ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 26. července 2010
o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 27. února 2007 přijala Rada Evropské unie společný postoj 2007/140/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (1) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006).
(2)
Dne 23. dubna 2007 přijala Rada společný postoj 2007/246/SZBP (2) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti č. OSN 1747 (2007).
(3)
Dne 7. srpna 2008 přijala Rada společný postoj 2008/652/SZBP (3) k provedení rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1803 (2008).
(4)
Dne 9. června 2010 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č.1929 (2010), která rozšířila působnost omezujících opatření uložených rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007) a 1803 (2008) a která zavedla další omezující opatření vůči Íránu.
(5)
Dne 17. června 2010 zdůraznila Evropská rada, že je stále více znepokojena íránským jaderným programem a uvítala přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010). Evropská rada připomněla své prohlášení ze dne 11. prosince 2009 a vyzvala Radu, aby přijala opatření k provedení opatření uvedených v rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) a doprovodná opatření s cílem napomoci prostřednictvím jednání k vyřešení všech existujících obav týkajících se vývoje citlivých technologií Íránem na podporu jeho jaderného a raketového programu. Tato opatření by se měla zaměřit na oblast obchodu, finanční sektor, odvětví dopravy, klíčová odvětví ropného a plynárenského průmyslu a určení dalších osob, zejména příslušníků islámských revolučních gard.
(6)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) zakazuje Íránu, jeho státním příslušníkům a subjektům registrovaným v Íránu nebo spadající do jeho pravomoci, osobám nebo subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a subjektům, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, aby investovali do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií.
(7)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rozšiřuje působnost finančních a cestovních omezení uložených rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) na další osoby a subjekty, včetně osob a subjektů působících v rámci islámských revolučních gard a subjektů společnosti Islamic Republic of Iran Shipping Line (IRISL).
(8)
V souladu s prohlášením Evropské rady by se vedle osob a subjektů určených Radou bezpečnosti nebo výborem zřízeným podle odstavce 18 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) (dále jen „výbor“) měla omezení vstupu a zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů vztahovat i na další osoby a subjekty, a to za použití týchž kritérií, která použila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor.
(9)
V souladu s prohlášením Evropské rady je vhodné zakázat dodávky, prodej nebo převod do Íránu dalších věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií vedle těch, které určila Rada bezpečnosti nebo výbor, jež by mohly přispět k íránským činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností spojených s dalšími tématy, v souvislosti s nimiž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo je označila za nedořešené. Tento zákaz by měl zahrnovat veškeré zboží a technologie dvojího užití uvedené v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití.
(10)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zachovat zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem za účelem snížení nesplacených částek, zejména s cílem zabránit veškeré finanční podpoře přispívající k jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a měly by zakázat přijímání jakýchkoli střednědobých i dlouhodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem.
(11)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) vyzývá všechny státy, aby prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem kontrolovaly na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, veškeré náklady pocházející z Íránu nebo směřující do něj, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010).
(12)
V rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) se také uvádí, že členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(13)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rovněž stanoví, že členské státy OSN zajistí a odstraní věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), a to způsobem, který není v rozporu s jejich závazky podle platných rezolucí Rady bezpečnosti a mezinárodních úmluv.
(14)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) dále stanoví, že členské státy OSN svým státním příslušníkům zakáží poskytovat íránským plavidlům služby spojené se zásobováním palivem či další služby, nebo poskytování těchto služeb z jejich území, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(15)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, měly přijmout nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště v jejich pravomoci.
(16)
Dále by mělo být zakázáno, aby osoby pocházejíc z členských států poskytovali íránským nákladním letadlům služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(17)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž vyzývá všechny členské státy OSN, aby zabránily tomu, aby se na jejich území, přes ně nebo z něj poskytovaly finanční služby, včetně pojištění a zajištění, nebo převáděla finanční nebo jiná aktiva či zdroje, které by mohly přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, nebo aby takové služby, aktiva či zdroje byly poskytovány státním příslušníkům těchto států nebo subjektům založeným podle jejich práva nebo jejich prostřednictvím či osobám nebo finančním institucím na území těchto států nebo jejich prostřednictvím.
(18)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo spadajícím do pravomoci Íránu nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
(19)
Dále je třeba zakázat prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo íránským bankám, včetně jejich poboček a dceřiných společností, a finančním subjektům ovládaným osobami a subjekty s bydlištěm nebo sídlem v Íránu.
