PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1189/2011
ze dne 18. listopadu 2011,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením směrnice Rady 2010/24/EU o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z daní, poplatků, cel a jiných opatření
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2010/24/EU ze dne 16. března 2010 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z daní, poplatků, cel a jiných opatření (1), a zejména na článek 26 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2010/24/EU podstatně změnila pravidla týkající se vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z daní, poplatků, cel a jiných opatření a ve vztahu k pravomocím stanoveným ve směrnici Rady 2008/55/ES (2) nově určila prováděcí pravomoci Komise. Je proto vhodné nahradit stávající prováděcí pravidla přijatá Komisí novým prováděcím nařízením.
(2)
V zájmu zajištění rychlé komunikace mezi příslušnými orgány by měla být přijata podrobná pravidla týkající se praktických ujednání a lhůt pro komunikaci mezi dožádanými a dožadujícími orgány.
(3)
K zajištění právní jistoty je vhodné upřesnit, že platnost dokumentů není dotčena skutečností, že byly předány elektronicky.
(4)
Aby bylo potvrzeno, že dokumenty odeslané poštou byly zasány příslušným orgánem, je vhodné stanovit pro tento způsob komunikace zvláštní pravidla.
(5)
Aby byl zajištěn přenos příslušných údajů a informací, je nutno stanovit vzor standardního formuláře přiloženého k žádosti o doručení a vzor dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě.
(6)
K zajištění právní jistoty je vhodné výslovně uvést právní účinek doručení uskutečněného dožádaným členským státem na žádost dožadujícího členského státu.
(7)
K zajištění právní jistoty je rovněž vhodné upřesnit, že doručení nebo předání jednotného dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě nemá žádný vliv na důsledky doručení původního dokladu o vymahatelnosti pohledávky a že upravený doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě nemá žádný vliv na původní pohledávku nebo původní doklad o vymahatelnosti pohledávky.
(8)
Nařízení Komise (ES) č. 1179/2008 ze dne 28. listopadu 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením směrnice Rady 2008/55/ES o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z některých dávek, cel, daní a jiných opatření (3), by mělo být zrušeno.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro vymáhání pohledávek,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k čl. 5 odst. 1, článku 8, článku 10, čl.12 odst. 1, čl. 13 odst. 2, 3, 4 a 5, článku 15, čl. 16 odst. 1 a čl. 21 odst. 1 směrnice 2010/24/EU, včetně prováděcích pravidel pro přepočet a převod vymožených částek, a rovněž způsoby přenosu sdělení mezi orgány.
Článek 2
1. Všechny žádosti o informace, doručení, vymáhání pohledávky nebo předběžná opatření podle čl. 5 odst. 1, článku 8, článku 10 a čl. 16 odst. 1 směrnice 2010/24/EU (dále jen „žádosti o pomoc“) a veškeré přiložené doklady, formuláře a jiné dokumenty a rovněž jakékoli jiné informace sdělené s ohledem na tyto žádosti se zasílají prostřednictvím sítě CCN, ledaže to není z technických důvodů proveditelné.
2. Dokumenty zasílané v elektronické formě nebo jejich výtisky mají stejný právní účinek jako doklady zaslané poštou.
3. Nelze-li žádost zaslat prostřednictvím sítě CCN, je zaslána poštou. V tomto případě platí tato pravidla:
a)
žádost podepíše úřední osoba dožadujícího orgánu, která je k podání takové žádosti oprávněna;
b)
standardní formulář přiložený k žádosti o doručení podle čl. 8 odst. 1 druhého pododstavce směrnice 2010/24/EU (dále jen „jednotný doklad pro doručení“) nebo jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě podle článku 12 uvedené směrnice podepíše oprávněná úřední osoba dožadujícího orgánu;
c)
je-li k žádosti přiložena kopie jiného dokumentu než jednotného dokladu pro doručení nebo jednotného dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě, potvrdí dožadující orgán shodnost této kopie s originálem tím, že na této kopii uvede v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu, v němž má své sídlo, slova „ověřená kopie“, jméno ověřující úřední osoby a datum tohoto ověření.
Pro účely prvního pododstavce písm. b) použijí členské státy jednotný doklad pro doručení vyhotovený podle vzoru uvedeného v příloze I tohoto nařízení a jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě vyhotovený podle vzoru uvedeného v příloze II tohoto nařízení.
4. Pokud se jednotný doklad pro doručení nebo jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě zasílá elektronickými prostředky, lze jejich strukturu a grafickou úpravu přizpůsobit požadavkům elektronického komunikačního systému s cílem usnadnit komunikaci mezi příslušnými orgány, a to za předpokladu, že s ohledem na vzory uvedené v příloze I a II nedojde k podstatné změně souboru údajů a informací obsažených v těchto dokladech.
Článek 3
1. Dožadující orgán může podat žádost o pomoc ohledně jedné pohledávky nebo několika pohledávek, pokud jsou vymahatelné od jedné a téže osoby.
2. Žádost o informace, vymáhání pohledávky nebo předběžná opatření se může týkat těchto osob:
a)
hlavního dlužníka nebo spoludlužníka;
b)
jiné osoby než (spolu)dlužníka, která je podle právních předpisů platných v členském státě, v němž má sídlo dožadující orgán, povinna uhradit daně, poplatky, cla a na níž se vztahují jiná opatření, nebo která je povinna uspokojit jiné pohledávky vyplývající z těchto daní, poplatků, cel a jiných opatření;
c)
jakékoli třetí osoby, která má v držbě aktiva náležející jedné z osob uvedených v písmenech a) nebo b) nebo má vůči jedné z těchto osob dluhy.
Článek 4
Informace a další údaje sdělené dožádaným orgánem dožadujícímu orgánu podle čl. 5 odst. 1, článku 8, článku 10 a čl. 16 odst. 1 směrnice 2010/24/EU se předávají v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu dožádaného orgánu či v jiném jazyce, na němž se dožádaný a dožadující orgán dohodnou.
Článek 5
Pokud dožádaný orgán odmítne vyhovět žádosti o pomoc, sdělí dožadujícímu orgány důvody odmítnutí s upřesněním ustanovení směrnice 2010/24/EU, kterých se dovolává. Dožádaný orgán zašle toto sdělení co nejdříve po přijetí svého rozhodnutí, nejpozději však do jednoho měsíce od data potvrzení přijetí žádosti.
Článek 6
V každé žádosti o informace nebo o vymáhání pohledávky či o předběžná opatření je uvedeno, zda se podobná žádost zasílá i jinému orgánu.
KAPITOLA II
ŽÁDOSTI O INFORMACE
Článek 7
Dožádaný orgán potvrdí přijetí žádosti o informace co nejdříve, nejpozději však do sedmi kalendářních dnů od jejího přijetí.
Po přijetí žádosti dožádaný orgán v případě potřeby dožadující orgán požádá o poskytnutí jakýchkoli nezbytných doplňujících informací. Dožadující orgán poskytne veškeré nezbytné doplňující informace, k nimž má běžně přístup.
Článek 8
1. Jakmile dožádaný orgán získá některou z požadovaných informací, předá ji dožadujícímu orgánu.
2. Pokud vzhledem k okolnostem daného případu nelze všechny nebo některé požadované informace opatřit v přiměřené lhůtě, sdělí to dožádaný orgán s udáním důvodů dožadujícímu orgánu.
Po uplynutí šesti měsíců ode dne, kdy bylo potvrzeno přijetí žádosti, sdělí dožádaný orgán dožadujícímu orgánu v každém případě výsledek šetření, které provedl za účelem získání požadovaných informací.
Dožadující orgán může na základě informací, které obdržel od dožádaného orgánu, tento orgán požádat, aby pokračoval v šetření. Tato žádost musí být podána do dvou měsíců od obdržení sdělení o výsledku šetření provedeného dožádaným orgánem a dožádaný orgán ji vyřídí v souladu s ustanoveními, která platí pro původní žádost.
Článek 9
Dožadující orgán může žádost o informace, kterou zaslal dožádanému orgánu, kdykoliv vzít zpět. Rozhodnutí o zpětvzetí žádosti předá dožádanému orgánu.
KAPITOLA III
ŽÁDOSTI O DORUČENÍ
Článek 10
1. Žádost o doručení obsahuje originál nebo ověřenou kopii každého dokumentu, o jehož doručení je příslušný orgán žádán.
Jednotný doklad pro doručení připojený k žádosti podle čl. 8 odst. 1 druhého pododstavce směrnice 2010/24/EU je vyhotoven dožadujícím orgánem nebo v rámci jeho odpovědnosti. V tomto formuláři jsou adresátovi poskytnuty informace ohledně dokumentů, o jejichž doručení je příslušný orgán žádán.
2. Co se týká informací uvedených v jednotném dokladu pro doručení, platí tato pravidla:
a)
ve formuláři je uvedena částka pohledávky, pokud již byla stanovena;
b)
údaj o lhůtě, v níž má být doručení uskutečněno, může být uveden formou data, k němuž dožadující orgán požaduje doručení uskutečnit.
Článek 11
Žádost o doručení se může vztahovat k jakékoli osobě uvedené v čl. 3 písm. c) směrnice 2010/24/EU, která má být v souladu s právními předpisy platnými v dožadujícím členském státě informována o jakémkoli dokumentu, který se jí týká.
Článek 12
1. Dožádaný orgán potvrdí přijetí žádosti o doručení co nejdříve, nejpozději však do sedmi kalendářních dnů po jejím přijetí.
Po přijetí žádosti o doručení učiní dožádaný orgán nezbytná opatření k provedení doručení v souladu s právními předpisy platnými v členském státě, v němž má své sídlo.
V případě nutnosti, aniž by však bylo dotčeno dodržení lhůty pro doručení uvedené v žádosti o doručení, požádá dožádaný orgán dožadující orgán o poskytnutí doplňujících informací.
Dožadující orgán poskytne veškeré doplňující informace, k nimž má běžně přístup.
2. Jakmile došlo k doručení, informuje dožádaný orgán dožadující orgán o datu doručení tak, že potvrdí doručení ve formuláři žádosti, který zašle zpět dožadujícímu orgánu.
Článek 13
1. Doručení, které dožádaný členský stát uskutečnil v souladu s vnitrostátními právními předpisy a správní praxí platnými v tomto státě, má v dožadujícím členském státě stejný účinek, jako kdyby je uskutečnil dožadující členský stát sám v souladu s vnitrostátními právními předpisy a správní praxí platnými v dožadujícím členském státě.
2. Doručení dokumentu týkajícího se více než jednoho druhu daně, poplatku, cla nebo jiného opatření se považuje za platné, pokud jej uskutečnil orgán dožádaného členského státu, který je příslušný přinejmenším pro jednu z daní, poplatků, cel nebo jiných opatření uvedených v doručovaném dokumentu, je-li to přípustné podle vnitrostátních právních předpisů dožádaného členského státu.
Článek 14
Pro účely doručování může dožádaný členský stát použít jednotný doklad pro doručení uvedený v čl. 10 odst. 1 ve svém úředním jazyce nebo v jednom ze svých úředních jazyků podle svých vnitrostátních právních předpisů.
KAPITOLA IV
ŽÁDOSTI O VYMÁHÁNÍ POHLEDÁVKY NEBO O PŘEDBĚŽNÁ OPATŘENÍ
Článek 15
Žádosti o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření obsahují prohlášení o tom, že byly splněny podmínky pro zahájení řízení o vzájemné pomoci stanovené ve směrnici 2010/24/EU.
Článek 16
1. Jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě, který je připojen k žádosti o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření, je vyhotoven dožadujícím orgánem nebo v rámci jeho odpovědnosti na základě původního dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožadujícím členském státě.
V jednotném dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě lze dodatečně doplnit správní sankce, pokuty, poplatky a přirážky uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. a) směrnice 2010/24/EU, jakož i úroky a náklady uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. c) uvedené směrnice, které mohou být v souladu s předpisy platnými v dožadujícím členském státě splatné ode dne vydání původního dokladu o vymahatelnosti pohledávky do dne přede dnem zaslání žádosti o vymáhání pohledávky.
2. Jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě lze vydat s ohledem na několik pohledávek a několik osob v souladu s původním dokladem o vymahatelnosti pohledávky v dožadujícím členském státě.
3. Byly-li původní doklady o vymahatelnosti několika pohledávek v dožadujícím členském státě nahrazeny souhrnným dokladem o vymahatelnosti všech těchto pohledávek v tomto členském státě, může se jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě zakládat na původních dokladech o vymahatelnosti v dožadujícím členském státě, nebo na souhrnném dokladu seskupujícím tyto původní doklady o vymahatelnosti pohledávky v dožadujícím členském státě.
4. Za účelem vymáhání pohledávek, s ohledem na něž se žádá o pomoc, může dožádaný členský stát použít jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v tomto členském státě ve svém úředním jazyce nebo v jednom ze svých úředních jazyků podle svých vnitrostátních právních předpisů.
Článek 17
Osoba, jíž se žádost o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření týká, se nemůže odvolávat na doručení nebo předání jednotného dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném státě za účelem prodloužení nebo nového běhu lhůty pro napadení pohledávky nebo pro napadení původního dokladu o vymahatelnosti pohledávky, jestliže byl tento platně doručen.
Článek 18
1. Pokud se měna dožádaného členského státu liší od měny dožadujícího členského státu, vyjádří dožadující orgán částku vymáhané pohledávky v obou měnách.
2. Jako směnný kurz pro účely pomoci při vymáhání pohledávek se použije poslední směnný kurz zveřejněný v Úředním věstníku Evropské unie přede dnem zaslání žádosti.
Článek 19
1. Dožadující orgán potvrdí co nejdříve, nejpozději však do sedmi kalendářních dnů od přijetí žádosti o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření, přijetí této žádosti.
2. Dožádaný orgán může dožadující orgán požádat o poskytnutí doplňujících informací nebo v případě potřeby o doplnění jednotného dokladu o vymahatelnosti v dožádaném členském státě. Dožadující orgán poskytne veškeré nezbytné doplňující informace, k nimž má běžně přístup.
Článek 20
1. Nelze-li vzhledem k okolnostem daného případu v přiměřené lhůtě vymoci pohledávku zcela nebo částečně či přijmout předběžná opatření, sdělí to dožádaný orgán s udáním důvodů dožadujícímu orgánu.
Dožadující orgán může na základě informací, které mu dožádaný orgán poskytne, tento orgán požádat, aby znovu zahájil vymáhání pohledávky nebo přijal předběžná opatření. Tato žádost se podává do dvou měsíců od přijetí oznámení o výsledku uvedeného postupu a dožádaný orgán ji vyřídí v souladu s ustanoveními, která platí pro původní žádost.
2. Nejpozději při uplynutí každé šestiměsíční lhůty po dni potvrzení přijetí žádosti sdělí dožádaný orgán dožadujícímu orgánu stav pokroku či výsledek vymáhání pohledávky nebo přijetí předběžných opatření.
Článek 21
1. Dožadující orgán uvědomí dožádaný orgán o každém napadení pohledávky nebo dokladu o její vymahatelnosti, které je podáno v členském státě dožadujícího orgánu, neprodleně poté, co byl o napadení informován.
2. Pokud právní předpisy a správní praxe platné v dožádaném členském státě nepřipouští předběžná opatření nebo vymáhání pohledávky požadované podle čl. 14 odst. 4 druhého a třetího pododstavce směrnice 2010/24/EU, oznámí to dožádaný orgán dožadujícímu orgánu co nejdříve, nejpozději však do jednoho měsíce od přijetí sdělení uvedeného v odstavci 1.
3. Dožádaný orgán uvědomí dožadující orgán o každém úkonu učiněném v dožádaném členském státě, který se týká vrácení vymožených částek nebo náhrady v souvislosti s vymáháním napadených pohledávek podle čl. 14 odst. 4 třetího pododstavce směrnice 2010/24/EU, neprodleně poté, co byl o takovém úkonu informován.
Dožádaný orgán v nejvyšší možné míře zapojí dožadující orgán do řízení o stanovení částky, která má být vrácena, a stanovení výše splatné náhrady. Na odůvodněnou žádost dožádaného orgánu převede dožadující orgán vrácené částky a zaplacenou náhradu do dvou měsíců od přijetí této žádosti.
Článek 22
1. Stane-li se žádost o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření v důsledku splnění nebo zániku pohledávky nebo z jakéhokoliv jiného důvodu bezpředmětnou, sdělí to dožadující orgán neprodleně dožádanému orgánu, aby tento zastavil zahájené úkony.
