NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 448/2012
ze dne 21. března 2012,
kterým se doplňuje nařízení (ES) č. 1060/2009 Evropského parlamentu a Rady, pokud jde o regulační technické standardy pro předkládání informací, které ratingové agentury poskytují do centrálního archivu zřízeného Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (1), a zejména na čl. 21 odst. 4 písm. c) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1060/2009 vyžaduje, aby ratingové agentury poskytly do centrálního archivu zřízeného Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (dále jen „orgán ESMA“) určité informace o historické výkonnosti. Tyto informace mají být poskytnuty ve standardním formátu stanoveném orgánem ESMA, přičemž orgán ESMA je zpřístupní veřejnosti a rovněž zveřejní souhrnné informace o celkovém vývoji. Tyto požadavky je třeba doplnit, pokud jde o předkládání poskytovaných informací, a to včetně struktury, formátu, způsobu a období vykazování.
(2)
Ratingové agentury, které patří ke skupině ratingových agentur umístěné v Unii, mohou údaje do centrálního archivu předkládat samostatně. Avšak kvůli vysoce integrované funkční organizaci ratingových agentur v Unii a v zájmu usnadnění pochopení statistiky by ratingové agentury měly být motivovány, aby do centrálního archivu vykazovaly celosvětové údaje za celou skupinu.
(3)
Centrální archiv shromažďuje údaje týkající se ratingů a centrálně je uchovává. S cílem pomoci účastníkům trhu lépe posoudit spolehlivost ratingů ratingových agentur, a tím usnadnit jejich investiční rozhodování, by centrální archiv měl také dobrovolně přijímat ratingy vydávané ratingovými agenturami třetích zemí patřícími ke stejné skupině ratingových agentur, ale které nebyly v Unii převzaty.
(4)
V zájmu snazšího porozumění vypracovaným statistikám by vykazované údaje, pokud jde o ratingy, měly zahrnovat veškeré údaje týkající se nejméně posledních deseti let před vstupem nařízení (ES) č. 1060/2009 v platnost. Ratingová agentura by neměla mít povinnost tyto údaje předkládat, pokud může prokázat, že by to by nebylo přiměřené vzhledem k jejich rozsahu a složitosti.
(5)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem předložených Komisi orgánem ESMA v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1095/2010 (2).
(6)
Orgán ESMA uskutečnil otevřenou veřejnou konzultaci o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízené podle článku 37 nařízení (EU) č. 1095/2010. Orgán ESMA však neprovedl analýzu nákladů a přínosů, neboť ji považoval za neúměrnou dopadu návrhů regulačních technických norem vzhledem k tomu, že Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry (CESR) zřídil centrální archiv od roku 2010 a návrhy technických norem odráží fungování stávajícího systému spíše než uplatnění skutečně nových požadavků, a proto se neočekává, že budou představovat významné dodatečné náklady pro orgán ESMA nebo ratingové agentury,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla pro předkládání informací, a to včetně struktury, formátu, způsobu a období vykazování informací, které jsou ratingové agentury povinny zpřístupnit v centrálním archivu v souladu s
a)
ustanovením čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1060/2009;
b)
bodem 1 části II oddílu E přílohy I nařízení (ES) č. 1060/2009.
KAPITOLA II
STRUKTURA VYKAZOVÁNÍ
Článek 2
Zásady vykazování
1. Ratingová agentura předloží do centrálního archivu zřízeného orgánem ESMA tyto druhy zpráv:
a)
zprávy obsahující kvalitativní údaje, jak je stanoveno v článku 7 a článku 9 a
b)
zprávy obsahující ratingové údaje, jak je stanoveno v článku 8 a 10.
2. Ratingová agentura odpovídá za přesnost, úplnost a dostupnost svých vykazovaných údajů. Zajistí, aby byly zprávy předkládány včas pomocí způsobů vykazování uvedených v článku 11 a podle postupu vykazování uvedeného v článku 13.
3. Pokud ratingová agentura patří do skupiny ratingových agentur, členové skupiny mohou pověřit jednoho ze svých členů, aby požadované informace předkládal jménem skupiny. Pokud pověřený člen skupiny vykazuje informace jménem skupiny, identifikuje sebe i členy skupiny, jejímž jménem informace předkládá.
Článek 3
Vykazované ratingy
1. Ratingová agentura předloží údaje o ratingu za každé vykazované období, dokud není tento rating odebrán.
2. Ratingová agentura vykazuje vyžádané i nevyžádané ratingy. Uvede, zda se jedná o rating vyžádaný, či nevyžádaný.
3. Ratingová agentura, jež předkládá údaje jménem skupiny ratingových agentur, může zahrnout údaje za ratingové agentury ze třetích zemí náležící do stejné přidružené skupiny, které však nejsou v Unii formou převzetí používány. Pokud ratingová agentura nepředkládá takové údaje, podá vysvětlení ve své zprávě týkající se kvalitativních údajů.
4. Ratingová agentura předloží údaje za ratingy, které se týkají alespoň posledních deseti let před vstupem nařízení (ES) č. 1060/2009 v platnost. Ratingová agentura, která nevydávala ratingy před 7. prosincem 1999, předloží údaje za vykazovaná období, která následují po prvním dni, kdy vydala rating. Ratingová agentura nemusí předkládat údaje za období vydávání ratingů, která předcházela její registraci nebo certifikaci podle nařízení (ES) č. 1060/2009, pokud prokáže, že vykazování takových údajů není přiměřené vzhledem k jejich rozsahu a složitosti.
5. Ratingová agentura vykazuje tyto druhy ratingů:
a)
ratingy podniků;
b)
ratingy strukturovaného financování;
c)
ratingy států a veřejných financí.
Článek 4
Ratingy podniků
1. Ratingová agentura předloží údaje, pokud jde o ratingy podniků podle emitentů.
2. Ratingová agentura může považovat rating dceřiné společnosti buď za individuální rating, či nikoli. Ratingová agentura vysvětlí zvolený postup.