(20)
V souladu s prohlášením Evropské rady a v zájmu splnění cílů rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) by mělo být zakázáno zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států, jakož i zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti íránskými bankami v bankách spadajících do pravomoci členských států. Členské státy by dále měly přijmout vhodná opatření s cílem zakázat finančním institucím nacházejícím se na jejich území nebo podléhajícím jejich pravomoci, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo bankovní účty.
(21)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž stanoví, že státy musí vyžadovat, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci nebo podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, pokud mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že by tato obchodní spolupráce mohla přispět k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(22)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) poukazuje na možnou souvislost mezi íránskými příjmy plynoucími z jeho odvětví energetiky a financováním íránských jaderných činností potenciálně ohrožujících nešíření a dále konstatuje, že zařízení a materiály určené k chemickým procesům v petrochemickém průmyslu mají mnoho společného se zařízením a materiály nezbytnými pro určité citlivé činnosti spojené s jaderným palivovým cyklem.
(23)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat, aby do Íránu bylo prodáváno, dodáváno či převáděno klíčové zařízení a technologie, které by mohly být využity v klíčových oborech odvětví ropy a zemního plynu, a rovněž by měly zakázat poskytování související technické a finanční pomoci. Členské státy by dále měly zakázat veškeré nové investice do těchto odvětví v Íránu.
(24)
Součástí postupu v případě změny příloh I a II tohoto rozhodnutí by mělo být to, že určeným osobám či subjektům budou sděleny důvody zařazení na seznam, aby tyto osoby či subjekty měly příležitost se k těmto důvodům vyjádřit. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, měla by Rada s ohledem na tyto připomínky své rozhodnutí přezkoumat a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informovat.
(25)
Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, a především právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo na vlastnictví a právo na ochranu osobních údajů. Toto rozhodnutí by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(26)
Toto rozhodnutí rovněž plně ctí závazky členských států podle Charty OSN a právně závaznou povahu rezolucí Rady bezpečnosti OSN.
(27)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OMEZENÍ VÝVOZU A DOVOZU
Článek 1
1. Zakazují se přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod následujících věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, ať již pocházejí z území členských států či nikoli, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států:
a)
věci, materiály, vybavení, zboží a technologie uvedené na seznamech skupiny jaderných dodavatelů a režimu kontroly raketových technologií;
b)
všechny další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie určené Radou bezpečnosti OSN nebo výborem, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní;
c)
zbraně a související materiál všeho druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů pro tyto zbraně a související materiál, jakož i vybavení, které by mohlo být použito k vnitřní represi. Tento zákaz se nevztahuje na nebojová vozidla vyrobená za použití materiálů, jež poskytují balistickou ochranu, nebo těmito materiály vybavená, která jsou určena pouze pro ochranu personálu EU a jejích členských států v Íránu;
d)
některé další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či s těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností souvisejících s jinými tématy, ohledně nichž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo které označila jako nedořešené. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat;
e)
jiné zboží a technologie dvojího užití, jež jsou uvedeny v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (4), a na něž se nevztahuje písmeno a), kromě kategorie 5 - části 1 a kategorie 5 - části 2 v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na přímý ani nepřímý převoz věcí, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a jsou určeny pro lehkovodní reaktory, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch, přes území členských států, pokud byl zahájen dříve než v prosinci roku 2006.
3. Rovněž je zakázáno:
a)
poskytovat technickou pomoc nebo odbornou přípravu, investice nebo zprostředkovatelské služby související s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnující zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí a technologií, nebo v souvislosti s poskytováním technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v písmenech a) a b).
4. Zakazuje se rovněž pořízení věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1 z Íránu, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, příslušníky členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států.
Článek 2
1. Přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, které nejsou uvedeny v článku 1 a které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k pokračování v činnostech souvisejících s dalšími tématy, ohledně nichž MAAE vyjádřila své znepokojení nebo které označila jako nedořešené, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států nebo za použití plavidel či letadel spadajících do jejich pravomoci podléhají v jednotlivých případech povolení příslušných orgánů vyvážejícího členského státu. Evropská unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Poskytování:
a)
technické pomoci nebo odborné přípravy, investic nebo zprostředkovatelských služeb souvisejících s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
finančních prostředků nebo finanční pomoci v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnujících zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí nebo v souvislosti s poskytováním související technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi
rovněž podléhá povolení příslušného orgánu vyvážejícího členského státu.
