ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. července 2010
o státní podpoře C 27/09 (dříve N 34/B/09) Rozpočtová podpora ve prospěch France Télévisions, kterou Francouzská republika hodlá poskytnout ve prospěch France Télévisions
(oznámeno pod číslem K(2010) 4918)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/140/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby v souladu s uvedenými články podaly své připomínky (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 23. ledna 2009 oznámila Francouzská republika Komisi, že zamýšlí poskytnout rozpočtovou podporu na rok 2009 ve výši 450 milionů EUR ve prospěch France Télévisions, začleněnou již do rozpočtového zákona. Komise ji dopisem ze dne 13. března 2009 požádala o doplňující informace, které Francouzská republika poskytla dne 25. května 2009. V tomto dopisu Francouzská republika rozšířila předmět oznámení a současně dala najevo záměr zavést dlouhodobý víceletý mechanismus veřejného financování France Télévisions, jehož součástí bude roční podpora.
(2)
Komise v dopisu ze dne 1. září 2009 jednak usoudila, že rozpočtová podpora schválená na rok 2009 je slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), jednak informovala Francouzskou republiku o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ohledně nového mechanismu veřejného financování France Télévisions v následujících letech.
(3)
Francouzská republika předložila své komentáře dne 7. října 2009.
(4)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k dotčené podpoře.
(5)
Komise v této věci obdržela připomínky od zúčastněných stran. Předala je Francouzské republice a umožnila jí, aby se k nim vyjádřila, a její připomínky obdržela dopisem ze dne 15. ledna 2010.
(6)
Ve dnech 23. dubna, 19. května a 22. června 2010 zaslala Francouzská republika Komisi upřesnění nebo doplňující informace.
II. PODROBNÝ POPIS MECHANISMU FINANCOVÁNÍ
(7)
Víceletý mechanismus financování, který je předmětem tohoto rozhodnutí, souvisí s financováním poslání veřejné služby France Télévisions, které Komise zkoumala ve svých rozhodnutích ze dne 10. prosince 2003 (3), 20. dubna 2005 (4), 16. července 2008 (5) a 1. září 2009 (6). Představuje nicméně opatření odlišné od opatření, která byla předmětem rozhodnutí z let 2003, 2005 a 2008. Tedy konkrétněji: rozpočtové podpory, jež jsou podrobněji popsány níže, doplní veřejné zdroje přidělované France Télévisions v rámci příspěvku na veřejnoprávní audiovizuální vysílání, dříve nazývaného poplatek, který byl předmětem rozhodnutí Komise ze dne 20. dubna 2005 a který není jakožto stávající podpora pozměněn novými ustanoveními. Účelem těchto dvou veřejných zdrojů bude pokrýt náklady na poslání veřejné služby France Télévisions, snížené o nadále existující čisté příjmy z obchodních činností.
II.1 Hlavní právní základy
(8)
Hlavní ustanovení nového mechanismu veřejného financování jsou obsažena v zákoně č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 o audiovizuální komunikaci a nové veřejné službě televize. Oznámená podpora je součástí širší reformy struktur a poslání obecného hospodářského zájmu veřejnoprávního audiovizuálního vysílání, kterou zákon zavádí. Zákon tak pozměňuje zákonná ustanovení, jimiž se řídí poslání veřejné služby France Télévisions, zejména zákon č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků. Tato poslání jsou dále upřesněna v seznamu úkolů a povinností a ve smlouvě o cílech a prostředcích France Télévisions, které byly schváleny prováděcími předpisy k zákonu o svobodě sdělovacích prostředků. Zákon č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 obsahuje rovněž finanční ustanovení, jimiž se na jednu stranu mění daňový zákoník, na druhou stranu stanoví zásada rozpočtové podpory pro France Télévisions začleněné v rozpočtovém zákoně.
II.2 Činnost a financování příjemce: France Télévisions
(9)
France Télévisions je akciová společnost založená podle článku 44-I zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků. Tento pozměněný zákon zřizuje jediný podnik, France Télévisions, který seskupuje dříve samostatné právnické subjekty různých televizních kanálů. Podléhá hospodářské a finanční kontrole francouzského státu. Její akciový kapitál je rozdělen na akcie na jméno, které smí vlastnit pouze stát. V její správní radě zasedá kromě předsedy čtrnáct členů s pětiletým mandátem, a sice dva členové parlamentu jmenovaní kulturními komisemi národního shromáždění a senátu, pět zástupců státu, pět osobností jmenovaných Nejvyšší radou pro audiovizuální vysílání a dva zástupci zaměstnanců.
(10)
France Télévisions je přední francouzskou audiovizuální skupinou. Zaměstnává zhruba 11 000 pracovníků a zahrnuje televizní kanály France 2, France 3, France 4, France 5 a France Ô vysílající na území francouzské metropole, jakož i RFO, společnost zahrnující veřejnoprávní televizní a rádiové stanice vysílající v zámořských departementech a územích. Skupina zahrnuje rovněž reklamní agenturu, ačkoli se v současnosti zkoumá možnost osvobození od tohoto závazku, a společnosti věnující se diverzifikačním činnostem. Některé kanály France Télévisions vysílají ve velkém rozsahu v několika členských státech, zejména v Belgii a v Lucembursku.
(11)
Obrat France Télévisions za rok 2007, což bylo poslední finanční období před oznámením reformy veřejnoprávního audiovizuálního vysílání, činil 2 927 milionů EUR, z toho 64,2 % pocházelo z poplatků, 28,1 % z příjmů z reklamy (reklama a sponzorování) a 7,7 % z jiných příjmů. V letech 2003 až 2007 zůstával podíl jednotlivých složek obratu relativně stálý, přičemž příjmy z reklamy a sponzorování se pohybovaly v rozmezí 30 % a 28 %. V letech 2003 až 2007 vykazovala celá skupina každoročně lehce plusový čistý výsledek, jehož souhrnná výše za toto období činí 99 milionů EUR.
(12)
Tento trend se změnil po oznámení reformy veřejnoprávního audiovizuálního vysílání v lednu 2008, která zahrnuje zejména budoucí ztrátu příjmů z reklamních spotů. Finanční období 2008 bylo pro France Télévisions ztrátové s čistým minusovým výsledkem [50-100] (7) milionů EUR (z toho [50-100] milionů EUR za oblast veřejné služby) způsobeným zejména značným poklesem příjmů z reklamy, kterému úplně nezabránila ani výjimečná kapitálová dotace ve výši 150 milionů EUR schválená rozhodnutím Komise ze dne 16. července 2008. V roce 2009, jakmile vstoupila v platnost reforma veřejnoprávního audiovizuálního vysílání, umožnila poskytnutá rozpočtová podpora ve výši 415 milionů EUR, kterou Komise schválila svým rozhodnutím ze dne 1. září 2009, téměř vykompenzovat snížení příjmů z reklamy a skupina France Télévisions vykázala lehce přebytkový čistý výsledek ([10-20] milionů EUR). Oblast veřejné služby však zůstala lehce ztrátová ve výši [0-5] milionů EUR, přičemž plusového výsledku dosáhly obchodní společnosti skupiny.
(13)
Činnosti a řízení skupiny France Télévisions v těchto posledních letech 2004-2008 a postavení podniku v perspektivě reformy veřejnoprávního audiovizuálního vysílání byly předmětem relativně kritické zprávy francouzského Účetního dvora „France Télévisions a nová veřejnoprávní televize“. Zpráva, na niž se odvolávají jisté třetí zúčastněné strany ve svých připomínkách, byla schválena na jednání a zveřejněna dne 14. října 2009, tedy po rozhodnutí o zahájení řízení. Zpráva odkrývá dosavadní nevyužité možnosti pokroku v řízení a ve výsledcích France Télévisions a obsahuje doporučení k budoucímu zlepšení v novém kontextu reformy.
II.3 Poslání veřejné služby France Télévisions
II.3.1 Definice poslání veřejné služby v zákoně
(14)
Pozměněný článek 43-11 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 formuluje poslání veřejné služby France Télévisions a stanoví, že veřejnoprávní kanály „sledují poslání veřejné služby v obecném zájmu. Poskytují všem složkám veřejnosti souhrn programů a služeb, které se vyznačují rozmanitostí a pluralismem, požadavky na kvalitu a inovaci, dodržování ústavně zakotvených lidských práv a demokratických zásad. Předkládají rozmanitou nabídku analogových i digitálních programů v oblastech informací, kultury, vědy, zábavy a sportu. Podporují demokratickou diskuzi, výměnu názorů mezi různými částmi obyvatelstva, jakož i sociální začlenění a občanské povědomí. Vyvíjejí činnost ve prospěch sociální soudržnosti, kulturní rozmanitosti a boje proti diskriminaci a navrhují programovou tvorbu odrážející rozmanitost francouzské společnosti. Zajišťují šíření francouzského jazyka, popřípadě regionálních jazyků, a zdůrazňují rozmanitost kulturního a jazykového dědictví Francie. Přispívají k rozvoji a šíření intelektuální a umělecké tvorby a občanských, hospodářských, sociálních, vědeckých a technických znalostí, jakož i ke vzdělávání v oblasti audiovizuálního odvětví a médií. Podporují výuku cizích jazyků. Podílejí se na výchově v oblasti životního prostředí a trvalého rozvoje. Vhodnými prostředky podporují přístup neslyšících a osob s poruchou sluchu k programům, které vysílají. Zajišťují solidnost, nezávislost a pluralismus informací, jakož i pluralistický výklad myšlenkových proudů a názorů za dodržení zásady rovného zacházení a doporučení Nejvyšší rady pro audiovizuální vysílání. Subjekty veřejného sektoru audiovizuální komunikace při výkonu svých poslání přispívají k vnější audiovizuální činnosti, k šíření frankofonie a kultury a francouzského jazyka ve světě. Snaží se o rozvíjení nových služeb, které by obohatily a doplnily jejich nabídku programů, jakož i nové techniky výroby a vysílání programů a služeb audiovizuální komunikace. Každý rok je parlamentu předkládána zpráva za účelem vykázání, jak jsou prováděna ustanovení tohoto článku“.
II.3.2 Promítnutí povinností veřejné služby do činnosti France Télévisions
(15)
Pokud jde o konkrétní promítnutí těchto poslání, část I článku 44 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 uvádí, že France Télévisions je pověřena sestavováním a plánováním televizních programů a služeb audiovizuální komunikace, jež odpovídají posláním veřejné služby vymezeným v článku 43-11 a v seznamu úkolů a povinností podle článku 48 uvedeného zákona.
(16)
Nařízení č. 2009-796 ze dne 23. června 2009 nyní stanoví jednotný seznam úkolů a povinností skupiny France Télévisions. V seznamu úkolů a povinností je vymezena činnost kanálů France Télévisions se závaznými programovými úkoly vysílání, často v době vysoké sledovanosti, každodenních kulturních pořadů, hudebních pořadů, zejména klasické hudby, za současného střídání evropských nebo regionálních orchestrů, divadelních představení nebo populárně vědeckých pořadů (články 4 až 7 seznamu úkolů a povinností). France Télévisions je rovněž povinna začlenit do souhrnu svých programů evropský rozměr, zejména vysíláním reportáží o životním stylu nebo kulturním životě v ostatních členských státech a vysíláním pořadů náboženského zaměření věnovaným hlavním náboženským vyznáním zastoupeným ve Francii (články 14 a 15 seznamu úkolů a povinností). Uvedena je rovněž povinnost sdružovat širokou a vyváženou diváckou veřejnost (článek 18).
(17)
Kromě toho jsou podle článku 53 zákona č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků uzavírány víceleté smlouvy o cílech a prostředcích mezi státem a France Télévisions na dobu tří až pěti let. Smlouvy o cílech a prostředcích stanoví za dodržení poslání veřejné služby France Télévisions zejména:
-
prioritní směry jejího rozvoje,
-
závazky přijaté se zřetelem na tvůrčí rozmanitost a inovaci,
-
minimální výši investic France Télévisions - v procentech jejích příjmů a v absolutní hodnotě - do produkce evropských filmových a audiovizuálních děl a původní tvorby ve francouzském jazyce,
-
závazky umožňující zajistit účast a občanské povědomí znevýhodněných osob, přizpůsobení všech televizních programů neslyšícím osobám nebo osobám s poruchou sluchu,
-
závazky umožňující zajistit vysílání televizních programů, které budou pomocí vhodného zařízení přístupné nevidomým nebo zrakově postiženým osobám,
-
předpokládané náklady na její činnost v každém dotyčném roce a kvantitativní i kvalitativní ukazatele plnění a zjištěných výsledků,
-
výši veřejných prostředků, které jí mají být přiděleny, a stanovení prostředků přednostně určených na rozvoj programových rozpočtů,
-
výši očekávaného výnosu z vlastních příjmů s odlišením příjmů z reklam a sponzorování,
-
hospodářský výhled v případě placených služeb,
-
popřípadě výhled v oblasti obnovení finanční rovnováhy.
(18)
V současnosti jsou povinnosti veřejné služby France Télévisions předmětem smlouvy o cílech a prostředcích na léta 2007-2010 „France Télévisions, první soubor bezplatných televizních kanálů v éře digitálního vysílání“ ze dne 24. dubna 2007, kterou podepsali odpovědní ministři a prezident France Télévisions. V oddílu cíle I.2 „Podporovat hodnoty identity veřejné služby“ smlouva stanoví cíle konkrétní činnosti provázené kvalitativními nebo kvantitativními ukazateli, jichž má být dosaženo v těchto oblastech:
-
vysíláním kulturních programů alespoň v době vysoké sledovanosti napomáhat přístupu širší veřejnosti ke kulturním programům i z hlediska demokratizace kultury,
-
odrážet pluralismus v informacích a občanskou debatu,
-
nabízet širokou škálu sportovních disciplín s důrazem na sporty méně exponované na soukromých televizních kanálech,
-
odrážet rozmanitost a zlepšovat zviditelnění složek francouzské společnosti,
-
podporovat obranu francouzské a evropské kulturní identity, chápání fungování Evropské unie a její přínosy, jakož i výuku cizích jazyků.
(19)
Smlouva rovněž stanoví víceletý finanční plán, který obsahuje opravnou doložku, jež stanoví, že stát a skupina se v závislosti na vývoji příjmů z reklamy shodnou na úpravě potřeby veřejných zdrojů, přičemž přebytky nevyčleněné na snížení této potřeby veřejných zdrojů budou přednostně vyčleněny na výdaje ve prospěch audiovizuální tvorby.
(20)
Po reformě byl k platné smlouvě o cílech a prostředcích připojen dodatek na léta 2009-2012. Tento dodatek, který je co do finančního plánu podrobněji popsán níže, ještě posiluje hodnoty identity veřejné služby poskytované France Télévisions a stanoví nové kvantitativní ukazatele, jichž má být každoročně dosahováno v určitých oblastech uvedených v 18. bodě odůvodnění.
II.3.3 Zavedení nových inovativních audiovizuálních služeb
(21)
Nový seznam úkolů a povinností France Télévisions stanoví zavedení řady inovativních služeb určených k obohacení redakční nabídky, například zavedení komunikačních služeb, audiovizuálních mediálních služeb na požádání nebo doplňkových obsahů obohacujících její programy. V dodatku smlouvy o cílech a prostředcích se plánuje také zavedení inovativních služeb, zejména bezplatného nebo zpoplatněného videa na vyžádání, osobní mobilní televize, vysílání na internetu, mobilní aplikace, regionální nebo tematické WebTV.
II.3.4 Externí kontrola povinností veřejné služby, včetně zavedení nových služeb
(22)
Správní rada France Télévisions schvaluje podle článku 53 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 návrh smlouvy o cílech a prostředcích této společnosti a projednává její každoroční plnění, přičemž výsledek projednávání je veřejně dostupný. Smlouvy o cílech a prostředcích, jakož i případné dodatky k těmto smlouvám, se před podpisem zašlou kulturním a finančním výborům národního shromáždění, senátu a Nejvyšší rady pro audiovizuální vysílání. Výbory mohou vyslovit stanovisko ve lhůtě šesti týdnů.
(23)
Prezident France Télévisions navíc kulturním a finančním výborům národního shromáždění a senátu předloží výroční zprávu o plnění smlouvy o cílech a prostředcích. Při příležitosti předložení zprávy o plnění smlouvy o cílech a prostředcích příslušným výborům národního shromáždění a senátu prezident France Télévisions podá zprávu i o činnosti a práci interního poradního výboru odpovědného za programy, který je složen z diváků a pověřen vydáváním stanovisek a doporučení k programům.
(24)
Stejně tak se stal předběžný návrh seznamu úkolů a povinností France Télévisions, jenž byl stanoven nařízením, předmětem veřejné konzultace ve dnech 10. až 24. listopadu 2008, kdy zhruba patnáct subjektů předložilo příspěvky, jež daly podnět ke změnám původního znění, a po konzultaci bylo vydáno stanovisko Nejvyšší rady pro audiovizuální vysílání. Pokud jde o externí kontrolu jeho plnění, článek 48 zákona ze dne 30. září 1986 stanoví předkládání roční zprávy Nejvyšší rady pro audiovizuální vysílání kulturním výborům národního shromáždění a senátu. Zpráva bude předkládána rovněž ministerstvu kultury a komunikací.
(25)
Tyto parlamentní výbory, stejně jako Nejvyšší rada pro audiovizuální vysílání, mohou vyslechnout třetí strany. Ve skutečnosti jsou zúčastněné strany pravidelně vyslechnuty na této půdě a oznamují svá stanoviska k otázkám, které se týkají veřejnoprávního audiovizuálního vysílání.
II.4 Finanční vyrovnání postupného úbytku až úplného zániku reklamních spotů
(26)
Aby programová tvorba veřejnoprávního vysílání byla svobodnější a méně závislá na obchodních hlediscích, čl. 53 pododstavec VI pozměněného zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků počítá s úbytkem a později úplným zánikem reklamních spotů: „Programy státních televizních služeb uvedených v části I článku 44, s výjimkou jejich regionálních a místních programů, vysílané mezi dvacátou a šestou hodinou, neobsahují jiné reklamní spoty než ty, které se týkají výrobků a služeb prezentovaných pod jejich obecným označením. Toto ustanovení platí rovněž pro programy, které tyto služby vysílají mezi šestou a dvacátou hodinou od ukončení analogového pozemního vysílání televizních služeb uvedených v téže části I na celém území metropole. Netýká se kampaní obecného zájmu“.
(27)
Ukončení analogového pozemního vysílání televizních služeb je stanoveno nejpozději na 30. listopad 2011. Kromě výjimky týkající se reklamy na výrobky nebo služby bez obchodní značky jsou stanoveny odchylky u vysílání reklamních spotů pro zámořské departementy a společenství nebo pro Novou Kaledonii, neexistuje-li nabídka soukromé televize s nekódovaným pozemním vysíláním.
(28)
Jak stanoví článek 53 pozměněného zákona č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků, úbytek a poté zánik reklamních spotů vyplývající z provádění zákona vede k finančnímu vyrovnání od státu, které je poskytnuto France Télévisions za podmínek stanovených každým rozpočtovým zákonem. Za tímto účelem Francouzský stát vytvořil v rubrice „Média“ souhrnného státního rozpočtu nový program nazvaný „Podíl na financování veřejnoprávního audiovizuálního vysílání“. Čistě pro informaci: francouzské orgány mají za to, že podíl veřejné dotace, který doplňuje výnos z příspěvku na veřejnoprávní audiovizuální vysílání, bude činit v roce 2010 přibližně 460 milionů EUR, v roce 2011 to bude 500 milionů EUR a v roce 2012 650 milionů EUR.
(29)
Francouzská republika prohlašuje, že veřejné financování z rozpočtové podpory bude každoročně stanoveno v závislosti na nákladech na výkon veřejné služby France Télévisions a připočteno k výnosu z příspěvku na veřejnoprávní audiovizuální vysílání za současného odečtení nadále existujících příjmů z obchodní činnosti. Francouzské orgány v tomto ohledu předložily odhad nákladů a příjmů veřejné služby France Télévisions sestavený podle obchodního plánu na léta 2009-2012 a shrnutý níže:
Tabulka 1
Odhad příjmů a nákladů France Télévisions v souvislosti s poskytováním veřejné služby v letech 2010-2012
(v mil. EUR)
2010
2011
2012
Rozpočet
Rozp. odh.
Rozp. odh.
A/Veřejné zdroje
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
B/Jiné zdroje (reklama, sponzorování atd.)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
C/Hrubé náklady veřejné služby
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
D/Čisté náklady veřejné služby (C + B)
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
Rozdíl čisté náklady veřejné služby - veřejné zdroje (D + A)
[- 50-50]
[- 50-50]
[- 50-50]
Zdroj: Připomínky Francie ze dne 15. ledna 2010.
(30)
Výše uvedená tabulka ukazuje odhad schodku odpovídajícího nekrytým čistým nákladům k tíži veřejné služby France Télévisions v letech 2010 a 2011. Tento schodek by měl být částečně snížen v roce 2012, kdy se počítá s mírným přebytkem ve výši [30-50] milionů EUR, čili [0-5] % čistých nákladů veřejné služby. Tento odhad přebytku na rok 2012 (pokud by se ve skutečnosti potvrdil, což předpokládá, že se příjmy a náklady budou vyvíjet přesně podle odhadu) zůstane nižší než kumulovaný schodek plánovaný na roky 2010 a 2011. Podle stávající smlouvy o cílech a prostředcích budou muset být přebytky nepřidělené na snížení potřeb veřejných zdrojů přednostně přiděleny na výdaje ve prospěch audiovizuální tvorby. Ta je běžně určena k tvorbě programů, případným přebytkem by se tedy neměla financovat obchodní činnost.
(31)
Je třeba poznamenat, že obchodní plán na léta 2009-2012 převzatý v kapitole V dodatku ke stávající smlouvě o cílech a prostředcích nahrazuje finanční složku smlouvy, která byla uzavřena v dubnu 2007, s ohledem na nový rámec stanovený reformou a na související finanční důsledky. Obchodní plán počítá se snížením celkových hrubých nákladů na poskytování veřejné služby za období 2010-2012, se současným snížením provozních nákladů ve srovnání s původní smlouvou, snížením nákladů na vysílání a využitím synergických účinků vyplývajících ze společného podniku, a to navzdory zavedení nových nákladových položek spojených s reformou.
(32)
Pokud jde o příjmy: ačkoli plánované veřejné příjmy rostou, úplně nezajišťují vyrovnanost účtů v období 2010-2012 a jak je uvedeno v tabulce 1, jsou stále nižší než hrubé náklady veřejné služby, takže odhadovaná finanční rovnováha závisí na příjmech z obchodní činnosti, které budou každoročně přetrvávat. Z obchodního plánu je také zřejmé, že podnik i stát mají zájem na rychlejším dosažení rovnováhy, než bylo původně plánováno. Dále je v něm upřesněna potřeba přesného a pravidelného monitorování s ohledem na pozitivní nebo negativní události.
II.5 Určení maximální výše veřejných zdrojů
(33)
Článek 44 pozměněného zákona č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků upřesňuje také, že: „Veřejné zdroje přidělené subjektům veřejnoprávního audiovizuálního vysílání náhradou za povinnosti veřejné služby, které jim byly uloženy, nepřesáhnou výši nákladů na plnění uvedených povinností“. Toto ustanovení vyplývá ze závazků Francouzské republiky výslovně začlenit do zákona zásadu neposkytování nadměrných vyrovnávacích plateb za povinnosti veřejné služby v rámci řízení, jež vedlo k rozhodnutí Komise o slučitelnosti ze dne 20. dubna 2005, které se týká použití zdrojů z televizních poplatků (8).