2. Je-li výše pohledávky, která je předmětem žádosti o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření, rozhodnutím příslušného orgánu uvedeného v čl. 14 odst. 1 směrnice 2010/24/EU upravena, informuje dožadující orgán dožádaný orgán o tomto rozhodnutí, a je-li vyžádáno vymáhání pohledávky, předá mu rozhodnutí o úpravě spolu s upraveným jednotným dokladem o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě. Tento upravený doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě je vyhotoven dožadujícím orgánem nebo v rámci jeho odpovědnosti na základě rozhodnutí o úpravě výše pohledávky.
3. Upravený jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě nemá žádné důsledky ve vztahu k možnostem napadnout původní pohledávku, původní doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožadujícím členském státě nebo rozhodnutí uvedené v předchozím odstavci.
4. Spočívá-li úprava uvedená v odstavci 2 ve snížení výše pohledávky, pokračuje dožádaný orgán v zahájeném řízení o vymáhání pohledávky nebo k přijetí předběžných opatření, avšak pouze ohledně částky, která nebyla dosud uhrazena.
Pokud v době, kdy se dožádaný orgán dověděl o snížení výše pohledávky, již byla částka převyšující částku dosud neuhrazenou vymožena, ale dosud nedošlo k jejímu převodu podle článku 23, vrátí dožádaný orgán přeplatek oprávněné osobě.
5. Spočívá-li úprava uvedená v odstavci 2 ve zvýšení výše pohledávky, může dožadující orgán zaslat dožádanému orgánu doplňující žádost o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření.
Dožádaný orgán vyřídí tuto doplňující žádost pokud možno zároveň s původní žádostí dožadujícího orgánu. Není-li vzhledem k stavu probíhajícího řízení společné vyřízení původní a doplňující žádosti možné, vyhoví dožádaný orgán doplňující žádosti pouze tehdy, pokud se týká částky, která není nižší než částka uvedená v čl. 18 odst. 3 směrnice 2010/24/EU.
6. Při přepočtu částky pohledávky vyplývající z úpravy uvedené v odstavci 2 na měnu členského státu dožádaného orgánu použije dožadující orgán směnný kurz, který byl použit v jeho původní žádosti.
Článek 23
1. Částky, které mají být poukázány dožadujícímu orgánu podle čl. 13 odst. 5 směrnice 2010/24/EU, jsou dožadujícímu orgánu převedeny v měně dožádaného členského státu.
Převod vymožených částek se uskuteční do dvou měsíců ode dne, kdy byla pohledávka vymožena.
Jsou-li však opatření k vymáhání pohledávek, která uplatnil dožádaný orgán, napadena z důvodu, za nějž nenese odpovědnost dožadující členský stát, může dožádaný orgán počkat s převodem částek, které byly vymoženy s ohledem na pohledávku dožadujícího členského státu, do doby vyřešení sporu, jsou-li současně splněny tyto podmínky:
a)
dožádaný orgán považuje za pravděpodobné, že výsledek tohoto napadení vyzní ve prospěch dotčené strany, a
b)
dožadující orgán neprohlásil, že vrátí již převedené částky, vyzní-li výsledek napadení ve prospěch dotčené strany.
Pokud dožadující orgán učinil prohlášení o vrácení v souladu s třetím pododstavcem písm. b), vrátí vymožené částky, které již dožádaný orgán převedl, do jednoho měsíce od přijetí žádosti o vrácení částek. Případné jiné splatné náhrady nese v tomto případě výlučně dožádaný orgán.
2. Příslušné orgány členských států se mohou o převodu částek nedosahujících prahové hodnoty podle čl. 18 odst. 3 směrnice 2010/24/EU dohodnout jinak.
Článek 24
Bez ohledu na částky vybrané dožádaným orgánem jako úroky uvedené v čl. 13 odst. 4 směrnice 2010/24/EU se pohledávka považuje za vymoženou ve výši částky vyjádřené v národní měně členského státu dožádaného orgánu na základě směnného kurzu uvedeného v čl. 18 odst. 2 tohoto nařízení.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 25
Nařízení (ES) č. 1179/2008 se zrušuje.
Článek 26
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. listopadu 2011.
A BIZOTTSÁG 1189/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2011. november 18.)
az adókból, vámokból, illetékekből és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló 2010/24/EU tanácsi irányelv egyes rendelkezéseivel kapcsolatos részletes szabályok megállapításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az adókból, vámokból, illetékekből és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 2010. március 16-i, 2010/24/EU tanácsi irányelvre (1), és különösen annak 26. cikkére,
mivel:
(1)
A 2010/24/EU irányelv jelentősen módosította az adókból, vámokból, illetékekből és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásra vonatkozó szabályokat, és újra meghatározta a Bizottság végrehajtási hatásköreit a 2008/55/EK tanácsi irányelvben (2) foglaltakkal kapcsolatban. Ezért helyénvaló a Bizottság által elfogadott meglévő végrehajtási szabályokat egy új végrehajtási rendelettel felváltani.
(2)
Az illetékes hatóságok közötti gyors kommunikáció biztosítása érdekében részletes szabályokat kell elfogadni, figyelembe véve a megkeresett és a megkereső hatóságok közötti kommunikációval kapcsolatos gyakorlati intézkedéseket és határidőket.
(3)
A jogbiztonság garantálása érdekében helyénvaló annak megállapítása, hogy a dokumentumok érvényességét nem érinti az a tény, hogy elektronikusan kerültek továbbításra.
(4)
Annak megerősítése érdekében, hogy a postai úton továbbított dokumentumokat egy illetékes hatóság küldi, helyénvaló különös szabályokat megállapítani a kommunikáció e formájára vonatkozóan.
(5)
A megfelelő adatok és információk továbbításának biztosítása érdekében ki kell alakítani a kézbesítési megkeresést kísérő standard űrlapok mintáit, valamint a megkeresett tagállamban a végrehajtást engedélyező okirat mintáit.