3. Příslušné orgány členského státu neudělí povolení pro žádné dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1, pokud určí, že dotyčný prodej, dodávky, převod nebo vývoz nebo poskytování dotyčných služeb přispěje k činnostem uvedeným v odstavci 1.
Článek 3
1. Opatření podle čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) a čl. 1 odst. 3 se tam, kde je to vhodné, nepoužijí, pokud výbor v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k potravinové pomoci, pomoci v zemědělství nebo zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
2. Opatření podle čl. 1. odst. 1 písm. e) a čl. 1 odst. 3 se nepoužijí, pokud příslušný orgán v členském státě v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k pomoci ve zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o veškerých zamítnutých výjimkách.
Článek 4
1. Zakazuje se prodej, dodávky nebo převod klíčového vybavení a technologií pro následující klíčové obory odvětví ropy a zemního plynu v Íránu nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu, které jsou prováděny státními příslušníky členských států nebo z území členských států, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, nebo za použití plavidel či letadel podléhajících pravomoci členských států:
a)
rafinace;
b)
zkapalněný zemní plyn;
c)
průzkum;
d)
výroba.
Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Pro podniky v Íránu působící v klíčových oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu podle odstavce 1 nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu se zakazuje poskytovat:
a)
technickou pomoc nebo odbornou přípravu a další služby související s klíčovým vybavením a technologiemi ve smyslu odstavce 1;
b)
finanční prostředky nebo finanční pomoc za účelem prodeje, dodávek, převodu nebo vývozu klíčového vybavení a technologií ve smyslu odstavce 1 nebo za účelem poskytnutí související technické pomoci nebo odborné přípravy.
3. Zakazuje se podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v odstavcích 1 a 2.
OMEZENÍ FINANCOVÁNÍ NĚKTERÝCH PODNIKŮ
Článek 5
Zakazují se investice na území podléhajícím pravomoci členských států ze strany Íránu, jeho státních příslušníků a podniků registrovaných v Íránu nebo podléhajících jeho pravomoci nebo osob či subjektů, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektů, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií, zejména obohacování a přepracování uranu, s činnostmi spojenými s těžkou vodu nebo technologiemi souvisejícími s balistickými raketami schopnými nést jaderné zbraně. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má tento článek vztahovat.
Článek 6
Zakazuje se:
a)
poskytovat jakékoli finanční půjčky nebo úvěry podnikům v Íránu, které působí v oborech íránských odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu;
b)
nabývat nebo zvyšovat účast v podnicích v Íránu, které působí v oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu, včetně úplného nabytí těchto podniků a nabývání akcií a jiných účastnických cenných papírů;
c)
zřizovat jakékoli společné podniky s podniky v Íránu, které působí v odvětvích ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, a s jejich dceřinými společnostmi či afilacemi pod jejich kontrolou.
Článek 7
1. Zákazem podle čl. 4 odst. 1 není dotčeno plnění závazků týkajících se dodávek zboží, které vyplývají ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
2. Zákazem podle článku 4 není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí a týkajících se investic vynaložených v Íránu před tímto dnem podniky usazenými v některém z členských států.
3. Zákazy podle čl. 6 písm. a) a b):
i)
není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv nebo dohod uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí;
ii)
nebrání zvýšení účasti, pokud toto zvýšení účasti představuje závazek podle dohody uzavřené před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
OMEZENÍ FINANČNÍ PODPORY OBCHODU
Článek 8
1. Členské státy zachovají zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem, včetně udělování vývozních úvěrů, záruk nebo pojištění jejich státním příslušníkům nebo subjektům zapojeným do takového obchodu za účelem snížení jejich nesplacených částek, zejména s cílem předejít tomu, aby tato finanční podpora přispívala k jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní. Členské státy dále nepřijmou nové střednědobé a dlouhodobé závazky v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem.
2. Odstavcem 1 nejsou dotčeny závazky přijaté před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost.
3. Odstavec 1 se netýká obchodu zaměřeného na potraviny, zemědělství, zdravotnictví nebo jiné humanitární účely.
KAPITOLA 2
FINANČNÍ SEKTOR
Článek 9
Členské státy nepřijmou nové závazky týkající se grantů, finanční pomoci a zvýhodněných půjček íránské vládě, a to ani prostřednictvím své účasti v mezinárodních finančních institucích, s výjimkou humanitárních a rozvojových účelů.
Článek 10
1. