Ellinikos Xrysos által fizetett árat alátámasztják piacgazdasági kritériumok, mivel az megegyezett a TVX Hellas-egy magáncég-által kért árral. A TVX Hellas magasabb árat kért volna, ha megtehette volna.
(54)
A Bizottság a fenti érvelést nem tudja elfogadni. A Bizottság megjegyzi, hogy a Görögország által a TVX Hellasnak fizetett ár a két fél egymással szembeni követelései elszámolásának eredménye volt. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a TVX Hellas Görögországgal szembeni követelése 293,5 millió EUR-t tett ki (lásd a 15. pontot). Ugyanezen érvek mentén: ha a két fél követelései más összegűek lettek volna, az egyezség végkimenetele eltérő lett volna, még akkor is, ha ugyanazon eszközök eladásához kapcsolódott volna. Ezért a Bizottság álláspontja szerint a követelések elszámolása nem az eladott eszközök értékét tükrözte.
(55)
A Bizottság ugyanakkor megjegyzi, hogy a követelések a két fél által előterjesztett kompenzációs igényekből származtak. Görögország igénye különösen az állítólagosan a TVX Hellas által okozott környezeti károkra vonatkozott. A TVX Hellas igénye a bányászati engedélyek 2002-ben történt hatályon kívül helyezése következtében a vállalat által állítólagosan elszenvedett környezetvédelmi kiadásokból és beruházási veszteségekből adódott. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy az eszközök értékelésére a fenti elszámoláskor semmiféle módon nem került sor. Ennélfogva a kaszándrai bányák Görögországnak 11 millió EUR-ért történő eladása a két fél állított kötelezettségeihez, nem pedig az eszközök értékéhez kapcsolódott.
(56)
Végezetül a Bizottság megjegyzi, hogy a TVX Hellas kaszándrai bányák eladására vonatkozó döntése az Olympiasban végrehajtott jelentős beruházás kudarcához-és emiatt az Olympiasban végrehajtott beruházás, nem pedig a Stratoni bánya értékéhez-kapcsolódott. Az Ellinikos Xrysos nem hajtott végre ilyen beruházást, és emiatt nem érintette annak kudarca sem. Így a Bizottság megítélése szerint a kaszándrai bányák Görögországnak 11 millió EUR-ért történő eladása csak a TVX Hellas és a Görögország közötti kereskedelmi kapcsolatot, nem pedig a TVX Hellas eladáskor fennálló sajátos helyzetét tükrözte. Ezért nem lehet reprezentatív egy olyan elkülönülő kereskedelmi megállapodás tekintetében, mint a Görögország és az Ellinikos Xrysos közötti.
(57)
A fentiekre (az 54-56. pontra) figyelemmel a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy nem volt kapcsolat Görögország és a TVX Hellas igényeinek elszámolása és az eszközök értéke között.
(58)
A fentiek alapján és annak megállapítása érdekében, hogy az eladási ár tükrözte-e az eszközök piaci értékét, a Bizottság az eszközöket három kategóriába sorolta: a) bányák; b) telek; és c) ásványi tartalékok. Az eszközök piaci értékének kiszámításához a Bizottság a Behre Dolbear jelentésre hagyatkozott (lásd a 19. pontot). A telek vonatkozásában a Bizottság a jelentésben szereplő árat az előző-1995-ös pályázatban a szóban forgó telekért fizetett-ár alapján ellenőrizte (lásd a 11. pontot).
(59)
Görögország és a kedvezményezett azzal érvel, hogy a Behre Dolbear jelentés nem vehető figyelembe, mivel annak célja a befektetők figyelmének felkeltése volt. A Bizottság ezt az érvelést nem tudja elfogadni, mivel a befektetők figyelmének felkeltése a pénzpiacokon forrást kereső piacgazdasági szereplők megbízásából készült minden értékelő jelentés szükségszerű és legitim célja. Minden értékelés érvényessége feltétlen ellenőrzést igényel, de a hitelesség megkérdőjelezéséhez nem elegendő az a puszta tény, hogy az értékelő jelentés a befektetők vonzásának szándékával készült.
(60)
Görögország és a kedvezményezett azzal is érvel, hogy a jelentés nem vehető figyelembe, mivel annak referencia-időpontja (2004 júniusa) nem egyezett meg az eladáséval (2003 decembere).
(61)
A Bizottság a fenti érvelést nem tudja elfogadni. A Bizottság megjegyzi, hogy a Behre Dolbear jelentés dátuma valóban 2004. június 30., de tartalma egyidejűnek tekinthető a 2003. decemberi eladással, mivel a jelentés a fémárak 1993-2003 közötti ingadozásán alapul.
(62)
A görög állam és az Ellinikos Xrysos érvelése szerint a jelentés nem az eladott eszközök értékére vonatkozik, hanem az Ellinikos Xrysos mint működő vállalkozás értékére, ezért az nem tükrözi a görög állam által 2003 decemberében eladott eszközök értékét. A Bizottság ezt az érvelést nem tudja elfogadni, mivel a vállalat teljes értékének megállapításához a jelentés az eladott eszközök tekintetében tételenként részletes értékelést nyújt.
a.a. A bányák értékének kiszámítása
a.a.1. A bányák értékére vonatkozó érvek
(63)
A görög hatóságok és a kedvezményezett azt állítja, hogy az eladás idején a kaszándrai bányák piaci értéke-a műveletek hosszadalmas felfüggesztése és a bányászati engedély hatályon kívül helyezése miatt-csökkent vagy akár negatívba is fordult. Azt is állítják, hogy a 2003-as eladás keretében fizetett ár a Stratoni bánya értékét tükrözte, mivel ez volt az egyetlen működő bánya. A görög hatóságok elfogadják különösen, hogy az eladás időpontjában a Stratoni bányának volt érvényes bányászati engedélye, és ezért az üzemképes volt, valamint megfelelt a Behre Dolbear jelentés „termelési állapothoz közeli” kitételének.
(64)
A Bizottság megjegyzi, hogy a 2002-es hatályon kívül helyező határozat csak az Olympias bánya értékét érintette, mivel az eladás idején a Stratoni bányának volt érvényes bányászati engedélye, ennélfogva értéke is. Ugyanakkor a TVX Hellas amiatt szüntette be a működést, mert az aranykitermelési beruházása az Olympias bánya engedélyének hatályon kívül helyezésekor kudarcba fulladt. Ezért magatartása az Olympiasbeli befektetéshez, nem pedig a Stratoni bánya értékéhez kapcsolódott.
(65)
A Skouries bányát illetően a görög hatóságok azt állítják, hogy ott-a TVX Hellas által a 2003-as eladást megelőző bányászati kutatástól eltekintve-soha nem zajlott bányászati tevékenység vagy beruházás, és az ottani bányalétesítmény kialakítása jelentős beruházást igényel.
(66)
A Bizottság megjegyzi, hogy a Skouries bánya nem rendelkezett bányászati engedéllyel vagy kiépített bányászati infrastruktúrával. A görög hatóságok és a kedvezményezett azonban nem nyújtott be olyan információt vagy érdemi érvelést, amely azt igazolná, hogy a Skouries bánya közigazgatási értelemben nem volt engedélyezett vagy gazdasági értelemben megvalósítható. A Behre Dolbear jelentés szerint a Skouries bányát érintő bányafejlesztés és -építés tőkeköltségei 2004-ben 268 millió USD-t, azaz kb. 220 millió EUR-t tettek ki. A Behre Dolbear jelentésében azon álláspontjának ad hangot, hogy a költségek „ésszerűek”. A Bizottság ezért úgy tekinti, hogy a bányászati engedély megadásának, illetve a Skouries bánya bányászati infrastruktúrájának megépítése és a bányászati műveletek megkezdése útjában közigazgatási vagy gazdasági akadályok nem álltak.
(67)
A fentiek (63-66. pont) alapján a Bizottság megítélése szerint az eladás idején az Olympias bánya piaci értékét valóban érintették a 2002-es hatályon kívül helyező határozatok, a Stratoni és Skouries bányáét azonban nem. Ezért a 2003-as eladáskor lehetséges volt becslést készíteni a kaszándrai bányák piaci értéke tekintetében.
a.a.2. A bányák értékének kiszámítása
(68)
A Bizottság a kaszándrai bányák értékének kiszámításakor az azokat alkotó bányákat (Stratoni, Olympias és Skouries) a következő két kérdés tekintetében vizsgálta: a) a bánya értéke, amelynek az eladás idején érvényesült gazdasági tényezőkön kell alapulnia; és b) a fent említett érték realizálása érdekében a bányák működőképessége. E két tényező alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a Stratoni és a Skouries bányának volt bizonyos realizálható értéke, de az Olympias bánya értéke a 2003-as eladás idején nehezen meghatározható volt.