(34)
Podle výše uvedeného závazku převzalo nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007 o finančních vztazích mezi státem a subjekty veřejného sektoru audiovizuální komunikace ve svém článku 2 doslovné znění článku 53 zákona ze dne 30. září 1986 s přihlédnutím k „přímým nebo nepřímým příjmům získaným z poslání veřejné služby“ a upřesňuje, že náklady na plnění povinností veřejné služby byly určeny pomocí oddělených účtů. Nařízení ukládá ve svém článku 3 skupině France Télévisions a jejím dceřiným společnostem povinnost, aby při všech obchodních činnostech dodržovala tržní podmínky a aby nezávislý subjekt vypracoval výroční zprávu o plnění této povinnosti, která bude předána odpovědnému ministrovi, národnímu shromáždění a senátu.
(35)
Komise obdržela a prozkoumala zprávy o provádění článků 2 a 3 nařízení, které se týkají finančních období 2007 a 2008 (zprávy vypracované podle článku 3 nařízení byly schváleny za rok 2007 auditory společností PriceWaterhouseCoopers a KPMG a za rok 2008 společností Cabinet Rise), jakož i návrh zprávy za rok 2009 podle článku 2.
II.6 Nové poplatky stanovené reformou veřejnoprávního audiovizuálního vysílání
(36)
Zákon č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 rovněž pozměnil daňový zákon za účelem zavedení nových poplatků z reklamy a elektronických komunikací.
II.6.1 Poplatek z reklamních spotů
(37)
V oddílu II první části knihy I všeobecného daňového zákoníku je nyní zařazena kapitola VIIf, která zavádí poplatek, jemuž podléhají všichni poskytovatelé televizních služeb se sídlem ve Francii. Základem poplatku jsou celkové částky (bez DPH) placené inzerenty za vysílání jejich reklamních spotů dotyčným poplatníkům nebo produkčním vedoucím reklamních spotů, po odečtení částek zaplacených v rámci daně stanovené v článku 302a KC všeobecného daňového zákoníku, kterou musí zaplatit poskytovatelé a distributoři televizních služeb vysílající audiovizuální díla, jež jsou způsobilá k čerpání podpory ze Státního filmového centra. Tyto částky jsou předmětem paušálního snížení o 4 %. Poplatek je vypočten tak, že se uplatní sazba 3 % na část ročních plateb (bez DPH) připadající na každou televizní službu, která převyšuje 11 milionů EUR.
(38)
Pro jiné televizní služby než ty, které jsou šířeny pozemním analogovým vysíláním, je však tato sazba stanovena pro rok 2009 na 1,5 %, pro rok 2010 na 2 % a pro rok 2011 na 2,5 %. Až do roku ukončení pozemního analogového vysílání televizních služeb na metropolitním území je pro všechny poplatníky přechodně stanovena maximální výše poplatku na 50 % zvýšení jeho základu oproti roku 2008, zjištěného v kalendářním roce, za nějž bude poplatek splatný. Částka poplatku v žádném případě nesmí být nižší než 1,5 % základu. V případě poskytovatelů televizních služeb, jejichž dosažená každodenní sledovanost mimo metropolitní Francii je vyšší než 90 % jejich celkové sledovanosti, je částka pro výpočet poplatku snížena o částky zaplacené za vysílání reklamních spotů určených pro evropský nebo světový trh, vynásobené podílem celkové roční sledovanosti dosažené mimo metropolitní Francii.
II.6.2 Poplatek z elektronických komunikací
(39)
V oddílu II první části knihy I všeobecného daňového zákoníku je nyní zařazena kapitola VIIg, jež zavádí poplatek, který musí zaplatit každý subjekt elektronických komunikací, jenž poskytuje službu ve Francii a který byl předem přihlášen u Regulačního úřadu pro elektronické komunikace (Autorité de régulation des communications électroniques). Tento poplatek se vyměřuje z částky (bez DPH) předplatného a jiných částek zaplacených uživateli za služby elektronických komunikací, které poskytují subjekty elektronických komunikací, po odečtení částky odpisů účtovaných v průběhu uzavřeného účetního období za rok, v němž se poplatek stal splatným, pokud se vztahují na materiál a vybavení, jež subjekty získaly po nabytí účinnosti zákona pro potřeby infrastruktur a sítí elektronických komunikací zřízených na území státu a jejichž doba odpisování činí nejméně deset let. Poplatek je vypočten tak, že se uplatní sazba 0,9 % na část základu poplatku, jež převyšuje 5 milionů EUR.
III. DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(40)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení měla za to, že vyrovnávací platba zamýšlená počínaje rokem 2010 může představovat státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, jejíž slučitelnost s vnitřním trhem je podle čl. 106 odst. 2 SFEU třeba prozkoumat podle zásad a prováděcích předpisů pro veřejné služby rozhlasového vysílání.
(41)
Pokud jde o existenci činnosti veřejné služby, jejíž poslání byla jasně stanovena úředním aktem a jež podléhá přiměřeným kontrolním mechanismům, Komise bez pochybností dospěla k závěru, stejně jako ve svých rozhodnutích z prosince 2003, dubna 2005, července 2008 a září 2009, že poslání veřejné služby France Télévisions jsou jasně stanovena úředními akty vydanými nebo schválenými francouzským státem podle pravidel, kterými se stanoví nezávislá kontrola France Télévisions.
(42)
Naproti tomu, pokud jde o zkoumání přiměřenosti zamýšleného finančního vyrovnání v porovnání s čistými náklady na poskytování veřejné služby, Komise mimo jiné s přihlédnutím k účinkům podpory vyjádřila pochybnosti ohledně dvou otázek:
-
na jednu stranu ohledně rizika nadměrného vyrovnání čistých nákladů veřejné služby za rok 2012 a pravděpodobně i za roky 2010 a 2011, zatímco Komise k těmto rokům neměla k dispozici tak podrobné informace jako ty, které francouzské orgány poskytly za rok 2009, a
-
na druhou stranu ohledně možné existence vztahu závazného určení mezi příjmy z poplatků z reklamy a elektronických komunikací a podporou určenou pro France Télévisions, a pokud by bylo možno takový vztah prokázat, ohledně jejich negativních dopadů a jejich slučitelnosti se Smlouvou, zejména v rámci hodnocení reformy financování skupiny France Télévisions z hlediska hospodářské soutěže, které chybělo.
(43)
Komise kromě toho francouzské orgány upozornila na přijetí svého sdělení dne 2. července 2009 o použití pravidel státní podpory na veřejnoprávní vysílání (9) (dále jako „sdělení o vysílání“), jež je použitelné na podporu oznámenou již po jeho zveřejnění, a francouzské orgány vyzvala, aby k tomuto revidovanému sdělení přihlédly ve svých připomínkách.
IV. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(44)
Společnost Société des auteurs et compositeurs dramatiques (SACD) ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 upozorňuje Komisi na význam povinností, které musí France Télévisions plnit, aby podporovala národní audiovizuální tvorbu. Tento význam byl koncem roku 2008 údajně posílen mezioborovou dohodou, která má být zahrnuta do budoucí smlouvy o cílech. France Télévisions tak bude muset v roce 2010 vynaložit na národní audiovizuální tvorbu 19 % z obratu zahrnutého do základu za rok 2009 a tento podíl bude muset být v roce 2012 zvýšen na 20 %, tedy na 420 milionů EUR. Stejný podíl v případě TF1 je naopak omezen na 12,5 % a u stanice M6 a u pozemních digitálních televizních kanálů nepřekročí 11 %. Závazek ve prospěch filmové tvorby rovněž poroste každoročně v průměru o více než 1,2 % až do roku 2012. Současně se zrušením reklamy by došlo k růstu nákladů na programovou skladbu v oblasti děl z vlastní a nedovážené produkce, o čemž svědčí závazek ve prospěch inovativní a kvalitní veřejné služby.
(45)
Svaz La Fédération Française des Télécommunications et des Communications Électroniques (FFTCE) se ve svých připomínkách ze dne 30. října 2009, k nimž se připojila Iliad jakožto nečlen FFTCE, domnívá, že zrušení komerční reklamy jako takové nepřispívá k poslání veřejné služby France Télévisions. Vzhledem k tomu, že reklama není nedílnou součástí tohoto poslání, jakákoli dotace, cílená výhradně na vyrovnání ušlého zisku bez ohledu na skutečné poslání, by byla sama o sobě státní podporou v rozporu s čl. 106 odst. 2 a článkem 107 SFEU. Tato vyrovnávací platba musí krýt vlastní náklady veřejné služby, které se musí objevit v oddělených účtech. Výše dotace je ovšem zřejmě stanovena pro nadcházející roky na základě odhadu ztráty příjmů z obchodní činnosti, což za zhoršené situace na trhu vážně narušuje hospodářskou soutěž se soukromými provozovateli vysílání. Zatímco celkový obrat z reklamy France Télévisions by za zhoršené situace na trhu bezpochyby nedosáhl 500 milionů EUR, francouzské orgány se zavázaly zaplatit v roce 2009 450 milionů EUR pouze za zrušení reklamy po 20 hodině. V budoucnosti budou údajně příjmy z dotace také mnohem vyšší než příjmy z reklamních spotů, jichž by bylo dosaženo bez uskutečnění reformy.
(46)
Pokud jde o poslání služby obecného hospodářského zájmu, FFTCE poznamenává, že povinnosti, které France Télévisions ukládají stanovy Evropské vysílací unie (Union Européenne de Radiotélévision - UER) jakožto jejímu členu, již existovaly a budou pro ni použitelné, ačkoli nejsou začleněny do francouzského zákona. Omezení uložená zákonem, ostatně velmi neurčitá, se podstatně neliší od omezení vyplývajících ze stanov UER, jimž podléhají rovněž stanice TF1 a Canal + jakožto členové, takže vyrovnávací dotace podle zákona musí být označena za státní podporu.
(47)
FTTCE má nakonec za to, že nový poplatek z obratu subjektů elektronické komunikace zavedený reformou veřejnoprávního audiovizuálního vysílání je určen k financování France Télévisions. Kromě vztahu závazného určení, který orgány ve svých prohlášeních potvrdily, ovlivňují změny v jeho základě a sazbě výši dotace. Zavedení takového poplatku však porušuje článek 12 směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (10), neboť členské státy nemohou subjektům ukládat žádný další poplatek z obratu, než je stanoveno touto směrnicí.
(48)
Svaz Association des chaînes privées (Sdružení soukromých televizních kanálů) se ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 domnívá, že špatné řízení France Télévisions, na jehož četné příklady poukázal Účetní dvůr, zhoršuje zjištěný inflační dopad na trh programové tvorby a nákup vysílacích práv. V případě, že se nevede analytické účetnictví, vyvolá absence kontroly nákladů nejistoty, pokud jde o vymezení nákladů na výkon poslání veřejné služby, jež mají být financována, a tím vznikne i vážné riziko nadměrné vyrovnávací platby. Jelikož řada náznaků nasvědčuje tomu, že nový audiovizuální poplatek bude určen pro France Télévisions, jeho odvod do státního rozpočtu nesleduje jiný účel než uniknout kontrole Komise. Tento poplatek nutí konkurenty France Télévisions, aby financovali podporu, přičemž způsobuje narušení, které je ještě zhoršeno nedostatečnou diferenciací mezi programy jednotlivých kanálů v historii televize.
(49)
Evropská vysílací unie (UER) ve svých komentářích ze dne 2. listopadu 2009 zdůrazňuje nevyhnutelně výhledový charakter všech víceletých odhadů nákladů a příjmů provozovatele veřejnoprávního vysílání, které Francie předložila. Tyto odhady musí zajistit dlouhodobý finanční výhled, a danému subjektu tak umožnit zabezpečení zcela nezávislé nepřetržité služby. Korekci případných odchylek v odhadech mají zajistit mechanismy vytvořené ex post. Rozhodnutí Komise se musí týkat výpočetních parametrů ex ante a těchto mechanismů, aniž by omezovalo skutečnou výši budoucí vyrovnávací platby schválením pouze odhadovaných nákladů a příjmů, jinak by Komise stanovila a kontrolovala roční výše režimu podpor spíše než režim samotný. UER také vyjadřuje obavu, že se Komise snaží zjistit odhadovanou výši synergických účinků a zvýšení účinnosti v budoucích letech, neboť účinnost, s níž se služba obecného hospodářského zájmu poskytuje, uniká kontrole Komise podle čl. 106 odst. 2 SFEU.
(50)
Sdružení evropských komerčních televizních společností - Association des Télévisions Commerciales européennes (ACT) - ve svých komentářích ze dne 2. listopadu 2009 podporuje rozhodnutí Francouzské republiky podstatně omezit komerční reklamu u svého provozovatele veřejnoprávního vysílání. ACT poznamenává, že v daném případě nebyly splněny dvě podmínky judikatury Altmark (11), takže zamýšlený rozpočtový příspěvek představuje podporu. ACT má nicméně za to, že je-li systém financování podpory prostřednictvím poplatku vybíraného z reklamních příjmů konkurentů považován za slučitelný s právem Unie, výhody ze stažení z trhu by byly značně sníženy, zatímco takový systém by mohl v určitých ohledech způsobit větší narušení než tradiční podvojné systémy veřejného a komerčního financování.
(51)
ACT má za to, že povinnosti veřejné služby France Télévisions se údajně od roku 1994 podstatně nezměnily a jsou obdobné jako povinnosti jiných soukromých provozovatelů vysílání. Rovněž odhady vyrovnání ztráty příjmů z reklamy jsou až do roku 2012 neurčité a neberou v úvahu ani snížení s nimi spojených investičních nákladů, ani možné snížení nákladů na programovou tvorbu, která méně podléhá omezením kladeným inzerenty, ani očekávané zisky ze synergických účinků. Mechanismus přizpůsobení veřejných příjmů a příjmů z obchodní činnosti nákladům, stanovený ve smlouvě o cílech a prostředcích, by měl být přezkoumán, zejména s ohledem na proměnlivost příjmů z obchodní činnosti, jinak by Komise neměla k dispozici důvěryhodné informace, aby mohla určit skutečné náklady na poskytovanou službu a případnou nadměrnou vyrovnávací platbu. Toto ověření by bylo provedeno, aniž by podnik vedl analytické účetnictví, jak zjistil Účetní dvůr.
(52)
Nakonec má ACT za to, že podpora je fakticky financována novými poplatky, které zavádí reforma, a že pokud jde o poplatek z audiovizuální reklamy, tento poplatek zavádí ve Francii model financování veřejné služby konkurenty, od něhož bylo jinde upuštěno. Mechanismus podpory však chrání zdroje France Télévisions, ačkoli je čím dál zjevnější, že inzerenti nepřenesou celou svoji poptávku na konkurenční kanály. Kromě toho by takový mechanismus zvětšil překážky vstupu na francouzský trh.
(53)
France Télévisions se ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 domnívá, že oznámený mechanismus jí neposkytuje žádné hospodářské zvýhodnění vůči jejím konkurentům, neboť i když je chráněna před ztrátou příjmů z obchodní činnosti, stát jí na druhé straně uložil omezení v jiné oblasti, kde není omezen žádný ze soukromých objektů na trhu: ukončení vysílání reklamy. Až nabude ukončení vysílání reklamních spotů účinnosti, zmizí jakékoli narušení hospodářské soutěže na tomto trhu, zatímco tlak na konkurenty v oblasti sponzorování bude vzhledem k omezené existenci skupiny France Télévisions nulový. Pokud jde o nákup audiovizuálních práv zvaných „premiums“, zatímco kanál TF1 dosáhl 96 nejvyšších sledovaností ze 100 a v roce 2008 18 z 20 nejvyšších sledovaností, France Télévisions nemá žádnou výhradní smlouvu s velkými americkými distribučními společnostmi. Kromě toho musí investovat do audiovizuální tvorby s požadavky na kvalitu, jež jsou neslučitelné s cíli sledovanosti komerčních televizních kanálů. Pokud jde o prodej programů, domnívá se, že je zastoupena pouze okrajově.
(54)
France Télévisions má navíc za to, že jelikož částka, která jí bude přidělena, závisí každý rok předběžně, konkrétně a objektivně na nákladech na její poslání, s korekcí ex post v případě odchylky od skutečných nákladů, splňuje oznámený mechanismus druhou podmínku judikatury Altmark. Čtvrtá podmínka této judikatury by byla rovněž splněna, neboť synergických účinků, kterých v minulosti nebylo možno využít, bude možné využít po právní reorganizaci a změně stanov; tato čtvrtá podmínka nevyžaduje, aby byla služba poskytována za co nejnižší náklady, ale aby tyto náklady odpovídaly nákladům průměrného a řádně řízeného podniku.
(55)
Pokud jde o podmínky slučitelnosti oznámeného mechanismu s vnitřním trhem: jelikož má tento mechanismus nadále existovat ještě mnoho let, nebude podle France Télévisions možné s dostatečnou jistotou zjistit čisté náklady veřejné služby tak, aby mohla Komise provést kontrolu ex ante a ověřit, zda nedošlo k nadměrné vyrovnávací platbě. Zatímco informativní odhady na léta 2010 až 2012 nejsou neslučitelné s možností dosáhnout přiměřeného zisku nebo s možností vytvořit rezervu omezenou na 10 % ročních výdajů na veřejnou službu, zákonná ustanovení a právní předpisy zřizující kontrolu ex post umožní v každém případě zajistit přiměřené financování. France Télévisions se domnívá, že - vzhledem k tomu, že kolísání nákladů na její programovou skladbu závisí na jejích redakčních výběrech - je povinna plnit pouze zákonem uložené povinnosti veřejné služby a že má Francouzská republika naprostou volnost při vymezování jejich obsahu. Tyto povinnosti se kromě toho projevují v požadavku na sledovanost, který se ukončením vysílání reklamních spotů nezmírnil. Naopak bude muset být získán větší počet programů.
(56)
Televizní kanál Métropole Télévisions (M6) má ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 za to, že zamýšlený systém financování představuje státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU, zejména pokud by nebyly splněny druhá a čtvrtá podmínka judikatury Altmark: vyrovnávací platbu založenou na odhadu ztráty obchodních příjmů, které jsou svou povahou (a v praxi) proměnlivé, nelze považovat za vycházející z objektivních a transparentních výpočetních parametrů nákladů veřejné služby. Základem pro výpočet kromě toho nejsou náklady průměrného a řádně řízeného podniku tohoto odvětví, nýbrž náklady skupiny France Télévisions, která je podle četných informací řízena neefektivně, což zvyšuje náklady veřejné služby, které společenství nese.
(57)
Pokud jde o slučitelnost opatření s vnitřním trhem, M6 má za to, že zamýšlený systém financování je nezákonný, neboť strukturálně vede k nadměrné vyrovnávací platbě za náklady veřejné služby. Směrnice Komise (ES) č. 2006/111/ES ze dne 16. listopadu 2006 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř jednotlivých podniků (12) ukládá Francii, aby veškeré náklady a výnosy služby obecného zájmu byly správně přičteny na základě důsledně uplatňovaných zásad analytického účetnictví. Jak však zdůraznil Účetní dvůr, France Télévisions takové účetní nástroje nemá. K výpočtu výše vyrovnávací platby by tedy nemohl sloužit žádný objektivní údaj. K nadměrné vyrovnávací platbě by nevyhnutelně došlo, neboť dotace je vypočtena na základě příjmů z obchodní činnosti, které nespadají do poslání veřejné služby, ani nemohou být zohledněny v jejích nákladech. Nahodilá povaha odhadů ušlých příjmů a neexistence analýzy nákladů by nevyhnutelně způsobily také nadměrnou vyrovnávací platbu.
(58)
Zahrnutí nových poplatků do mechanismu financování zhoršuje negativní dopady podpor na trhy, na nichž se nakupují audiovizuální práva a kde špatné řízení France Télévisions zaštítěné veřejnými podporami zvyšuje náklady konkurentů, a na reklamní činnost, kterou France Télévisions přenese do oblasti sponzorování, aniž by kanál M6 s ohledem na svůj odlišný profil sledovanosti mohl obsadit prostor, který France Télévisions opustila. Za těchto podmínek by mohlo být oprávněné pouze financování ex post. Mechanismus by byl tudíž strukturálně nezákonný, pokud by nebyly zavedeny mechanismy nezávislé kontroly ex post, která by zaručila, že nedojde k nadměrné vyrovnávací platbě na základě reálných číselných údajů, přičemž podle M6 by zavedení těchto mechanismů ve Francii by bylo neúčinné.
(59)
Ve svých připomínkách ze dne 2. listopadu 2009 staví televizní kanál Télévision Française 1 (TF 1) reformu financování France Télévisions do kontextu strukturálních změn ovlivňujících trh s reklamou, na němž dochází k silnému rozvoji internetu. Televize představovala v roce 2008 pouze asi 11 % z 33 miliard EUR výdajů na komunikace inzerentů. Obrat z reklamy televizních kanálů vysílajících pozemní digitální cestou vzrostl od ledna do září 2009 o 60 % oproti poklesu o 8 % v případě všech tří soukromých kanálů v historii televize. Daně a poplatky odvedené TF1 za rok 2008 představují 60 % jeho výsledku. Víceleté smlouvy o nabývání vysílacích práv, cenová inflace a nepružnost nákladů včetně nákladů na programovou skladbu, jež jsou způsobeny právními požadavky v oblasti produkce a vysílání francouzských a evropských děl, jež představují 30 % z celkového objemu poplatků, zmenšují podle TF1 jeho manévrovací prostor. Skutečnost, že bude podléhat novému audiovizuálnímu poplatku, by posílila narušení hospodářské soutěže na trhu.
(60)
Možný přesun poptávky inzerentů na TF1 je veřejně oznámeným předmětem poplatku z audiovizuální reklamy. Nejenže k očekávanému přesunu obratu ve výši 350 milionů EUR na všechny tři pozemní televizní kanály v roce 2009 nedošlo, tyto kanály dokonce vykázaly pokles o 450 milionů EUR oproti odhadům. Kromě toho by byl rozsah tohoto přesunu každopádně omezen právními předpisy, které při provádění práva Evropské unie omezují čas vysílání reklam na maximálně dvanáct minut za jednu vysílací hodinu, pokud se nepřekročí celodenní průměr šesti minut za hodinu.
(61)
TF1 se domnívá, že poplatek představuje státní podporu ze dvou důvodů: tím, že France Télévisions již ve skutečnosti nebude povinna platit poplatek po 30. listopadu 2011 (k tomuto datu bude povinna ukončit vysílání reklamních spotů a částky za ně inkasované tvoří základ poplatku), a za druhé tím, že France Télévisions obdrží zdroje takto získané, neboť z četných vládních a parlamentních prohlášení při debatách o návrhu zákona vyplývá, že tento poplatek je určen na financování podpory. Při posuzování podpory by tedy měl být vzat v úvahu režim zdanění určený na financování podpory, a to nezávisle na jeho zákonnosti.
(62)
Kanál TF1 se domnívá, že jeho povinnosti jsou srovnatelné a s povinnostmi skupiny France Télévisions, jejíž programy se takřka neliší od jejích. I když TF1 vítá přepracování smlouvy o cílech a prostředcích a seznamu úkolů a povinností v důsledku reformy veřejnoprávního audiovizuálního vysílání, má s odvoláním na stanovisko Účetního dvora za to, že nabídka veřejnoprávního vysílání je nedostatečně individualizována. Tak je zdůrazněno, že v dřívějších seznamech úkolů a povinností představovaly kvantitativní povinnosti vysílání 10 % programové skladby.
(63)
Stejně tak nedostatečná je kontrola nákladů a kvalita řízení France Télévisions, jež způsobují, že veřejná služba není poskytována za nejnižší náklady pro společenství a vzniká riziko nadměrné vyrovnávací platby. Komise by také v tomto ohledu měla prověřit růst zisků z obchodních činností, synergické účinky, které by měly po roce 2009 vyplynout ze založení jediného podniku France Télévisions, a sebemenší tlak na náklady na programovou skladbu vyplývající z menší závislosti inzerentů.