(6)
A jogbiztonság biztosítása érdekében kifejezetten meg kell határozni a megkeresett tagállam által a megkereső tagállam kérésére teljesített kézbesítések joghatását.
(7)
A jogbiztonság biztosítása érdekében azt is meg kell határozni, hogy a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okirat kézbesítése vagy közlése semmilyen hatással nincs a végrehajtást engedélyező eredeti okirat kézbesítésének következményeire, és hogy a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező felülvizsgált okirat semmilyen hatással nincs az eredeti követelésre vagy a végrehajtást engedélyező eredeti okiratra.
(8)
Az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 2008/55/EK tanácsi irányelv egyes rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2008. november 28-i 1179/2008/EK bizottsági rendeletet (3) hatályon kívül kell helyezni.
(9)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a behajtási bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Ez a rendelet megállapítja a 2010/24/EU irányelv 5. cikke (1) bekezdésének, 8. cikkének, 10. cikkének, 12. cikke (1) bekezdésének, 13. cikke (2), (3), (4) és (5) bekezdésének, 15. cikkének, 16. cikke (1) bekezdésének és 21. cikke (1) bekezdésének részletes végrehajtási szabályait, ideértve a behajtott összegek átváltására, átutalására vonatkozó részletes szabályokat, valamint a hatóságok közötti információközlés lehetséges eszközeit.
2. cikk
1. A 2010/24/EU irányelv 5. cikkének (1) bekezdése, 8. cikke, 10. cikke és 16. cikkének (1) bekezdése szerinti összes információkéréssel, kézbesítéssel, behajtással vagy biztosítási intézkedéssel kapcsolatos megkeresést (a továbbiakban: „a segítségnyújtás iránti megkeresések”), minden kísérő okiratot, formanyomtatványt és egyéb dokumentumot, valamint a szóban forgó megkeresésekre tekintettel közölt minden egyéb információt a CCN-hálózaton belül kell elküldeni, kivéve, ha az technikai okokból kivitelezhetetlen.
2. Az elektronikus vagy nyomtatott formában továbbított dokumentumok ugyanolyan joghatással bírnak, mint a postai úton továbbítottak.
3. Amennyiben a megkeresést a CCN-hálózaton keresztül nem lehet továbbítani, akkor postán kell továbbítani. Ebben az esetben a következő szabályokat kell alkalmazni:
a)
a megkeresést a megkereső hatóság adott megkeresésre felhatalmazott tisztviselője írja alá.
b)
a 2010/24/EU irányelv 8. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében említett, a kézbesítési megkeresést kísérő egységes formanyomtatványt (a továbbiakban: „az egységes kézbesítési formanyomtatvány”) vagy az említett irányelv 12. cikkében említett, a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratot a megkereső hatóság megfelelően felhatalmazott tisztviselője írja alá.
c)
amennyiben a megkereséshez az egységes kézbesítési formanyomtatványon vagy a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiraton kívüli egyéb dokumentum másolatát mellékelték, akkor a megkereső hatóságnak a másolaton a székhelyéül szolgáló tagállam hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelveinek egyikén a „hitelesített valódi másolat” felirat, a hitelesítő tisztviselő neve és a szóban forgó hitelesítés időpontjának feltüntetésével igazolnia kell, hogy a szóban forgó másolat megfelel az eredetinek.
Az első albekezdés b) pontjának alkalmazásában a tagállamok a jelen rendelet I. mellékletében meghatározott mintának megfelelően kialakított egységes kézbesítési formanyomtatványt, valamint a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, a jelen rendelet II. mellékletében meghatározott mintának megfelelően kialakított egységes okiratot kötelesek használni.
4. Ha az egységes kézbesítési formanyomtatványt vagy a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratot elektronikus úton továbbítják, szerkezetüket és elrendezésüket az illetékes hatóságok közötti kommunikáció megkönnyítése érdekében hozzá lehet igazítani az elektronikus kommunikációs rendszer követelményeihez, feltéve, hogy a benne szereplő adatok és információk nem módosulnak jelentősen az I. és a II. mellékletben meghatározott mintákhoz képest.
3. cikk
1. A megkereső hatóság segítségnyújtás iránti megkeresést nyújthat be egy adott követelésre, illetve több követelésre vonatkozóan, amennyiben egy és ugyanazon személytől behajtandó követelésekről van szó.
2. Az információkérés, a behajtási megkeresés vagy a biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresés a következő személyek bármelyikére vonatkozhat:
a)
a főadós vagy valamely társadós;
b)
az adóson (társadóson) kívül bármilyen olyan személy, aki a megkereső hatóság székhelyéül szolgáló tagállam hatályban lévő jogszabályai értelmében felel az adók, vámok, illetékek és egyéb intézkedések rendezéséért vagy az említett adókkal, vámokkal, illetékekkel és egyéb intézkedésekkel kapcsolatos egyéb követelésekért;
c)
az a) vagy b) pontban említett személyek vagyontárgyait birtokló, illetve velük szemben tartozással rendelkező harmadik személy.
4. cikk
A megkeresett hatóság saját tagállamának hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelveinek egyikén, illetve a megkereső és a megkeresett hatóság közötti megállapodás szerinti nyelven továbbítja a 2010/24/EU irányelv 5. cikkének (1) bekezdése, 8. cikke, 10. cikke és 16. cikkének (1) bekezdése szerinti információt és egyéb adatokat a megkereső hatóságnak.
5. cikk
Amennyiben a megkeresett hatóság megtagadja a segítségnyújtás iránti megkeresés elintézését, értesíti a megkereső hatóságot a megtagadás okáról, megjelölve a 2010/24/EU irányelv azon rendelkezéseit, amelyekre döntését alapítja. Ezt az értesítést a megkeresett hatóság döntésének meghozatalát követően azonnal, de legfeljebb a megkeresés kézhezvételének visszaigazolásától számított egy hónapon belül megküldi.