(69)
A bányák értékének megbecsléséhez a Bizottság a Behre Dolbear jelentést használta. A jelentés három módszert alkalmaz a kaszándrai bányák reális piaci értékének meghatározásához: a) a jövedelemmegközelítéses értékelése (19); b) a kapcsolódó ügyletek (összehasonlítható eladások) értékelése; és c) a piaci kapitalizációs módszer (20). A három módszer alkalmazásával kapott értékek: a) 130,3-402,5 millió USD vagy 107,2-331,1 millió EUR; b) 504,7 millió USD vagy 415,2 millió EUR; és c) USD 614,9 millió USD vagy 505,9 millió EUR. A jövedelemmegközelítéses módszerrel kapott tartomány a felhasznált különféle árképzési forgatókönyvekből ered (lásd a 72. pontot). A Bizottság a három módszer közül a jövedelemmegközelítés módszerét követte. Ennek okait az alábbi táblázat ismerteti:
táblázat
A jövedelemmegközelítés alkalmazásának indokai
Jövedelemmegközelítés
Kapcsolódó Ügyletek
Piaci Kapitalizáció
A jövedelemmegközelítéses módszer részletesen értékeli a három bányalétesítmény mindegyikét a bányák eladásakor ismert fémárak alapján. A valamely ügylet tárgyát képező eszköz értékének meghatározásakor csak az ügylet idején aktív tényezőket lehet figyelembe venni.
A kapcsolódó ügyleteken alapuló értékelés alapja megkérdőjelezhető, mivel a két különböző bánya nem lehet egyforma. A Behre Dolbear szerint a kapcsolódó ügyletek módszere ellentmondásos amiatt, hogy minden ásványi tartalék - még egyazon árun belül is - eltér másoktól ásványtani, kitermelési, fémtani és környezeti vonatkozásokban, a fennálló társadalmi kérdésekben, érctisztasági fokozatban, stb.
A Behre Dolbear jelentésben is szerepel a piaci kapitalizáció módszerére vonatkozó megjegyzés az American Appraisal Associates részéről, mely szerint a piaci kapitalizáció módszere másodlagos értékelési módszerként ajánlott vagy pedig főszabályként az elsődleges módszerekkel végzett értékelések ellenőrzésére.
A jövedelemmegközelítéses módszer elsődleges módszer, és ezért a legmegbízhatóbb módszer. Ezen túlmenően a vizsgált ügyben a piaci kapitalizáció módszere csak a 2004. első felében történt piaci kapitalizációból eredő értékeket ellenőrzi, ami nem elfogadható, mivel ez az eladás utáni időszak. Ennélfogva a piaci kapitalizációs módszer még csak másodlagos értékelési módszerként sem használható.
Úgy tűnik, hogy a Behre Dolbear nagyobb megbízhatóságot tulajdonít a jövedelemmegközelítéses módszerrel kapott értéknek, mivel kijelenti, hogy „az évek során a Behre Dolbear különös hangsúlyt helyezett a jövedelemmegközelítési módszerrel kapott értékre” (az értékek összefoglalása a Behre Dolbear jelentés 43. oldalán található).
(70)
Görögország elfogadja, hogy a Behre Dolbear jelentés felhasználásának esetére Görögország állítja, hogy a jelentésben szereplő három eltérő megközelítés közül csak a jövedelemmegközelítés módszere használható, mivel ez a nemzetközileg használatos elsődleges vagyonértékelési módszer, és ez is kizárólag a jelentés érvényességi időpontja (2004. június 30.) tekintetében, a bányászati engedélyek megadása és jelentős beruházások elvégzése feltételével.
(71)
A Bizottság a jövedelemértékelési módszer alapján a bányák 2003-as eladáskori értékére a következő becslést végzi el (lásd a 72-79. pontot).
(72)
A jövedelemmegközelítéses módszer a kaszándrai bányák értékére a bányák működése által igazolt termelési állapothoz közeli (21) szinten, jól körülhatárolt költségek, illetve bizonyított és valószínű tartalékok (22) mellett ad becslést. A jelentés az érték meghatározásához három eltérő forgatókönyvből indul ki, melyek alapját a következő időszakok árai alkotják: a) az 1993-2003 közötti időszak átlaga; b) 2004-ből csak az első félév; és c) az 1993-2003 közötti időszak átlaga 2004. első félévével együtt (kettővel elosztva). A Bizottság álláspontja szerint csak az 1993-2003 közötti időszak átlagát figyelembe vevő forgatókönyv vehető számításba (a másik kettő pedig nem), mivel ez alapul a 2003. decemberi eladás időpontjában ismert árakon és költségeken. Ezen túlmenően az 1993-2003 közötti időszak Behre Dolbear által felhasznált történeti árai nem mutatnak semmiféle különleges tendenciát az 1993-2003-as időszakban, azaz ingadozásuk különböző éveket érint, ezért a Bizottság álláspontja szerint az 1993-2003 közötti időszak átlaga megfelelőbben visszaadja a fémpiaci fejleményeket. Ugyanakkor a 2004 első félévi árak a bányák értéke szempontjából nem reprezentatívak, mivel csak pillanatfelvételt jelentenek, és nem veszik figyelembe az ingadozásokat. Az ingadozások vizsgálata lényeges a szokatlan változások vagy véletlenszerű események hatásának legkisebbre szorításához, és a bányák értékéről megbízható kép kialakításához.
(73)
Görögország és a kedvezményezett azzal érvel, hogy a Behre Dolbear a kaszándrai bányák termelési állapothoz közeli nettó jelenértékét negatív tartományban, -2,59 millió USD (a jelentés 37. oldalán található 5.3. táblázat) értéken határozza meg, így a ténylegesen fizetett ár (11 millió EUR) meghaladta a bányák piaci értékét.
(74)
A Bizottság megjegyzi, hogy a jövedelemmegközelítéses módszerrel a három bányához (termelési állapothoz közeli szinten) egyenként rendelt nettó jelenértékek a következők: a) az Olympias bánya tekintetében -28,79 millió USD, azaz -23,7 millió EUR; b) a Stratoni bánya tekintetében 10,48 millió USD, azaz 8,6 millió EUR; és c) a Skouries bánya tekintetében 15,72 millió USD, azaz 12,9 millió EUR. E három érték összesítése adja a -2,59 millió USD negatív értéket.
(75)
A Bizottság mindazonáltal nem fogadja el Görögország és a kedvezményezett fenti érvét. Elfogadja, hogy az eladás idején a Olympias bánya nettó jelenértéke (termelési állapothoz közeli szinten) valóban negatív volt. Mindazonáltal úgy ítéli meg, hogy az Olympias bánya negatív nettó jelenértéke azt jelenti, hogy az eladás idején a bánya elmúlt 11 évben megfigyelt árszint melletti üzemeléséből várható eredmény negatív lett volna. Az arany árát tekintve, bárki is lett volna az Olympias bánya tulajdonosa, a bánya üzemeltetésének beszüntetése mellett döntött volna, és törekednie kellett volna a veszteségek lehetőségek szerinti megelőzésére. Amint az bizonyításra került, a vevő a bánya üzemeltetésének beszüntetésével a veszteségeket 5,5 millió EUR-ra tudta korlátozni, amely összeg a vevő által a szerződés alapján környezetvédelmi és karbantartási célokra viselendő összegnek felel meg. Azonban pusztán ebből nem lehet azt a következtetést levonni, hogy az Olympias bánya értékét 5,5 millió EUR-ra kell becsülni, mivel egy bánya tulajdonának megszerzése elviekben opciós értéket is hordoz: a tulajdonos jó időkben (magas arányárak mellett) üzemeltetheti a bányát, míg rossz időkben (amikor az aranyárak nem elég magasak) dönthet az üzemeltetés felfüggesztése mellett. Ennek megfelelően az Ellinikos Xrysos juthatott arra a döntésre, hogy a bányát a kaszándrai csomag részeként veszi meg, vagy pedig abból a célból, hogy a későbbiekben képes lesz majd az ahhoz szükséges beruházásokra az Olympias bányában, hogy nyereségesen újraindítsa a kitermelést, ha az arányárak (lényegesen) az előző 1993-2003-as időszakban megfigyelt árak fölé emelkednek.
(76)
Az opciós értékre megbízható becslést készíteni meglehetősen bonyolult. Még fontosabb, hogy ezt az értéket korrigálni kéne annak (eshetőlegesen magas) valószínűségével, hogy még ha az aranyárak kellően magasak lennének is a nyereséges üzemeltetéshez, nem feltétlenül adják meg a bányára az engedélyt. Amint az fentebb szerepel (lásd a 12. pontot), az Olympias bánya bányászati és aranyfeldolgozási engedélyét súlyosnak ítélt környezetvédelmi okokból helyezték hatályon kívül. Ezért helyénvalónak tűnne az Olympias bányát opciós értékkel rendelkezőnek tekinteni, melynek értéke óvatos becsléssel zérusban állapítható meg. Ennek megfelelően az Olympias bánya nettó jelenértékét -5,5 millió EUR-val kell a becslésbe beállítani.