V. PŘIPOMÍNKY FRANCOUZSKÉ REPUBLIKY
(64)
Pokud jde o použití čl. 106 odst. 2 SFEU, Francouzská republika se ve svých připomínkách předaných dne 7. října 2009 a následně upřesněných odvolává zejména na pochybnosti Komise vyjádřené na jednu stranu ohledně přiměřenosti veřejného financování a rizika nadměrné vyrovnávací platby, na stranu druhou ohledně zohlednění nových poplatků zavedených reformou veřejnoprávního audiovizuálního vysílání za účelem posouzení slučitelnosti oznámeného opatření s vnitřním trhem.
V.1 Přiměřenost financování a kontrola ex-post rizika nadměrné vyrovnávací platby
(65)
Francouzská republika upřesňuje, že oznámené opatření není vyrovnávací platbou za ztrátu příjmů skupiny France Télévisions z reklamy, i když odhadované částky uvedené pro informaci k tomu přihlížejí, nýbrž jde o financování určené ke krytí nákladů na plnění poslání veřejné služby. Potřeby financování se budou muset vyvíjet v závislosti na změnách nákladů na programovou skladbu, na kolísání příjmů z obchodní činnosti nebo na vysílacích prostředcích.
(66)
Francouzská republika zdůrazňuje, že potvrzení ex ante týkající se neexistence rizika nadměrné vyrovnávací platby je nutno provést ověřením existence kontrolních mechanismů stanovených právními a správními předpisy v souladu s judikaturou a prováděcí praxí Komise, a nikoli s ohledem na uvedené odhadované orientační částky dotace a budoucích nákladů. Orientační částky jsou uvedeny pro ilustraci na základě obchodního plánu schváleného orgány dozoru a France Télévisions. Metoda výpočtu dotace nespočívá v odhadu snížení příjmů France Télévisions z reklamy. Výpočet bude spočívat v obecném vzorci: pro každý rok bude kombinovaná částka příspěvku na veřejnoprávní audiovizuální vysílání a rozpočtové dotace - při dodržení závazků Francouzské republiky a kontrolních mechanismů ex post stanovených právními a správními předpisy - úměrná nákladům na poslání veřejné služby France Télévisions sníženým o příjmy z obchodní činnosti.
(67)
Kromě toho, pokud jde o nové inovativní audiovizuální služby uvedené ve sdělení o vysílání, Francouzská republika zdůrazňuje, že některé jsou již uvedeny v novém seznamu úkolů a povinností France Télévisions a v pozměněné smlouvě o cílech a prostředcích, které byly a budou předmětem předběžných a pravidelných kontrol a konzultací, jež jsou popsány výše. Pokud jde o budoucí vývoj, Francie se domnívá, že zavedení každé významné nové služby musí být zapracováno do smlouvy o cílech a prostředcích, na niž se budou vztahovat tytéž kontroly.
(68)
Kromě toho, vzhledem k nabytí účinnosti sdělení o vysílání po zahájení tohoto řízení se Francouzská republika zavazuje ke zdokonalení svého systému finanční kontroly ex post, aby vyhověla nově upřesněným pravidlům tohoto sdělení ve věci mechanismu finanční kontroly. Bylo tak stanoveno, že se změní článek 2 nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007. Účelem této změny je:
-
zajistit, aby zpráva o oddělených účtech - což je požadavek umožňující zajistit kontrolu, zda nedošlo k nadměrné vyrovnávací platbě - byla, podobně jako zpráva podle článku 3, kontrolována externím subjektem, jehož výběr podléhá schválení ministra odpovědného za komunikace, předána tomuto ministrovi, jakož i národnímu shromáždění a senátu, a vyhotovena na náklady France Télévisions,
-
zdokonalit funkční mechanismus schopný zajistit skutečné navrácení případných nadměrných vyrovnávacích plateb nebo křížových dotací, které by tyto oddělené účty odhalily a které by nebyly slučitelné s článkem 53 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, jakož i se sdělením Komise o vysílání.
(69)
Francouzské orgány se za účelem zdokonalení informovanosti Komise v průběhu prvních let reformy, která byla zahájena zákonem č. 2009-258 ze dne 5. března 2009, rovněž zavazují sdělovat Komisi v letech 2010 až 2013:
-
zprávy vypracované podle článků 2 a 3 výše uvedeného pozměněného nařízení ve lhůtě nejpozději šesti měsíců po schválení účtů valnou hromadou, včetně údajů týkajících se vývoje podílů na trhu s reklamou od roku 2007,
-
veřejné údaje o monitoringu plnění poslání veřejné služby France Télévisions, jako je výroční zpráva o televizních kanálech vypracovaná Nejvyšší radou pro audiovizuální vysílání (ustanoveno článkem 18 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986) a zápis ze slyšení prezidenta France Télévisions před parlamentními výbory (kulturní a finanční výbory národního shromáždění a senátu) ohledně ročního plnění smlouvy o cílech a prostředcích (jak stanoví článek 53 výše uvedeného zákona).
V.2 Zohlednění nových poplatků zavedených reformou veřejnoprávního audiovizuálního vysílání
(70)
Francouzská republika má za to, že ve svém oznámení nepřihlédla k novým poplatkům z reklamy a elektronických komunikací. I když byly tyto poplatky zavedeny stejným legislativním nástrojem, kterým byla zavedena reforma, nespadají do oznámeného opatření.
(71)
Francouzská republika upřesňuje, že veřejná prohlášení před hlasováním o zákonu, o němž se zmiňuje rozhodnutí o zahájení řízení, později popřená ustanoveními tohoto zákona, nepostačují ke zjištění vztahu závazného určení mezi poplatky a financováním podpory podle práva Evropské unie. Podle francouzského práva jsou tyto poplatky vybírány ve prospěch souhrnného státního rozpočtu, přispívají k financování veškerých veřejných výdajů a odpovídají zásadám rozpočtové univerzálnosti a jednotnosti, které jsou součástí ústavnosti veřejných financí jako celku. Podle článku 36 ústavního zákona ze dne 1. srpna 2001 o rozpočtových zákonech může částečné nebo úplné přidělení zdroje určeného ve prospěch státu právnické osobě vyplývat pouze z výslovného ustanovení rozpočtového zákona, který v daném případě neexistuje.
(72)
Francouzská republika kromě toho zdůrazňuje, že neexistuje návrh směřující k vytvoření vztahu závazného určení mezi uvedenými poplatky a financováním France Télévisions. Upřesňuje, že pokud by měla být zvažována změna struktury režimu, francouzské orgány by přikročily k novému oznámení Komisi podle ustanovení čl. 108 odst. 3 SFEU.
VI. POSOUZENÍ PODPORY
VI.1 Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
(73)
Článek 107 odst. 1 SFEU stanoví, že: „Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“. Tyto prováděcí podmínky jsou zkoumány níže:
VI.1.1 Státní zdroje
(74)
Rozpočtové podpory, které jsou předmětem tohoto oznámení, budou každoročně začleněny do rozpočtového zákona stanovujícího rozpočet francouzského státu. Jedná se tedy o opatření poskytnutá prostřednictvím státních zdrojů.
VI.1.2 Selektivní hospodářské zvýhodnění
(75)
Mechanismus rozpočtové podpory doplňující veřejné zdroje poskytnuté skupině France Télévisions je selektivní, neboť z něho bude mít výhody pouze France Télévisions. Roční rozpočtová podpora provozu, která má zejména umožnit, aby podnik pokračoval v činnosti, jej ochrání před ztrátou obchodních příjmů z reklamy, které až dosud částečně financovaly jeho výdaje a investice. France Télévisions tak bude moci dosáhnout takového podílu sledovanosti, který by bez rozpočtové podpory nemohla očekávat. Dostává se jí tak hospodářského zvýhodnění, jehož by nemohla dosáhnout jiným způsobem, nebo v tomto případě podpory, kterou by za jiných tržních podmínek, to znamená takových, za nichž působí její soukromí konkurenti, nezískala.
(76)
Komise kromě toho poznamenává, že Francouzská republika nevyslovila připomínky zpochybňující hodnocení Komise v rozhodnutí o zahájení řízení v tom ohledu, že by plánované dotace nesplňovaly kumulativní kritéria judikatury Altmark, a poskytovaly by tudíž hospodářské zvýhodnění představující státní podporu (13). Kromě toho poznamenává, že bez újmy na pozdějším vývoji řízení a výsledků France Télévisions v budoucích letech, zpráva francouzského Účetního dvora o France Télévisions - která byla zveřejněna v říjnu 2009 po rozhodnutí o zahájení řízení - podporuje její argumentaci, podle níž čtvrtá podmínka nebyla splněna.
(77)
Z předchozího zkrátka vyplývá, že rozpočtové podpory pouze pro skupinu France Télévisions prostřednictvím finančních zdrojů francouzského státu poskytují tomuto podniku selektivní zvýhodnění.
VI.1.3 Narušení hospodářské soutěže a nepříznivý vliv na obchod mezi členskými státy
(78)
France Télévisions působí v oblasti produkce a vysílání programů, které komerčně využívá, a to zejména vysíláním placené reklamy inzerentů nebo sponzorovaných programů ve své programové tvorbě a prodejem svých vysílacích práv nebo nákupem takových práv. Tyto obchodní činnosti jsou prováděny v konkurenci s jinými televizními kanály, jako například TF1, M6 a Canal+, zejména ve Francii, kde France Télévisions, jak zdůrazňují francouzské orgány, představuje čelní audiovizuální skupinu. Podíl France Télévisions by v roce 2010 měl činit asi 10 %, což by z ní stále činilo třetího nejvýznamnějšího dodavatele na francouzském trhu.
(79)
Až do termínu zrušení komerční reklamy koncem roku 2011 bude France Télévisions nadále působit na francouzském trhu televizní komerční reklamy v konkurenci s jinými provozovateli vysílání, i když vysílací časy budou omezeny. France Télévisions bude moci i po roce 2011 nabízet své služby inzerentům v oblasti reklamy na výrobky pod jejich obecným označením nebo v oblasti sponzorování pořadů v konkurenci s ostatními provozovateli vysílání působícími ve Francii. I když konkurenti France Télévisions plně využijí téměř úplného ústupu France Télévisions z trhu s reklamou, ke kterému došlo následkem reformy, France Télévisions bude na tomto trhu přesto nadále působit. Na základě odhadů příjmů z reklamy a sponzorování France Télévisions, které předložily francouzské orgány, si France Télévisions co do obratu a tržního podílu stálých konkurentů ve srovnání s rokem 2007 udrží v roce 2012 ještě 3,3 % trhu oproti více než zhruba 50 % v případě TF1 a 20 % v případě M6.
(80)
France Télévisions bude moci dosáhnout podílu na sledovanosti, kterého by nemohla dosáhnout bez dotčené rozpočtové podpory, což může mít dopad na sledovanost jiných provozovatelů vysílání, a tudíž na jejich obchodní činnost, čímž by došlo k porušení podmínek hospodářské soutěže. France Télévisions každopádně bude také nadále působit na trzích nákupu a prodeje audiovizuálních práv, její vyjednávací možnosti zůstanou díky uvedené podpoře zachovány. Pokračující investování do programové tvorby, které rozpočtové podpory umožňují, ovlivňuje tudíž míru, v níž může France Télévisions na těchto trzích nakupovat nebo prodávat.
(81)
Z výše uvedeného vyplývá, že rozpočtové podpory prostřednictvím finančních zdrojů francouzského státu pouze ve prospěch skupiny France Télévisions narušují nebo přinejmenším ohrožují hospodářskou soutěž v komerčním provozování vysílání ve Francii a v určité míře v jiných členských státech, kde se programy France Télévisions vysílají.
(82)
Trhy prodeje a nákupu audiovizuálních programů a vysílacích práv, na nichž France Télévisions působí, mají mezinárodní rozměr, i když nabytí práv je obvykle územně omezeno hranicemi členského státu. Kromě toho je vysílání programů France Télévisions, které může pokračovat díky státní podpoře, přijímáno v dalších členských státech, například v Belgii a v Lucembursku. France Télévisions vysílá také programy prostřednictvím internetu, které jsou dostupné i mimo území Francie.
(83)
Za těchto podmínek mohou zamýšlené rozpočtové podpory porušit podmínky hospodářské soutěže a nepříznivě ovlivnit obchod mezi členskými státy.
VI.1.4 Závěr ohledně existence státní podpory
(84)
Vzhledem k výše uvedenému představují rozpočtové podpory, které Francouzská republika zamýšlí poskytnout France Télévisions, státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, jejíž slučitelnost s vnitřním trhem je nutno posoudit.
VI.2 Slučitelnost podle čl. 106 odst. 2 SFEU
(85)
Ustanovení čl. 106 odst. 2 SFEU stanoví, že „podniky pověřené poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu nebo ty, které mají povahu fiskálního monopolu, podléhají pravidlům obsaženým ve Smlouvách, zejména pravidlům hospodářské soutěže, pokud uplatnění těchto pravidel nebrání právně nebo fakticky plnění zvláštních úkolů, které jim byly svěřeny. Rozvoj obchodu nesmí být dotčen v míře, která by byla v rozporu se zájmem Unie“.
(86)
Komise ve svém sdělení o vysílání formuluje zásady, jimiž se řídí při uplatňování článku 107 a čl. 106 odst. 2 SFEU o financování organizací veřejnoprávního vysílání státem. Posouzení Komise se v tomto ohledu týká obou následujících hledisek:
-
existence přesné a jasné definice poslání veřejné služby v úředním aktu, včetně poskytování významných nových služeb, podléhající mechanismům účinné kontroly subjektem nezávislým na provozovateli vysílání,
-
přiměřenost a transparentnost veřejného financování vyrovnávacích plateb nezbytných k tomuto poslání, aniž by vyrovnávací platby převýšily částku čistých nákladů poslání veřejné služby, které také podléhá účinným kontrolám.
VI.2.1 Přesná a jasná definice poslání veřejné služby v úředním aktu podléhající účinným kontrolám
(87)
Jak bylo upřesněno výše, Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení a z důvodů v něm uvedených nevyslovila pochybnosti ani ohledně přiměřenosti definice poslání veřejné služby a zmocnění k němu, které bylo France Télévisions uloženo úředními akty, ani ohledně přiměřenosti prováděných externích kontrol způsobu, jímž France Télévisions plní uložené povinnosti, jak byly popsány výše. Komise má tudíž za to, že příslušná ustanovení pozměněného zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 (články 43-11, 44, 48 a 53) a jeho prováděcí nařízení nebo úřední akty týkající se zejména seznamu úkolů a povinností (nařízení č. 2009-796 ze dne 23. června 2009) a smlouvy o cílech a prostředcích jsou v souladu s prováděcími pravidly čl. 106 odst. 2 SFEU, která se týkají posuzování podpor, jež jsou poskytovány službám veřejnoprávního vysílání a uvedeny ve sdělení o vysílání.
(88)
Tento závěr se shodoval s dřívějšími závěry Komise v této věci podle tehdy platného sdělení, v jejích rozhodnutích z let 2003 a 2005 o France 2 a France 3 a z let 2008 a 2009 o France Télévisions.
(89)
Proto je zbytečné zkoumat celkem obecné připomínky, kterými se určité zúčastněné strany snaží potvrdit údajnou podobnost programové tvorby veřejnoprávních televizí a konkurentů, které jsou ve skutečnosti v rozporu s připomínkami jiných zúčastněných stran a které nemohou toto hodnocení změnit.
(90)
Pozměněný zákon č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků definuje rozsáhle, kvalitativně, avšak přesně povinnosti veřejné služby France Télévisions. Ta se musí zejména zaměřit na širokou veřejnost a předkládat různorodou nabídku odpovídající uloženému cíli při zohlednění hledisek pluralismu a demokratických, sociálních, občanských a kulturních potřeb společnosti. To, že jsou určití konkurenti z důvodu svého členství v Evropské vysílací unii povinni (UER) dodržovat stanovy této unie, jak zdůrazňuje FFTCE, nevytváří překážku zvláštním povinnostem veřejné služby uvedeným v úředních aktech Francouzské republiky, které jsou na rozdíl od povinností vyplývajících z členství v UER uloženy pouze France Télévisions.
(91)
Povinnosti France Télévisions jsou kromě toho v případě potřeby upřesněny ještě v seznamu úkolů a povinností a smlouvě o cílech a prostředcích a doplněny přesnými a kvantifikovanými ukazateli, jichž má být dosaženo v jejich programové skladbě a jimiž se nemusí konkurenční provozovatelé vysílání řídit. Veřejné prostředky jsou přidělovány France Télévisions proto, aby mohla dosáhnout cílů a splnit povinnosti veřejné služby, které jsou stanoveny právními a správními předpisy v obecném zájmu, kdežto soukromé zdroje jsou přidělovány konkurenčním provozovatelům vysílání za čistě výdělečným účelem. Stejně tak existence omezení stanovených předpisy nebo dobrovolně přijatých subjekty při provozování vysílání sama o sobě neznamená, že nabídka veřejnoprávních a soukromých provozovatelů vysílání je nerozlišená. Plnění těchto povinností veřejné služby vyplývajících ze zákona kromě toho podléhá - na rozdíl od povinností vyplývajících z členství v UER - pravidelným externím kontrolám, zejména parlamentním.
(92)
Mimo to SACD zdůrazňuje intenzivní angažování France Télévisions ve prospěch původní francouzské audiovizuální a filmové tvorby ve srovnání s konkurenty, na něž se vztahují mnohem menší povinnosti. Je jisté, že SACD ve svých připomínkách nijak nepodporuje ani nevysvětluje důvody, proč by měla být dovážená nefrancouzská díla, případně díla z jiných členských států, méně kvalitní než ta, která bude financovat France Télévisions. Pevné angažování ve prospěch původní tvorby, zvýšené výslovně i ve srovnání s konkurenty, totiž přispívá k uspokojení sociálních a kulturních potřeb francouzské společnosti, které musí programová tvorba France Télévisions vzhledem ke svým povinnostem služby obecného zájmu uspokojovat, a je s těmito potřebami přímo spojeno.
(93)
S ohledem na informace, které poskytla Francouzská republika, musí být toto kladné hodnocení definice a kontroly poslání veřejné služby France Télévisions rozšířeno na mechanismy určené k zavedení nových významných audiovizuálních služeb ve smyslu sdělení o vysílání, které nabylo účinnosti po rozhodnutí o zahájení tohoto řízení. Tyto služby, které rozšiřují programovou nabídku vysílání na jiné nosiče nebo formáty, jsou začleněny do seznamů úkolů a povinností a do smluv o cílech a prostředcích France Télévisions, které mimo jiné upřesňují a tlumočí zákonem stanovená poslání služby obecného hospodářského zájmu. Tyto dokumenty byly přijaty nařízením, jak je uvedeno výše, takže nové, již plánované služby a případné budoucí služby jsou předmětem stejných specifických postupů konzultace ex ante a kontroly ex post každoročního plnění, jako je tomu u uvedených poslání.
(94)
Je tedy vcelku zřejmé, že definice poslání veřejné služby, jíž byla pověřena France Télévisions, jakož i příslušné mechanismy kontroly, jsou v souladu s pravidly a zásadami stanovenými sdělením o vysílání, které samotné vycházejí z judikatury soudů Evropské unie.
VI.2.2 Přiměřenost a transparentnost veřejného financování
(95)
Mechanismus financování, který oznámila Francouzská republika a jehož součástí je každoroční dotace na vyrovnání úbytku a poté zániku reklamních spotů, má být víceletý a má tudíž fungovat i po zákonem stanoveném datu ukončení vysílání reklamních spotů; ve skutečnosti se jedná o listopad 2011.
(96)
Každoroční veřejné financování bude zahrnovat přidělení části zdrojů z příspěvku na veřejnoprávní vysílání, dříve poplatku, a roční dotaci podle zákona č. 2009-258 ze dne 5. března 2009. Ke stávající podpoře schválené Komisí rozhodnutím ze dne 20. dubna 2005, kterou plánovaný mechanismus nemění, se tudíž připojí rozpočtová podpora, jejíž přesnou výši stanoví každoročně rozpočtový zákon pro běžné finanční období. Francouzská republika ve svých připomínkách upřesňuje, že výše roční dotace bude stanovena ex ante před každým finančním obdobím na základě odhadovaných čistých nákladů veřejné služby.
(97)
To ostatně vyplývá z odhadů, které pro ilustraci poskytly francouzské orgány jako odpověď na pochybnosti Komise vyslovené v rozhodnutí o zahájení řízení. Komise bere na vědomí orientační charakter, který francouzské orgány přisuzují odhadům v obchodním plánu, a uznává, že pro podnik pověřený posláním veřejné služby, který za tím účelem musí nést víceleté náklady, je prospěšné, aby měl k dispozici finanční rámec stanovený obchodním plánem zahrnutým do dodatku smlouvy o cílech a prostředcích. Z výše uvedeného vyplývá, že orientační celkové veřejné zdroje, které jsou v něm uvedeny, souvisejí i přes jejich nižší hodnotu s položkami hrubých nákladů na poskytování této služby plánovaných pro období let 2010 až 2012.
(98)
Vzhledem k relativní předvídatelnosti hrubých nákladů, které jsou méně proměnlivé než příjmy z obchodní činnosti sloužící ke stanovení čistých nákladů, orientační číselné údaje v obchodním plánu podporují apriori tvrzení Francouzské republiky ohledně rozhodující povahy kritéria čistých nákladů na veřejnou službu pro stanovení roční částky budoucí dotace. Povinnost finančního vyrovnání od státu, jež stanoví zákon č. 2009-258 ze dne 5. března 2009, vyvolá oznámenou rozpočtovou podporu, aniž by podmínila její výši ve srovnání s případným odhadem ušlých příjmů z reklamy z důvodu zániku reklamních spotů.
(99)
Takový přístup je zřejmě objektivně oprávněný. Vzhledem k dlouhodobé povaze dotace by ke stanovení její výše v poměru k tomu, jaké by byly příjmy z reklamy, kdyby reklamní spoty nebyly zákonem zrušeny, například stanovením její výše podle příjmů před oznámením a zavedením reformy, a případně upravené v závislosti na vývoji trhu s televizní reklamou, docházelo čím dále tím svévolněji. Kdyby výše dotace byla takto vypočtena v poměru k předpokládaným příjmům, výraznější snížení hrubých nákladů na veřejnou službu, než se plánovalo, vyplývající například z budoucích synergických účinků při založení jediného podniku France Télévisions by mohlo vyvolat riziko nadměrné vyrovnávací platby z veřejných zdrojů.
(100)
Způsob výpočtu roční dotace v poměru k nákladům na poslání veřejné služby sníženým o nadále existující čisté příjmy z obchodní činnosti je mimo jiné v souladu se závazkem Francouzské republiky vyjádřeným nyní v článku 44 pozměněného zákona č. 86-1067 o svobodě sdělovacích prostředků a v článku 2 nařízení o finančních vztazích mezi francouzským státem a subjekty odvětví veřejnoprávního vysílání, aby veřejné zdroje přidělené France Télévisions nepřevýšily čisté náklady na plnění povinností veřejné služby, jimiž byla pověřena. Jak připomínají francouzské orgány, tento závazek a výše uvedená ustanovení jsou plně použitelná pro oznámenou rozpočtovou podporu a pro mechanismus ročního veřejného financování, jehož bude od nynějška nedělitelnou částí.
(101)
V důsledku toho se způsob výpočtu každoroční dotace v poměru k čistým nákladům poslání veřejné služby - a tudíž sníženým o nadále existující čisté příjmy z obchodní činnosti - jeví jako přiměřený ve smyslu sdělení Komise o vysílání.