3. Při vykazování ratingů podniků klasifikuje ratingová agentura ratingy v rámci jednoho odvětvového segmentu uvedeného v poli 18 tabulky 1 přílohy II.
4. Pokud jsou k dispozici, předloží se krátkodobé i dlouhodobé ratingy podniků. U dlouhodobého ratingu se předloží rating emitenta. Pokud není rating emitenta k dispozici, předloží se rating dlouhodobého nezajištěného dluhu. Pokud je k dispozici rating v zahraniční a domácí měně, předloží se pouze rating v zahraniční měně.
Článek 5
Ratingy strukturovaného financování
1. S ohledem na konkrétní charakteristiky stanovené v odstavcích 2 a 3 předloží ratingová agentura dlouhodobé ratingy nástrojů strukturovaného financování podle emise.
2. Ratingová agentura předloží dlouhodobé ratingy jednotek pro strukturované investice a podobných nástrojů podle emitenta.
3. Ratingová agentura předloží krátkodobé ratingy komerčních papírů zajištěných aktivy podle emise.
4. Při vykazování ratingů strukturovaného financování zařadí ratingová agentura ratingy do jedné z těchto kategorií aktiv:
a)
cenné papíry zajištěné aktivy. Tato kategorie aktiv zahrnuje podkategorie aktiv jako jsou úvěry na pořízení auta/lodě/letadla, studentské půjčky, spotřebitelské úvěry, úvěry v oblasti zdravotní péče, úvěry na bytovou výstavbu, filmové úvěry, úvěry podnikům poskytujícím regulované výrobky a/nebo služby, pronájem vybavení, pohledávky z kreditních karet, daňové pohledávky, nesplacené úvěry, úvěrové dluhopisy, úvěry na rekreační vozidla a pohledávky z obchodního styku;
b)
cenné papíry zajištěné hypotékami na bydlení. Tato kategorie aktiv zahrnuje podkategorie aktiv jako jsou bonitní cenné papíry zajištěné hypotékami na bydlení a nebonitní cenné papíry zajištěné hypotékami na bydlení a domácí kapitálové úvěry;
c)
cenné papíry zajištěné hypotékami na obchodní nemovitosti. Tato kategorie aktiv zahrnuje podkategorie aktiv jako jsou úvěry na nemovitosti pro maloobchod nebo na vybavení kanceláře, úvěry nemocnicím, úvěry na domy s pečovatelskou službou, na skladovací zařízení, hotelové úvěry, úvěry na ošetřovatelská zařízení, průmyslové úvěry a vícegenerační nemovitosti;
d)
zajištěné dluhové obligace. Tato kategorie aktiv zahrnuje podkategorie aktiv jako jsou zajištěné úvěrové obligace, zajištěné dluhopisy, syntetické zajištěné dluhové obligace, jednotlivé tranše zajištěných dluhových obligací, zajištěné obligace fondů, zajištěné dluhové obligace cenných papírů krytých aktivy a zajištěné dluhové obligace zajištěných dluhových obligací;
e)
komerční papíry zajištěné aktivy;
f)
jiné strukturované finanční nástroje, které nejsou zahrnuty v předchozích kategoriích aktiv, včetně strukturovaných krytých dluhopisů, jednotek pro strukturované investice, cenných papírů navázaných na pojistné smlouvy a společností obchodujících s deriváty.
5. Ratingová agentura uvede, do které kategorie aktiv a (případně) podkategorie aktiv každý hodnocený nástroj patří.
6. Pro účely pole 17 v tabulce 1 přílohy II je kódem země, který se použije pro nástroj, domicil většiny podkladových aktiv. Pokud není možné určit domicil většiny podkladových aktiv, hodnocený nástroj se klasifikuje jako „mezinárodní“.
Článek 6
Ratingy států a veřejných financí
1. Ratingová agentura předloží údaje, pokud jde o ratingy států a veřejných financí podle emitenta. Ratingová agentura klasifikuje ratingy v rámci jednoho z těchto sektorů:
a)
ratingy států v domácí měně;
b)
ratingy států v zahraniční měně;
c)
ratingy jednotek menších než stát a obcí jako samosprávných a místních orgánů;
d)
ratingy nadnárodních organizací jako jsou instituce zřízené, vlastněné a ovládané více než jedním akcionářem svrchované vlády státu, včetně organizací, na které se vztahuje kód U (Činnosti extrateritoriálních organizací a orgánů) podle statistické klasifikace ekonomických činností v Evropském společenství (dále jen „NACE“); (3)
e)
subjekty veřejného sektoru, včetně těch, které spadají v rámci klasifikace NACE pod kód O (Veřejná správa a obrana; povinné sociální zabezpečení), kód P (Vzdělávání) a kód Q (Zdravotní a sociální péče).
2. Za každý sektor se předloží krátkodobé a dlouhodobé ratingy emitenta. Pokud není rating emitenta k dispozici, předloží se rating dlouhodobého dluhu.
3. Pro účely pole 17 v tabulce 1 přílohy II, pokud v případě nadnárodních organizací nelze identifikovat žádnou konkrétní zemi jako zemi emise, jak je uvedeno v odst. 1 písm. d), se hodnocený emitent klasifikuje jako „mezinárodní“.
KAPITOLA III
FORMÁT VYKAZOVÁNÍ
Článek 7
Kvalitativní údaje
1. Ratingová agentura poskytne zprávy obsahující kvalitativní údaje ve formátu stanoveném v tabulce 1 přílohy I. Ratingová agentura poskytne zejména kvalitativní údaje o své ratingové stupnici vysvětlující individuální charakteristiky a význam každého ratingu. Ratingová agentura může vykázat až šest ratingových stupnic. V souvislosti s jakoukoli konkrétní kombinací časového horizontu a druhu ratingu může být vykázána maximálně jedna ratingová stupnice.