(77)
Ezzel szemben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a Stratoni és Skouries bánya egyedi értéke 21,5 millió EUR, mely a két bánya Behre Dolbear jelentés szerinti értékének (8,6 millió EUR plusz 12,9 millió EUR, lásd a 74. pontot) összege, a következők miatt:
a.
a Stratoni bánya érvényes bányászati engedéllyel, kiépült bányászati infrastruktúrával és a műveleteiből levezetett pozitív (nettó jelen)értékkel rendelkezett, és ezért az eladás idején működőnek minősült;
b.
a Skouries bánya esetében a Bizottság úgy tekinti, hogy a bányászati engedély megadásának, illetve a Skouries bánya bányászati infrastruktúrájának megépítése és a bányászati műveletek megkezdése útjában közigazgatási vagy gazdasági akadályok nem álltak. A Skouries bánya ugyancsak a műveleteiből levezetett pozitív (nettó jelen)értékkel rendelkezett.
(78)
Görögország és a kedvezményezett azzal is érvel, hogy a bányák Behre Dolbear becsülte értéke nem vehető figyelembe, mivel az az eszközök és a vonatkozó bányászati engedélyek együttes értékére vonatkozik, miközben az Ellinikos Xrysos csak az eszközöket szerezte meg azzal, hogy a bányászati engedélyt a görög állam a későbbiekben adja meg. A Bizottság ezt az érvelést nem fogadja el, mert - amint az fentebb igazolást nyert - a Stratoni bánya az eladás idején érvényes bányászati engedéllyel rendelkezett. Fentebb ugyancsak igazolást nyert, hogy a Skouries bánya esetében a bányászati engedély megadásának útjában közigazgatási akadályok nem álltak. A Skouries bányára vonatkozó bányászati engedély kérelmezésének és megszerzésének költségei az engedélyhez szükséges tanulmányok elkészítéséhez a geológusok és más szakértők díjára, illetve az illetékes minisztérium által kért, garanciavállalási nyilatkozathoz kapcsolódó díjakra korlátozódtak. A görög hatóságok beadványa szerint a fenti költségek legfeljebb körülbelül 5 000 EUR egyszeri, illetve évente 600 000 EUR összeget (a garanciavállaláshoz kapcsolódóan) tesznek ki. A Bizottság ezeket az összegeket alacsonynak tartja a Skouries bányában felmerült összes bányászati fejlesztési és építési tőkeköltséghez képest, amely 2004-ben elérte a 268 millió USD-t, azaz 220 millió EUR-t (lásd a 66. pontot). Így a Bizottság megítélése szerint a bányászati engedéllyel kapcsolatos fenti költségek nem jelentettek akadályt a Skouriesben is beruházni hajlandó vállalatnak. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a Behre Dolbear jelentés is figyelembe vesz „adminisztratív” költségeket a bánya nettó jelenértékének számításakor. A Bizottság megítélése szerint ennélfogva a fenti költségeket (a Skouries bánya tekintetében a bányászati engedély megkérése és megszerzése költségeit) a Behre Dolbear jelentés figyelembe vette.
(79)
Az eddigiek alapján a bányák becsült értéke mindhárom bányára vonatkoztatva 16 millió EUR (21,5 millió EUR - 5,5 millió EUR).
a.b. A telek értékének kiszámítása
(80)
A görög hatóságok és a kedvezményezett azzal érvel, hogy a bányatársaság által megszerzett telek csak bányászati célokra használható, és piaci értéke nincs, mivel a görög jog ilyen területeken a bányászatnak biztosít elsőbbséget. Ezért a telek értékének csökkenését okozta a bányászati jogok értékének a műveletek hosszadalmas felfüggesztése és a bányászati engedély hatályon kívül helyezése miatti csökkenése is.
(81)
A fenti kérdést illetően a Bizottság a szóban forgó telket a bányavállalat eszközének és nem a szó tágabb értelmében vett ingatlannak tekinti, a bányászati műveletek sajátos jellegének (szennyezés, környezeti zavarok stb.) betudhatóan, amely megkérdőjelezhetővé teszi az ezen eszközökkel a bányáktól elkülönítve történő kereskedést.
(82)
A Bizottság azonban azt az álláspontot is osztja, hogy minden üzleti eszköz rendelkezik valamilyen értékkel, mivel hozzájárul vagy hozzájárulhat a vállalat műveleteihez és a bevételek realizálásához. A kaszándrai bányák az eladás idején működő vállalkozásnak minősültek, ezért a Bizottság megítélése szerint a telket használni lehetett a bányák műveleteihez, így annak volt értéke. A Bizottság ezért nem tudja elfogadni a Görögország és az Ellinikos Xrysos által előterjesztett érvelést.
(83)
A Hellenic Mining Watch állítja, hogy a kaszándrai bányák vagyonába beletartozik jelentős ingatlanvagyon is, amely a bányák értékét jelentősen növeli, viszont azt a Behre Dolbear jelentés nem vette figyelembe.
(84)
A Bizottság azonban megjegyzi, hogy a Behre Dolbear jelentés igenis figyelembe veszi a telket, a bányáktól elkülönítve. A Behre Dolbear jelentés a telket a kaszándrai bányák nem ásványi eszközének tekinti és értékét - a jövedelemmegközelítéses módszertől függetlenül - 6 millió EUR-ban (23) határozza meg.
(85)
A Behre Dolbear jelentésben azonban az áll, hogy a telket maga nem értékelte fel, és a telekhez rendelt érték az Ellinikos Xrysos által megadott érték. Így a Bizottságnak ezt az értéket ellenőriznie kell.
(86)
A Bizottság ehhez azt az árat használta, amelyet a kaszándrai bányák TVX Hellas-nak 1995-ben, nyílt pályázaton történő eladásakor fizettek (lásd a 6. pontot). Ez nem egy elsődleges, hanem másodlagos számítás, melynek célja a Behre Dolbear jelentésben megadott érték (6 millió EUR) érvényességének vizsgálata.
(87)
A görög hatóságok elfogadják, hogy lehetséges az 1995-ös nyílt pályázatban szereplő értéket hivatkozásként használni, és hogy a telek értéke változatlannak tekinthető. A Bizottság megjegyzi, hogy a kaszándrai bányák TVX Hellas-nak 1995-ben történő eladásakor a telket 1,2 milliárd GRD értékkel vették figyelembe. A Bizottság hangsúlyozza, hogy a kaszándrai bányatelkek - melyeket a bányavállalat eszközének és nem a szó tágabb értelmében vett ingatlannak tekintenek - vonatkozásában nincsenek érvényes áradatok vagy árindexek (lásd a 81. pontot). Ha rendelkezésre állnának érvényes áradatok vagy árindexek, lehetséges lenne egy naprakész referenciaérték kiszámítása. Ezek hiányában a Bizottság az 1995-ös árat tekinti a szóban forgó ügyben rendelkezésre álló legjobb becslésnek. Ezért a Bizottság kiindulásként az 1,2 milliárd GRD vagy 3,5 millió EUR (a Görögország euróövezethez való 2001-es csatlakozásakor irányadó 340,75 GRD/EUR árfolyamon) összeget veszi figyelembe a telek reális piaci értékeként.
(88)
A TVX Hellas 1995 után 70 további földrészletet szerzett meg (az 1997-2000 közötti időszakban, a legtöbbet 1998-ban és 1999-ben). A Bizottság megjegyzi, hogy e 70 további földrészlet szerzési értéke 1,1 millió EUR-t tesz ki, amint az a TVX Hellas pénzügyi beszámolóiban szerepel. A Bizottság álláspontja szerint ez a szerzési érték piacorientált, mivel a piac határozta meg. A fenti két érték (3,5 millió EUR és 1,1 millió EUR) összeadásával a telek reális piaci értéke 4,6 millió EUR-ra becsülhető.
(89)
Ez a 4,6 millió EUR képviseli a telek 2003. évi nominális értékét az 1995-ös, illetve 1997-2000 közötti árak alapján. A Bizottság megítélése szerint ezt az értéket korrigálni kell az 1995-2003, illetve 1998-2003 közötti időszakra vonatkozó görög általános ipari termelési árindexnek megfelelően. Az általános ipari termelési árindex használatát az indokolja, hogy a szóban forgó telek ipari vállalat eszköze, és a korrekciónak az ipari ágazat árváltozásait kell reprezentálnia. Az 1995-ös, illetve az 1997-2000-es eladási árak korrekciójából adódik a 2003. decemberi 5,9 millió EUR végleges számadat.
(90)
A Bizottság megjegyzi, hogy a fenti 5,9 millió EUR érték jól közelít a Behre Dolbear értékelő jelentésében megadott 6 millió EUR értékhez (lásd a 84. pontot). A Bizottság álláspontja szerint ez a közeli egyezés megerősíti a telek Ellinikos Xrysos általi, a Behre Dolbear jelentésben felhasznált értékelésének a 2003. decemberi reális piaci érték tükrözése tekintetében fennálló megbízhatóságát.
a.c. Az ásványi tartalékok értékének kiszámítása
(91)
A 2003-as eladásnak részét képezte az ásványi tartalékok adott mennyisége, aranykoncentrátummal együtt (24). A görög hatóságok és a kedvezményezett azzal érvelt, hogy a 2003-as eladáskor a fenti tartalékok értéke negatív volt, az arany viszonylag alacsony ára, és a viszonylag magas járulékos költségek miatt.