(102)
V tomto ohledu nemohou protichůdné připomínky určitých zúčastněných stran tento závěr vyvrátit:
-
připomínky FFTCE prohlašující, že vyrovnávací platba za ušlý zisk z příjmů z reklamy, které nejsou součástí poslání veřejné služby, nespadá do financování tohoto poslání, nelze brát v úvahu, stejně jako připomínky M6 ohledně proměnlivosti, a tudíž nepřesnosti odhadů ztráty příjmů z obchodní činnosti; roční výše dotace musí být stanovena ex ante v závislosti na čistých nákladech veřejné služby France Télévisions, odhady výše dotace, které poskytla Francouzská republika na roky 2010, 2011 a 2012, jsou mimo jiné čistě orientační,
-
připomínky kanálu M6 potvrzující, že údajná neexistence nástrojů analytického účetnictví ve France Télévisions, na niž poukázal francouzský Účetní dvůr, strukturálně vede k nadměrné vyrovnávací platbě tím, že se dotace zakládá na neobjektivních složkách nákladů, nejsou stejně jako připomínky TF1 ohledně nadměrné vyrovnávací platby za nekontrolované nebo nesprávně řízené náklady odůvodněné; za prvé, Účetní dvůr poukázal v září 2009 na neexistenci kontrolních řídících nástrojů, které by na úrovni skupiny France Télévisions integrovaly nástroje analytického účetnictví dceřiných společností, a nikoli na neexistenci jakýchkoli řídících nástrojů analytického účetnictví; každá společnost skupiny France Télévisions analytické účetnictví vede.
-
Za druhé, posuzování slučitelnosti vyrovnávací platby s vnitřním trhem se na rozdíl od posuzování existence hospodářského zvýhodnění France Télévisions netýká nákladů, které by v odvětví vynaložil průměrný a řádně řízený podnik při poskytování služby obecného zájmu, nýbrž nákladů, které skutečně vynaloží France Télévisions, a to včetně stanoveného budoucího snížení; jak bylo ovšem uvedeno výše, celková výše veřejných zdrojů, která má být vyplacena France Télévisions, bude a priori nižší než náklady vynaložené na poskytování veřejné služby a bude určena tak, aby po odečtení čistých příjmů z obchodní činnosti nedošlo k nadměrným vyrovnávacím platbám.
(103)
Tyto neopodstatněné připomínky, pokud jde o předběžné stanovení výše každoročních dotací, mimo jiné neberou v úvahu existenci mechanismů kontroly ex post. Jak se uvádí níže, po každoročním předběžném stanovení výše dotace v rozpočtovém zákoně pro dané finanční období totiž následují mechanismy kontroly ex post, popřípadě vrácení dotace.
(104)
Sdělení o vysílání stanoví, že členské státy musejí zavést vhodné mechanismy k zamezení jakékoli nadměrné vyrovnávací platby a pravidelně kontrolovat využívání veřejného financování. Účinnost kontroly, jak byla upřesněna ve sdělení, by měla vyplynout z jejího pravidelného provádění nezávislým subjektem ve spojení s mechanismy pro vrácení případných nadměrných vyrovnávacích plateb nebo pro správné určení případných rezerv v následujícím období, které nepřevyšují 10 % každoročních nákladů veřejné služby na jedné straně, nebo případných křížových dotací na straně druhé.
(105)
Článek 44 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 upřesňuje, že „veřejné zdroje přidělené subjektům veřejnoprávního audiovizuálního odvětví jako vyrovnání za povinnosti veřejné služby, které jim byly uloženy, nepřesahují výši nákladů na plnění uvedených povinností“. Toto ustanovení vyplývá ze závazků Francouzské republiky výslovně začlenit do zákona zásadu neposkytování nadměrných vyrovnávacích plateb za povinnosti veřejné služby stanovenou v rámci řízení, které vedlo k rozhodnutí Komise o slučitelnosti ze dne 20. dubna 2005 týkajícím se použití zdrojů z televizních poplatků (14).
(106)
Nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007 o finančních vztazích mezi státem a organizacemi veřejného sektoru audiovizuální komunikace zahrnuje do svého článku 2 stejná ustanovení jako článek 53 zákona ze dne 30. září 1986 s přihlédnutím k „přímým nebo nepřímým příjmům získaným z poslání veřejné služby“ a upřesňuje, že náklady na výkon veřejné služby byly určeny pomocí oddělených účtů. Nařízení v článku 3 stanoví, že France Télévisions a její dceřiné společnosti musí dodržovat při všech obchodních činnostech obvyklé tržní podmínky a že externí subjekt vypracuje roční zprávu o plnění této povinnosti, která bude předávána odpovědnému ministrovi, národnímu shromáždění a senátu. Na toto poslední ustanovení se odkazovalo také v závazcích Francouzské republiky uvedených v rozhodnutí Komise ze dne 20. dubna 2005, které je ve výše zmíněno v 7. bodě odůvodnění.
(107)
Tribunál Evropské unie rozhodl, že jak ustanovení potvrzující zásadu neposkytování nadměrných vyrovnávacích plateb, tak kontrola a prověrky podmínek, jimiž se France Télévisions řídí při svých obchodních činnostech, plně reagují na obavy, které Komise vyjádřila v průběhu řízení, jež vedlo k rozhodnutí ze dne 20. dubna 2005 (15). Tribunál ostatně potvrdil přiměřenost kontrol prováděných ex post a týkajících se dodržování těchto závazků (16).
(108)
Komise obdržela a prozkoumala zprávy o provádění článků 2 a 3 nařízení, které se týkají finančních období 2007 a 2008 (zprávy vypracované podle článku 3 nařízení, které byly za rok 2007 schváleny auditory společností PriceWaterhouseCoopers a KPMG a za rok 2008 společností Cabinet Rise), jakož i návrh zprávy za rok 2009 podle článku 2. V dostupných zprávách se dospělo k závěru, že veřejné zdroje přidělené skupině France Télévisions nepřesáhly čisté náklady na plnění povinností veřejné služby, jež byly France Télévisions uloženy, a že France Télévisions dodržovala obvyklé tržní podmínky při všech svých obchodních činnostech. Což tedy vylučuje případné křížové dotace mezi obchodními činnostmi a činnostmi veřejné služby. Na rozdíl od toho, co tvrdí zejména M6, z dotyčných zpráv mimo jiné vyplývá, že je pomocí stávajících účetních nástrojů možné zřídit nákladové a příjmové účty veřejné služby jednotlivých kanálů France Télévisions.
(109)
Podmínky kontroly ex post veřejných zdrojů stanovené nařízením č. 2007-958 se použijí na oznámenou rozpočtovou podporu. Celkové veřejné zdroje přidělené France Télévisions nepostačovaly od zavedení kontroly ke krytí čistých nákladů na plnění povinností veřejné služby, takže otázka poskytnutí případné nadměrné vyrovnávací platby nevyvstala. Ze střednědobých odhadů nákladů a příjmů uvedených v obchodním plánu a shrnutých pro ilustraci ve výše uvedené tabulce 1 vyplývá, že se v roce 2012 počítá s mírným přebytkem, který by měl být v případě, že se potvrdí a že není nezbytný ke snížení plánovaných schodků v letech 2010 a 2011, za běžných podmínek přednostně určen na výdaje ve prospěch audiovizuální tvorby.
(110)
Francouzská republika se v každém případě zavázala ke změně článku 2 nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007, aby uvedla stávající mechanismus do souladu s upřesněními, které byly v roce 2009 nově zavedeny sdělením o vysílání. Cílem takového postupu je, aby:
-
se zajistilo, že roční zpráva o oddělených účtech bude, podobně jako zpráva podle článku 3, zkontrolována externím subjektem, jehož výběr podléhá schválení ministra odpovědného za komunikace, předána tomuto ministrovi, jakož i národnímu shromáždění a senátu, a vyhotovena na náklady France Télévisions,
-
se zdokonalil funkční mechanismus schopný zajistit skutečné navrácení případných nadměrných vyrovnávacích plateb nebo křížových dotací, které by tyto oddělené účty odhalily a které by nebyly slučitelné s článkem 53 zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, jakož i se sdělením o vysílání.
(111)
Za těchto podmínek je zřejmé, že Francouzská republika zavede vhodné mechanismy pravidelné a účinné kontroly využívání veřejného financování, aby předešla jakékoli nadměrné vyrovnávací platbě nebo křížové dotaci, jak stanoví sdělení o vysílání.
(112)
Vzhledem k předchozímu je zřejmé, že možná konkurenční omezení vyplývající z působení France Télévisions na komerčních trzích budou i po úplném zavedení reformy celkem limitována. Toto působení bude pravděpodobně velmi omezené a předvídatelným účinkem reformy bude byť částečné přesunutí poptávky po televizní reklamě na konkurenty France Télévisions.
(113)
Jak totiž upozorňuje dopis, který zveřejnilo sedm soukromých televizních nebo rozhlasových stanic, dovedení reformy do konce až do zániku reklamních spotů France Télévisions by mohlo: „poskytnout soukromým médiím možnosti oživení, které potřebují“, kdežto zachování reklamních spotů: „by mělo neblahý dopad na všechna francouzská média a podstatně by změnilo hospodářské vyhlídky účastníků…“ (17).
(114)
Jinak řečeno, částečný ústup France Télévisions a změna orientace struktury jejích příjmů (obchodních nebo z veřejných vyrovnávacích plateb) na vysílání programů odpovídajících jejímu poslání obecného zájmu, bez přímého finančního vyrovnání za sledovanost, zmenšují možná konkurenční omezení na konkurenčních trzích, na nichž France Télévisions působí. Tento ústup otevírá prostor, který by mohly obsadit nově příchozí subjekty nebo subjekty, jejichž působení na trhu s reklamou je v současnosti omezené, čímž by do budoucna došlo k oživení hospodářské soutěže.
(115)
Z toho vyplývá, že s ohledem na poskytnutou informaci a závazky Francouzské republiky bude cílem veřejného financování umožnit France Télévisions, aby pokryla vynaložené čisté náklady na plnění povinností, které jí byly uloženy, a toto financování se bude muset omezit na uvedené náklady a bude nadále podléhat kontrolám ex post, které splňují kritéria platného sdělení o vysílání. Jelikož France Télévisions mimo jiné omezí své působení na konkurenčních trzích, zamýšlená podpora neohrozí rozvoj obchodu v rozsahu, který by byl v rozporu se zájmy Evropské unie, čímž splní prováděcí podmínky čl. 106 odst. 2 SFEU.
(116)
Kromě toho se Francouzská republika zavazuje, že bude předávat Komisi roční zprávy až do roku 2013, kdy bude reforma veřejnoprávního vysílání dovršena, což umožní monitorovat nejpodstatnější aspekty provádění reformy se zřetelem k pravidlům v oblasti státních podpor, tedy roční vyrovnávací platby a mechanismy kontroly ex post, podmínky, které France Télévisions uplatňuje na své obchodní činnosti, a vývoj jejího postavení na tomto trhu, jakož i každoroční plnění smluv o cílech a prostředcích.
(117)
Vzhledem k rozsahu reformy, k inovacím ve financování poslání veřejné služby France Télévisions, které reforma zavádí, k jejím důsledkům pro vývoj nákladů a příjmů France Télévisions a k nejistému hospodářskému prostředí na trzích, nepříznivě ovlivňujícímu příjmy z obchodní činnosti France Télévisions a jejích konkurentů, může tento závazek umožnit Komisi, aby kontrolovala a blíže monitorovala provádění reformy, stejně jako plnění závazků, které Francouzská republika přijala v rámci tohoto řízení.
(118)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila pochybnosti ohledně existence případného vztahu závazného určení mezi příjmy z nových poplatků z reklamy a elektronických komunikací a roční dotací, která se má vyplácet France Télévisions od roku 2010. Kdyby takový vztah byl zjištěn, musely by být tyto poplatky považovány za nedílnou součást podpory a musely by se stát předmětem přezkumu slučitelnosti podpory s vnitřním trhem. Přestože bylo možno v roce 2009 existenci takového vztahu vyloučit, zejména vzhledem k datu nabytí účinnosti a provádění zákona č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 o veřejnoprávním vysílání, do budoucna přetrvávala pochybnost s ohledem na dosavadní prohlášení nejvyšších francouzských orgánů.
(119)
Z judikatury Soudního dvora potvrzené rozsudkem ze dne 22. prosince 2008 o předběžné otázce ve věci Régie Networks (C-333/07), (bod 99) vyplývá následující: „Aby mohl být poplatek považován za nedílnou součást opatření podpory, musí na základě relevantní vnitrostátní právní úpravy existovat vztah závazného určení mezi dotčeným poplatkem a dotčenou podporou v tom smyslu, že výnos z poplatku je nezbytně určen k financování podpory a přímo ovlivňuje její výši, a v důsledku toho i posouzení slučitelnosti této podpory se společným trhem“ (18). Obě prováděcí podmínky stanovené Soudním dvorem, to znamená platné vnitrostátní předpisy a přímý vliv na výši podpory, jsou zkoumány dále.
(120)
Ve francouzském právu podle článku 36 ústavního zákona ze dne 1. srpna 2001 o rozpočtových zákonech může přidělení zdroje, jenž je určen francouzskému státu, jiné právnické osobě vyplývat pouze z výslovného ustanovení rozpočtového zákona. Rozpočtový zákon by měl tudíž výslovně stanovit, že výnos z poplatků z reklamy a elektronických komunikací zavedených zákonem č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 bude v úplnosti nebo zčásti určen na financování France Télévisions. Takové ustanovení nebylo dodnes přijato. Francouzská republika se do budoucna zavazuje, že v souladu s ustanoveními čl. 108 odst. 3 SFEU přikročí k novému oznámení jakéhokoli návrhu struktury režimu Komisi. Za těchto podmínek nelze stanovit vztah závazného určení mezi oznámenou podporou a novými poplatky podle vnitrostátního práva ve smyslu judikatury Soudního dvora.
(121)
Nadto je zřejmé, že rozhodujícím kritériem pro stanovení roční výše rozpočtové podpory, kumulované s plánovanou výší přidělených zdrojů z audiovizuálních poplatků, bude výše čistých nákladů na povinnosti veřejné služby uložené France Télévisions, a nikoli výše příjmů z nových poplatků. Odhadované náklady na veřejnou službu však jsou a budou předmětem odhadů ex ante ve smlouvě o cílech a prostředcích podle článku 53 pozměněného zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, roční výše podpory plánovaná v návrhu rozpočtového zákona bude vyměřena v závislosti na plánovaných čistých nákladech a shodnost odhadů a výsledků bude muset být zjištěna a podle potřeby upravena ex post v rámci plánované zprávy podle článku 2 nařízení č. 2007-958 ze dne 15. května 2007 o finančních vztazích mezi státem a subjekty veřejného audiovizuálního odvětví. Jelikož jsou náklady vynakládány nezávisle na zdrojích vybraných z poplatků, výnos z poplatků nemůže přímo ovlivnit výši podpory. Kromě toho je zřejmé, že sazby poplatků, které původně stanovila francouzská vláda, byly v konečném znění zákona odhlasovaném parlamentem sníženy, aniž by se to projevilo v současném a úměrném snížení dotace, jež má být vyplacena France Télévisions.
(122)
Vzhledem k předchozímu nejsou poplatky z reklamy a elektronických komunikací zavedené zákonem č. 2009-258 ze dne 5. března 2009 nedílnou součástí podpory, a nemají být tudíž zahrnuty do posuzování její slučitelnosti s vnitřním trhem, na rozdíl od tvrzení určitých dalších zúčastněných stran, tedy ACT, FFTCE, Association des chaînes privées, M6 a TF1.
(123)
Tento závěr se nedotýká slučitelnosti uvedených poplatků a jejich specifických ustanovení jakožto odlišných opatření s právem Evropské unie, zejména pokud se jedná o poplatky z elektronických komunikací, pokud jde o otázky zkoumané v rámci řízení o porušení předpisů č. 2009/5061 s ohledem na směrnici 2002/20/ES nebo směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (19).
(124)
Komise mimo jiné bere na vědomí prohlášení Francie vylučující uvedené poplatky z jejího oznámení, které je předmětem tohoto rozhodnutí.
VII. ZÁVĚRY
(125)
Vzhledem k předchozímu dospěla Komise k závěru, že roční rozpočtovou podporu ve prospěch France Télévisions, uplatněnou jak uvedeno výše, lze prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 106 odst. 2 SFEU, podle zásad a prováděcích pravidel stanovených pro veřejnoprávní vysílání,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora, kterou Francouzská republika hodlá poskytnout ve prospěch France Télévisions v podobě roční rozpočtové podpory podle čl. 53 pododstavce VI pozměněného zákona č. 86-1067 ze dne 30. září 1986 o svobodě sdělovacích prostředků, je slučitelná s vnitřním trhem v souladu s čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Poskytnutí této podpory je tudíž povoleno.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 20. července 2010.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2010. július 20.)
a C 27/09 (korábbi N 34/B/09) számú állami támogatásról A Francia Köztársaság által a France Télévisions számára nyújtandó költségvetési támogatásról
(az értesítés a C(2010) 4918. számú dokumentummal történt)
(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2011/140/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután az említett cikkekkel összhangban (1) felkérték az érdekelteket, hogy tegyék meg észrevételeiket, és tekintettel ezen észrevételekre,
mivel:
I. AZ ELJÁRÁS
(1)
A Francia Köztársaság 2009. január 23-i levelében értesítette a Bizottságot arról, hogy a France Télévisions számára a 2009. évre 450 millió EUR összegű költségvetési támogatást kíván nyújtani, amelyet már pénzügyi törvénybe foglaltak. 2009. március 13-án a Bizottság kiegészítő információkat kért a Francia Köztársaságtól, amelyeket 2009. május 25-én kapott meg. A Francia Köztársaság azon szándékát kimutatva, hogy a France Télévisions számára egy végleges, többéves állami finanszírozási mechanizmust kíván létrehozni, amelynek egyéves támogatás is része lesz, e levélben kiterjesztette a tájékoztatás tárgyát.
(2)
2009. szeptember 1-jei levelében a Bizottság egyrészt úgy ítélte meg, hogy a 2009. évre megszavazott költségvetési támogatás az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 106. cikke (2) bekezdése alapján összeegyeztethető a belső piaccal, másrészt pedig tájékoztatta a Francia Köztársaságot azon határozatáról, amely szerint a France Télévisions további évekre szóló új állami finanszírozási mechanizmusára vonatkozóan az EUMSZ 108. cikke (2) bekezdésében meghatározott eljárást kívánja megindítani.
(3)
A Francia Köztársaság 2009. október 7-én nyújtotta be észrevételeit.
(4)
A Bizottság eljárás megindításáról szóló határozatát az Európai Unió Hivatalos Lapjában tették közzé (2). A Bizottság felkérte az érintetteket, hogy tegyék meg észrevételeiket a vonatkozó támogatással kapcsolatban.
(5)
A Bizottsághoz érkeztek erre vonatkozó észrevételek az érdekeltek részéről. Ezeket továbbította a Francia Köztársaságnak, és lehetőséget biztosított számára, hogy megtegye saját észrevételeit, amelyeket a Bizottság a 2010. január 15-i levélben kapott meg.
(6)
A Francia Köztársaság 2010. április 23-án, május 19-én és június 22-én pontosításokat, illetve kiegészítő információkat nyújtott a Bizottságnak.
II. A FINANSZÍROZÁSI MECHANIZMUS RÉSZLETES BEMUTATÁSA
(7)
Az e határozat tárgyát képező többéves finanszírozási mechanizmus a France Télévisions közszolgálati feladataival függ össze, amelyet a Bizottság 2003. december 10-i (3), 2005. április 20-i (4), 2008. július 16-i (5) és 2009. szeptember 1-jei (6) határozataiban vizsgált. Mindazonáltal a 2003., a 2005. és a 2008. évi határozatok tárgyától különálló rendelkezésről van szó. Pontosabban szólva, az alábbiakban részletesebben leírt költségvetési támogatások a France Télévisions számára közszolgálati audiovizuális hozzájárulás (contribution à l’audiovisuel public), korábbi nevén licenciadíj (redevance) - amelyre a Bizottság 2005. április 20-i határozata vonatkozik, és amelyet mint létező támogatást az új rendelkezések nem módosítottak - címén odaítélt állami forrásokat gyarapítják. E két állami forrás a France Télévisions közszolgálati feladatainak a továbbra is fennmaradó nettó üzleti bevétellel csökkentett költségeit hivatott fedezni.
II.1. Legfontosabb jogalapok
(8)
Az audiovizuális hírközlésre és az új televíziós közszolgálatra vonatkozó, 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvény tartalmazza az új állami finanszírozási mechanizmus fő rendelkezéseit. Az ismertetett támogatás a törvény által előírt, az állami audiovizuális szektor általános gazdasági érdekű struktúráinak és feladatainak szélesebb körű reformjába illeszkedik. Ily módon a törvény módosítja a France Télévisions közszolgálati feladatait szabályozó törvényi rendelkezéseket és különösen a hírközlés szabadságára vonatkozó, 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvényt. E feladatokat pontosabban meghatározza a France Télévisions ajánlattételi dokumentációja és a céljairól és eszközeiről szóló szerződés, amelyeket a hírközlés szabadságáról szóló törvény alkalmazása érdekében megalkotott szabályozások hagytak jóvá. A 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvény is tartalmaz egyrészt az adótörvényeket módosító pénzügyi rendelkezéseket, másrészt pedig a France Télévisions számára nyújtandó, pénzügyi törvénybe foglalt költségvetési támogatás elvére vonatkozó rendelkezéseket.
II.2. A kedvezményezett France Télévisions tevékenységei és finanszírozása
(9)
A France Télévisions a hírközlés szabadságára vonatkozó, 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvény 44-I. cikke értelmében létrehozott részvénytársaság. E módosított törvény a különböző korábbi csatornák különálló jogi személyeinek összevonásával egyetlen vállalatot hoz létre, a France Télévisions-t. A francia állam gyakorolja felette a gazdasági és pénzügyi felügyeletet. A társaság tőkéje névre szóló részvényekből áll, amelyeknek kizárólag az állam lehet a tulajdonosa. Igazgatótanácsának az elnökön kívül tizennégy tagja van, akiknek a mandátuma öt évre szól, és kettő közülük parlamenti képviselő, akiket sorrendben a Francia Nemzetgyűlés és a Szenátus kulturális ügyekért felelős bizottságai jelölnek, öt tag az államot képviseli, öt személyt az Audiovizuális Legfelsőbb Tanács nevez meg, két tag pedig az alkalmazottakat képviseli.
(10)
A France Télévisions az elsőszámú francia audiovizuális vállalatcsoport. Közel 11 000 főt foglalkoztat, és hozzá tartoznak az anyaország területén sugárzott France 2, France 3, France 4, France 5 és France Ô csatornák, valamint az RFO, amely a tengeren túli megyékben és területeken sugárzott állami televíziós és rádiócsatornákat tömörítő társaság. A vállalatcsoportba tartozik még egy reklámcég is, noha vizsgálják a kötelezettségek megszüntetését, valamint több diverzifikációs tevékenységet folytató társaság is. Bizonyos France Télévisions csatornákat széles körben sugároznak több tagállamban, mindenekelőtt Belgiumban és Luxemburgban.
(11)
A France Télévisions forgalma az állami audiovizuális szolgáltatások reformjának bejelentése előtti utolsó üzleti évben, vagyis 2007-ben, 2 927 millió EUR volt, amely összeg 64,2 %-a a TV licenciadíj forrásból, 28,1 %-a reklámbevételekből (reklámok és szponzorálás), 7,7 %-a pedig egyéb bevételekből származott. 2003 és 2007 között a forgalom összetevőinek megoszlása viszonylag stabil maradt, a reklámokból és a szponzorálásból származó bevételek 30 % és 28 % között mozogtak. Az egész csoport csekély mértékben pozitív eredményt ért el 2003 és 2007 között minden évben, amelynek az időszakra vonatkozó kumulált összege 99 millió EUR.