2. Pokud ratingová agentura vydává ratingy pro určitý časový horizont a druh ratingu, přičemž používá více než jednu ratingovou stupnici, ve své zprávě obsahující kvalitativní údaje vykáže pouze ratingovou stupnici použitou pro početní většinu takových ratingů. Ve zprávě obsahující ratingové údaje se nevykáží ratingy, u kterých se používá ratingová stupnice, jež nebyla vykázána podle tohoto odstavce.
3. Ratingová stupnice obsahuje neurčený počet hlavních ratingových kategorií, které mohou jako podkategorie zahrnovat neurčený počet stupňů. Ratingová agentura vykáže kategorie ratingů i případně stupňů.
Článek 8
Ratingové údaje
1. Ratingová agentura poskytne zprávy obsahující ratingové údaje za ratingy uvedené v článku 3 ve formátu stanoveném v tabulce 1 přílohy II.
2. Pro účely pole 12 tabulky 1 přílohy II vykáže ratingová agentura případ selhání u ratingu, kde nastala jedna z těchto událostí:
a)
rating uvádí, že došlo k selhání podle definice selhání ratingové agentury;
b)
rating byl odebrán z důvodu platební neschopnosti hodnoceného subjektu nebo kvůli restrukturalizaci dluhu;
c)
veškeré jiné případy, kdy se ratingová agentura domnívá, že u hodnoceného subjektu nebo hodnoceného nástroje došlo k selhání, výraznému zhoršení nebo rovnocenné situaci.
3. U všech vykázaných ratingů odebraných během konkrétního vykazovaného období se uvede důvod odebrání v poli 11 tabulky 1 přílohy II. Ratingy, které byly odebrány před 7. zářím 2010, mohou být zapsány v kategorii „Konec platnosti ratingu z jiných důvodů“.
Článek 9
Změny a výmazy kvalitativních údajů
1. Ratingová agentura předloží změny a výmazy vykázaných kvalitativních údajů, pokud je to nezbytné pro:
a)
zachycení změn v kvalitativních údajích;
b)
opravu věcných chyb při vykazování ratingové stupnice.
2. V případě změn kvalitativních údajů, s výjimkou údajů o ratingové stupnici, zašle ratingová agentura novou zprávu obsahující aktualizované údaje. Ratingová agentura zašle novou zprávu obsahující kvalitativní údaje pouze tehdy, pokud dochází ke změně jakýchkoli údajů, a vykáže pouze údaje, které se změnily. V případě změny metodiky vykáže ratingová agentura aktualizované kvalitativní údaje a může odkázat na další informace o změnách metodiky v minulosti na svých internetových stránkách.
3. Pokud dochází ke změně na ratingové stupnici omezené na označení kategorií nebo stupňů, ratingová agentura zašle zprávu obsahující kvalitativní údaje spolu s aktualizovaným záznamem o předchozí ratingové stupnici (označené jejím specifickým identifikačním kódem), kterým se příslušně mění označení nebo popisy. Ostatní pole vztahující se k ratingové stupnici se do zprávy zahrnou beze změn. Ratingová agentura vyplní pole, jež jsou uvedena v tabulce 1 přílohy I.
4. Pokud dochází ke věcné změně ratingové stupnice, ratingová agentura oznámí novou ratingovou stupnici a provede tyto kroky:
a)
zašle soubor obsahující kvalitativní údaje spolu s aktualizovaným záznamem předchozí ratingové stupnice, kterým se mění datum konce platnosti na datum konce předchozího vykazovaného období. Ratingová agentura vyplní pole, jež jsou uvedena v tabulce 1 přílohy I;
b)
ratingová agentura vykáže novou ratingovou stupnici s novým specifickým identifikačním kódem a datum začátku platnosti prvního vykazovaného období, pro které stupnice platí;
c)
jakmile ratingová agentura obdrží potvrzení z centrálního archivu, že nová ratingová stupnice byla přijata, zašle soubory obsahující ratingové údaje za první vykazované období, ve kterém se nová ratingová stupnice používá.
5. Pokud je ratingová stupnice zrušena, ratingová agentura provede tyto kroky:
a)
ke zrušení musí dojít dříve, než ratingová agentura vykazuje jakékoli údaje ve spojení s uvedenou ratingovou stupnicí do centrálního archivu. V případě, že k vykázání údajů již došlo, musí ratingová agentura vymazat všechny ratingové údaje na základě předchozí ratingové stupnice;
b)
ratingová agentura zašle soubor obsahující kvalitativní údaje spolu s výmazem ratingové stupnice. Ratingová agentura vyplní pole, jež jsou uvedena v tabulce 2 přílohy I.
Článek 10
Výmaz ratingových údajů a vykazování ratingových údajů v minulosti
1. Pokud jsou ve vykázaných ratingových údajích identifikovány věcné chyby, ratingová agentura vykáže výmaz uvedených ratingových údajů a vymazané ratingové údaje nahradí.
2. Při výmazu ratingových údajů provede ratingová agentura jeden z těchto postupů:
a)
v případě záznamu ratingu ve stávajícím vykazovaném období použije ratingová agentura pole uvedená v tabulce 2 přílohy II. Jakmile je původní záznam vymazán, zašle novou verzi záznamu;
b)
v případě ratingových záznamů za předchozí vykazovaná období může ratingová agentura vymazat původní ratingové údaje za všechna vykazovaná období pomocí pole uvedeného v tabulce 2 přílohy II, včetně důvodu výmazu, a poté nahradí původní verzi záznamu za všechna období s využitím postupu uvedeného v čl. 3 odst. 4.
3. Pokud jsou ratingové údaje vykazovány zpětně, doplní ratingová agentura do polí týkajících se ratingu období, kdy byl rating vykazován v minulosti, a důvod pro vykazování ratingových údajů z minulosti, jak je uvedeno v poli 24 a 25 tabulky 1 přílohy II.
KAPITOLA IV
ZPŮSOB VYKAZOVÁNÍ
Článek 11
Způsob vykazování a přenos údajů
1. Za účelem vykazování údajů do centrálního archivu použije ratingová agentura zařízení k předkládání zpráv poskytované systémem centrálního archivu.
2. Všechny soubory zaslané do centrálního archivu a z něho obdržené musí být ve formátu XML, který je v souladu s režimy XSD vydanými orgánem ESMA.
3. Ratingová agentura soubory označí v souladu s pravidly vydanými orgánem ESMA.
4. Ratingová agentura uchovává soubory zaslané do centrálního archivu a z něho obdržené v elektronické podobě po dobu nejméně pěti let. Na vyžádání se zpřístupní orgánu ESMA.
Článek 12
Zásady výměny souborů a vykazovaná období
1. Ratingová agentura zašle všechny soubory, které se vztahují na konkrétní vykazované období v rámci následného období předběžného zveřejnění, do centrálního archivu. Tento požadavek se vztahuje na soubory obsahující kvalitativní údaje i na soubory s ratingovými údaji.
2. Vykazované období zahrnuje šestiměsíční období trvající od 1. ledna do 30. června nebo od 1. července do 31. prosince. Období předběžného zveřejnění je období tří měsíců po konci příslušného vykazovaného období, a tedy trvá od 1. ledna do 31. března nebo od 1. července do 30. září. Začátek a konec období předběžného zveřejnění a vykazované období jsou uvedeny ve středoevropském čase.
3. Ratingová agentura nejdříve předá kvalitativní údaje. Soubory obsahující ratingové údaje zašle až poté, co z centrálního archivu obdržela potvrzení, kterým se ověřují kvalitativní údaje.
4. Během každého období předběžného zveřejnění předloží ratingová agentura do centrálního archivu soubory obsahující ratingové údaje, včetně všech informací, jak je stanoveno v tabulkách 1, 2 a 3 přílohy II. Výmazy ratingových údajů se vykazují podle článku 10.
5. V případě, že ratingová agentura vykazuje údaje do centrálního archivu poprvé, zašle soubor obsahující kvalitativní údaje, včetně všech kvalitativních údajů, jak je stanoveno v tabulkách 1, 2 a 3 přílohy I. Následně vykazuje ratingová agentura pouze nové ratingové stupnice, aktualizace a výmazy kvalitativních údajů podle článku 9.
6. Kromě své první zprávy do centrálního archivu vykáže ratingová agentura rovněž údaje z minulosti podle čl. 3 odst. 4. Uvedené předkládání údajů se provede chronologicky podle vykazovaných období, počínaje nejdřívějším.
Článek 13
Postup vykazování
1. Ratingová agentura zajistí, aby informace zasílané do centrálního archivu odpovídaly jejím interním záznamům. V rámci každého období předběžného zveřejnění se všechny příslušné soubory zašlou v chronologickém pořadí a v průběhu období předběžného zveřejnění se opraví chyby.
2. Centrální archiv zašle ratingové agentuře potvrzení za veškeré vykázané soubory údajů, přičemž buď potvrdí, že soubor byl přijat a nahrán správně, nebo ji informuje o zjištěných chybách. Pokud centrální archiv zjistí chybu, musí ratingová agentura zaslat opravy v patřičné lhůtě takto:
a)
v případě chyb v souborech opraví ratingová agentura chybu tak, jak je uvedeno v potvrzení, a opětovně zašle celý soubor;
b)
v případě chyb v obsahu opraví ratingová agentura chybu tak, jak je uvedeno v potvrzení, a opětovně zašle pouze opravené záznamy.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 14
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. března 2012.
A BIZOTTSÁG 448/2012/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2012. március 21.)
az 1060/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az Európai Értékpapírpiaci Hatóság által létrehozott központi adatbázis számára a hitelminősítő intézetek részéről rendelkezésre bocsátandó információk bemutatására vonatkozó szabályozási technikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hitelminősítő intézetekről szóló, 2009. szeptember 16-i 1060/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 21. cikke (4) bekezdésének c) pontjára,
mivel:
(1)
Az 1060/2009/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése előírja a hitelminősítő intézetek számára, hogy az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (a továbbiakban: EÉPH) által létrehozott központi adatbázisban tegyenek elérhetővé egyes, a korábbi teljesítményadataikkal kapcsolatos információkat. Ezeket az információkat az irányelv követelményei szerint az EÉPH által előírt és rendelkezésre bocsátott formátumban kell biztosítani; az EÉPH nyilvánosságra hozza ezeket az információkat, illetve a fontosabb észlelt fejleményekről összefoglaló tájékoztatót is kibocsát. Ezeket a követelményeket ki kell egészíteni, a nyújtott információk bemutatása - többek között a felépítés, a formátum, a módszer és a jelentés tárgyát képező időszak - tekintetében.
(2)
A hitelminősítő intézetek csoportjának az Unióban található tagjai külön-külön is jelentést tehetnek a központi adatbázisnak. Mindazonáltal a hitelminősítő intézetek uniós szinten nagymértékben integrált, funkcionális szervezete miatt és a statisztikák értelmezésének megkönnyítéséhez a hitelminősítő intézeteket ösztönözni kell arra, hogy a jelentést az egész csoportra vonatkozóan, globális szempontból tegyék meg.
(3)
A központi adatbázis rendszere gyűjti és központilag tárolja a hitelminősítésekre vonatkozó adatokat. Annak érdekében, hogy a piac résztvevői jobban felmérhessék a hitelminősítések megbízhatóságát és ezáltal segítséget kapjanak befektetési döntéseik meghozatala során, indokolt, hogy a központi adatbázis önkéntes alapon hitelminősítő intézetek azonos csoportjához tartozó, harmadik országbeli hitelminősítők által kiadott, de az Unióban nem befogadott hitelminősítéseket is elfogadjon.
(4)
A statisztikák értelmezésének további megkönnyítése érdekében a hitelminősítésekre vonatkozó adatszolgáltatásnak tartalmaznia kell legalább az 1060/2009/EK rendelet hatálybalépését megelőző utolsó tíz év adatait. Nem indokolt előírni a hitelminősítő intézet számára az említett adatokra vonatkozó jelentéstételt, ha bizonyítani tudja, hogy az nem lenne arányos az adatok volumenével és összetettségével.
(5)
E rendelet alapját az a szabályozási technikaistandard-tervezet képezi, amelyet az EÉPH az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 10. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően nyújtott be a Bizottsághoz jóváhagyásra.
(6)
Az EÉPH nyilvános konzultációt folytatott az e rendelet alapját képező szabályozási technikai standard tervezetéről és kikérte az 1095/2010/EU rendelet 37. cikke alapján létrehozott értékpapír-piaci érdek-képviseleti csoport véleményét. Az EÉPH azonban nem végzett költség-haszon elemzést, mivel úgy ítélte meg, hogy nincs arányban a szabályozási technikaistandard-tervezetek hatásával, tekintve, hogy az Európai Értékpapírpiaci Szabályozók Bizottsága (CESR) 2010-ben hozta létre a központi adatbázist, és a technikai standardok tervezetei inkább a meglévő rendszer működését tükrözik és nem alkalmaznak lényegesen új követelményeket, ezért feltételezték, hogy az EÉPH és a hitelminősítő intézetek szempontjából nem jelentenek nagymértékű többletköltséget,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
A rendelet meghatározza a hitelminősítő intézetek által a központi adatbázis számára az alábbiakban felsorolt rendelkezéseknek megfelelően rendelkezésre bocsátandó információk bemutatására - többek között a felépítésre, formátumra, módszerre és a jelentéstétel időtartamára - vonatkozó szabályokat:
a)
az 1060/2009/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése;
b)
az 1060/2009/EK rendelet I. melléklete E. szakasza II. részének 1. pontja.
II. FEJEZET
JELENTÉSTÉTELI STRUKTÚRA
2. cikk
Jelentéstételi elvek
(1) A hitelminősítő intézetek a következő típusú jelentéseket nyújtják be az EÉPH által létrehozott központi adatbázisba:
a)
kvalitatív adatokat tartalmazó jelentések a 7. és a 9. cikknek megfelelően; továbbá
b)
minősítési adatokat tartalmazó jelentések a 8. és a 10. cikknek megfelelően.
(2) A hitelminősítő intézet felelős a jelentésben megadott adatok pontosságáért, teljességéért és rendelkezésre állásáért. A hitelminősítő intézet biztosítja a jelentések megfelelő időben, a 11. cikkben előírt jelentéstételi csatornákon keresztül és a 13. cikkben meghatározott jelentéstételi eljárás szerint történő benyújtását.
(3) Amennyiben a hitelminősítő intézetek csoportot alkotnak, a csoport tagjai megbízhatják az egyik tagot az előírt információnak a csoport nevében történő bejelentésével. Ha a csoport megbízott tagja a csoport nevében tesz jelentést, azonosítania kell mind magát, mind a csoport azon tagjait, amelyeknek a nevében információt nyújt.
3. cikk
A jelentendő minősítések köre
(1) A hitelminősítő intézet mindaddig jelentést tesz az egyes jelentéstételi időszakok hitelminősítéseiről, amíg a hitelminősítés visszavonásra nem kerül.
(2) A hitelminősítő intézet mind a megbízáson alapuló, mind a megbízás nélküli minősítésekről jelentést tesz. A jelentésben megjelöli, hogy a minősítés megbízáson alapul-e.
(3) A hitelminősítő intézetek csoportja nevében jelentést tevő hitelminősítő intézet a jelentésbe belefoglalhatja az ugyanazon kapcsolt csoporthoz tartozó harmadik országbeli hitelminősítő intézetek adatait is, amelyek minősítéseit az uniós felhasználás céljaira nem fogadták be. Amennyiben a hitelminősítő intézet nem tesz jelentést ilyen adatokról, ezt meg kell indokolnia a kvalitatív adatokat tartalmazó jelentésében.
(4) A hitelminősítő intézet jelentést tesz legalább az 1060/2009/EK rendelet hatálybalépését megelőző utolsó tíz év hitelminősítéseiről. Az a hitelminősítő intézet, amely 1999. december 7. előtt nem adott ki hitelminősítést, az első hitelminősítés kiadásának időpontját követő jelentéstételi időszakok vonatkozásában tesz jelentést. A hitelminősítő intézetnek nem kell az 1060/2009/EK rendelet szerinti nyilvántartásba vételét vagy hitelesítését megelőző minősítési időszakokra jelentést tennie, ha igazolni tudja, hogy az ilyen adatok jelentése nagyságrendjükre és összetettségükre tekintettel aránytalan.
(5) A hitelminősítő intézet a következő típusú minősítésekről tesz jelentést:
a)
vállalati minősítések;
b)
strukturált pénzügyi eszközök minősítése;
c)
államadósság és az államháztartás minősítése.
4. cikk
Vállalati minősítések
(1) A hitelminősítő intézet a vállalati minősítésekre vonatkozó adatokról kibocsátók szerinti bontásban tesz jelentést.
(2) A hitelminősítő intézet eldöntheti, hogy a vállalkozás leányvállalatára vonatkozó minősítéseket egyedi minősítésként kezeli vagy sem. A hitelminősítő intézet megindokolja a választott megoldást.
(3) A hitelminősítő intézet a vállalati minősítésekről tett jelentésekben a minősítést a II. melléklet 1. táblázatának 18. mezőjében meghatározott iparági szegmensbe sorolja be.
(4) A rendelkezésre álló rövid és a hosszú távú vállalati minősítések adatait egyaránt jelenteni kell. A hosszú távú minősítések esetében is a kibocsátói minősítést kell jelenteni. Amennyiben a kibocsátó minősítése nem áll rendelkezésre, a fedezetlen adósságpapírokra vonatkozó hosszú távú minősítésről kell jelentést tenni. Ha hazai és külföldi fizetőeszközben denominált adósságok minősítése egyaránt rendelkezésre áll, csak a külföldi fizetőeszközben denominált adósság minősítéséről kell jelentést tenni.
5. cikk
Strukturált pénzügyi eszközök minősítése
(1) A (2) és (3) bekezdésben meghatározott sajátos jellemzők alapján a hitelminősítő intézet a strukturált pénzügyi eszközök esetében a hosszú távú minősítésekről a kibocsátás szerinti bontásban tesz jelentést.
(2) A hitelminősítő intézet a strukturált befektetési eszközök és hasonló struktúrák esetében is a hosszú távú minősítésekről tesz jelentést kibocsátó szerinti bontásban.
(3) A hitelminősítő intézet az eszközfedezetű kereskedelmi értékpapírok esetében a rövid távú minősítésekről tesz jelentést a kibocsátás szerinti bontásban.
(4) Strukturált pénzügyi eszközök minősítésére vonatkozó jelentés esetében a hitelminősítő intézet a minősítést a következő eszközosztályok egyikébe sorolja:
a)
eszközfedezetű értékpapírok. Ebbe az eszközosztályba a következő alosztályok tartoznak: gépjárműhitel, hajókölcsön, légijármű-hitel, hallgatói hitel, fogyasztói hitel, egészségügyi ellátásra felvett hitel, előre gyártott házra felvett hitel, filmgyártási hitel, közműfejlesztési hitel, gép- és berendezéslízing, hitelkártya-követelés, adótartozás biztosítékául szolgáló zálogjog, nemteljesítő hitelek, hitelkockázathoz kapcsolt értékpapír, lakóautó-hitel és vevőkövetelések;
b)
lakóingatlannal fedezett értékpapírok. Ebbe az eszközosztályba a következő alosztályok tartoznak: lakóingatlannal fedezett elsőrendű értékpapírok és lakóingatlannal fedezett másodrendű értékpapírok, valamint szabad felhasználású jelzáloghitelek;
c)
üzleti ingatlannal fedezett értékpapírok. Ebbe az eszközosztályba a következő alosztályok tartoznak: kiskereskedelmi vagy irodacélú kölcsön, kórház-finanszírozási hitel, ápoló-gondozó otthonokra, raktározási létesítményekre felvett hitel, szállodafinanszírozási hitel, gyermekgondozási létesítményekre felvett hitel, ipari hitel és társasházakra felvett hitel;
d)
fedezett adósságkötelezvények. Ebbe az eszközosztályba a következő alosztályok tartoznak: hitellel fedezett kötelezvény, kötvénnyel fedezett kötelezvény, szintetikus fedezett adósságkötelezvény, egy ügyletrészsorozatos fedezett adósságkötelezvény, alappal fedezett kötelezvény, eszközalapú értékpapírokat tartalmazó fedezett adósságkötelezvény és fedezett adósságkötelezvényeket tartalmazó fedezett adósságkötelezvény;
e)
eszközfedezetű kereskedelmi értékpapírok;
f)
egyéb, az előbb felsorolt eszközosztályokhoz nem tartozó strukturált pénzügyi eszközök, többek között strukturált fedezett kötvények, strukturált befektetési társaságok, biztosításhoz kapcsolt értékpapírok és származtatott termékeket kínáló egységek.
(5) A hitelminősítő intézet meghatározza, hogy az egyes minősített eszközök melyik eszközosztályba és adott esetben melyik eszközalosztályba tartoznak.
(6) A II. melléklet 1. táblázatának 17. mezője alkalmazásában az eszközhöz használt országkód annak az országnak a kódja, amely a mögöttes eszközök többségének származási országa. Amennyiben a mögöttes eszközök többségének származási országa nem állapítható meg, a minősített eszközt „nemzetközi”-ként kell besorolni.
6. cikk
Államadósság és az államháztartás minősítése
(1) A hitelminősítő intézet az államadósságra és az államháztartásra vonatkozó minősítések adatairól kibocsátók alapján tesz jelentést. A hitelminősítő intézet a minősítéseket az alábbi szektorok valamelyikébe sorolja be:
a)
hazai fizetőeszközben denominált államadósságok minősítése;
b)
külföldi fizetőeszközben denominált államadósságok minősítése;
c)
alsóbb államszervezeti szintek és önkormányzatok, például tartományok és helyi önkormányzatok adósságainak minősítése;
d)
szupranacionális szervezetekre vonatkozó minősítések, például egynél több állami kormányzati tulajdonos által létrehozott, birtokolt és ellenőrzött intézmények minősítései, többek között az U kód (területen kívüli szervezetek) alá tartozó szervezetek a Közösségen belüli gazdasági tevékenységek általános osztályozása (a továbbiakban: NACE) (3) szerint;
e)
állami szervezetekre, például a NACE szerinti O kód (közigazgatás, védelem; kötelező társadalombiztosítás), P kód (oktatás) és Q kód (humán-egészségügyi, szociális ellátás) alá tartozóakra vonatkozó minősítés.
(2) Az egyes szektorokon belül jelentést kell tenni a rövid és hosszú távú minősítésekről egyaránt. Amennyiben kibocsátói minősítés nem áll rendelkezésre, az adósságra vonatkozó hosszú távú minősítésről kell jelentést tenni.
(3) A II. melléklet 1. táblázatának 17. mezője alkalmazásában, amennyiben az (1) bekezdés d) pontjában meghatározott szupranacionális szervezet esetében nem állapítható meg a kibocsátás szerinti ország, a minősített kibocsátót a „nemzetközi” kategóriába kell besorolni.
III. FEJEZET
A JELENTÉSTÉTEL FORMÁTUMA
7. cikk
Kvalitatív adatok
(1) A hitelminősítő intézet az I. melléklet 1. táblázatában meghatározott formátumban nyújtja be a kvalitatív adatokat tartalmazó jelentéseket. A hitelminősítő intézet kvalitatív adatokat szolgáltat mindenekelőtt minősítési skálájáról, ismertetve az egyes minősítések egyedi jellemzőit és jelentését. A hitelminősítő intézet legfeljebb hat minősítési skáláról tehet jelentést. Az időintervallumok és minősítési típusok egy adott kombinációjára vonatkozóan legfeljebb egy minősítési skála szerepelhet a jelentésben.
(2) Ha a hitelminősítő intézet egynél több minősítési skála alkalmazásával ad ki minősítéseket egy adott időintervallum és minősítési típus vonatkozásában, kvalitatív adatokat tartalmazó jelentésében csak az ilyen minősítések számszerű többségénél alkalmazott minősítési skálát szerepelteti. Az olyan minősítésekről nem tesz jelentést, amelyek nem az e bekezdésnek megfelelően bejelentett minősítési skála alkalmazásával készültek.
(3) A minősítési skála tetszőleges számú átfogó minősítési kategóriát tartalmaz, amelyek alkategóriaként tetszőleges számú fokozatot foglalhatnak magukban. A hitelminősítő intézet adott esetben mind a minősítési kategóriákról, mind a fokozatokról jelentést tesz.
8. cikk
Minősítési adatok
(1) A hitelminősítő intézet a II. melléklet 2. táblázatában meghatározott formátumban nyújtja be a 3. cikkben említett minősítésekre vonatkozó, minősítési adatokat tartalmazó jelentéseket.
(2) A II. melléklet 1. táblázatának 12. mezője alkalmazásában a hitelminősítő intézet jelentést tesz egy adott minősítéshez kapcsolódó nemteljesítésről, amennyiben az alábbi események valamelyike bekövetkezik:
a)
a minősítés jelzi, hogy a hitelminősítő intézet nemteljesítésre vonatkozó fogalommeghatározása szerint nemteljesítésre került sor;
b)
a minősítés visszavonásra került a minősített szervezet fizetésképtelensége vagy adósságátütemezés miatt;
c)
bármely egyéb körülmény, amelyben a hitelminősítő intézet a minősített szervezetet vagy eszközt nemteljesítőnek, lényegesen értékvesztettnek vagy ezekkel egyenértékűnek tekinti.
(3) Az adott jelentéstételi időszakban visszavonásra került, jelentés tárgyát képező minősítésekre vonatkozóan meg kell adni a visszavonás indokát a II. melléklet 1. táblázatának 11. mezőjében. A 2010. szeptember 7. előtt visszavont minősítések az „egyéb indok miatt lezárt minősítés” mezőbe kerülhetnek.
9. cikk
Kvalitatív adatok változásai és törlése
(1) A hitelminősítő intézet jelentést tesz a jelentésben szereplő kvalitatív adatok változásáról vagy törléséről, amennyiben az az alábbiak miatt szükséges:
a)
kvalitatív adatban bekövetkezett változás jelzése;
b)
a minősítési skálára vonatkozó jelentésben levő ténybeli hiba helyesbítése.
(2) A minősítési skálára vonatkozó adatokon kívüli kvalitatív adatok változásai esetén a hitelminősítő intézet az aktualizált adatokat tartalmazó új jelentést küld. A hitelminősítő intézet csak akkor küld kvalitatív adatokat tartalmazó új jelentést, ha az adatok bármelyike megváltozott, és csak a megváltozott adatokat jelenti be. Módszertani változás esetén a hitelminősítő intézet jelentést tesz az aktualizált kvalitatív adatokról és utalhat a weboldalán található korábbi módszertani változásokra vonatkozó kiegészítő információkra.
(3) Amennyiben csak a minősítési skála kategóriáinak vagy fokozatainak megnevezése változik, a hitelminősítő intézet a kvalitatív adatok tekintetében olyan jelentést nyújt be, amely a korábbi (egyedi minősítési azonosítójával megkülönböztetett) minősítési skála aktualizált változatát tartalmazza, adott esetben a megnevezések vagy leírások módosításával. A minősítési skálához kapcsolódó egyéb mezőket változtatás nélkül kell a jelentésbe foglalni. A hitelminősítő intézet az I. melléklet 1. táblázatában meghatározott mezőket használja.
(4) Amennyiben a minősítési skálában lényegi változás következik be, a hitelminősítő intézet nyilatkozatot tesz az új minősítési skáláról és végrehajtja a következő lépéseket:
a)
elküldi a korábbi minősítési skála aktualizált adatait tartalmazó kvalitatívadat-fájlt, módosítva az érvényesség záró napját a korábbi jelentéstételi időszak végének napjára; a hitelminősítő intézet az I. melléklet 1. táblázatában meghatározott mezőket használja;
b)
jelentést tesz az új egyedi azonosítóval ellátott új minősítési skáláról, és azon első jelentéstételi időszak érvényességének kezdő napjáról, amelyre vonatkozóan a skála érvényes;
c)
miután a hitelminősítő intézet visszajelzést kap a központi adatbázistól, amely megerősíti az új minősítési skála elfogadását, elküldi az új minősítési skála alá tartozó első jelentéstételi időszakot érintő, az új minősítési skála használatával készült minősítés adatait tartalmazó fájlt.
(5) Minősítési skála törlése esetén a hitelminősítő intézet végrehajtja az alábbi lépéseket:
a)
a törlésre azt megelőzően kerül sor, mielőtt a szóban forgó minősítési skálához kapcsolódó bármely minősítési adatot elküldene a központi adatbázisnak. Amennyiben már sor került minősítési adat bejelentésére, törölnie kell a korábbi minősítési skála használatával készült összes minősítési adatot;
b)
elküldi a kvalitatív adatokat tartalmazó fájlt, amely magában foglalja a minősítési skála törlését. A hitelminősítő intézet az I. melléklet 2. táblázatában meghatározott mezőket használja.
10. cikk
Minősítési adatok törlése és korábbi minősítési adatok bejelentése
(1) Amennyiben a jelentett minősítési adatok kapcsán ténybeli hibák megállapítására kerül sor, a hitelminősítő intézet jelentést tesz a szóban forgó minősítési adat törléséről és felváltja a törölt minősítési adatot.
(2) Minősítési adatok törlésekor a hitelminősítő intézet megteszi az alábbi intézkedések valamelyikét:
a)
az aktuális jelentéstételi időszak minősítési adatai esetében a II. melléklet 2. táblázatában meghatározott mezőket használja. Az eredeti adatállomány törlését követően elküldi az adatállomány új változatát;
b)
korábbi jelentéstételi időszakok minősítési adatai esetében az összes jelentéstételi időszakra vonatkozó eredeti minősítési adatokat törölheti a II. melléklet 2. táblázatában meghatározott mezők használatával, kitöltve a törlés indokára vonatkozó mezőt is, és a 3. cikk (4) bekezdésében leírt eljárással valamennyi időszakra vonatkozóan felváltja az eredeti adatokkal.
(3) Minősítési adatok visszamenőleges bejelentésekor a hitelminősítő intézet a II. melléklet 1. táblázatának 24. és 25. mezőjében meghatározottaknak megfelelően hozzáadja a minősítésre vonatkozó mezőkhöz a minősítés korábbi jelentéstételi időszakait és a korábbi minősítési adatok jelentésének indokát.
IV. FEJEZET
A JELENTÉSTÉTEL MÓDJA
11. cikk
Jelentéstételi csatornák és adattovábbítás
(1) A hitelminősítő intézet az adatoknak a központi adatbázisba történő bejelentésekor a központi adatbázis rendszerének jelentéstételi eszközeit használja.
(2) A központi adatbázisba küldött és onnan kapott valamennyi fájlnak az EÉPH által kiadott XSD-sémának megfelelő XML-formátumúnak kell lennie.
(3) A hitelminősítő intézet az EÉPH által meghatározott névformátumnak megfelelően nevezi el az adatfájlokat.
(4) A hitelminősítő intézet a központi adatbázisba küldött és onnan kapott elektronikus fájlokat legalább öt évig tárolja. Ezeket - kérésre - az EÉPH rendelkezésére kell bocsátani.
12. cikk
Fájlok cseréjére vonatkozó elvek és jelentéstételi időszakok
(1) A hitelminősítő intézet a meghatározott jelentéstételi időszakot érintő valamennyi fájlt a következő közzétételt megelőző időszakban küldi el a központi adatbázisnak. Ez a követelmény a kvalitatív adatok fájljaira és a minősítési adatok fájljaira egyaránt vonatkozik.
(2) A jelentéstételi időszak a január 1-jétől június 30-ig vagy a július 1-jétől december 31-ig tartó hat hónapos időszak. A közzétételt megelőző időszak az adott jelentéstételi időszak végét követő három hónapos időszak, amely január 1-jétől március 31-ig vagy július 1-jétől szeptember 30-ig tart. A közzétételt megelőző időszak és a jelentéstételi időszak kezdetét és végét közép-európai idő szerint kell meghatározni.
(3) A hitelminősítő intézet először a kvalitatív adatokat továbbítja. A minősítési adatokat tartalmazó fájlokat csak azután küldi el, miután megkapta a központi adatbázistól a kvalitatív adatokat igazoló visszajelzést.
(4) A közzétételt megelőző egyes időszakokban a hitelminősítő intézet elküldi a központi adatbázisnak a minősítési adatokat tartalmazó fájlokat a II. melléklet 1., 2. és 3. táblázatában meghatározott összes információval. Minősítési adatok törlését a 10. cikknek megfelelően kell jelenteni.
(5) A hitelminősítő intézet a központi adatbázisnak tett első jelentéstételkor továbbítja az I. melléklet 1., 2. és 3. táblázatában meghatározott összes kvalitatív adatot tartalmazó fájlt. Ezt követően a hitelminősítő intézetnek csak az új minősítési skálákról, és a kvalitatív adatok 9. cikk szerinti aktualizált változatairól és törléseiről kell jelentést tennie.
(6) A központi adatbázisnak tett első jelentése mellett a hitelminősítő intézet jelentést tesz a 3. cikk (4) bekezdése szerinti korábbi adatokról is. Ezt a jelentést a jelentéstételi időszakok időrendi sorrendjének megfelelően kell megtenni, a legkorábbi időszaktól kezdve.
13. cikk
Jelentéstételi eljárás
(1) A hitelminősítő intézet biztosítja, hogy a központi adatbázisba küldött információ megfeleljen saját belső nyilvántartásainak. A közzétételt megelőző egyes időszakokon belül az összes szóban forgó fájlt időrendi sorrendben kell elküldeni és a hibákat a közzétételt megelőző időszakban kell helyesbíteni.
(2) A központi adatbázis visszaigazolást küld a hitelminősítő intézetnek a jelentésben levő adatfájlokról, amelyben vagy megerősíti a fájlok beérkezését és megfelelő feltöltését, vagy tájékoztatja a hitelminősítő intézetet a feltárt hibákról. Amennyiben a központi adatbázis hibát tárt fel, a hitelminősítő intézet megfelelő időben helyesbítést küld az alábbiaknak megfelelően:
a)
fájlhiba esetén a hitelminősítő intézet a visszaigazolásban megjelölt módon helyesbíti a hibát és az egész fájlt újra elküldi;
b)
tartalmi hiba esetén a hitelminősítő intézet a visszaigazolásban megjelölt módon helyesbíti a hibát és csak a helyesbített adatállományt küldi el újra.
V. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
14. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. március 21-én.