(92)
A görög hatóságok számításokat adtak meg azon nullszaldós árpont tekintetében, melynél a fenti tartalékokkal való kereskedés nyereséges lenne. Figyelemmel az ásvány aranykoncentrációjára - ami tonnánként 0,7 uncia arany -, és az arany 2003. december 12-i árára - ami unciánként 407 USD - az aranytartalékban lévő arany értéke tonnánként 284,9 USD volt. A görög hatóságok megadták a fenti tartalékok kereskedelmével kapcsolatos költségeket is: a feldolgozási költség unciánként 245 USD, tonnánként pedig 171,5 USD; a szállítási költség tonnánként 50 USD; tisztítási szankció tonnánként 270 USD; a feldolgozási díj pedig unciánként 5 USD és tonnánként 4,1 USD. A fenti számítás negatív, tonnánkénti -210,7 USD eladási árat eredményez.
(93)
A Bizottság a fenti számítást ellenőrizte. Álláspontja szerint a fenti árak és költségek miatt a tartalékok ára az eladás idején nem volt jövedelmező. Az aranytartalékokkal folytatott kereskedelem esetleg jövedelmező lehetne, ha a szállítási költségek változnának vagy azok változása várható lenne, de ez nem volt elképzelhető. A Behre Dolbear jelentés nem adja meg az aranytartalékok értékét. Ezért a Bizottság megítélése szerint e tartalékok értéke nem számítható ki.
(94)
A Hellenic Mining Watch azt állítja, hogy az aranytartalmú ásványtartalékoknak jelentős, 80 millió EUR-t kitevő értéke volt. A Bizottság megjegyzi, hogy ezt a 80 millió eurós értéket semmiféle, a Hellenic Mining Watch által nyújtott adat vagy bizonyíték nem támasztja alá. Ezen az alapon és a fenti számításra figyelemmel (amelyből kitűnik, hogy az aranytartalékok értéke nem számítható ki) a Bizottság elutasítja a Hellenic Mining Watch érvét.
(95)
A Bizottság megjegyzi, hogy a 2003 decemberében eladott eszközök között volt kettő ólom és cinktartalék. A Behre Dolbear jelentésben szerepel becslés a meglévő ólom- és cinkkoncentrátumok 2004. június 30-i értékéről (25). Ez a becslés elkülönül a bányák nettó jelenérték-számításától, és nem képezi a jövedelemmegközelítésű módszer szerinti számítás részét sem. Megadja a bánya tulajdonosa számára elérhető nettó olvasztóműi forgalmi jutalékot (26): először is az aktuális árak és a rendelkezésre álló mennyiség alapján kiszámításra kerül a fémtartalom (ólom, ezüst és cink) értéke; másodszor az „olvasztómű kifizetési ütemtervét” (a továbbfeldolgozás költsége, melyet az ásványok vevője a termelőnek felszámít) érvényesítik, figyelembe véve az adott költség levonásának sajátos körülményeit (sajátos leírási kulcs, feldolgozási és finomítási díjak és teherszállítási költségek); végezetül az olvasztómű kifizetési ütemtervét levonják a fémtartalom fenti értékéből (27).
(96)
A Bizottság megjegyzi, hogy a fenti módszer a fémkifizetések számításának bevett módszere. Ezért a Bizottság a fenti módszert fogja használni azon fémtartalékok értékének megbecslésére, amelyeket az Ellinikos Xrysos 2003 decemberében megszerzett, a fémtartalékok mennyisége és a 2003. decemberi fémárak alapján (28). A fenti módszernek az ásványmennyiségre, a 2003. decemberi fémárakra és az Ellinikos Xrysos olvasztómű kifizetési ütemtervének egyedi feltételeire való alkalmazásával a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy az Ellinikos Xrysos 2003 decemberében szerzett ásványtartalékainak értéke 3,7 millió USD-t, azaz 3 millió EUR-t tett ki (az ásványok Ellinikos Xrysosnak történő eladása napján, konkrétan 2003. december 12-én érvényes 1,2254 USD/EUR árfolyamon számolva).
(97)
A Bizottság megjegyzi, hogy a kedvezményezett beadványa szerint a 2003 decemberében megszerzett ólom és cink ásványi tartalékokat 2004 decemberében (2004. december 1-jén és 2004. december 31-én, azaz a Behre Dolbear jelentés elkészülte után) eladták. Így a Bizottság megítélése szerint a fenti módszerre vonatkozó sajátos feltételek (a tartalékok 2004. júniusi értékének kiszámítása, lásd a 95. pontot) vonatkoznak az ásványi tartalékok 2003. decemberi értékének számítására is, mivel 2003 decembere és 2004 júniusa között nem került sor olyan ásványeladásra, amely új feltételeket határozhatna meg.
a.d. Az előnyre vonatkozó következtetés
(98)
A fenti számítás a kaszándrai bányák teljes értékére 25 millió EUR-t eredményez, ami a bányák (16 millió), a telek (6 millió EUR) és az ásványi tartalékok (3 millió EUR) összesített értéke.
(99)
Ez a teljes érték lényegesen alacsonyabb, mint a Behre Dolbear jelentésben a kaszándrai bányák reális piaci értékeként megjelölt összeg (500 millió USD avagy 411 millió EUR, lásd a 19. pontot). A Bizottság 2008. december 10-i, hivatalos vizsgálati eljárást megindító határozata a Behre Dolbear jelentésben megadott értéket említi annak érzékeltetésére, hogy az eladási ár a bányák piaci ára alatt volt.
(100)
A Behre Dolbear jelentésben megadott értéktől (500 millió USD) való eltérés oka az, hogy ez az érték a vizsgált ügyhöz nem illő két értékelési módszer - nevezetesen a kapcsolódó ügyletek és a piaci kapitalizáció - alkalmazásából ered (lásd a fenti 1. táblázatot), ami a következők miatt nem fogadható el: a) a kapcsolódó ügyleteken alapuló értékelés alapja megkérdőjelezhető, mivel két különböző bánya nem lehet egyforma: minden ásványi tartalék - még azonos áru esetén is - eltér bizonyos mértékig más tartalékoktól; b) a piaci kapitalizáció módszere másodlagos értékelési módszerként ajánlott, vagy pedig főszabályként az elsődleges (mint például a jövedelemmegközelítési) módszerekkel végzett értékelések ellenőrzésére; a vizsgált ügyben a piaci kapitalizáció módszere még csak másodlagos értékelési módszerként sem használható, mivel csak a 2004. első felében történt piaci kapitalizációból eredő, jövedelemmegközelítéses módszerrel kapott értékeket ellenőrzi, ami nem elfogadható, mivel ezek az adatok az eladás utáni időszakra vonatkoznak; valamint c) a Behre Dolbear nagyobb megbízhatóságot tulajdonít a jövedelemmegközelítéses módszerrel kapott értéknek.
(101)
A Bizottság által kapott teljes érték (25 millió) is sokkal alacsonyabb, mint a jövedelemmegközelítéses módszerben megadott ártartomány (ami 107,2 millió-331,1 millió EUR közötti, lásd a 69. pontot). Ennek oka az, hogy ez utóbbi ár tartalmazza a következőket: a) a 2003 decemberében át nem ruházott eszközök (pl. követelések, pénzkészlet és ásványi tartalékok) értékét (a 2004. júniusi értékek eltérnek a 2003. decemberi értékektől, lásd a 91-97. pontban szereplő számítást); és b) a Behre Dolbear jelentés az ásványi erőforrásokat spekulatívként és bizonytalanként (bányászható anyagként vagy kitermelési potenciálként) jellemzi (29). Ez utóbbi nem része a pénzforgalomnak a jövedelemmegközelítéses módszer szerinti nettó jelenérték-meghatározás szempontjából (lásd a 72. pontot), ami csak a bizonyított és valószínű tartalékokat veszi figyelembe, minden más erőforrás kizárásával. Ezen túlmenően a fenti értéktartomány a három eltérő árképzési forgatókönyv esetében eltérő értékeket tartalmaz az Olympias bánya tekintetében. A Bizottság ezeket az értékeket nem fogadja el (lásd a 72-76. pontot). Végezetül a fenti értéktartományt befolyásolják az eltérő árképzési forgatókönyvek, melyek közül a Bizottság csak egyet fogad el (lásd a 72. pontot).
(102)
A Bizottság következtetése az, hogy a kaszándrai bányák eszközeinek piaci értéke az Ellinikos Xrysosnak történő eladáskor 25 millió EUR-t tett ki.
(103)
A Bizottság álláspontja szerint az Ellinikos Xrysos számára juttatott előny a kaszándrai bányák eszközei összesített reális piaci értéke (25 millió EUR) és az eladáskor fizetett ár (11 millió EUR) különbözete.
(104)
A Görögország és a kedvezményezett által előterjesztett érvek fenti elemzése alapján, és figyelemmel az eladott eszközök piaci értékének kiszámítására, valamint e piaci árnak az Ellinikos Xrysos által fizetett árral való összevetésére, a Bizottság álláspontja szerint az előnnyel kapcsolatos kritérium teljesül.
b. Állami források
(105)
A görög hatóságok és a kedvezményezett érvelése szerint Görögország csak közvetítőként járt el a 2003-as eladásban, és a bányák soha nem voltak a tulajdonában. Állítják továbbá, hogy Görögország nem részesedett a 2003-as eladás bevételéből, mivel a 11 millió EUR közvetlenül a TVX Hellas részére került kifizetésre. Végezetül a görög hatóságok és a kedvezményezett azzal is érvel, hogy 1995-ben az eladási ügylet a TVX Hellas és az előző tulajdonos, egy felszámolás alatt álló magáncég között jött létre.