6. cikk
Minden egyes információkérésben, behajtási megkeresésben vagy biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresésben jelezni kell, ha bármilyen egyéb hatósághoz is intéztek hasonló megkeresést.
II. FEJEZET
INFORMÁCIÓKÉRÉS
7. cikk
A megkeresett hatóság az információkérés kézhezvételét a lehető legkorábban, de legfeljebb a kézhezvételtől számított hét naptári napon belül visszaigazolja.
A megkeresett hatóság a megkeresés kézhezvételét követően szükség szerint bekéri a további szükséges információkat a megkereső hatóságtól. A megkereső hatóság megad minden olyan további szükséges információt, amelyhez rendes körülmények között hozzáfér.
8. cikk
1. A megkeresett hatóság a kért információ minden részletét eljuttatja a megkereső hatóságnak, ahogy és amikor azt megszerezte.
2. Amennyiben az adott esetre vonatkozóan a kért információ ésszerű időn belül részben vagy egyáltalán nem szerezhető be, a megkeresett hatóság tájékoztatja erről a megkereső hatóságot, és jelzi a vonatkozó okokat.
A megkeresett hatóság a megkeresés kézhezvételének visszaigazolásától számított hat hónap elteltével minden esetben tájékoztatja a megkereső hatóságot a kért információ beszerzése céljából lefolytatott vizsgálat eredményéről.
A megkeresett hatóságtól kapott információk alapján a megkereső hatóság felkérheti a megkeresett hatóságot vizsgálatának folytatására. Ezt a megkeresést a megkeresett hatóság által végrehajtott vizsgálat eredményéről szóló értesítés kézhezvételétől számított két hónapon belül kell megküldeni, és azt a megkeresett hatóság az eredeti megkeresésre vonatkozó rendelkezésekkel összhangban kezeli.
9. cikk
A megkereső hatóság bármikor visszavonhatja a megkeresett hatóságnak elküldött információkérést. A visszavonásról szóló döntést eljuttatja a megkeresett hatóságnak.
III. FEJEZET
KÉZBESÍTÉSI MEGKERESÉS
10. cikk
1. Minden kézbesítési megkeresésnek tartalmaznia kell minden egyes olyan dokumentum eredeti vagy hiteles másolati példányát, amelynek kézbesítését kérik.
A megkeresést a 2010/24/EU irányelv 8. cikke (1) bekezdésének második albekezdése szerint kísérő egységes kézbesítési formanyomtatványt a megkereső hatóság köteles kitölteni, illetve azt a megkereső hatóság felelősségi körében kell kitölteni. Ez a formanyomtatvány információt szolgáltat a címzettnek azokról a dokumentumokról, amelyek tekintetében a kézbesítési segítségnyújtást kérik.
2. Az egységes kézbesítési formanyomtatványban megemlített információkra az alábbiak vonatkoznak:
a)
meg kell említeni a követelés összegét, amennyiben az már megállapításra került;
b)
azt az időszakot, amelyen belül a kézbesítésnek meg kell történnie, oly módon is fel lehet tüntetni, hogy közlik azt az időpontot, amely előtt a megkereső hatóság szándéka szerint a kézbesítésnek meg kell történnie.
11. cikk
A kézbesítési megkeresés a 2010/24/EU irányelv 3. cikkének c) pontjában említett bármely személyre vonatkozhat, akinek - a megkereső tagállam hatályban lévő jogszabályaival összhangban - tájékoztatást kell kapnia a személyét érintő összes dokumentumról.
12. cikk
1. A megkeresett hatóság a kézbesítési megkeresés kézhezvételét a lehető legkorábban, de legfeljebb a kézhezvételtől számított hét naptári napon belül visszaigazolja.
A megkeresett hatóság a kézbesítési megkeresés kézhezvételét követően meghozza a szükséges intézkedéseket, hogy a székhelyéül szolgáló tagállam hatályban lévő jogszabályaival összhangban teljesítse a kézbesítést.
A megkeresett hatóság szükség esetén, a kézbesítési megkeresésben feltüntetett kézbesítési határidő veszélyeztetése nélkül, további információt kér a megkereső hatóságtól.
A megkereső hatóság megadja mindazt a további információt, amelyhez rendes körülmények között hozzáfér.
2. A megkeresett hatóság tájékoztatja a megkereső hatóságot a kézbesítés időpontjáról, mihelyt az megtörtént, olyan módon, hogy a kézbesítést igazolja a megkereső hatóság részére visszaküldött, megkeresést szolgáló formanyomtatványon.
13. cikk
1. A megkeresett tagállam által a hatályos nemzeti jogszabályai és közigazgatási gyakorlata szerint teljesített kézbesítés úgy tekintendő, hogy a megkereső tagállamban ugyanolyan hatású, mintha maga a megkereső tagállam hajtotta volna végre saját hatályos nemzeti jogszabályai és közigazgatási gyakorlata szerint.
2. Az egynél többféle adóval, vámmal, illetékkel vagy egyéb intézkedéssel kapcsolatos dokumentum kézbesítése akkor tekintendő érvényesnek, ha a megkeresett tagállam olyan hatósága teljesíti, amely a kézbesített dokumentumban említett adók, vámok, illetékek vagy egyéb intézkedések közül legalább az egyik tekintetében illetékes, feltéve, hogy ezt a megkeresett tagállam nemzeti joga megengedi.
14. cikk
A kézbesítés céljából a megkeresett tagállam saját hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelvei egyikén, nemzeti jogával összhangban használhatja a 10. cikk (1) bekezdésében említett egységes kézbesítési formanyomtatványt.