(12)
E tendencia megfordult, miután 2008 januárjában bejelentették az állami audiovizuális szektor reformját, amely a reklámokból származó bevételek fokozatos megszűnését is magában foglalta. A 2008-as üzleti év veszteséges volt a France Télévisions csoport számára, a nettó negatív eredmény [50-100] (7) millió EUR volt (ebből [50-100] millió EUR a közszolgálati tevékenységekben), ami mindenekelőtt a reklámbevételek jelentős visszaesésének tudható be, és ezt nem sikerült meggátolni a Bizottság 2008. július 16-i határozatában jóváhagyott 150 millió EUR értékű rendkívüli tőkedotációval sem. 2009-re, miután az állami audiovizuális szektor reformja hatályba lépett, a Bizottság 2009. szeptember 1-jei határozatában elfogadott, 415 millió EUR összegű költségvetési támogatás, amelyet végül folyósítottak, majdnem teljesen áthidalta a reklámbevételek csökkenését, és a France Télévisions csoport csekély mértékben pozitív eredménnyel zárt ([10-20] millió EUR). Mindazonáltal, a közszolgálat területe továbbra is enyhén veszteséges maradt, hozzávetőleg [0-5] millió EUR nagyságrendben, mivel a pozitív eredmény a csoport üzleti tevékenységet folytató társaságainak volt köszönhető.
(13)
2004 és 2008 között a France Télévisions tevékenységeiről és irányításáról, valamint a vállalat helyzetéről az állami audiovizuális szektor reformjára tekintettel, viszonylag kritikus hangvételű jelentést készített a Francia Számvevőszék „A France Télévisions és az új közszolgálati televízió” címmel. A jelentést, amelyre néhány harmadik érdekelt fél hivatkozik az észrevételeiben, zárt tanácskozás során fogadták el, és 2009. október 14-én hozták nyilvánosságra, vagyis az eljárás megindításáról szóló határozat után. A jelentés rámutat arra, hogy vannak kiaknázatlan fejlődési területek a vállalat irányításában és a France Télévisions addigi eredményeiben, valamint a reform új kontextusában történő jövőbeli fejlődésre vonatkozó ajánlásokat tartalmaz.
II.3. A France Télévisions közszolgálati feladatai
II.3.1. A közszolgálati feladatok törvényi meghatározása
(14)
Az 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. módosított törvény 43-11. cikke kimondja a France Télévisions közszolgálati feladatát azáltal, hogy megállapítja, „általános érdeket képviselő, közszolgálati feladatokat lát el. A közönség valamennyi rétege számára olyan programokat és szolgáltatásokat kínál, amelyekre a sokféleség és a pluralizmus, a minőség és az innováció követelménye, a személyiségi jogok, valamint az alkotmányban meghatározott demokratikus elvek tiszteletben tartása jellemző. Sokrétű analóg és digitális programkínálatot nyújt a tájékoztatás, a kultúra, az ismeretek, a szórakozás és a sport területén. Támogatja a demokratikus vitát, a népesség különböző részei közötti eszmecseréket, valamint a társadalmi beilleszkedést és a honpolgárságot. Programokat valósít meg a társadalmi kohézió, a kulturális sokféleség és a megkülönböztetés elleni küzdelem támogatása érdekében, és a francia társadalom sokféleségét tükröző programokat kínál. Biztosítja a francia nyelv, és adott esetben a regionális nyelvek támogatását, valamint rámutat Franciaország kulturális és nyelvi öröksége sokféleségének értékére. Hozzájárul a szellemi és művészeti alkotás, a polgári, gazdasági, társadalmi, tudományos és műszaki ismeretek fejlesztéséhez és terjesztéséhez, valamint az audiovizuális szektoron és médián keresztül történő oktatáshoz. Támogatja az idegen nyelvek tanulását. Részt vesz a környezetvédelemre és a fenntartható fejlődésre irányuló oktatásban. Megfelelő eszközökkel támogatja a siketek és nagyothallók hozzáférését az általa sugározott műsorokhoz. Az egyenlő elbánás elve és az Audiovizuális Legfelsőbb Tanács ajánlásai tiszteletben tartásával biztosítja a tájékoztatás feddhetetlenségét, függetlenségét és pluralizmusát, valamint a különböző gondolkodásmódok és vélemények pluralista kifejezését. Az audiovizuális hírközlés állami szektorába tartozó szervezetek feladataik ellátása érdekében hozzájárulnak a külső audiovizuális tevékenységhez, a frankofónia virágzásához, valamint a francia kultúra és a francia nyelv terjesztéséhez a világban. Törekednek a programkínálat gazdagítására, illetve kiegészítésére alkalmas új szolgáltatások, valamint audiovizuális hírközlési szolgáltatások és műsorok készítését és terjesztését szolgáló technikák fejlesztésére. Évente jelentést nyújtanak be a parlamenthez, e cikk rendelkezéseinek alkalmazásának helyzetéről.”
II.3.2. A közszolgálati kötelezettségek megjelenése a France Télévisions tevékenységeiben
(15)
E tevékenységek konkrét megjelenésére vonatkozóan az 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvény 44. cikkének I. része kimondja, hogy a France Télévisions feladata azon televíziós adások és audiovizuális hírközlési szolgáltatások megtervezése és műsorra tűzése, amelyek megfelelnek az említett törvény 43-11. cikkében és ugyanezen törvény 48. cikkével előírt ajánlattételi feltételekben meghatározott közszolgálati feladatoknak.
(16)
A 2009. június 23-i 2009-796. sz. rendelet rögzíti a France Télévisions egyébként egységes ajánlattételi feltételeit. A France Télévisions csatornák tevékenységének keretét az ajánlattételi feltételek határozzák meg, gyakran főműsoridőben történő kötelező műsorsugárzási kötelezettségekkel, amelybe beletartoznak a napi kulturális adások, a zenei adások, elsősorban komolyzenei adások - váltakoztatva az európai, illetve regionális zenekarokat -, a színházi előadások, továbbá a tudományos ismeretterjesztő adások (ajánlattételi feltételek 4-7. cikkei). A France Télévisions köteles továbbá műsoraiba beilleszteni az európai dimenziót is, elsősorban más tagállamok életmódjairól vagy kulturális szokásairól szóló riportok közvetítésével, valamint a Franciaországban gyakorolt fő vallási irányzatoknak szentelt vallási jellegű adások sugárzásával (az ajánlattételi feltételek 14. és 15. cikke). Szintén szerepel a követelmények között, hogy a közönség egészének széles és kiegyensúlyozott körét kell vonzania (18. cikk).
(17)
Egyébként a hírközlés szabadságáról szóló, 86-1067. sz. törvény 53. cikke alapján többéves, háromtól öt évig terjedő futamidejű szerződéseket kötött az állam és a France Télévisions a célokról és az eszközökről. A célokról és az eszközökről szóló szerződések a France Télévisions közszolgálati feladatait tiszteletben tartva a következőket határozzák meg:
-
a fejlődésében prioritást élvező területeket,
-
a sokféleség és az alkotásban megvalósuló innováció címén tett vállalásokat,
-
a France Télévisions európai és eredeti francia nyelvű filmművészeti alkotások készítésébe történő befektetéseinek minimális összegeit, a bevételek arányában és abszolút értékben,
-
a fogyatékossággal élők részvételét és állampolgárságának gyakorlását, az összes televíziós műsornak a siketek, illetve nagyothallók részére történő adaptációját biztosító kötelezettségeket,
-
megfelelő eszközökkel a vakok, illetve a gyengén látók számára is elérhető televíziós műsorok sugárzását biztosító kötelezettségeket,
-
a tevékenységei tervezett költségét minden egyes vonatkozó évre, valamint a teljesítésre és az eredményekre vonatkozóan elfogadott mennyiségi és minőségi mutatókat,
-
a számára nyújtandó állami források összegét, megnevezve azokat, amelyeket elsősorban a műsorok költségvetésének fejlesztésére szánnak,
-
a saját bevételekből várható hozamot, megkülönböztetve a reklámokból és a szponzorálásból származó bevételeket,
-
a díjfizetéses szolgáltatások gazdasági távlatait,
-
adott esetben, a pénzügyi egyensúly helyreállításának távlatait.
(18)
Jelenleg a France Télévisions közszolgálati kötelezettségeit a felügyeletet ellátó miniszterek és a France Télévisions elnöke által aláírt, a 2007 és 2010 közötti időszakra vonatkozó célokról és eszközökről szóló, 2007. április 24-i szerződés szabályozza, amelynek címe „A France Télévisions, a digitális kor első ingyenes csatornacsomagja”. „A közszolgálatot meghatározó értékek előmozdítása” című I.2. célkitűzés rovatban a szerződés meghatározza a konkrét fellépésekben felsorolt, mennyiségi és minőségi mutatókkal ellátott alábbi területekre vonatkozó célokat:
-
a kultúra demokratizálása érdekében támogatni kell, hogy a közönség szélesebb körben férjen hozzá a kulturális műsorokhoz, a főműsoridőkben legalább egy kulturális műsor sugárzásával,
-
a tájékoztatásban és a polgárok vitáiban a pluralizmust kell tükrözni,
-
sportágak széles palettáját kell kínálni, a kereskedelmi csatornákon előtérbe helyezett sportágaktól eltérő sportokra helyezve a hangsúlyt,
-
a sokféleséget kell tükrözni, és javítani kell a francia társadalom elemeinek láthatóságát,
-
támogatni kell a francia és az európai kulturális azonosság védelmét, az Unió működésének és az ebből fakadó előnyöknek a megértését, valamint az idegen nyelvek tanulását.
(19)
A szerződés meghatároz egy többéves pénzügyi területet is, amely tartalmaz egy kiegészítő záradékot arról, hogy a reklámbevételek alakulása függvényében az állam és a vállalatcsoport hajlandóak egymással egyeztetni az esetlegesen szükséges állami forrásokkal való kiegészítésről, azzal, hogy a nem az állami források iránti igény csökkentésére fordított többletet az audiovizuális alkotás támogatására fordítják.
(20)
A reform nyomán a célokról és eszközökről szóló hatályos szerződést a 2009 és 2012 közötti időszakra módosították. E módosítás, amelynek pénzügyi részéről szóló részletes leírás alább található, tovább erősíti a France Télévisions által ellátott közszolgálati feladatok meghatározó értékeit, és új mennyiségi mutatókat állapít meg, amelyeket a 18. preambulumbekezdésben meghatározott egyes területeken évente kell elérni.
II.3.3. Új, innovatív audiovizuális szolgáltatások létrehozása
(21)
A France Télévisions új ajánlattételi feltételei egy sor innovatív szolgáltatás bevezetéséről rendelkeznek, amelyek a kínálat bővítését szolgálják, úgymint a műsorait gazdagító hírközlési szolgáltatások, lekérhető audiovizuális médiaszolgáltatások, illetve kiegészítő tartalmak online elérhetővé tétele. Ugyanilyen módon, a célokról és az eszközökről szóló szerződés módosítása rendelkezik az innovatív szolgáltatások bevezetéséről is, úgymint az ingyenesen lekérhető, vagy fizetős videók, a személyes mobil televízió, vagy az interneten keresztüli műsorszolgáltatás, a mobil alkalmazások, a regionális vagy tematikus WebTV-k.
II.3.4. A közszolgálati kötelezettségek, köztük az új szolgáltatások külső ellenőrzése
(22)
Az 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvény 53. cikkének alkalmazásában a France Télévisions igazgatótanácsa hagyja jóvá e társaság célokról és eszközökről szóló szerződéstervezetét, és határoz ennek éves teljesítéséről, a határozat eredménye pedig nyilvános. Aláírás előtt a célokról és eszközökről szóló szerződéseket, valamint az esetleges módosításokat a Francia Nemzetgyűlés és a Szenátus kulturális és pénzügyi bizottságai, valamint az Audiovizuális Legfelsőbb Tanács elé terjesztik. A bizottságok hat héten belül nyilváníthatnak véleményt.
(23)
A France Télévisions célokról és eszközökről szóló szerződésének teljesítéséről a vállalatcsoport elnöke éves jelentést terjeszt a Francia Nemzetgyűlés és a Szenátus kulturális és pénzügyi bizottságai elé. A célokról és eszközökről szóló szerződés teljesítéséről készült jelentésnek a Francia Nemzetgyűlés és a Szenátus illetékes bizottságaihoz történő beterjesztésekor a France Télévisions elnöke beszámol a vállalatcsoporton belül létrehozott programok konzultatív bizottsága tevékenységéről és munkájáról is, amelynek tagjai televíziónézők, és feladata a műsorokra vonatkozó ajánlások és vélemények megfogalmazása.
(24)
A France Télévisions rendeletben megállapított ajánlattételi feltételeinek tervezetéről 2008. november 10. és 24. között nyilvános konzultációt tartottak, amelynek során mintegy 15 szervezet tett hozzászólást. Ezek alapján az eredeti szöveget módosították, majd pedig az Audiovizuális Tanács kiadta véleményét. A végrehajtás külső ellenőrzésére vonatkozóan az 1986. szeptember 30-i törvény 48. cikke előírja, hogy az Audiovizuális Legfelsőbb Tanácsnak továbbítania kell az éves jelentést a Francia Nemzetgyűlés és a Szenátus kulturális bizottságai részére. A jelentést a kulturális és hírközlési minisztériumnak is továbbítják.
(25)
E parlamenti bizottságok, valamint az Audiovizuális Legfelsőbb Tanács harmadik feleket is meghallgathatnak. Az érdekelt feleket ennek keretében valóban rendszeresen meghallgatják, és ismertetik az állami audiovizuális szektort érintő kérdésekre vonatkozó véleményüket.
II.4. A reklámüzenetek sugárzásának fokozatos csökkentését, majd pedig megszüntetését célzó pénzügyi kompenzáció
(26)
A közcélú műsorszolgáltatás ütemezésének szabadabbá tételének és a kereskedelmi kényszerektől való fokozottabb függetlenítésének érdekében a hírközlés szabadságáról szóló, 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. módosított törvény 53. cikkének VI. albekezdése a reklámüzenetek csökkentését, majd pedig megszüntetését írja elő. „A 44. cikk (1) bekezdésében meghatározott nemzeti televíziós szolgálatok által húsz óra és hat óra között sugárzott programok, a regionális és helyi programjaik kivételével nem tartalmaznak az általános megnevezés alatt kínált áruk és szolgáltatások reklámüzenetein kívül más reklámokat. E rendelkezést kell alkalmazni az említett szolgálatok által hat óra és húsz óra között sugározott programokra, az ugyanezen (1) bekezdésben említett televíziós szolgáltatások analóg földi rádióhullámú sugárzásának megszűnésétől számítva az anyaország egész területén. E rendelkezés nem alkalmazandó a közérdekű kampányokra.”
(27)
A televíziós szolgáltatások analóg földi rádióhullámú sugárzását legkésőbb 2011. november 30-ig megszüntetik. A kereskedelmi márkanév nélküli áruk és szolgáltatások reklámjainak kivételén túl a reklámüzenetek sugárzására vonatkozó mentességeket határoztak meg a tengeren túli megyék és területek, illetve Új-Kaledónia tekintetében, mivel e területeken nincsen tisztán fogható analóg földi rádióhullámon sugárzott kereskedelemi televíziós kínálat.
(28)
A hírközlés szabadságáról szóló, 86-1067. sz. módosított törvény 53. cikkének rendelkezései szerint a törvény végrehajtása eredményeként a reklámüzenetek csökkentése, majd pedig megszüntetése miatt az állam a France Télévisions számára az egyes pénzügyi törvényekben meghatározott feltételek mellett pénzügyi kompenzációt nyújt. Ennek érdekében a francia állam az általános állami keret „Médiafeladatok” egységén belül létrehozott egy új programot, „Hozzájárulás az állami audiovizuális szektor finanszírozásához” címmel. Csupán jelzésképpen említendő, hogy a francia hatóságok becslései szerint az állami audiovizuális szektorhoz való hozzájárulás hozamát kiegészítő állami támogatás részaránya 2010-ben hozzávetőleg 460 millió EUR, 2011-ben 500 millió EUR, 2012-ben pedig 650 millió EUR lesz.
(29)
A Francia Köztársaság kijelenti, hogy a költségvetési támogatásból származó állami finanszírozást minden egyes évben a France Télévisions közszolgálati feladatainak teljesítésével felmerült költségek szerint állapítják meg, növelve az állami audiovizuális szektorhoz való hozzájárulás hozamával, és csökkentve a továbbra is fennmaradó kereskedelmi bevételekkel. E tekintetben a francia hatóságok elküldték a France Télévisions közszolgálati működésének költségeire és bevételeire vonatkozó tervezetet, amelyet az alább összefoglalt, a 2009 és 2012 közötti időszakra szóló üzleti terv alapján készítettek el.
1. táblázat
A France Télévisions közszolgálati működésének költségeire és bevételeire vonatkozó tervezet, a 2010 és 2012 közötti időszakra
(millió EUR-ban)
2010
2011
2012
Költségvetés
Ktg.vetési terv
Ktg.vetési terv
A/Állami források
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
[2 500-3 000]
B/Egyéb bevételek (reklám, szponzorálás stb.)
[300-600]
[300-600]
[300-600]
C/Közszolgálat bruttó költsége
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
[3 500-3 000]
D/Közszolgálat nettó költsége (C + B)
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
[3 000-2 500]
Nettó költség eltérése KSZ - Állami Források (D + A)
[- 50 - 50]
[- 50 - 50]
[- 50 - 50]
Forrás: Observations France 2010. január 15-i száma.
(30)
A fenti táblázatból látható, hogy a tervezet deficitje 2010-ben és 2011-ben a France Télévisions közszolgálati elszámolásai fedezetlen nettó költségének felel meg. E deficit 2012-ben várhatóan részben megszűnik, a tervezett kisebb, [30-50] millió EUR összegű többlettel, ami a közszolgálati tevékenység nettó költségének [0-5] %-át teszi ki. Ez a 2012-re tervezett többlet, amennyiben a gyakorlatban is megvalósul - ami azt feltételezi, hogy a bevételek és a költségek pontosan a tervezettek szerint alakulnak -, továbbra is alacsonyabb, mint a 2010-re és 2011-re tervezett összes veszteség. A célokról és eszközökről szóló jelenlegi szerződés értelmében a nem az állami források igényének csökkentésére ráfordított többletet mindenekelőtt az audiovizuális alkotást támogató kiadásokra kell fordítani. Mivel ez az alkotás elvileg a műsortervezést szolgálja, az esetleges többletből nem lehet kereskedelmi tevékenységeket finanszírozni.
(31)
Megjegyzendő, hogy a 2009 és 2012 közötti időszakra szóló üzleti terv, amelyet a célokról és eszközökről szóló jelenlegi szerződés módosításának V. fejezete átvett, a 2007 áprilisában kötött szerződés pénzügyi részét váltja fel, tekintettel a reformmal bevezetett új keretre és annak pénzügyi következményeire. Az üzleti terv a 2010 és 2012 közötti időszakra a közszolgálati tevékenység átfogó bruttó költségének csökkenését irányozza elő, a működési költségeknek az eredeti szerződéshez képest történő csökkentése, a műsorsugárzási költségek csökkenése és a közös vállalatból származó szinergiák kiaknázása mellett, és mindezt a reformot kísérő új költségtételek létrehozása ellenére.
(32)
A bevételek szintjén a tervezett állami források a növekedés ellenére nem egyenlítik ki teljesen a 2010 és 2012 közötti időszakra vonatkozó elszámolásokat, és amint az 1. táblázat is mutatja, továbbra is elmaradnak a közszolgálati működés bruttó költségétől, így a tervezetben szereplő pénzügyi egyensúly az egyes években megmaradó kereskedelmi bevételektől függ. Az üzleti terv jelzi azt is, hogy mind a vállalatnak, mind pedig az államnak érdeke az egyensúly tervezettnél gyorsabban történő elérése, és megjegyzi, hogy pontos és rendszeres nyomon követés szükséges, tekintettel a pozitív vagy negatív eshetőségekre.
II.5. Az állami források felső határának megállapítása
(33)
A hírközlés szabadságáról szóló, 86-1067. sz. módosított törvény 44. cikke kimondja azt is, hogy „Az állami audiovizuális szektorba tartozó szervezeteknek, a rájuk ruházott közszolgálati kötelezettségek kompenzálásaként odaítélt állami források összege nem haladja meg az említett kötelezettségek teljesítésének költségét”. E rendelkezés a Francia Köztársaság által vállalt azon kötelezettségekből ered, amelyek szerint kifejezetten bele kell foglalni a törvénybe a közszolgálati kötelezettségek túlkompenzációjának elkerülésére vonatkozó elvet, annak az eljárásnak a keretében, ami a Bizottság részéről a TV licenciadíjból származó források felhasználásáról szóló, a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító 2005. április 20-i határozat meghozatalához vezetett (8).
(34)
A fentebb említett kötelezettségnek eleget téve, az állam és a hírközlési és audiovizuális állami ágazathoz tartozó szervezetek közötti pénzügyi kapcsolatokról szóló, 2007. május 15-i 2007-958. sz. rendelet 2. cikke átveszi az 1986. szeptember 30-i törvény 53. cikk szövegét, figyelembe véve „a közszolgálati feladatokból származó közvetlen és közvetett bevételeket”, és kimondja, hogy a közszolgálati kötelezettségek teljesítésének költségéről külön elszámolást vezetnek. A rendelet 3. cikke kimondja, hogy a France Télévisions és leányvállalatai kötelesek tiszteletben tartani valamennyi kereskedelmi tevékenységük során a piaci feltételeket, és előírja, hogy e kötelezettség teljesítéséről egy külső szervezettel éves jelentést kell készíttetni, amelyet a felügyeletet ellátó minisztériumhoz, a Francia Nemzetgyűléshez és a Szenátushoz kell beterjeszteni.
(35)
A Bizottság megkapta és megvizsgálta a 2007-es és 2008-as üzleti évekre vonatkozó, a rendelet 2. és 3. cikkének teljesítéséről szóló jelentéseket (a rendelet 3. cikke alapján elkészített jelentéseket, amelyek közül a 2007. évre szóló jelentés a PriceWaterhouseCoopers és KPMG könyvvizsgáló cégek, a 2008. évre szólót pedig a Cabinet Rise tanúsították), valamint a 2. cikkben meghatározott, 2009. évre vonatkozó jelentéstervezetet.
II.6. Az állami audiovizuális szektor reformjában előírt új adók
(36)
A 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvény szintén módosította az adótörvénykönyvet, új adókat vezetett be a reklámokra és az elektronikus hírközlésre.
II.6.1. Reklámüzenetekre kivetett adók
(37)
Az általános adótörvénykönyv I. könyve első részének II. címében szerepel azóta egy VIIf. fejezet, amely létrehoz egy, a Franciaországban székhellyel rendelkező valamennyi televíziós szolgáltató által megfizetendő adót. Az adót a hirdetők által a reklámüzeneteik sugárzásáért kifizetett hozzáadottérték-adó nélküli összegek után az érintett teherviselőknek, vagy a reklámüzenetek irányító feleknek kell megfizetniük, amelynek összege csökken az általános adótörvénykönyv 302a. KC cikkében előírt adó alapján befizetett azon összegekkel, amelyeket az Országos Filmművészeti Központ támogatására jogosult audiovizuális műveket terjesztő televíziós kiadók és forgalmazók fizetnek meg. Ezen összegek 4 %-os átalányösszegű levonással csökkenthetők. A 3 %-os mértékű adó alapja minden egyes, 11 millió EUR-t meghaladó összegű televíziós szolgáltatás utáni éves befizetések héa-val csökkentett összege.