(106)
A Bizottság megjegyzi, hogy Görögország aktív részes fél volt mindkét ügyletben, melyeket két eltérő szerződéssel hajtottak végre. A második szerződésben Görögország felvállalta az eladó kötelezettségeit, de egyben jogosult volt az eladásból származó bevételre is. Ezt a bevételt közvetlenül a TVX Hellasnak fizették ki a görög állam adott kötelezettségének fedezése érdekében, ami ismételten igazolja Görögország közvetítői szerepet meghaladó eladói szerepét. Azon érvelést illetően, hogy az 1995-ös eladás a TVX Hellas és egy magáncég között jött létre, a Bizottság megítélése szerint ez nem bír jelentőséggel a vizsgált ügyben az állami erőforrások jelenlétének kérdésében, mivel e kritérium vizsgálata csak a 2003-as eladás tekintetében folyik.
(107)
Így a Bizottság nem fogadja el a görög hatóságok és a kedvezményezett által előterjesztett érveket, és megítélése szerint az állami forrásokkal kapcsolatos kritérium teljesül.
c. Szelektivitás
(108)
A kaszándrai bányák az Ellinikos Xrysosnak kerültek eladásra, és az Ellinikos Xrysos ennélfogva szelektíven részesült az eladott eszközök eladási ára és piaci értéke különbözetéből. Így a Bizottság megítélése szerint az intézkedés szelektív, mivel csak ezt az adott vállalatot részesíti előnyben.
(109)
Ezt a pontot Görögország és a kedvezményezett sem vitatta.
d. A verseny torzítása és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatás
(110)
Az Ellinikos Xrysos olyan ágazatban tevékenykedik, amelynek termékeivel széles körben folyik tagállamok közötti kereskedelem. Görögországon kívül tizenegy tagállamban folyik cink, réz, ólom, arany és ezüst bányászata, nevezetesen az Egyesült Királyságban, Olaszországban, Finnországban, Lengyelországban, Szlovákiában, Romániában, Bulgáriában, Spanyolországban, Írországban, Portugáliában és Svédországban (30). A cink, réz, ólom, arany és ezüst kereskedelme valamennyi tagállamban zajlik (31). Ezen túlmenően a szóban forgó támogatási intézkedések az Ellinikos Xrysos számára a versenytársaival szemben nyújtottak előnyt (lásd a 39-104. pontot). Ha az állami támogatás megerősíti egy vállalkozás helyzetét más versenytárs vállalkozásokéhoz képest a tagállamok közötti kereskedelemben, az utóbbi vállalkozásokat a támogatás által érintett vállalkozásoknak kell tekinteni. Ekként a verseny torzításához és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatáshoz kapcsolódó kritérium teljesül.
(111)
Ezt a pontot Görögország és a kedvezményezett sem vitatta.
e. Az 1. támogatási intézkedés fennállására vonatkozó következtetés
(112)
A fentiekre figyelemmel a Bizottság megállapítja, hogy a kaszándrai bányák Ellinikos Xrysosnak történő 2003-as eladása az Ellinikos Xrysos javára az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül. A támogatás összege 14 millió EUR, ami a 2003-as eladásban fizetett ár - azaz 11 millió EUR - és az eladott eszközök eladás idején fennállt piaci értéke - azaz 25 millió EUR - különbözete.
A 2. INTÉZKEDÉS: ADÓELENGEDÉS ÉS A JOGI KÖLTSÉGEK CSÖKKENTÉSE
a. Állami források
(113)
Görögország és a kedvezményezett szerint a jogi költségek csökkentése nem érint állami forrásokat, mivel az ügyvédek magánúton praktizálnak, és nem állami alkalmazottak, valamint a díjaikat terhelő adók és járulékok rendben megfizetésre kerültek. Görögország szerint továbbá a jogi költségeket nem az állam fizette. Mindazonáltal a jogi költségek csökkentését az adásvételi szerződés 5. cikke írja elő, amely úgy rendelkezik, hogy a jogszabályi jogok és jogi költségek „a vonatkozó jogszabályban meghatározott minimumösszeg 5 %-ára csökkennek”.
(114)
A Bizottság egyetért azzal az állásponttal, hogy az ügyvédek nem állami alkalmazottak. Másfelől azonban megjegyzi, hogy a közjegyzők valójában köztisztviselők. A közjegyző azonban nem fizetést kap, bevétele kizárólag ügyfeleitől, és nem az állami költségvetésből származik.
(115)
A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy az adásvételi szerződések során a jogi költségeket a felek viselik. A vizsgált ügyben a Bizottság elfogadja a görög hatóságok azon érvelését, hogy a fenti díjakat az állam nem fizette meg a vevő helyett.
(116)
Így a Bizottság megállapítja, hogy a jogi költségek csökkentése nem érint állami forrásokat, és ezért nem minősül az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerint állami támogatásnak.
(117)
Az adóelengedést illetően: az adók célja az állami költségvetés finanszírozása. Emiatt az adóbeszedés mellőzése az államot erőforrásoktól fosztja meg. Így a Bizottság álláspontja szerint az adóelengedés ténylegesen érintett állami forrásokat.
b. Az előny
(118)
A Bizottság megjegyzi, hogy a kaszándrai bányák eladása kapcsán két adót kellett felszámítani: 1) a bányák átruházását terhelő, 5 %-os kulcsú adót; és 2) a telek átruházását terhelő, 7-9 %-os kulcsú adót.
(119)
Az Ellinikos Xrysos azzal érvel, hogy a 2003-as eladásban bármiféle adókivetés idő előtti lenne, mivel az elállási záradék miatt az adásvételi szerződés nem végleges. A Bizottság nem fogadja el ezt az érvet, mivel ez az elállási záradék az adásvételi szerződés felmondását - a szerződés joghatásainak védelme céljából - csak olyan esetekben írja elő, amikor a felek meghatározott kötelezettségeiknek nem tesznek eleget. Ez a legtöbb szerződésben általánosan használatos kikötés, és nem jelenti azt, hogy a szerződés ne lenne végleges. Ezen túlmenően a szerződés rendelkezik hatályosulásának módjáról is: a 9. cikk írja elő, hogy a szerződés azon a napon lép hatályba, amikor az azt megerősítő törvényt a görög kormányzati közlönyben közzéteszik. Végezetül a szerződésben nem szerepel semmiféle utalás a szerződés esetlegesen nem végleges jellegére. Így a Bizottság álláspontja szerint a szerződés valójában végleges volt, és a vonatkozó adókat ki kellett volna vetni.
(120)
A görög hatóságok és a kedvezményezett érvelése szerint a bányák értéke negatív volt, ezért szükség volt a lehetséges vevők számára valamiféle ösztönzésre. Ezen érvelést illetően a Bizottság megjegyzi, hogy a bányák eladáskori értéke nem negatív, hanem pozitív volt, és 16 millió EUR-t tett ki (a 68-79. pontban szereplő számítások szerint).
(121)
A Bizottság megjegyzi, hogy a görög bányászati kódex szerint a bányák átruházását az értékük 5 %-ának megfelelő adó terheli, és ez minden „visszterhes ügyletre” („με επαχθή αιτία”) vonatkozik. A görög hatóságok érvelése szerint visszterhes az olyan ügylet, amelyet sajnálatos események (pl. a tulajdonos halála) vált ki, így az 5 %-os adó csak az ilyen esetekre vonatkozik, a vizsgált ügyre azonban nem. A Bizottság ezt az érvelést nem tudja elfogadni, mivel vizsgálódása szerint a visszterhes ügylet az, amelyben a vagyonszerző személy valamiféle ellenszolgáltatást ad kompenzációként, általánosabban pedig az olyan ügylet, amelyben a vagyonszerzés ellenszolgáltatás fejében történik. Ez a kialakult és elfogadott értelmezés (32).
(122)
A bányák piaci értéke 2003-ban 16 millió EUR volt (a 68-79. pontban szereplő számítás szerint). Így a Bizottság megítélése szerint a 2003-ban eladott bányák tekintetében a vonatkozó adónak 0,8 millió EUR-nak kellene lennie.
(123)
Ezen túlmenően Görögország elismeri, hogy a 7-9 % közötti összegű adót valóban minden telekértékesítésre kivetik, függetlenül attól, hogy vállalati eszközök vagy magántulajdon értékesítéséről van-e szó. A Bizottság e kérdéshez két különböző és egymásnak ellentmondó levelet kapott: az egyiket a Pénzügyminisztériumtól, a másikat pedig a Környezetvédelmi, Energiaügyi és Éghajlatváltozási Minisztériumtól (amely bányászati kérdésekben illetékes). A Bizottság felhívta a görög hatóságok figyelmét erre az ellentmondásra, azonban nem érkezett a végső véleményt tükröző levél. Így a Bizottság az adózási kérdésekért felelős Pénzügyminisztérium által megadott információkat fogadja el.