IV. FEJEZET
BEHAJTÁSI VAGY BIZTOSÍTÁSI INTÉZKEDÉSEKRE IRÁNYULÓ MEGKERESÉSEK
15. cikk
A behajtási vagy biztosítási intézkedésekre irányuló megkereséseknek nyilatkozatot kell tartalmazniuk arról, hogy a kölcsönös segítségnyújtási eljárás elindításának a 2010/24/EU irányelvben lefektetett feltételei teljesültek.
16. cikk
1. A behajtási vagy biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresést kísérő, a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratot a megkereső hatóság köteles kitölteni, illetve azt a megkereső hatóság felelősségi körében kell kitölteni a megkereső tagállamban végrehajtást engedélyező eredeti okirat alapján.
A 2010/24/EU irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett azon közigazgatási szankciók, bírságok, díjak és pótdíjak, valamint az említett irányelv 2. cikke (2) bekezdésének c) pontjában szereplő azon kamatok és költségek, amelyek - a megkereső tagállam hatályos szabályainak megfelelően - a végrehajtást engedélyező eredeti okirat keltétől a behajtási megkeresés elküldésének dátumát megelőző időpontig esedékesek lehetnek, feltüntethetők a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratban.
2. Több követelés és több személy tekintetében egyetlen, a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okirat is kibocsátható, a megkereső tagállamban végrehajtást engedélyező eredeti okiratnak megfelelően.
3. Amennyiben a megkereső tagállamban több követelés tekintetében végrehajtást engedélyező eredeti okiratokat már felváltották egy átfogó, a tagállamban az összes szóban forgó követelés végrehajtását engedélyező okirattal, a megkeresett tagállamban a végrehajtást engedélyező, egységes okirat alapulhat a megkereső tagállamban végrehajtást engedélyező eredeti okiratokon vagy az említett eredeti okiratokat a megkereső tagállamban átcsoportosító átfogó okiraton.
4. Azoknak a követeléseknek a végrehajtása érdekében, amelyek tekintetében behajtási segítségnyújtást kértek, a megkeresett tagállam alkalmazhatja az adott tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratot saját hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelvei egyikén, nemzeti jogával összhangban.
17. cikk
A behajtási vagy biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresés címzettje nem hivatkozhat a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okirat kézbesítésére vagy közlésére a követelés vagy a végrehajtást engedélyező eredeti okirat megtámadására vonatkozó határidő meghosszabbításának vagy újrakezdésének kérelmezése érdekében, ha azt érvényesen kézbesítették.
18. cikk
1. Amennyiben a megkeresett tagállam pénzneme eltér a megkereső tagállam pénznemétől, a megkereső hatóság mindkét pénznemben megállapítja a behajtandó követelés összegét.
2. A behajtási segítségnyújtás körében alkalmazandó átváltási árfolyam az Európai Unió Hivatalos Lapjában a megkeresés elküldését megelőzően megjelent legutóbbi átváltási árfolyam lesz.
19. cikk
1. A megkeresett hatóság a lehető legkorábban, de legfeljebb a behajtási vagy biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresés kézhezvételtől számított hét naptári napon belül visszaigazolja a megkeresés átvételét.
2. Ha szükséges, a megkeresett hatóság kérheti a megkereső hatóságot, hogy bocsásson rendelkezésre további információkat vagy hogy töltse ki a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, egységes okiratot. A megkereső hatóság megad minden olyan további szükséges információt, amelyhez rendes körülmények között hozzáfér.
20. cikk
1. Amennyiben az adott eset sajátosságaira tekintettel a követelés ésszerű időn belül részben vagy egyáltalán nem hajtható be, illetve biztosítási intézkedések nem hozhatók, a megkeresett hatóság tájékoztatja erről a megkereső hatóságot, és jelzi a vonatkozó okokat.
A megkereső hatóság a megkeresett hatóságtól kapott információk alapján felkérheti ez utóbbit a behajtásra vagy a biztosítási intézkedésekre irányuló eljárás ismételt megindítására. Ezt a megkeresést az eljárás eredményéről szóló értesítés kézhezvételétől számított két hónapon belül kell megküldeni, és azt a megkeresett hatóság az eredeti megkeresésre vonatkozó rendelkezéseknek megfelelően kezeli.
2. A megkeresett hatóság legkésőbb a megkeresés kézhezvételének visszaigazolásától számított minden hat hónapos időszak elteltével tájékoztatja a megkereső hatóságot a behajtásra vagy a biztosítási intézkedésekre vonatkozó eljárás előrehaladásáról vagy eredményéről.
21. cikk
1. A megkereső hatóság a megkeresett hatóságot értesíti minden, a követelés vagy az annak végrehajtását engedélyező okirat megtámadására vonatkozó, a megkereső hatóság tagállamában megtett intézkedésről közvetlenül azután, hogy értesült róla.
2. Amennyiben a megkeresett tagállamban hatályban lévő jogszabályok vagy a közigazgatási gyakorlat nem teszik lehetővé a 2010/24/EU irányelv 14. cikke (4) bekezdésének második és harmadik albekezdése értelmében kérelmezett biztosítási intézkedéseket vagy behajtást, a megkeresett hatóság a lehető legkorábban, de legfeljebb az (1) bekezdésben említett értesítés kézhezvételétől számított egy hónapon belül tájékoztatja erről a megkereső hatóságot.
3. A megkeresett hatóság - közvetlenül azután, hogy értesült róla - értesíti a megkereső hatóságot minden olyan intézkedésről, amelyet a megkeresett tagállamban tesznek a 2010/24/EU irányelv 14. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdése értelmében behajtott követelések visszatérítése vagy a vitatott követelések behajtásával kapcsolatos kártérítés érdekében.
A megkeresett hatóság a lehetőségekhez mérten bevonja a megkereső hatóságot a visszatérítendő vagy kártérítésként fizetendő összegek rendezési eljárásába. A megkeresett hatóság indokolt megkeresése alapján a megkereső hatóság e megkeresés kézhezvételétől számított két hónapon belül átutalja a megtérített összegeket és a kifizetett kártérítéseket.
22. cikk
1. Amennyiben a behajtási vagy a biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresés a követelés megfizetése vagy megszüntetése, illetve egyéb ok miatt tárgytalanná válik, a megkereső hatóság erről haladéktalanul tájékoztatja a megkeresett hatóságot, hogy ez utóbbi az általa megkezdett intézkedéseket leállíthassa.
2. Amennyiben a behajtási vagy a biztosítási intézkedésekre irányuló megkeresés tárgyát képező követelés összege a 2010/24/EU irányelv 14. cikke (1) bekezdésében említett illetékes szerv határozata alapján módosul, a megkereső hatóság a megkeresett hatóságot tájékoztatja erről a határozatról, és - behajtás iránti megkeresés esetén - továbbítja a megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, felülvizsgált, egységes okiratot. A megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, felülvizsgált, egységes okiratot a megkereső hatóság köteles elkészíteni, illetve azt a megkereső hatóság felelősségi körében kell elkészíteni a követelés összegét módosító határozat alapján.
3. A megkeresett tagállamban végrehajtást engedélyező, felülvizsgált, egységes okiratnak semmilyen következménye nincs az eredeti követelés, a megkereső tagállamban végrehajtást engedélyező, eredeti okirat vagy az előző albekezdésben említett határozat megtámadásával kapcsolatos lehetőségek tekintetében.
4. Amennyiben a (2) bekezdésben említett módosítás a követelés összegének csökkentését jelenti, a megkeresett hatóság folytatja a behajtási vagy a biztosítási intézkedések megtételét, amely azonban a még fennálló összegre korlátozódik.
Amennyiben addig az időpontig, amikor a megkeresett hatóság tájékoztatást kap a követelés összegének csökkentéséről, az említett hatóság a még fennálló összeget meghaladó összeget hajtott be, a 23. cikkben említett átutalási eljárást viszont még nem indította meg, a megkeresett hatóság a túlfizetés összegét visszafizeti az arra jogosult személynek.
5. Amennyiben a (2) bekezdésben említett módosítás a követelés összegének növekedését jelenti, a megkereső hatóság a behajtási vagy a biztosítási intézkedésekre irányuló kiegészítő megkeresést nyújthat be a megkeresett hatósághoz.
Ezzel a kiegészítő megkereséssel a megkeresett hatóság - amennyire lehetséges - a megkereső hatóság eredeti megkeresésével egyidejűleg foglalkozik. Amennyiben a folyamatban lévő eljárás előrehaladására való tekintettel nem lehetséges a kiegészítő és az eredeti megkeresés összevonása, a megkeresett hatóságnak csak akkor kell a kiegészítő megkeresésnek eleget tennie, ha az legalább a 2010/24/EU irányelv 18. cikkének (3) bekezdésében említett összegre vonatkozik.
6. A követelés (2) bekezdésben említett módosításából eredő összegének a megkeresett hatóság tagállamának pénznemére történő átváltásakor a megkereső hatóság az eredeti megkeresésben alkalmazott árfolyamot veszi alapul.
23. cikk
1. A megkereső hatóság részére a 2010/24/EU irányelv 13. cikkének (5) bekezdése szerint átutalandó összegeket a megkeresett tagállam pénznemében kell átutalni a megkereső hatóságnak.
A behajtott összegek átutalására a behajtástól számított két hónapon belül kerül sor.
Ha azonban a megkeresett hatóság által alkalmazott behajtási intézkedéseket olyan okból támadják meg, amely nem tartozik a megkereső tagállam felelősségi körébe, a megkeresett hatóság mindaddig várhat a megkereső tagállam követelésével kapcsolatban behajtott összegek átutalásával, amíg a vita rendezésre nem kerül, amennyiben az alábbi feltételek egyszerre teljesülnek:
a)
a megkeresett hatóság valószínűnek találja, hogy a szóban forgó jogvita kimenetele kedvező lesz az érintett félre nézve, és
b)
a megkereső hatóság nem jelentette ki, hogy visszafizeti a már átutalt összegeket, amennyiben a szóban forgó jogvita kimenetele kedvező az érintett félre nézve.
Ha a megkereső hatóság olyan nyilatkozatot tett, amely szerint vállalta a harmadik albekezdés b) pontjában említett visszafizetés teljesítését, köteles a visszafizetési kérelem kézhezvételétől számított egy hónapon belül visszaszolgáltatni a megkeresett hatóság által már átutalt behajtott összegeket. Ilyen esetben minden egyéb esedékes kártérítést kizárólag a megkeresett hatóság visel.
2. A tagállamok illetékes hatóságai eltérő rendelkezésekről is megállapodhatnak a 2010/24/EU irányelv 18. cikke (3) bekezdésének megfelelően alkalmazott küszöbérték alatti összegek átutalása esetére.
24. cikk
Függetlenül attól az összegtől, amelyet a megkeresett hatóság a 2010/24/EU irányelv 13. cikkének (4) bekezdésében említett kamat útján hajtott be, a követelés a megkeresett hatóság tagállamának pénznemében kifejezett, e rendelet 18. cikkének (2) bekezdésében említett árfolyam alapján számított összeg behajtásának arányában tekintendő behajtottnak.
V. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
25. cikk
Az 1179/2008/EK rendelet hatályát veszti.
26. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet 2012. január 1-jétől alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazható valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. november 18-án.