(38)
Ugyanakkor a nem analóg földi rádióhullámú sugárzással terjesztett televíziós szolgáltatások esetében 2009-ben ennek mértéke 1,5 %, 2010-ben 2 %, és 2011-ben 2,5 %. Átmeneti jelleggel valamennyi adófizetésre kötelezett számára - az analóg földi rádióhullámon sugárzott televíziós szolgáltatásoknak az anyaországban történő megszüntetése évéig - az adó legmagasabb mértéke az abban a naptári évben megállapított, a 2008. évhez viszonyított alapnövekedésének az 50 %-a, amely alapján az adó fizetendő. Mindazonáltal az adó összege nem lehet alacsonyabb az adóalap 1,5 %-ánál. Ezzel együtt azon televíziós műsorszolgáltatók esetében, amelyeknek teljes mindennapi nézőközönségéből a Franciaország anyaországi területén kívüli nézők aránya meghaladja a 90 %-ot, az adó kiszámításánál figyelembe vett összeg csökkentendő az európai vagy a világpiacra szánt reklámüzenetek közléséért fizetett összegek és a teljes éves nézőközönségből a Franciaország anyaországi területén kívül elért nézőközönség arányának szorzatával.
II.6.2. Az elektronikus hírközlésre kivetett adók
(39)
Az általános adótörvénykönyv I. könyve első részének II. címében szerepel egy VIIg. fejezet, amely létrehoz egy, az Elektronikus Hírközlési Szabályozó Hatóságnál előzetesen bejelentett és Franciaországban szolgáltatást nyújtó valamennyi elektronikus hírközlési szolgáltató által megfizetendő adót. Az adó kiszámításának alapja az elektronikus hírközlési szolgáltatók által nyújtott elektronikus hírközlési szolgáltatásokért a felhasználók által kifizetett, hozzáadottérték-adó nélküli előfizetés vagy egyéb összeg, csökkentve azon lezárt üzleti év során könyvelt amortizációhoz nyújtott dotációk összegével, amely évben az adó megfizetése esedékessé vált, abban az esetben, amikor ezek az amortizációk a szolgáltatók által az ország területén működő elektronikus hírközlési infrastruktúrák és hálózatok igényeinek kielégítésére, a törvény hatálybalépésétől számítva beszerzett, legalább tízéves amortizációs idejű eszközökre és berendezésekre vonatkoznak. Az adó kiszámítása során az adóalap 5 millió EUR feletti részének 0,9 %-át veszik.
III. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁHOZ VEZETŐ OKOK
(40)
Hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság úgy vélte, hogy a 2010-től tervezett kompenzáció az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősülhet, amelyet meg kell vizsgálni, hogy összeegyeztethető-e az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése értelmében a belső piaccal, a közszolgálati műsorsugárzási szolgáltatásokra vonatkozóan meghatározott elvek és alkalmazási szabályok szerint.
(41)
Azon közszolgálati tevékenység esetében, amelynek feladatait hivatalos jogi aktus egyértelműen meghatározza, és megfelelő, feddhetetlen ellenőrzési mechanizmusnak van alávetve, a Bizottság a 2003. decemberi, 2005. áprilisi, 2008. júliusi és 2009. szeptemberi határozataihoz hasonlóan megállapította, hogy a France Télévisions közszolgálati feladatait a francia állam által kiadott vagy jóváhagyott hivatalos jogi aktusok egyértelműen meghatározzák, a France Télévisions független ellenőrzését előíró szabályok szerint.
(42)
A közszolgálati tevékenység nettó költségeihez képest tervezett pénzügyi kompenzáció arányosságának vizsgálatát tekintve azonban, figyelembe véve többek között a támogatás hatásait, a Bizottság a következő két kérdéssel kapcsolatban kételyeinek adott hangot:
-
egyrészt, a közszolgálati feladatok ellátásának nettó költségeire fennáll a túlkompenzáció veszélye 2012-ben, és valószínűleg 2010-ben és 2011-ben is, miközben ezekre az évekre a Bizottság nem rendelkezett olyan részletes információkkal, mint amilyeneket a 2009. évről kapott a francia hatóságoktól,
-
másrészt, előfordulhat, hogy hozzárendeltségi viszony áll fenn a reklámokból és elektronikus hírközlésből befolyt adók és a France Télévisions számára fizetendő támogatás között, és amennyiben ilyen kapcsolat létrejöhetett, akkor ennek negatív hatásai vannak, és ellentétes lehet a Szerződéssel, különös tekintettel a France Télévisions finanszírozási reformjának hiányzó versenyjogi megítélésére.
(43)
Továbbá, a Bizottság felhívta a francia hatóságok figyelmét arra, hogy 2009. július 2-án elfogadta az állami támogatás szabályainak a közszolgálati műsorszolgáltatásra történő alkalmazásáról szóló közleményét (9) (a továbbiakban: „a műsorszolgáltatásról szóló közlemény”), amely az ismertetett támogatásra a közzétételétől kezdve alkalmazandó, és kérte a francia hatóságokat, hogy észrevételeikben vegyék figyelembe e felülvizsgált közleményt.
IV. AZ ÉRDEKELTEK ÉSZREVÉTELEI
(44)
Az Írók és Drámaírók Társasága (SACD) 2009. november 2-i észrevételeiben felhívja a Bizottság figyelmét arra, hogy milyen fontosak a France Télévisions vállalatcsoportra háruló, a hazai audiovizuális alkotás támogatására irányuló kötelezettségek. E kötelezettségek jelentőségét 2008 végén tovább fokozta az a szakmaközi megállapodás, amely egy későbbi célokról szóló szerződésben kapna helyet. 2010-ben a France Télévisions vállalatcsoportnak tehát a 2009-es adóalapban szereplő forgalma 19 %-át kell a hazai audiovizuális alkotásra fordítania, amely 2012-ben 20 %-ra, vagyis 420 millió EUR-ra emelkedik. A TF1 megfelelő részarányát viszont legfeljebb 12,5 %-ban határozták meg, és az M6, valamint a digitális földi televíziós csatornák részaránya egyenként nem lehet magasabb 11 %-nál. A filmművészet támogatására vonatkozó vállalás is emelkedik 2012-ig bezárólag, átlagosan több, mint évi 1,2 %-kal. A reklám megszüntetése a műsorrend költségeinek növekedésével fog együtt járni a saját készítésű és nem importált művek esetében, ami az innovatív és minőségi közszolgálat melletti elkötelezettséget tanúsítja.
(45)
A Francia Telekommunikációs és Elektronikus Hírközlési Szövetség (FFTCE) 2009. október 30-i észrevételeiben, amelyhez csatlakozott az FFTCE-ben tagsággal nem rendelkező Iliad is, úgy véli, hogy a kereskedelmi reklámok eltörlése mint olyan, nem járul hozzá a France Télévisions közszolgálati feladataihoz. Ha a reklám e feladatoknak nem szerves része, minden olyan támogatás, amely a tényleges feladatoktól függetlenül kizárólag a bevételkiesést kívánja kompenzálni, per se az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdésével és 107. cikkével ellentétes állami támogatás volna. E kompenzációnak a közszolgálat saját költségeit kell fedeznie, amelyekről külön elszámolást kell vezetni. Úgy tűnik, hogy a támogatás összegét a következő évekre az elmaradó üzleti bevételek becsült értéke alapján számították ki, ami egy tönkrement piacon súlyosan torzítja a kereskedelmi műsorszolgáltatókkal a versenyt. Míg a France Télévisions reklámokból származó összes forgalma egy meggyengült piacon biztosan nem érné el az 500 millió EUR-t, addig a francia hatóságok vállalták, hogy 2009-ben 450 millió EUR-t fizetnek csupán a 20 óra utáni reklámok megszüntetésének ellentételezésére. A támogatásokból származó bevételek várhatóan a jövőben is jóval magasabbak lesznek a reform hiányában elérhető reklámbevételeknél.
(46)
Az általános gazdasági érdekű szolgáltatásba tartozó feladatokat illetően az FFTCE megjegyzi, hogy a France Télévisions csoportra az Európai Műsorsugárzók Uniója (UER) tagjaként háruló kötelezettségek a szervezet alapszabályából erednek, és már korábban is léteztek, valamint a francia törvényekben foglalt kötelezettségek nélkül is hatályosak volnának. A törvény által egyébként igen általánosan meghatározott kötelezettségek nem térnek el lényegesen az UER alapszabályából eredő kötelezettségektől, és a TF1 és a Canal + csatornákra mint tagokra szintén vonatkoznak e kötelezettségek, így a törvény alapján nyújtott kompenzációs támogatást állami támogatásnak kell tekinteni.
(47)
Végül pedig az FTTCE úgy véli, hogy az állami audiovizuális ágazat reformjával bevezetett, az elektronikus hírközlési szolgáltatók forgalmára kivetett új adót a France Télévisions finanszírozására fordítják. A hatóságok nyilatkozataiban állított hozzárendeltségi viszonyon túl az alapjában és mértékében bekövetkező változások mozgatják a támogatás összegét. Márpedig egy ilyen adó létrehozása ellentétes az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló, 2002. március 7-i 2002/20/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (10) 12. cikkével, mivel a tagállamok nem vethetnek ki a szolgáltatókra az irányelvben meghatározottakon kívül semmilyen egyéb, forgalom után fizetendő adót.
(48)
A Kereskedelmi Csatornák Szövetsége 2009. november 2-i észrevételeiben úgy véli, hogy a France Télévisions rossz irányítása, amelynek számos példájára rámutatott a Számvevőszék, súlyosbítja a programkészítési és jogvásárlási piacon tapasztalt inflációs hatást. Analitikus könyvelés hiányában a költségek kézben tartásának hiánya bizonytalanságot gerjeszt a finanszírozandó közszolgálati feladatok költségeinek meghatározása terén, a túlkompenzáció súlyos veszélye mellett. A szövetség szerint jó néhány jel mutat arra, hogy az új audiovizuális adót a France Télévisions csoportra fordítják majd, az állami költségvetésben a felhasználásának célja csupán a Bizottság ellenőrzésének elkerülését szolgálja. Ez a France Télévisions versenytársait a támogatás finanszírozására kényszeríti, ezzel torzulást eredményezve, amit tovább súlyosbít a különböző, régóta működő csatornák programjai közötti elégtelen differenciálás.
(49)
Az Európai Műsorsugárzók Uniója (UER) 2009. november 2-i észrevételeiben hangsúlyozza, hogy a Franciaország által benyújtott, az állami műsorszolgáltató költségeire és jövedelmeire vonatkozó valamennyi többéves becslés szükségszerűen előretekintő jellegű. E számításoknak kell biztosítaniuk a hosszú távú pénzügyi átláthatóságot, amelyekkel a szolgáltatónak a szolgáltatás teljesen független, folyamatos biztosításához rendelkeznie kell. Az utólagos mechanizmusoknak kell biztosítaniuk a tervezet esetleges eltéréseinek korrekcióját. A Bizottság határozatának az előzetes számítási paraméterekre és e mechanizmusokra kell kiterjednie, anélkül, hogy kötelezővé tenné a nyújtandó kompenzáció tényleges összegét csupán a becsült költségek és bevételek jóváhagyásával, amelynek hiányában a Bizottság sokkal inkább egy támogatási rendszer éves összegeit határozná meg és ellenőrizné, mintsem magát a rendszert. Az UER aggodalmát fejezi ki továbbá azért, mert a Bizottság az elkövetkező évek szinergiáinak és hatékonyságnövelésének becsült összegét kívánja megtudni, mivel az a hatékonyság, amivel az általános gazdasági érdekű szolgáltatást nyújtják, az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése alkalmazásában nem tartozik a Bizottság ellenőrzése alá.
(50)
Az Európai Kereskedelmi Televíziók Egyesülete (ACT) 2009. november 2-i észrevételeiben támogatja a Francia Köztársaság azon határozatát, amely szerint lényegesen csökkenteni kívánja a kereskedelmi célú reklámokat az állami műsorszolgáltatásában. Az egyesület megjegyzi, hogy az Altmark ítélkezési gyakorlattal (11) lefektetett két feltétel jelen esetben nem teljesül, így a tervezett költségvetési hozzájárulás támogatásnak minősül. Mindazonáltal, az ACT úgy véli, hogy amennyiben a versenytársak reklámbevételeire kivetett adóval történő támogatásfinanszírozási rendszer megfelel az uniós jognak, a piacról való kivonás nyereségei igen megcsappannának, míg egy ilyen rendszer bizonyos területeken több torzulást okozna, mint a hagyományos állami és kereskedelmi duális finanszírozási rendszerek.
(51)
Az ACT szerint a France Télévisions közszolgálati kötelezettségei 1994 óta alapvetően nem változtak, és azonosak a kereskedelmi műsorszolgáltatók kötelezettségeivel. Emellett a reklámbevételek kiesése miatti kompenzációs számítások a 2012-ig tartó időszakra igen általánosak, és nem veszik figyelembe sem a vonatkozó beruházások költségeinek csökkenését, sem a hirdetőknek kevésbé alárendelt műsortervezés költségeinek lehetséges csökkenését, sem a remélt szinergianövekedéseket. Ellenőrizni kellene az állami és kereskedelmi bevételeket a célokról és az eszközökről szóló szerződésben meghatározott költségekhez igazító mechanizmust, mindenekelőtt a kereskedelmi bevételek változása tekintetében, ami nélkül a Bizottság nem rendelkezne megbízható információkkal a nyújtott szolgáltatás tényleges költségeinek meghatározásához, és egy esetleges túlkompenzáció fennállásának megállapításához. Ezt az ellenőrzést anélkül hajtják végre, hogy a vállalat rendelkezne analitikus könyveléssel, amint arra a Számvevőszék rámutatott.
(52)
Végül pedig az ACT úgy véli, hogy a támogatást valójában a reformmal bevezetett új adókból finanszírozzák, és az audiovizuális reklámokat illetően a reform egy olyan, versenytársak által finanszírozott közszolgálati modellt vezet be Franciaországban, amelyet máshol megszüntettek. A támogatási mechanizmus fenntartja a France Télévisions forrásait, miközben egyre inkább nyilvánvaló, hogy a hirdetők nem viszik át a teljes megrendelésüket a versenytárs csatornákhoz. Egyébként egy ilyen mechanizmus tovább erősíti a francia piacra történő bejutás akadályait.
(53)
A France Télévisions 2009. november 2-i észrevételeiben úgy véli, hogy a jelzett mechanizmus semmilyen gazdasági előnyt nem nyújt számára a versenytársakhoz képest, minthogy bár megmenekült a kereskedelmi bevételek kiesésétől, viszont ezért cserébe az állam olyan kötelezettséget rótt rá, amelyet egyetlen kereskedelmi műsorszolgáltató sem visel a piacon: a reklám megszüntetését. Amikor ténylegesen megszüntetik a reklámüzeneteket, eltűnik minden versenytorzulás a piacon, miközben a szponzorálás miatt a versenytársakra gyakorolt nyomása, korlátozott jelenlétére tekintettel, szintén nullára csökken. Az úgynevezett „prémium” audiovizuális jogok megvásárlását illetően, míg a TF1 nézettsége a 100 legjobból 96-ot ért el, és a 20 legjobból pedig 18-at 2008-ban, addig a France Télévisions nem rendelkezett egyetlen kizárólagos szerződéssel az amerikai piacvezetőkkel. Egyébiránt az audiovizuális alkotásba olyan minőségi követelményekkel kell befektetnie, amelyek ellentétesek a kereskedelmi csatornák nézettségi célkitűzéseivel. A műsorok értékesítése terén pedig úgy ítéli meg, hogy csak marginális piaci jelenléttel rendelkezik.
(54)
A France Télévisions úgy véli továbbá, hogy mivel a számára megítélendő összeg előzetesen, pontosan és objektíven függ minden egyes évben a tevékenységei költségétől, a tényleges költségek eltérése esetén utólagos korrekcióval, a jelzett mechanizmus megfelel az Altmark ítélkezési gyakorlat által lefektetett második feltételnek. Az említett ítélkezési gyakorlat által megkövetelt negyedik feltétel is teljesül, mivel a múltban nem kiaknázható szinergiákat a jogi felépítés és az alapszabály megújításával ki fogják használni, ugyanis e negyedik feltétel nem azt követeli meg, hogy a szolgáltatást a lehető legalacsonyabb költségszinttel nyújtsák, hanem azt, hogy a költségek feleljenek meg egy átlagos, jól irányított vállalat költségeinek.
(55)
A France Télévisions szerint a kifogásolt mechanizmus belső piaccal való összeegyeztethetőségének feltételei vonatkozásában, mivel ennek több évig el kell tartania, a közszolgálat nettó költségei nem ismerhetők kellő bizonyossággal ahhoz, hogy a Bizottság előzetes ellenőrzéssel meggyőződhessen arról, hogy nem áll fenn túlkompenzáció. Míg a 2010 és 2012 közötti időszakra készült tájékoztató jellegű számítások nem ellentétesek egy ésszerű nyereség elérésének vagy a közszolgálat éves kiadásainak 10 %-ára korlátozott tartalékok létrehozásának lehetőségével, addig az utólagos ellenőrzést bevezető törvényi és szabályozó rendelkezések minden esetben biztosítják a finanszírozás arányosságát. Ezzel szemben mivel a műsorrendköltségek változása a műsorszerkesztési döntésektől függ, a France Télévisions-nak - véleménye szerint - csak a törvény által előírt közszolgálati kötelezettségeket kell tiszteletben tartania, a Francia Köztársaságot a tartalom meghatározása terén megillető szabadság alapján. Egyébként e kötelezettségek a nézettségi elvárásban is megnyilvánulnak, amit a reklámüzenetek megszüntetése nem enyhít. Sőt, éppen ellenkezőleg, sokkal több programot kell majd beszerezni.
(56)
2009. november 2-i észrevételeiben a Métropole Télévisions (M6) úgy véli, hogy a kilátásba helyezett finanszírozási eszköz az EUMSZ 107. cikke értelmében vett állami támogatásnak minősül, mindenekelőtt abban az estben, ha az Altmark ítélkezési gyakorlatban meghatározott második és negyedik feltétel nem teljesül: a jellegüknél fogva - és a valóságban is - változó kereskedelmi bevételek becsült értékén alapuló kompenzációt nem volna szabad úgy tekinteni, hogy a közszolgálati költségek objektív és átlátható számítási paraméterein alapul. Egyébként pedig a számítások alapja nem az ágazat egy átlagos, jól irányított vállalatának költsége, hanem a France Télévisions költségei, amellyel kapcsolatban számos jelzés arra mutat, hogy irányítása nem hatékony, ez pedig növeli a közösség által fedezendő közszolgálati költségeket.
(57)
A belső piaccal való összeegyeztethetőséggel kapcsolatban az M6 úgy véli, hogy a kilátásba helyezett finanszírozási eszköz törvényellenes, mivel strukturálisan tartalmazza a közszolgálati költségek túlkompenzációját. A tagállamok és a közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságáról, illetve egyes vállalkozások pénzügyi átláthatóságáról szóló, 2006. november 16-i 2006/111/EK bizottsági irányelv (12) Franciaország számára előírja, hogy az általános érdekű szolgáltatás költségeit és hozamát a koherens módon alkalmazott analitikus könyvelési elvek alapján kell kiszámítani. Márpedig, amint a Számvevőszék is hangsúlyozza, a France Télévisions nem rendelkezik ilyen könyvviteli eszközökkel. Tehát nincsen egyetlen objektív elem sem a kompenzáció összegének kiszámításához. A túlkompenzáció tehát elkerülhetetlen, mivel a támogatást a kereskedelmi bevételek alapján számolják ki, ami nem tartozik a közszolgálati feladatok közé, és nem szabad figyelembe venni e feladatok költségének kiszámításakor. A kieső bevételek kiszámításának véletlenszerűsége és a költségelemzés hiánya miatt szintén elkerülhetetlen a túlkompenzáció.
(58)
Az új adók beépítése a finanszírozási mechanizmusba tovább súlyosbítja a támogatások negatív hatásait az audiovizuális jogok beszerzési piacán - ahol a France Télévisions rossz irányítása, amelyet az állami támogatások levédtek, tovább növeli a versenytársak költségeit, továbbá a reklámtevékenységre gyakorolt negatív hatásokat is, mivel a France Télévisions a szponzorálás felé mozdul el, miközben az M6, tekintve, hogy nézőköre más profilba tartozik, nem szerzi meg a France Télévisions által elhagyott piacrészt. Ilyen körülmények között kizárólag az utólagos finanszírozás lehet megalapozott. A mechanizmus tehát strukturális szempontból törvényellenes, mivel nem jött létre olyan független utólagos ellenőrzési mechanizmus, amely tényleges számadatok alapján hatékonyan garantálja a túlkompenzáció elkerülését, amelynek végrehajtása nem volna hatékony Franciaországban az M6 szerint.
(59)
2009. november 2-i észrevételeiben a Télévision Française 1 (TF 1) a France Télévisions finanszírozási reformját a reklámpiacot befolyásoló strukturális változások összefüggésébe helyezi, ahol az internet erős növekedést mutat. Véleménye szerint 2008-ban a televízió csupán mintegy 11 %-ot képviselt a hirdetők 33 milliárd EUR-s hírközlési kiadásaiból. 2009. január és szeptember között a földi digitális televíziós csatornák reklámokból származó forgalma 60 %-kal nőtt, miközben a három legrégebben működő analóg sugárzású kereskedelmi csatorna forgalma ebben a szegmensben 8 %-kal csökkent. A TF1 által a 2008. évre befizetett adók és illetékek eredményének 60 %-át tették ki. A jogok megvásárlásáról szóló többéves szerződések, az árak inflálódása, valamint a költségek rugalmatlansága, köztük a francia és európai alkotások elkészítésére és sugárzására vonatkozó jogszabályban előírt kötelezettségekkel felemésztett műsorrendköltségek, amelyek az egész 30 %-át teszik ki, a TF1 szerint az árrését csökkentik. Ezzel párhuzamosan az új audiovizuális adófizetési kötelezettsége véleménye szerint tovább fokozza a piacon a verseny torzulását.
(60)
A hirdetői keresletnek a TF1 felé történő potenciális átvitele az audiovizuális reklámokra kivetett adó kinyilvánított tárgya. Nem csupán a 350 millió EUR-s forgalomnak a három analóg csatornához történő várt átvitele nem valósult meg 2009-ben, hanem ráadásul a tervezettekhez képest 450 millió EUR-s csökkentést mutatott e három csatorna forgalma. Egyébként ezt az átvitelt törvényi és szabályozó rendelkezések korlátozzák, amelyek az uniós jog átültetésével műsoróránként 12 percben korlátozzák a reklámok idejét, azzal, hogy napi átlagban a reklámok ideje nem lehet több óránként hat percnél.
(61)
A TF1 szerint az adó két okból is állami támogatásnak minősül: egyrészt azért, mert a France Télévisions 2011. november 30. után már ténylegesen nem kötelezett a megfizetésére (ezzel a dátummal kell megszüntetnie az adófizetés alapját képező reklámüzenetek sugárzását), másrészt pedig azért, mert a France Télévisions lesz az e címen beszedett források kedvezményezettje, mivel számos, a kormány és a parlament által a törvénytervezet vitája során tett nyilatkozatból kitűnik, hogy az adót a támogatás finanszírozására fordítják. A tényleges jogszerűségtől függetlenül, az azt finanszírozó adórendszert tehát figyelembe kellene venni a támogatás értékelésénél.
(62)
A TF1 úgy véli, hogy a France Télévisions kötelezettségeivel összehasonlítható kötelezettségei vannak, és a két szolgáltató műsorai alig különböznek egymástól. Noha a TF1 üdvözli a célokról és eszközökről szóló szerződés és az ajánlattételi feltételek megújulását a közszolgálati audiovizuális szektor reformja nyomán, a Számvevőszék véleményére alapozva mégis úgy véli, hogy a közszolgálati műsorok kínálata nem igazodik eléggé az igényekhez. Ily módon kimutatható, hogy a régi ajánlattételi feltételekben a műsorsugárzási mennyiségi követelmények a műsorrendek 10 %-át tették ki.
(63)
Véleménye szerint a France Télévisions költségeinek kezelése és irányításának minősége sem kielégítő, és emiatt a közszolgálatot nem a legalacsonyabb költségekkel nyújtja a közösség számára, továbbá a túlkompenzáció veszélyét hordozza. A Bizottságnak ellenőriznie kell e tekintetben a kereskedelmi tevékenységek növekedését, az egységes France Télévisions vállalat létrehozásával 2009 után létrejött szinergiákat, valamint a hirdetőktől való legkisebb függőségből eredő műsorütemezési költségekre gyakorolt legminimálisabb nyomást is.
V. A FRANCIA KÖZTÁRSASÁG MEGJEGYZÉSEI
(64)
A Francia Köztársaság 2009. október 7-én elküldött és később pontosított észrevételeiben az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése alkalmazása vonatkozásában a Bizottság által megfogalmazott kételyekre hivatkozik, amelyek egyrészt az állami finanszírozás arányossága és a túlkompenzáció veszélye, másrészt pedig az állami audiovizuális szektor reformjával bevezetett új adóknak a jelzett intézkedés belső piaccal való összeegyeztethetőségének felmérése érdekében történő figyelembevételére vonatkoznak.
V.1. A túlkompenzáció veszélyére irányuló utólagos finanszírozás és ellenőrzés arányossága
(65)
A Francia Köztársaság azt állítja, hogy a jelzett intézkedés nem a France Télévisions csoport reklámbevételeinek kiesését kompenzálja, noha ezt figyelembe veszik a tájékoztató jelleggel megadott tervezett összegek, hanem a közszolgálati feladatok teljesítésével járó költségek fedezését szolgáló finanszírozásról van szó. A finanszírozási igények várhatóan növekedni fognak a műsorrend költségeinek változása, a kereskedelmi bevételek mozgása, illetve a műsorszolgáltatási eszközök függvényében.
(66)
A Francia Köztársaság hangsúlyozza, hogy az arra vonatkozó előzetes hitelesítést, amely szerint nem áll fenn a túlkompenzáció veszélye, a jogalkotási és szabályozási ellenőrző mechanizmusok meglétének ellenőrzésével kell elvégezni, az ítélkezési gyakorlattal és a Bizottság alkalmazási gyakorlatával összhangban, és nem a jövőre vetített támogatások és költségek tájékoztató jellegű, tervezett összegeihez képest. A tájékoztató jellegű összegeket csak szemléltetés céljából adták meg a felügyeleti hatóságok és a France Télévisions által jóváhagyott üzleti terv fényében. A támogatás kiszámítási módszere nem a France Télévisions becsült reklámbevétel-csökkenésén alapul. A számítás alapja egy általános képlet lesz, vagyis minden évre vonatkozóan az állami audiovizuális ágazathoz való hozzájárulás és a költségvetési támogatás együttes összege lesz, a Francia Köztársaság vállalásainak, valamint a törvényi és szabályozási eszközökkel létrehozott utólagos ellenőrzési mechanizmusok tiszteletben tartásával, amely összeg arányos a France Télévisions közszolgálati feladatainak a kereskedelmi bevételekkel csökkentett költségeivel.
(67)
A műsorsugárzásról szóló közleményben említett új innovációs audiovizuális szolgáltatásokkal kapcsolatban a Francia Köztársaság hangsúlyozza, hogy közülük néhány már szerepel a France Télévisions új ajánlattételi feltételeiben és a célokról és eszközökről szóló módosított szerződésben, és ezeket a fent leírt előzetes és rendszeres vizsgálatoknak és konzultációknak vetették alá, és vetik alá a jövőben is. A jövőre vonatkozóan Franciaország úgy véli, hogy minden fontos új szolgáltatás elindítását célokról és eszközökről szóló szerződésben kell kezelni, amelyre ugyanezen ellenőrzéseket kell alkalmazni.
(68)
Egyébiránt, tekintettel arra, hogy a műsorszolgáltatásról szóló közlemény jelen eljárás elindítása után lépett hatályba, a Francia Köztársaság vállalja az utólagos pénzügyi ellenőrzési rendelkezés kiigazítását annak érdekében, hogy eleget tegyen a pénzügyi ellenőrzési mechanizmusokra vonatkozóan e közleményben újonnan megállapított szabályoknak. Ennek megfelelően tervezik a 2007. május 15-i 2007-958. sz. rendelet 2. cikkének módosítását. E módosítás céljai a következők:
-
annak biztosítása, hogy a külön elszámolásokról szóló jelentést - amely követelmény annak ellenőrzését hivatott biztosítani, hogy nem áll fenn túlkompenzáció - a 3. cikkben meghatározott jelentés mintájára ellenőrizze egy külső szervezet, amelynek kiválasztását a kulturális miniszter hagyja jóvá, és a France Télévisions költségére elvégzett ellenőrzés eredményét elküldik a kulturális miniszternek, a Francia Nemzetgyűlésnek és a Szenátusnak,
-
annak a saját működési mechanizmusnak a javítása, amely a külön elszámolásokkal esetleg kimutatott és a hírközlés szabadságára vonatkozó, 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvény 53. cikkével, valamint a Bizottság műsorszolgáltatásról szóló közleményével nem összeegyeztethető túlkompenzációk vagy kereszttámogatások hatékony visszajuttatását biztosítja.
(69)
Hasonlóképpen, ahhoz, hogy a Bizottság tökéletes tájékoztatást kapjon a 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvénnyel elindított reform első évei alatt, a francia hatóságok vállalják, hogy tájékoztatják a Bizottságot a 2010-től 2013-ig terjedő időszakban a következőkről:
-
a fentebb hivatkozott rendelet 2. és 3. cikke értelmében elkészített jelentésekről, az elszámolásokat jóváhagyó közgyűlés napjától számítva legfeljebb hat hónapon belül, ideértve a reklámpiaci részesedések alakulására vonatkozó adatokat 2007-től,
-
a France Télévisions közszolgálati feladatainak teljesítésére vonatkozó nyomon követés nyilvános elemeit, amelyek közé tartozik a csatornák éves mérlege, amelyet az Audiovizuális Legfelsőbb Tanács készít el (az 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvény 18. cikke írja elő), és a France Télévisions elnökének a célokról és eszközökről szóló szerződés éves teljesítése tárgyában a parlamenti bizottságok (a Francia Nemzetgyűlés és a Szenátus kulturális és pénzügyi bizottságai) előtti meghallgatásokról szóló beszámolói (a hivatkozott törvény 53. cikkének rendelkezései szerint).
V.2. Az állami audiovizuális szektor reformjával bevezetett új adók figyelembevétele
(70)
A Francia Köztársaság úgy véli, hogy értesítésében nem vette figyelembe a reklámokra és az elektronikus hírközlésre vonatkozó új adókat. Bár ugyanaz a jogalkotási eszköz hozta létre a reformokat és ezen adókat, ez utóbbiak szerinte nem tartoznak az értesítés tárgyát képező intézkedés körébe.
(71)
A Francia Köztársaság azt állítja, hogy a törvény megszavazását megelőzően tett nyilvános bejelentések, amelyeket az eljárás megindításról szóló határozat is számba vesz, és később e törvény rendelkezései kizártak, nem elegendőek annak megállapításához, hogy kötelező hozzárendeltségi viszony állna fenn az adók és az uniós jog szerinti támogatás között. A francia jogban ezek az adók az állam általános költségvetésébe folynak be, az állami kiadások egészének finanszírozásához járulnak hozzá, és megfelelnek a költségvetés egyetemlegessége és egységessége azon elveinek, amelyek az állami finanszírozás alkotmányozási blokkjához tartoznak. A pénzügyi törvényekre vonatkozó 2001. augusztus 1-jei alapvető törvény 36. cikke értelmében az állam javára létrehozott forrás egésze vagy egy része csak akkor fordítható valamely jogi személyre, ha a pénzügyi törvény kifejezetten így rendelkezik, ami jelen esetben nem áll fenn.
(72)
A Francia Köztársaság hangsúlyozza továbbá, hogy nem létezik olyan terv, amely az említett adók és a France Télévisions finanszírozása között hozzárendeltségi viszonyt kívánna kiépíteni. Azt állítja, hogy amennyiben kilátásba kell helyezni a rendszer szerkezetének módosítását, a francia hatóságok az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdésével összhangban új értesítést küldenek a Bizottságnak.
VI. A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE
VI.1. Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében fennálló támogatás
(73)
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy: „Ha a Szerződések másként nem rendelkeznek, a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.” E feltételek alkalmazásának vizsgálatát e dokumentum a következőkben fejti ki.
VI.1.1. Állami források
(74)
Az ezen értesítés tárgyát képező költségvetési támogatásokat minden évben a francia állam költségvetését megállapító pénzügyi törvény tartalmazza majd. Következésképpen állami források útján odaítélt eszközökről van szó.
VI.1.2. Szelektív gazdasági előny
(75)
A France Télévisions rendelkezésére bocsátott állami forrásokat gyarapító költségvetési támogatási mechanizmus szelektív, mivel a France Télévisions lesz az egyetlen kedvezményezettje. A működésre nyújtott éves költségvetési támogatás, amelynek elsődleges célja a vállalat további működésének biztosítása, a vállalatot megóvja a kiadásait és beruházásait eddig részben finanszírozó, kereskedelmi reklámokból származó bevételek elveszítésével szemben. A France Télévisions ily módon olyan nézettségi arányt érhet el, amelyre eddig a költségvetési támogatás nélkül nem számíthatott. Következésképpen, olyan gazdasági előnyhöz jut, amelyre másképpen nem tehetne szert, vagy adott esetben, támogatásról lévén szó, a magánszektorbeli versenytársak működésének piaci feltételeitől eltérő feltételek mellett működik.
(76)
A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a Francia Köztársaság nem fogalmazott meg észrevételeket az eljárás megindításáról szóló határozatban szereplő értékelésének megkérdőjelezésére, amely szerint a kilátásba helyezett támogatások nem tesznek eleget az Altmark ítélkezési gyakorlatban kimondott összes követelménynek, és ily módon állami támogatásnak minősülő gazdasági előnyt nyújtanak (13). Megjegyzi azt is, hogy a France Télévisions következő évekre vonatkozó irányításának és eredményei későbbi alakulásának sérelme nélkül, jelenleg a Francia Számvevőszék által a France Télévisions vállalatcsoportról készített jelentés - amelyet 2009 októberében tettek közzé, az eljárás megindításáról szóló határozat után - megerősíti azon érvelését, amely szerint a negyedik feltétel nem teljesül.
(77)
Mindent összefoglalva, az előzőekből az következik, hogy a francia állam pénzügyi forrásaiból kizárólag a France Télévisions csoportnak nyújtott költségvetési támogatások e vállalatot szelektív előnyhöz juttatják.
VI.1.3. A verseny torzítása és a tagállamok közötti kereskedelem befolyásolása
(78)
A France Télévisions a műsorkészítés és a műsorsugárzás területén folytat kereskedelemi tevékenységet, elsősorban a hirdetők által fizetett reklámok vagy szponzorált műsorok sugárzásán, közvetítési jogainak eladásán, illetve ilyen jogok vásárlásán keresztül. E kereskedelmi tevékenységeket jelen esetben más csatornákkal, úgymint a TF1, az M6 és a Canal + csatornákkal együtt végzi Franciaországban, ahol a France Télévisions csoport az elsőszámú audiovizuális csoport, amint ezt a francia hatóságok is hangsúlyozzák. 2010-ben a France Télévisions részesedése valószínűleg mintegy 10 %-ot ér el, ami alapján még mindig a harmadik helyen áll a francia szolgáltatók között.
(79)
A kereskedelmi reklámok 2011 végén esedékes megszüntetéséig a France Télévisions bár időkorlátozásokkal, de tovább folytatja tevékenységét a francia televíziós kereskedelmi reklámpiacon, a többi szolgáltatóval párhuzamosan. A France Télévisions a hirdetőknek még 2011 után is kínálhatja szolgáltatásait általános megnevezésük alatt futó áruk reklámjára, vagy műsorok szponzorálására, a Franciaországban működő többi szolgáltatóval párhuzamosan. Még ha a France Télévisions versenytársai teljes egészében ki is használják a France Télévisions csoportnak a reform következtében történő szinte teljes kivonulását a reklámpiacról, a France Télévisions ott továbbra is jelen marad. 2007-hez képest az állandó versenytársakkal mennyiségben és piaci részesedésben összehasonlítva a francia hatóságok által a France Télévisions reklámokból és szponzorálásból származó bevételeiről közölt becslések alapján, a France Télévisions piaci részesedése 2012-ben még mindig 3,3 % lesz, míg a TF1 csatornáé meghaladja majd az 50 %-ot, az M6 piaci részesedése pedig hozzávetőleg 20 %-ot fog elérni.
(80)
A France Télévisions olyan nézettségi arányt érhet el, amelyre a szóban forgó költségvetési dotáció hiányában nem számíthatna, és ez hatással lehet más műsorszolgáltatók közönségére, következésképpen a kereskedelmi tevékenységükre is, oly módon, hogy a versenyfeltételek torzulnak. A France Télévisions ugyanúgy folytatni fogja tevékenységét az audiovizuális jogok vásárlása és értékesítése piacán, az említett támogatásnak köszönhetően fenntartott alkupozícióval. A műsortervezésbe fektetett beruházások fenntartása, amit a költségvetési támogatások tesznek lehetővé, tehát hatással van arra, hogy a France Télévisions milyen mértékben képes vásárlóként vagy vevőként megjelenni e piacon.
(81)
Az előzőekből következik, hogy a francia állam pénzügyi forrásaiból kizárólag a France Télévisions számára nyújtott költségvetési támogatások torzítják a versenyt, vagy legalábbis ezzel fenyegetnek a franciaországi műsorszolgáltatás kereskedelmi üzemeltetése terén, és bizonyos mértékben más tagállamokban is, ahol a France Télévisions műsorait sugározzák.
(82)
Az audiovizuális műsorok és közvetítési jogok vásárlásának és értékesítésének piaca, ahol a France Télévisions jelen van, nemzetközi kiterjedésű, még akkor is, ha általában területileg egy tagállamra korlátozott a vásárlás. Egyébként a France Télévisions műsorait, amelyek sugárzása az állami támogatásnak köszönhetően tartható fenn, más tagállamokban, úgymint Belgiumban és Luxemburgban is lehet fogni. Végül pedig a France Télévisions az interneten keresztül is sugároz műsorokat, amelyek Franciaországon kívül is elérhetők.
(83)
Ilyen körülmények között a kilátásba helyezett költségvetési támogatások torzíthatják a versenyfeltételeket, és kihathatnak a tagállamok közötti kereskedelemre.
VI.1.4. Az állami támogatás létezéséből levont következtetések
(84)
Az előzőekkel kapcsolatban, azok a költségvetési támogatások, amelyeket a Francia Köztársaság kíván juttatni a France Télévisions számára, az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősülnek, amelynek a belső piaccal való összeegyeztethetőségét meg kell vizsgálni.
VI.2. Összeegyeztethetőség az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése tekintetében
(85)
Az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy „Az általános gazdasági érdekű szolgáltatások működtetésével megbízott vagy a jövedelemtermelő monopólium jellegű vállalkozások olyan mértékben tartoznak a Szerződések szabályai, különösen a versenyszabályok hatálya alá, amennyiben ezek alkalmazása sem jogilag, sem ténylegesen nem akadályozza a rájuk bízott sajátos feladatok végrehajtását. A kereskedelem fejlődését ez nem befolyásolhatja olyan mértékben, amely ellentétes az Unió érdekeivel.”
(86)
A műsorszolgáltatásról szóló közleményében a Bizottság kimondja azokat az elveket, amelyeknek eleget tesz az EUMSZ 107. cikkét és 106. cikkének (2) bekezdését az állam által az állami műsorszolgáltató szervezeteknek nyújtott finanszírozásra alkalmazva. E tekintetben a Bizottság értékelése az alábbi két aspektusra vonatkozik:
-
a közszolgálati feladat hivatalos jogi aktusba foglalt pontos és egyértelmű meghatározása, ideértve az új, fontos szolgáltatások nyújtásának meghatározását is, amely felett a műsorszolgáltatótól független testület gyakorol hatékony ellenőrzési mechanizmusokat,
-
az e feladatokhoz szükséges kompenzációk arányos és átlátható állami finanszírozása, anélkül, hogy a kompenzációk meghaladnák a közszolgálati feladatok ellátásának nettó költségét, amely felett szintén hatékony ellenőrzést gyakorolnak.
VI.2.1. A hatékony ellenőrzésnek alávetett, közszolgálati feladatok pontos és egyértelmű meghatározása hivatalos jogi aktusban
(87)
Amint az előzőekből is kitűnik, az eljárás megindításáról szóló határozatban az ott kifejtett indokok alapján a Bizottság nem fogalmazott meg kétségeket sem a hivatalos jogi aktusokkal a France Télévisions csoportra ruházott közszolgálati feladatok megfelelő meghatározásával és mandátumával kapcsolatban, sem pedig azoknak a külső ellenőrzéseknek a megfelelőségével kapcsolatban, amelyekkel azt vizsgálják, hogy a France Télévisions miként tesz eleget a fentebb leírtak szerint ráruházott kötelezettségeinek. A Bizottság úgy vélte továbbá, hogy az 1986. szeptember 30-i 86-1067.sz. módosított törvény vonatkozó rendelkezései (43 - 11., 44., 48. és 53. cikk) és az e törvényt végrehajtó - elsősorban az ajánlattételi feltételekről (2009. június 23-i 2009-796. sz. rendelet) és a célokról és eszközökről szóló szerződésre vonatkozó - rendeletek, illetve jogi aktusok megfelelnek az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése alkalmazási szabályainak, a műsorszolgáltatásról szóló közleményben meghatározott közcélú műsorszolgáltatási támogatások értékelésére vonatkozóan.
(88)
E következetés a Bizottság által korábban e tárgyban az akkor hatályos közlemény alkalmazásában már levont, a France 2 és France 3 csatornákra vonatkozó 2003. és 2005. évi, valamint a France Télévisions csoportra vonatkozó 2008. és 2009. évi következetések mintájára született.
(89)
Tehát sokszorosan indokolt egyes érdekelt felek összefoglaló észrevételeinek vizsgálata, amelyekben azt állítják, hogy az állami csatornák és a versenytársak műsortervezése hasonló jellegű, és amelynek más felek észrevételei ellentmondanak, és amelyek jellegüknél fogva nem módosítják ezt az értékelést.
(90)
A hírközlés szabadságáról szóló, 86-1067. sz. módosított törvény a France Télévisions közszolgálati kötelezettségeit széles körűen és minőségi szempontból, de ugyanakkor pontosan meghatározza. A közszolgálattal széles közönséget kell megcélozni, és a pluralizmus tiszteletben tartása mellett, a demokratikus, szociális, állampolgári, kulturális és társadalmi szükségletek biztosítására irányuló célkitűzésnek megfelelő sokrétű kínálatot kell nyújtani. Az, hogy egyes versenytársaknak az UER tagjaként be kell tartaniuk e szervezet alapszabályát, amint azt az FFTCE is hangsúlyozza, nem gördít akadályt az elé, hogy a Francia Köztársaság hivatalos jogi aktusaiban a közszolgálatra vonatkozó speciális kötelezettségeket határozzon meg, amelyek az UER-tagságból eredő kötelezettségekkel ellentétben kizárólag a France Télévisions csoportra vonatkoznak.
(91)
Egyébként pedig, minden eshetőségre tekintettel a France Télévisions kötelezettségeit az ajánlattételi feltételek és a célokról és eszközökről szóló szerződés is meghatározza, a műsorrendjeikben elérendő pontos és mennyiségi mutatókkal ellátva, amelyek a versenytárs műsorszolgáltatókra nem vonatkoznak. A France Télévisions számára odaítélt eszközöket a célok elérésére, valamint a közérdeket szolgáló jogalkotási és szabályozási eszközökkel meghatározott közszolgálati kötelezettségek teljesítésére szánták, miközben a versenytárs műsorszolgáltatóknak nyújtott magánszektorból érkező források tisztán üzleti célt szolgálnak. Továbbá, a szabályozásban előírt, vagy a szolgáltatók által a műsorsugárzási tevékenységükben szabadon vállalt korlátozások létezése nem vonja maga után a valóságban az állami és a kereskedelmi műsorszolgáltatók számára a differenciálatlan kínálatot. Ezeket a törvényből eredő közszolgálati kötelezettségeket - az UER-tagságból fakadó kötelezettségekkel ellentétben - rendszeres külső vizsgálatnak vetik alá, amelyek elsősorban parlamenti vizsgálatok, és a teljesítést ellenőrzik.
(92)
Emellett az SACD kiemeli a France Télévisions legnagyobb kötelezettségvállalását az eredeti francia audiovizuális és filmművészeti alkotás támogatása mellett, szemben a versenytársakkal, akikre jóval kisebb kötelezettségek hárulnak. Igaz, hogy az SADC észrevételei nem támasztják alá és nem világítják meg azokat az okokat, amelyek miatt az importált, esetleg más tagállamból származó nem francia alkotások gyengébb minőségűek lennének, mint a France Télévisions által finanszírozottak. Mindebből az következik, hogy az eredeti alkotást támogató, abszolút értelemben és a versenytársakhoz képest magasabb kötelező vállalás a francia társadalom azon társadalmi és kulturális igényei felé mutat, és azokhoz közvetlenül kapcsolódik, amelyeket a közérdekű szolgáltatásra irányuló kötelezettsége alapján a France Télévisions műsorütemezésének teljesítenie kell.
(93)
A Francia Köztársaság által nyújtott tájékoztatással kapcsolatban a France Télévisions közszolgálati feladatainak meghatározására és ellenőrzésére vonatkozó pozitív értékelést ki kell terjeszteni az új, fontos audiovizuális szolgáltatások elindítására alkalmazandó mechanizmusokra is, az ezen eljárás megindítására vonatkozó határozat után érvénybe lépett, a műsorszolgáltatásról szóló közlemény értelmében. E szolgáltatások, amelyek a műsorra tűzött kínálatot más hordozókra vagy formátumokra is kiterjesztik, szerepelnek a France Télévisions ajánlattételi feltételeiben és a célokról és eszközökről szóló szerződésben, ahol megtalálható a törvény által előírt általános gazdasági érdekű szolgáltatásba tartozó feladatok kifejtése és meghatározása. E dokumentumokat a fentebb leírtak szerint rendelettel fogadják el, oly módon, hogy a már meghatározott és az esetleges jövőbeli új szolgáltatásokra ugyanazok a sajátos előzetes konzultációs és utólagos éves teljesítési ellenőrzések vonatkoznak, mint az említett feladatokra.
(94)
Mindent összevetve úgy tűnik tehát, hogy a France Télévisions csoportra ruházott közszolgálati feladatok meghatározása, valamint a vonatkozó ellenőrzési mechanizmusok megfelelnek a műsorszolgáltatásról szóló közleményben megállapított szabályoknak és elveknek, amelyek maguk is az Unió igazságszolgáltatási szerveinek ítélkezési gyakorlatából merítenek.
VI.2.2. Az állami finanszírozás arányossága és átláthatósága
(95)
A Francia Köztársaság által bejelentett finanszírozási mechanizmus, amelynek része a reklámüzenetek csökkentése, majd pedig megszüntetése miatti kompenzációra szánt éves támogatás, rendeltetését tekintve állandó mechanizmus, és ily módon a reklámüzenetek sugárzásának megszüntetésére a törvény által előírt 2011. novemberi határidő utáni időszakra is kiterjed.
(96)
Az éves állami finanszírozásba tartozik majd a közszolgálati audiovizuális hozzájárulás, korábbi nevén TV licenciadíj forrásainak egy részéből álló juttatás, valamint a 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvényben meghatározott éves támogatás. A Bizottság által a 2005. április 20-i határozattal jóváhagyott létező támogatás mellé, amelyet nem módosított a kilátásba helyezett mechanizmus, társul tehát egy költségvetési támogatás is, amelynek pontos összegét minden évben a pénzügyi törvény fogja meghatározni az adott üzleti évre. A Francia Köztársaság észrevételeiben azt állítja, hogy a tervezett nettó közszolgálati költségek szolgálnak majd az éves támogatás összegének előzetes meghatározására, az egyes üzleti évek előtt.
(97)
Egyébként ugyanez derül ki a francia hatóságok által a Bizottság eljárás megindításáról szóló határozatában kifejezett kétségekre válaszul eljuttatott szemléltető jellegű becslésekből is. A Bizottság megjegyzi, hogy a francia hatóságok tájékoztató jellegűnek tekintik az üzleti terv előrejelzéseit, és elismeri, hogy egy közszolgálati feladatokkal felruházott vállalat számára, amelynek e cél érdekében többéves költségeket kell vállalnia, hasznosak a célokról és eszközökről szóló szerződés módosításába illesztett üzleti tervben előírt pénzügyi keretek. Ily módon az ott feltüntetett összes jelzett állami forrás, bár ezek alacsonyabb értékűek, összefüggésben marad a 2010 és 2012 közötti időszakra előírt szolgáltatás nyújtásának bruttó költségével.
(98)
Figyelembe véve a bruttó költségek relatív tervezhetőségét, mivel kevésbé változékonyak, mint a nettó költségek kiszámításának alapját képező üzleti bevételek, az üzleti terv jelzés értékű számadatai a priori megerősítik a Francia Köztársaság állítását, amely szerint a közszolgálati nettó költségek meghatározó jellegűek a jövőbeli támogatás éves összegének megállapításához. Így a 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvénnyel bevezetett állami pénzügyi kompenzációs kötelezettség jelenti majd a jelzett költségvetési támogatás motorját, anélkül, hogy meghatározná az összeget az arra vonatkozó becsléshez képest, hogy várhatóan mennyi lesz a reklámüzenetek megszűnésével kieső reklámbevételek összege.
(99)
Ez a megközelítés objektív módon igazoltnak tűnik. A támogatás állandó jellegéből adódóan az összegének megállapítása ahhoz képest, hogy mekkora lenne a reklámbevétel, ha a reklámüzenetek a törvény miatt nem szűnnének meg, például megállapítva a reform bejelentése és megvalósítása előtti bevételek összegét, adott esetben a televíziós reklámpiac alakulása függvényében történő kiigazításokkal, egyre inkább önkényes módszer volna. Ha a támogatás összegét így számítanák ki a feltételezett bevételekhez képest, a France Télévisions mint egyetlen vállalat létrehozásában kialakuló szinergiákból származó, a tervezetthez képest nagyobb mértékű bruttó közszolgálati költségcsökkentés az állami forrásokból származó túlkompenzáció veszélyével járna.
(100)
Az éves támogatásnak a közszolgálati feladatok a továbbra is fennmaradó nettó üzleti bevétellel csökkentett költségeihez képest történő kiszámítása egyébként koherens a Francia Köztársaság vállalásával, amely a hírközlés szabadságáról szóló, 86-1067. sz. módosított törvény 44. cikkében, valamint a francia állam és a közszolgálati audiovizuális ágazatban működő szervezetek közötti pénzügyi kapcsolatokról szóló rendelet 2. cikkében jelenik meg, annak érdekében, hogy a France Télévisions számára nyújtott állami források ne haladják meg a rábízott közszolgálati feladatok teljesítésének költségeit. Amint a francia hatóságok is emlékeztetnek rá, e vállalás és az említett rendelkezések teljes mértékben alkalmazandók a jelzett költségvetési támogatásra, és az éves közfinanszírozási mechanizmusra, amelynek szerves részét fogja képezni.
(101)
Következésképp az éves támogatásnak a közszolgálati feladatok a továbbra is fennmaradó nettó üzleti bevétellel csökkentett költségeihez képest történő kiszámítása a Bizottság műsorsugárzásról szóló közleménye értelmében arányosnak tűnik.
(102)
E tekintetben egyes érintett harmadik felek ellentétes értelmű észrevételei nem semmisítik meg e következetést.
-
az FFTCE azon észrevételei, amelyek szerint a közszolgálati feladatoknak nem részét képező reklámbevételből származó nyereség kompenzációja nem tartozik e feladatok finanszírozásának keretébe, nem fogadható el, továbbá ugyanilyen módon az M6 azon észrevételei sem, amelyek szerint az üzleti bevételek kiesésének becsült értéke ingadozó és pontatlan, így a France Télévisions nettó közszolgálati költségei alapján kellene előzetesen megállapítani a támogatás éves összegét, mivel a Francia Köztársaság által a 2010., 2011. és 2012. évre vonatkozóan közölt becsült összegek egyébként kizárólag jelzés értékűek,
-
az M6 azon észrevételei, amelyekkel azt állítja, hogy a Francia Számvevőszék állítólag kimutatta, hogy a France Télévisions nem rendelkezik analitikus könyvelési eszközökkel és ez strukturálisan magában hordozza a túlkompenzációt, mivel nem objektív elemek képeznék a támogatás alapját, hasonlóképpen a TF1 észrevételei, amelyek szerint a kezeletlen, vagy rosszul kezelt költségeket túlkompenzálják, nem megalapozottak, először is azért, mert a Francia Számvevőszék 2009 októberében a France Télévisions csoport szintjén a leányvállalatok analitikus könyvelési eszközeit integráló ügyvitel-irányító eszközök hiányát állapította meg, nem pedig az összes ügyviteli analitikus könyvelési eszköz hiányát, és a France Télévisions csoport minden egyes társaságának saját analitikus könyvelése van,
-
másodszor pedig, a kompenzációnak a belső piaccal való összeegyeztethetőségére vonatkozó vizsgálat - a France Télévisions gazdasági előnyére irányuló vizsgálattal ellentétben - nem azokra a költségekre vonatkozik, amelyek az ágazaton belül egy átlagos, jól irányított vállalatnál az általános érdekű szolgáltatás nyújtásához szükségesek, hanem azokra a költségekre, amelyek ténylegesen felmerülnek majd a France Télévisions csoportnál, ideértve a jövőben tervezett csökkentést, vagy mint az előzőekben már látható volt, a France Télévisions számára nyújtandó állami források teljes összege elvileg alacsonyabb lesz a közszolgálat ellátásából eredő költségeknél, és a túlkompenzáció elkerülését szem előtt tartva állapítják meg, miután a nettó üzleti bevételt levonták belőle.
(103)
Ezek az éves támogatás előzetes megállapítása tekintetében megalapozatlan észrevételek egyébként nem veszik figyelembe azt, hogy léteznek utólagos ellenőrzési mechanizmusok. Amint az előzőekből kitűnik, az üzleti évre vonatkozó támogatás összegének pénzügyi törvényben történő előzetes éves meghatározását utólagos ellenőrzési mechanizmusok fogják követni, és adott esetben visszafizetéssel jár majd.
(104)
A műsorszolgáltatásról szóló közlemény úgy rendelkezik, hogy a tagállamoknak megfelelő mechanizmusokat kell létrehozniuk a túlkompenzáció megelőzésére, az állami finanszírozás felhasználásának rendszeres ellenőrzésével. Az ellenőrzésnek a közleményben meghatározott hatékonyságát a rendszeres időközönként független szervezet által elvégzett ellenőrzésekkel kell biztosítani, olyan mechanizmusokkal párosítva, amelyek az esetleges túlkompenzáció visszafizetését, illetve a következő üzleti év során egyrészt az éves közszolgálati költségek 10 %-át nem meghaladó esetleges tartalékok, másrészt pedig az esetleges kereszttámogatások megfelelő ráfordítását hivatottak elérni.
(105)
Az 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvény 44. cikke kimondja, hogy „az állami audiovizuális szektorba tartozó szervezeteknek a rájuk bízott közszolgálati kötelezettségek kompenzálásaként odaítélt állami források összege nem haladja meg az említett kötelezettségek teljesítésének költségét”. E rendelkezés a Francia Köztársaság által vállalt azon kötelezettségeket eredményezi, amelyek szerint kifejezetten bele kell foglalni a törvénybe a közszolgálati kötelezettségek túlkompenzációjának elkerülésére vonatkozó elvet, annak az eljárásnak a keretében, ami a Bizottság részéről a TV licenciadíjból származó források felhasználásáról szóló 2005. április 20-i pozitív határozat meghozatalához vezetett (14).
(106)
Az állam és a hírközlési és audiovizuális állami ágazathoz tartozó szervezetek közötti pénzügyi kapcsolatokról szóló, 2007. május 15-i 2007-958. sz. rendelet 2. cikke átveszi az 1986. szeptember 30-i törvény 53. cikkének szövegét, figyelembe véve „a közszolgálati feladatokból származó közvetlen és közvetett bevételeket”, és kimondja, hogy a közszolgálati kötelezettségek teljesítésének költségéről külön elszámolást vezetnek. A rendelet 3. cikke kimondja, hogy a France Télévisions és leányvállalatai kötelesek tiszteletben tartani valamennyi kereskedelmi tevékenységük során a normális piaci feltételeket, és előírja, hogy e kötelezettség teljesítéséről egy külső szervezettel éves jelentést kell készíttetni, amelyet a felügyeletet ellátó minisztériumhoz, a Francia Nemzetgyűléshez és a Szenátushoz kell beterjeszteni. Ez utóbbi rendelkezés szintén szerepel a Francia Köztársaság vállalásaiban, amelyeket átvett a Bizottság (7) preambulumbekezdésben hivatkozott 2005. április 20-i határozata.
(107)
Az Európai Unió Törvényszéke úgy ítélte meg, hogy mind a túlkompenzáció tilalmának elvére vonatkozó rendelkezések, mind pedig a France Télévisions által az üzleti tevékenységeire alkalmazott feltételek ellenőrzése és felülvizsgálata tökéletesen megfelelt a Bizottság által a 2005. április 20-i határozat (15) meghozatalát eredményező eljárás során megfogalmazott aggodalmaknak. Az e vállalások tiszteletben tartására vonatkozóan elvégzett utólagos ellenőrzések megfelelőségét egyébként a Törvényszék is megerősítette (16).
(108)
A Bizottság megkapta és megvizsgálta a 2007-es és 2008-as üzleti évekre vonatkozó, a rendelet 2. és 3. cikkének teljesítéséről szóló jelentéseket (a rendelet 3. cikke alapján elkészített jelentések, amelyek közül a 2007. évre vonatkozó jelentést a PriceWaterhouseCoopers és KPMG könyvvizsgáló cégek, a 2008. évre vonatkozót pedig a Cabinet Rise tanúsították), valamint a 2. cikkben meghatározott, 2009. évre vonatkozó jelentéstervezetet. A rendelkezésre álló jelentések megállapítják, hogy a France Télévisions csoport számára nyújtott állami források nem voltak magasabbak, mint a ráruházott közszolgálati kötelezettségek teljesítésének költsége, valamint, hogy a France Télévisions valamennyi üzleti tevékenységében tiszteletben tartotta a normális piaci feltételeket. Ez tehát kizárja az esetleges kereszttámogatásokat a kereskedelmi tevékenységek és a közszolgálati tevékenységek között. A kérdéses kapcsolatok felállítása egyébként azt mutatja, hogy a France Télévisions különböző csatornái közszolgálati költségeinek és forrásainak elszámolása elkészíthető a jelenlegi könyvelési eszközökkel, ellentétben azzal, amit az M6 állít.
(109)
Az állami források utólagos ellenőrzésének a 2007-958. sz. rendeletben előírt szabályai a jelzett költségvetési támogatásra is alkalmazandók lesznek. Az ellenőrzés létrehozása óta a France Télévisions számára nyújtott teljes állami források nem voltak elegendők a közszolgálati kötelezettségek teljesítéséhez kapcsolódó nettó költségek fedezésére, így tehát nem merült fel egy esetleges túlkompenzáció felhasználásának kérdése. Az üzleti tervben átvett, és a fenti 1. táblázatban bemutatott középtávú költség- és bevételtervezet esetében úgy tűnik, hogy némi többlet várható 2012-ben, ami ha valóban beigazolódik, és nem szükséges a 2010. és 2011. év veszteségének megszüntetéséhez, akkor azt elvileg elsősorban az audiovizuális alkotási kiadásokra kell majd fordítani.
(110)
Mindenesetre ahhoz, hogy a meglévő intézkedés megfeleljen a műsorszolgáltatásról szóló közleménnyel 2009-ben újonnan bevezetett kiigazításoknak, a Francia Köztársaság vállalja, hogy módosítja a 2007. május 15-i 2007-958. sz. rendelet 2. cikkét oly módon, hogy:
-
biztosítsa, hogy a külön elszámolásokról szóló éves jelentést a 3. cikkben meghatározott jelentés mintájára ellenőrizze egy külső szervezet, amelynek kiválasztását a kulturális miniszter hagyja jóvá, és a France Télévisions költségére elvégzett ellenőrzés eredményét elküldik a kulturális miniszternek, a Francia Nemzetgyűlésnek és a Szenátusnak,
-
javítsa azt az egyedi működési mechanizmust, amely a külön elszámolásokkal esetleg kimutatott és a hírközlés szabadságára vonatkozó, 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. törvény 53. cikkével, valamint a műsorszolgáltatásról szóló közleménnyel nem összeegyeztethető túlkompenzációk, vagy kereszttámogatások hatékony visszafizetését biztosítja.
(111)
E körülmények alapján kitűnik, hogy a Francia Köztársaságnak vannak megfelelő mechanizmusai az állami finanszírozás felhasználásának rendszeres és hatékony ellenőrzésére a túlkompenzáció vagy a kereszttámogatás megelőzésére, amint erről a műsorszolgáltatásról szóló közlemény rendelkezik.
(112)
Mindezeket figyelembe véve kitűnik, hogy a France Télévisions kereskedelmi piacokon - ahol a reform teljes végrehajtása után is működni fog - való jelenlétéből fakadó potenciális versenykorlátozások mindent összevetve igen kis mértékűek lesznek. E jelenlét nagy valószínűséggel igen korlátozott lesz, és a reform előre látható hatása az lesz, hogy a televíziós reklámok iránti kereslet, még ha csupán részlegesen is, de átmegy a France Télévisions versenytársaihoz.
(113)
Amint a hét kereskedelmi televíziós illetve rádiócsatorna által nyilvánosságra hozott levél is jelzi, a reform teljes megvalósítása, a France Télévisions reklámüzeneteinek megszüntetése azzal jár majd, hogy „a kereskedelmi médiumok képesek lesznek új lendületet venni, amire szükségük van”, miközben a reklámüzenetek fenntartása „káros következményekkel járna az összes francia médiumra nézve, és lényegesen megváltoztatná a szereplők gazdasági kilátásait…” (17).
(114)
Más szóval, a France Télévisions részleges kivonulása, és a közérdeket szolgáló feladatainak megfelelő műsorok sugárzásából származó - kereskedelmi vagy állami kompenzációs - bevételeinek a szerkezet szintjén történő ismételt meghatározása, anélkül, hogy mindez pénzügyi szempontból közvetlenül érintené a közönséget, csökkenti a potenciális versenykorlátozásokat azokban a piaci versenyhelyzetekben, ahol a France Télévisions is működik. E kivonulás új teret nyit, amelyet új szereplők vagy a reklámpiacon jelenleg korlátozott jelenlétű szereplők foglalhatnak el, idővel mozgásba hozva a versenyt.
(115)
Ebből az következik, hogy a Francia Köztársaság által szolgáltatott információk és tett vállalások fényében az állami finanszírozás célja az lesz, hogy a France Télévisions fedezni tudja a rá háruló kötelezettségek teljesítésével felmerült költségeket, és e finanszírozásnak az említett költségekre kell korlátozódnia, és továbbra is a műsorszolgáltatásról szóló hatályos közlemény követelményeinek megfelelő utólagos ellenőrzéseknek kell majd alávetni. Továbbá, mivel a France Télévisions csökkenteni fogja jelenlétét a verseny által szabályozott piacokon, a kilátásba helyezett támogatás nem befolyásolja olyan mértékben a kereskedelem fejlődését, ami az Unió érdekével ellentétes volna, eleget téve az EUMSZ 106. cikke (2) bekezdésében foglalt alkalmazási feltételeknek.
(116)
Ezen túlmenően a Francia Köztársaság vállalja, hogy 2013-ig a Bizottság számára éves jelentést készít, amely időpontra az audiovizuális reform várhatóan teljesen megvalósul, és így nyomon lehet majd követni az állami támogatásról szóló szabályokra nézve a reform legérdemlegesebb vetületeit, amelyek közé tartoznak az éves kompenzációk és az utólagos ellenőrzési mechanizmusok, a France Télévisions által a kereskedelmi tevékenységeire alkalmazott feltételek, és piaci helyzetének alakulása, valamint a célokról és eszközökről szóló szerződés éves teljesítése.
(117)
Tekintettel a reform mélyreható jellegére, a France Télévisions szolgáltatási feladatainak finanszírozásában ezzel bevezetett innovációkra, a France Télévisions költségeinek és bevételeinek alakulására kifejtett hatásaira, valamint a France Télévisions és versenytársai üzleti bevételét befolyásoló bizonytalan gazdasági környezetre a piacon, e vállalás természeténél fogva lehetővé teszi, hogy a Bizottság ellenőrizze, és minél közelebbről nyomon kövesse a reform végrehajtását, valamint a jelen eljárás keretében a Francia Köztársaság által tett vállalások megvalósítását.
(118)
Az eljárás megindítására irányuló határozatában a Bizottság kétségeinek adott hangot azzal kapcsolatban, hogy esetleg hozzárendeltségi viszony áll fenn a reklámokra és az elektronikus hírközlésre kivetett új adókból származó bevételek, valamint a France Télévisions számára 2010-től nyújtandó éves támogatás között. Amennyiben megállapítást nyer egy ilyen viszony, az azzal járna, hogy ezeket az adókat a támogatás szerves részének kell tekinteni, és meg kell vizsgálni, hogy a támogatás összeegyeztethető-e a belső piaccal. Bár a 2009. évre vonatkozóan egy ilyen jellegű viszony fennállása kizárható volt, figyelembe véve az állami audiovizuális szektorról szóló, 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvény hatálybalépésének és végrehajtásának dátumát, a jövőre nézve továbbra is fennállt a kétség a legfelsőbb francia hatóságok által tett nyilatkozatokra való tekintettel.
(119)
A Bíróság ítélkezési gyakorlata alapján, amelyet megerősít a Régie Networks C-333/07. előzetes döntéshozatal iránti kérelem ügyében 2008. december 22-én hozott ítélet 99. pontja, kitűnik, hogy „ahhoz, hogy az adó valamely támogatási intézkedés szerves részének legyen tekinthető, az adó és a támogatás között a vonatkozó nemzeti szabályozás alapján kötelező hozzárendeltségi viszonynak kell fennállnia abban az értelemben, hogy az adót szükségképpen a támogatás finanszírozására fordítják, és az közvetlenül befolyásolja ez utóbbi nagyságát, ebből következően annak értékelését is, hogy a támogatás összeegyeztethető-e a közös piaccal” (18). A Bíróság által megállapított két követelményt, vagyis a vonatkozó nemzeti szabályozást és a támogatás összegének közvetlen befolyásolását a következő rész vizsgálja.
(120)
A francia jog szerint a pénzügyi törvényekre vonatkozó 2001. augusztus 1-jei alapvető törvény 36. cikke értelmében az állam javára létrehozott forrás csak akkor fordítható egy másik jogi személyre, ha a pénzügyi törvény így rendelkezik. A pénzügyi törvényben tehát kifejezetten elő kellene írni, hogy a 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvénnyel bevezetett, a reklámra és az elektronikus hírközlésre kivetett adók hozamát részben, vagy egészben a France Télévisions finanszírozására fordítják. Mostanáig ilyen rendelkezést nem fogadtak el. A jövőre nézve a Francia Köztársaság vállalja, hogy az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése szerint eljárva új értesítést küld a Bizottságnak a rendszer felépítésének módosítására irányuló bárminemű tervről. Ilyen feltételek mellett a jelzett támogatás és a nemzeti jog szerint kivetett új adók között a Bíróság ítélkezési gyakorlata értelmében nem állapítható meg kötelező hozzárendeltségi viszony.
(121)
Ezenkívül kitűnik az is, hogy a közszolgálati audiovizuális hozzájárulás forrásainak egy részéből álló juttatással növelt költségvetési támogatás éves összegének meghatározására szolgáló fő kritérium a France Télévisions csoportra háruló közszolgálati kötelezettségek nettó költségének összege, és nem az új adókból származó bevételek. Márpedig a tervezett közszolgálati költségek előzetes becslések tárgyát képezik és fogják képezni a célokról és eszközökről szóló szerződésben a hírközlés szabadságáról szóló, 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. módosított törvény 53. cikkének alkalmazásában, a pénzügyi törvénytervezetben meghatározott éves támogatást a tervezett nettó költségek szerint fogják alakítani, és az előirányzatok és az eredmények közötti megfelelést az állam és a hírközlési és audiovizuális állami ágazathoz tartozó szervezetek közötti pénzügyi kapcsolatokról szóló, 2007. május 15-i 2007-958. sz. rendelet 2. cikkének végrehajtására meghatározott jelentés keretében állapítják meg, és szükség esetén utólag korrigálják. Mivel a költségek az adók címén beszedett forrásoktól függetlenül merülnek fel, az adók hozama közvetlenül nem befolyásolhatja a támogatás összegét. Kitűnik továbbá, hogy a francia kormány által eredetileg tervezett adók mértéke a parlament által megszavazott végleges törvényben csökkent, anélkül, hogy ez a France Télévisions számára nyújtandó támogatás egyidejű és arányos csökkentésével járt volna.
(122)
Mindezek alapján a 2009. március 5-i 2009-258. sz. törvénnyel a reklámokra és az elektronikus hírközlésre kivetett adók nem képezik a támogatás szerves részért, és következésképp ezeket nem kell belevenni a támogatásnak a belső piaccal való összeegyeztethetőségére irányuló vizsgálatba, ellentétben azzal, amit bizonyos harmadik érdekelt felek, név szerint az ACT, az FFTCE, a Kereskedelmi Csatornák Egyesülete, az M6 és a TF1 állít.
(123)
E következetés nem sérti az említett adóknak és a külön rendelkezéseiknek mint különálló intézkedéseknek az uniós joggal való összeegyeztethetőségét, mindenekelőtt az elektronikus hírközlésre kivetett adóval kapcsolatban a Szerződés megsértése miatt indított 2009/5061. számú eljárás keretében vizsgált kérdéseket illetően a 2002/20/EK irányelv vagy az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (19) tekintetében.
(124)
A Bizottság egyébként tudomásul veszi Franciaország azon nyilatkozatát, amely szerint kizárja az említett adókat az e határozat tárgyát képező értesítése területéből.
VII. KÖVETKEZTETÉSEK
(125)
A fentiek fényében a Bizottság megállapítja, hogy a France Télévisions számára a fentiekben leírt módon nyújtott éves költségvetési támogatás az EUMSZ 106. cikke (2) bekezdésének értelmében összeegyeztethetőnek nyilvánítható a belső piaccal, a közszolgálati műsorsugárzási szolgáltatásokra vonatkozóan meghatározott elvek és alkalmazási szabályok szerint,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Francia Köztársaság által a France Télévisions számára a hírközlés szabadságáról szóló, 1986. szeptember 30-i 86-1067. sz. módosított törvény 53. cikkének VI. bekezdése alkalmazásában éves költségvetési támogatás formájában nyújtani kívánt állami támogatás az Európai Unió működéséről szóló szerződés 106. cikkének (2) bekezdésével összhangban összeegyeztethető a belső piaccal.
Következésképpen e támogatás végrehajtása engedélyezett.
2. cikk
Ennek a határozatnak a Francia Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2010. július 20-án.