(124)
A bányatelek piaci értéke 2003-ban 6 millió EUR volt (a 80-90. pontban szereplő számítás szerint). Így a Bizottság megítélése szerint a 2003-ban eladott bányák tekintetében a vonatkozó adónak 0,54 millió EUR-nak kellene lennie (33).
(125)
Mivel a 2003-as adásvételi szerződés az átruházásra 0 %-os adót ír elő, a Bizottság álláspontja szerint a fenti összegek (összesen 1,34 millió EUR) képezte az Ellinikos Xrysos számára juttatott előnyt.
(126)
Görögország és a kedvezményezett azt állítja, hogy az adóelengedés 38 000 EUR-t tett ki, és ezért nem érte el a de minimis küszöböt (34), és nem juttatott előnyt a vevőnek. A Bizottság nem tudja elfogadni ezt az érvelést, mivel a de minimis küszöb - amely a 2003-as eladás idején 100 000 EUR volt - a támogatás formájától vagy annak céljától függetlenül érvényesül. Ennélfogva nem lehet a vizsgált különféle támogatási intézkedéseket - például az 1. és 2. intézkedést - először elkülöníteni, majd csak a 2. intézkedés egy részét, az adóelengedést vizsgálni. A Bizottság megvizsgálta a vizsgált két támogatási intézkedést, és azt állapította meg, hogy a 100 000 EUR küszöböt meghaladó támogatási összeggel járnak, és emiatt álláspontja szerint a nyújtott támogatás nem felel meg a de minimis támogatás feltételeinek. A fentiek alapján a Bizottság fenntartja 125. pontban levont következtetését.
c. Szelektivitás
(127)
A szelektivitással kapcsolatos kritérium a 108. ponthoz hasonló módon teljesül.
d. A verseny torzítása és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatás
(128)
Végezetül a verseny torzításához és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatáshoz kapcsolódó kritérium ugyanúgy teljesül, mint a 110. pontban.
e. A 2. támogatási intézkedés fennállására vonatkozó következtetés
(129)
A fentiekre figyelemmel a Bizottság megállapítja, hogy az adóelengedés az Ellinikos Xrysos javára 1,34 millió EUR összegű, az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak minősül. Másfelől a Bizottság megállapítja, hogy a jogi költségek csökkentése nem minősül az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerint állami támogatásnak.
IV.b. A TÁMOGATÁS ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉGE A BELSŐ PIACCAL
(130)
Amennyiben az intézkedések az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősülnek, értékelni kell azok összeegyeztethetőségét az említett cikk (2) és (3) bekezdésében megállapított kivételekre figyelemmel.
(131)
Az EUMSZ 107. cikkének (2) és (3) bekezdése kivételeket fogalmaz meg a 107. cikk (1) bekezdésében foglalt általános szabály alól, miszerint az állami támogatások összeegyeztethetetlenek a belső piaccal.
(132)
Az alábbiakban a Bizottság e kivételek alapján értékeli az intézkedések összeegyeztethetőségét.
(133)
Az EUMSZ 107. cikkének (2) bekezdésében foglalt mentességek a jelen ügyben nem alkalmazhatók, mivel ez az intézkedés nem szociális jellegű, nem magánszemély fogyasztónak nyújtották, nem a természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károk helyreállítására nyújtották, valamint nem a Német Szövetségi Köztársaság felosztása által érintett egyes területei gazdaságának nyújtották.
(134)
Az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdése további kivételeket állapít meg. A 107. cikk (3) bekezdésének b), d) és e) pontjában szereplő kivételek egyértelműen nem alkalmazhatóak, és azokra a görög hatóságok sem hivatkoztak. Az alábbiakban a Bizottság értékeli az intézkedések a 107. cikk (3) bekezdésének a) és c) pontjában szereplő kivételek szerinti esetleges összeegyeztethetőségét.
(135)
A 107. cikk (3) bekezdésének a) pontja úgy rendelkezik, hogy a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető „az olyan térségek gazdasági fejlődésének előmozdítására nyújtott támogatás, ahol rendkívül alacsony az életszínvonal, vagy jelentős az alulfoglalkoztatottság”. A kaszándrai bányák az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében támogatható térségben fekszenek, és emiatt az Ellinikos Xrysos jogosult lehet regionális támogatásra.
(136)
A 2003-as eladás idején a regionális támogatásokról szóló iránymutatás (a regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás (35)) határozta meg a regionális beruházási támogatás jóváhagyásának feltételeit.
(137)
A regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás szerint a regionális támogatás célja, hogy biztosítsa vagy a jövedelmező beruházást (induló beruházás) vagy a munkahelyteremtést, amely a beruházáshoz kapcsolódik.
(138)
Az intézkedések munkahelyteremtési célú támogatásként történő vizsgálata lehetőségét illetően hangsúlyozni kell, hogy a regionális támogatás alkalmazásában a munkahelyteremtés a vizsgált vállalkozáson belüli munkahelyek számának egy adott időszak átlagához képest értékelt nettó növekedését jelenti, és emiatt az adott időszakban létrehozott munkahelyek számából le kell vonni az ugyanabban az időszakban megszűnt munkahelyek számát Emellett a támogatás összegét a bérköltségek alapján kell kiszámítani, és annak mértéke nem lépheti túl az alkalmazott személy kétéves időszak alapján kiszámított bérköltségének bizonyos százalékát.
(139)
E követelményekkel kapcsolatban a Bizottság megjegyzi, hogy az adásvételi szerződés csak homályos kikötést tartalmazott, amely szerint az Ellinikos Xrysos belátása és igényei szerinti számú munkavállalót alkalmazhat, és ennélfogva a fenti feltételek nem teljesülnek. A Bizottság ennélfogva arra az álláspontra helyezkedik, hogy nem rendelkeztek az iránymutatás értelmében vett munkahelyteremtésről.
(140)
A regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás az induló beruházást olyan fizikai állóeszközökbe történő beruházásként határozza meg, amely egy új létesítmény létrehozásával, egy meglévő létesítmény bővítésével, vagy egy meglévő létesítmény termékének vagy termelési folyamatának az alapvető megváltozását (ésszerűsítés, diverzifikálás vagy korszerűsítés útján) előidéző tevékenységgel függ össze. (36)
(141)
A Bizottság elfogadja, hogy az iránymutatás szerinti, fenti fogalommeghatározás értelmében a Skouries bánya megszerzése induló beruházásnak minősül. A 2003-as eladás idején Skouriesben nem volt kiépített bányászati infrastruktúra, és az új bánya beindítása céljából szükség volt állóeszköz-beruházásra (lásd a 66. pontot).
(142)
A Stratoni bányát illetően a Bizottságnak kételyei vannak afelől, hogy az eszközeladás az iránymutatás értelmében vett induló beruházásnak minősül-e (37).
(143)
A regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás szerint azonban, ha az állóeszközbe történő beruházás olyan létesítmény megvételének a formájában történik, amely már bezárt vagy bezárt volna, ha nem vásárolják meg, akkor azt is induló beruházásnak lehet tekinteni.
(144)
E tekintetben a Bizottság megjegyzi, hogy Görögország ténylegesen igazolta, hogy a bányákat bezárták vagy bezárták volna, ha azokat az Ellinikos Xrysos nem veszi meg (38). Ezért az ilyen beruházás induló beruházásnak minősülhet.
(145)
Mindazonáltal az a tény, hogy a kaszándrai bányák eladását induló beruházásnak kell tekinteni, nem jelenti azt, hogy ez a beruházás a regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás értelmében összeegyeztethető lenne. Az iránymutatásokban meghatározott két feltétel nem teljesül, amint az lentebb a 146-152. pontban kifejtésre kerül:
(146)
Először is, a kaszándrai bányák eladása egyszeri intézkedés. E tekintetben a regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatás kifejezetten rendelkezik a következőkről: „A Szerződés [107. cikkének (1)] bekezdésében rögzített összeegyeztethetetlenség elvétől való eltérés regionális támogatás esetében kizárólag akkor engedélyezhető, ha biztosítható az egyensúlyi helyzet a verseny támogatásból következő torzulása és a támogatás hátrányos helyzetű régió fejlődését érintő előnyei között … a csak egyetlen vállalatnak adott, egyetlen ad hoc támogatás is jelentős kihatással lehet a versenyre az érintett piacon, viszont lehetséges, hogy csak csekély mértékben járul hozzá a regionális fejlődéshez. Az ilyen támogatás általában valamely speciális vagy ágazati iparpolitika keretébe tartozik, és gyakran nem követi a regionális támogatás szellemiségét. A regionális támogatásnak semlegesnek kell maradnia a termelő erőforrások különféle gazdasági ágazatok vagy szereplők közötti elosztásakor. A Bizottság álláspontja szerint az ellenkező bizonyításáig az ilyen támogatás nem felel meg az előző bekezdésben (az iránymutatás 2. pontjának második bekezdése) meghatározott követelményeknek”.
(147)
Azon tény ellenére, hogy az eljárást megindító, 2008. december 10-i bizottsági határozat idején Görögországot felkérték arra, hogy fejtse ki véleményét a támogatás az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdése és a regionális támogatásról szóló 1998. évi iránymutatás szerinti összeegyeztethetőségéről, a Bizottság megjegyzi, hogy Görögország semmiféle módon nem igazolta, hogy a kaszándrai bányák eladása tiszteletben tartotta az egyensúlyi helyzetet a verseny támogatásból következő torzulása és a támogatás hátrányos helyzetű régió fejlődését érintő előnyei között.
(148)
Másodszor, a regionális támogatásnak ösztönző hatásúnak kell lennie, azaz való ösztönző hatást kell gyakorolnia a beruházásokra, amelyeket egyébként nem valósítanának meg a támogatott területeken. Az iránymutatás ebben a szellemben említi, hogy „a támogatási programoknak ezenkívül meg kell határozniuk azt, hogy a támogatást még a projekt megkezdése előtt kell kérelmezni” (39). Ez a feltétel érvényesül az eseti támogatási intézkedések esetében is (40). Görögország nem igazolta, hogy a kedvezményezett a fenti követelményt teljesítette, és azt sem, hogy a projekt megkezdése előtt támogatási kérelmet nyújtott volna be.
(149)
Ezen túlmenően a támogatás ösztönző hatását illetően a Bizottság megjegyzi, hogy Görögország nem folytatott le nyílt és feltétlen pályázatot a kaszándrai bányák eladása vonatkozásában. A Bizottság álláspontja szerint az ilyen nyílt és feltétlen pályázat lett volna annak a próbája, hogy vannak-e a piacon a bányára jelentkező érdeklődők. Mivel ilyen pályázatra nem került sor, a Bizottság álláspontja az, hogy Görögország nem ellenőrizte a kaszándrai bányákba történő beruházásra vonatkozó piaci hajlandóság szintjét, és így nem is ellenőrizte az ösztönző hatású támogatás szükségességét.
(150)
Ezen túlmenően a Bizottság megjegyzi, hogy a kaszándrai bányák megszerzése a bányászati ágazatba történő beruházást jelent. Az ágazat tőkeintenzív iparág, amelyben az üzletfejlesztéshez és üzemeltetéshez jelentős összegű beruházás szükséges. A vizsgált ügyben a Behre Dolbear jelentés szerint a Skouries bányát érintő bányafejlesztés és -építés tőkeköltségei 220 millió EUR-t tettek ki (lásd a 66. pontot). A Bizottság megjegyzi, hogy ez az összeg lényegesen magasabb, mint a szóban forgó támogatási összeg (ami 15,34 millió EUR) (lásd a 111. és 124. pontban szereplő összegeket együttesen). A fent említett támogatás a bányák egyikéhez szükséges beruházásnak is csak 7 %-át teszi ki. Emellett a Bizottság nem kapott bizonyítékot arra, hogy az Ellinikos Xrysos a támogatás nélkül nem lett volna képes a beruházás elvégzésére. Éppen ellenkezőleg: Görögország és az Ellinikos Xrysos megállapodott abban, hogy az utóbbi valóban el fogja végezni a bányák fejlesztéséhez szükséges tőkeberuházásokat (41). Így a Bizottság megítélése szerint a szóban forgó támogatásnak semmiféle ösztönző hatása nem volt, és nem volt szükséges a kaszándrai bányákat megszerezni kívánó befektetők számára.
(151)
Végezetül Görögország semmilyen tekintetben nem igazolta a szóban forgó támogatás ösztönző hatását.
(152)
A fentiek alapján a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a kaszándrai bányák eladása nem felel meg a regionális támogatásról szóló 1998. évi iránymutatás azon tesztjén, mely szerint a támogatás induló beruházási támogatásként összeegyeztethető lehet.
(153)
Vizsgálni lehet azt is, hogy a támogatás összeegyeztethető lehet-e a regionális támogatásról szóló 1998. évi iránymutatás szerinti működési támogatásként. Az iránymutatás a működési támogatást egy vállalkozás folyó kiadásainak csökkentésére irányuló támogatásként határozza meg. Az iránymutatásnak megfelelően az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerinti eltérés alapján támogatható régióknak kivételesen működési támogatás adható.
(154)
Az iránymutatás szerint azonban a működési támogatás „egy vállalkozás folyó kiadásainak csökkentésére irányuló támogatás” (a 4.15. pont). A folyó kiadások nem tőkejellegű és rendszerint visszatérő, az üzleti vállalkozás működéséhez szükséges kiadások. A szóban forgó támogatás nem ilyen értelemben vett folyó kiadásokat finanszírozott, hanem állóeszközberuházást (a bányák és a telek megszerzése) és a beruházást terhelő adók (az átruházást terhelő adó) alóli mentesítést. Ennélfogva a szóban forgó támogatás nem folyó kiadásokat finanszírozott. Így a Bizottság álláspontja az, hogy a szóban forgó támogatás nem felel meg az iránymutatás értelmében vett működési támogatás fogalommeghatározásának.
(155)
Ezen túlmenően az iránymutatás szerint a működési támogatás a támogatható régiókban adható, feltéve, hogy annak szintje arányban áll az enyhíteni kívánt hátránnyal, és a tagállamnak kell igazolnia a hátrány fennállását és számszerűsítenie annak jelentőségét. A vizsgált ügyben Görögország nem nyújtott be semmiféle mérést vagy számítást a régió hátrányait vagy a támogatás szintjét illetően annak igazolása érdekében, hogy a kettő egymással arányban áll.
(156)
Végezetül az iránymutatás szerint a működési támogatásnak időben korlátozottnak és progresszíven csökkenőnek kell lennie. A Bizottság megjegyzi, hogy a szóban forgó eladás semmiféle határidőhöz vagy progresszív csökkentéshez nem volt kötött. Valójában az adásvételi szerződésben rögzített eladási ár és adóelengedés meghatározása és érvényesítése bármiféle határidőre vagy csökkentésre való hivatkozás nélkül történt.
(157)
Így a Bizottság arra az álláspontra jutott, hogy a támogatás az iránymutatás alapján nem nyilvánítható összeegyeztethetőnek.
(158)
A Bizottság következtetése, hogy a támogatás a regionális támogatásról szóló 1998. évi iránymutatás alapján nem nyilvánítható összeegyeztethetőnek.
(159)
A támogatásnak a támogatások egyes kategóriáit az EUMSZ 107. és 108. cikkével összeegyeztethetőnek minősítő (42) általános csoportmentesítés szerinti összeegyeztethetőségét illetően a Bizottság álláspontja, hogy a görög hatóságok által megadott számadatok szerint az Ellinikos Xrysos nagyvállalat, amint azt a fenti 12. pont is ismerteti. Az általános csoportmentesítési rendelet 1. cikkének (5) bekezdésével összhangban nem tartoznak a rendelet hatálya alá a nagyvállalatnak nyújtott eseti támogatások.
(160)
Az általános csoportmentesítési rendelet 8. cikkének (3) bekezdésével összhangban, amennyiben a rendelet hatálya alá tartozó támogatást nagyvállalatnak nyújtják, a tagállamnak igazolnia kell a támogatás ösztönző hatását egy olyan dokumentum alapján, amely elemzi a kedvezményezett projekt vagy tevékenység támogatással vagy a nélkül fennálló életképességét. A Bizottsághoz ilyen bizonyítékot nem juttattak el.
(161)
Végezetül az általános csoportmentesítési rendelettel összhangban az olyan létesítményhez közvetlenül kapcsolódó tőkeeszközök megszerzése, amelyet bezártak vagy bezárnának, akkor minősül támogatható költségnek, ha az ügyletre piaci feltételekkel kerül sor. A görög hatóságok elismerik, hogy az ügyletre nyílt, feltétlen és átlátható pályázat vagy a kaszándrai bányák eszközei piaci értékének független felértékelése nélkül került sor. Így a Bizottság megítélése szerint a szóban forgó ügylet nem piaci körülmények között zajlott le.
(162)
Következésképpen az Ellinikos Xrysos-nak nyújtott támogatás az általános csoportmentesítési rendelet szerint sem összeegyeztethető.
(163)
Az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja előírja, hogy a belső piaccal összeegyeztethetőnek lehet nyilvánítani „az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatást, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben.”
(164)
A Bizottság álláspontja szerint a szóban forgó ügyre nem vonatkozik a 107. cikk (3) c) pontja szerinti kivétel, és hogy az Ellinikos Xrysos nem jogosult megmentési és/vagy szerkezetátalakítási támogatásra. A 2003-as eladás idején hatályos, a nehézségekkel küzdő vállalkozások megmentésére és szerkezetátalakítására nyújtott állami támogatásokról szóló 1999. évi közösségi iránymutatás (43) 7. pontjával összhangban „az újonnan alapított vállalkozások nem jogosultak megmentési vagy szerkezetátalakítási támogatásra még akkor sem, ha induló pénzügyi helyzetük bizonytalan. Ez az eset áll fenn például akkor, ha egy új vállalkozás egy korábbi vállalkozás felszámolásával jön létre, vagy egyszerűen csak átveszi egy ilyen vállalkozás vagyonát.” Az Ellinikos Xrysos olyan vállalat, amelyet a kaszándrai bányák megszerzése előtt három nappal hoztak létre. Ezen túlmenően a szerkezetátalakítási támogatásnak feltétele egy megbízható szerkezetátalakítási terv megléte is, és Görögország ilyen tervet nem nyújtott be. Következésképpen az Ellinikos Xrysosnak nyújtott támogatás a megmentési vagy szerkezetátalakítási támogatás szabályai alapján sem összeegyeztethető.
(165)
Végül - a környezetvédelmi támogatást illetően - az Ellinikos Xrysos köteles volt a vonatkozó környezetvédelmi előírások betartására. Köteles volt különösen a környezet védelmét szolgáló beruházásokra, és bányászati műveleteinek a görög és az uniós környezetvédelmi jogszabályoknak megfelelő folytatására. Mivel a fentiek jogszabályi kötelezettségek, nem volt szükséges támogatást adni az Ellinikos Xrysos számára a jogszabály betartása érdekében.
(166)
A fentiekre figyelemmel a Bizottság következtetése, hogy a szóban forgó támogatási intézkedés az EUMSZ-szel nem összeegyeztethető.
(167)
A Bizottság úgy ítéli meg különösen, hogy a kaszándrai bányák eszközeinek piaci értéke és azon ár különbözete, amelyen azokat az Ellinikos Xrysosnak eladták, az Ellinikos Xrysos összeegyeztethetetlen támogatásának minősül. A Bizottság megítélése szerint az az adóösszeg, amelyet az Ellinikos Xrysosnak a bányák és a telek megszerzéséért fizetnie kellett volna, az Ellinikos Xrysos összeegyeztethetetlen támogatásának minősül.
V KÖVETKEZTETÉS
(168)
A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy az Ellinikos Xrysosnak nyújtott, szóban forgó intézkedések az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének értelmében állami támogatásnak minősülnek. A Bizottság úgy ítéli meg különösen, hogy a kaszándrai bányák eszközeinek piaci értéke és azon ár különbözete, amelyen azokat az Ellinikos Xrysosnak eladták, az Ellinikos Xrysos támogatásának minősül, valamint az Ellinikos Xrysos támogatásának minősül az az adóösszeg is, amelyet az Ellinikos Xrysosnak a bányák és a telek megszerzéséért fizetnie kellett volna.
(169)
Ezen túlmenően a Bizottság megállapítja, hogy a szóban forgó támogatási intézkedések a belső piaccal nem összeegyeztethetőek. A Bizottság úgy ítéli meg különösen, hogy a kaszándrai bányák eszközeinek piaci értéke és azon ár különbözete, amelyen azokat az Ellinikos Xrysosnak eladták, az Ellinikos Xrysos összeegyeztethetetlen támogatásának minősül, továbbá az Ellinikos Xrysos összeegyeztethetetlen támogatásának minősül az az adóösszeg is, amelyet az Ellinikos Xrysosnak a bányák és a telek megszerzéséért fizetnie kellett volna.
(170)
Az EUMSZ és a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint - amennyiben meggyőződött arról, hogy a támogatás a belső piaccal összeegyeztethetetlen - a Bizottság jogosult annak eldöntésére, hogy az érintett tagállamnak meg kell-e szüntetnie vagy módosítania kell a támogatást (44). Az állandó ítélkezési gyakorlatból következik továbbá, hogy a Bizottság által a belső piaccal összeegyeztethetetlennek tekintett támogatások esetében az államra a támogatás megszüntetését illetően kirótt kötelezettség célja az eredeti állapot visszaállítása (45). A Bíróság e tekintetben kimondta, hogy ez a célkitűzés akkor valósul meg, ha a kedvezményezett visszafizette a jogellenes támogatásként kapott összegeket, elveszítve így azt az előnyt, amelyet versenytársaival szemben élvezett a piacon, és visszaáll a támogatás juttatása előtti állapot (46).
(171)
Az említett ítélkezési gyakorlat nyomán a 659/99/EK tanácsi rendelet (47) 14. cikke előírja, hogy „amennyiben a jogellenes támogatások esetén elutasító határozat születik, a Bizottság dönt arról, hogy az érintett tagállam hozza meg a szükséges intézkedéseket a támogatásnak a kedvezményezettől történő visszavételére”.
(172)
Így, tekintettel arra, hogy a vizsgált intézkedések jogellenes és részben összeegyeztethetetlen támogatásnak minősülnek, a támogatás összegét vissza kell fizettetni annak érdekében, hogy a piacon a támogatás nyújtását megelőző állapot visszaálljon. A visszafizettetés ezért attól az időponttól teljesítendő, amikor a kedvezményezettnél az előny felmerült, vagyis amikor a támogatást a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották, és a tényleges visszafizetés időpontjáig visszafizettetési kamat terheli.
(173)
A támogatás nem összeegyeztethető eleme a következők összege: a) a kaszándrai bányák eszközeinek piaci értéke és azon ár különbözete, amelyen azokat az Ellinikos Xrysosnak eladták (14 millió EUR), és b) az az adóösszeg is, amelyet az Ellinikos Xrysosnak a bányák és a telek megszerzéséért fizetnie kellett volna (1,34 millió EUR). Az összesítés eredménye 15,34 millió EUR.
(174)
A visszafizettetést illetően a Bizottság megjegyzi, hogy a 2003-as adásvételi szerződés 4. cikke két elállási rendelkezést tartalmazott, melyek szerint az Ellinikos Xrysos az adásvételtől a következő esetekben állhat el: a) a görög hatóságoknak a bányászati engedély jogállását megváltoztató közigazgatási vagy jogi aktusa; vagy b) (a bányászati engedély jogállásához kapcsolódó) bírósági határozat, amely a műveletek vagy a beruházási terv megvalósításának leállítását írja elő. Az Ellinikos Xrysos mindkét esetben visszaadná az eszközöket a görög államnak, és visszakapná a teljes 11 millió EUR-t, esetleges további kifizetésekkel.
(175)
A görög hatóságok beadványukban közölték, hogy a Bizottság összeegyeztethetetlen támogatást visszafizettető határozata aktiválhatja ezt a két rendelkezést. Ennek fennállása a szerződés és a nemzeti jog értelmezésétől függ. A rendelkezések aktiválása azonban nem érinti Görögországnak az e határozatban feltüntetett támogatási összeg visszafizettetésére irányuló kötelezettségét,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Görögország által az Ellinikos Xrysos SA számára jogellenesen, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével, az eszközök és a telek ár alatti eladásával és a kapcsolódó adók alóli mentesítéssel, a foglalkoztatás fenntartása és a környezet védelme, illetve a kaszándrai bányák potenciális vevőinek ösztönzés nyújtása céljával nyújtott 15,34 millió EUR állami támogatás a belső piaccal összeegyeztethetetlen.
2. cikk
(1) Görögországnak vissza kell fizettetnie a kedvezményezettel a 1. cikkben említett támogatást.
(2) A visszafizettetendő összegeknek magukban kell foglalniuk a kamatokat, attól az időponttól kezdődően, amikor az összegeket a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották, tényleges visszafizetésük időpontjáig.
(3) A kamatokat a 794/2004/EK bizottsági rendelet (48) és a 794/2004/EK rendelet módosításáról szóló 271/2008/EK bizottsági rendelet (49) V. fejezetével összhangban kamatos kamattal kell kiszámítani.
(4) Görögország az e határozatról való értesítéstől kezdve megszünteti az 1. cikkben említett állami támogatás nyújtását.
3. cikk
(1) A 1. cikkben említett támogatás visszafizettetésének haladéktalanul és ténylegesen meg kell történnie.
(2) Görögországnak biztosítania kell, hogy e határozatot az arról való értesítéstől számított négy hónapon belül végrehajtsák.
4. cikk
(1) Az e határozatról való értesítéstől számított két hónapon belül Görögország a Bizottság rendelkezésére bocsátja az alábbi információkat:
a)
a kedvezményezettel visszafizettetendő teljes összeg (tőke és visszafizettetési kamatok);
b)
az e határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott és tervezett intézkedések részletes bemutatása;
c)
az azt igazoló dokumentumok, hogy a kedvezményezettet felszólították a támogatás visszafizetésére.
(2) Görögország folyamatosan tájékoztatja a Bizottságot az e határozat végrehajtása érdekében hozott nemzeti intézkedésekről, amíg az 1. cikkben említett támogatás visszafizetése be nem fejeződött. Görögország a Bizottság kérésére azonnal benyújtja a Bizottság részére az információkat azokra a tervezett és már elfogadott intézkedésekre vonatkozóan, amelyek ahhoz szükségesek, hogy ennek a határozatnak megfeleljen. Részletes információkkal szolgál továbbá a kedvezményezettel már visszafizettetett támogatási összegekre és visszafizettetési kamatokra vonatkozóan.
5. cikk
E határozat címzettje Görögország.
Kelt Brüsszelben, 2011. február 23-án.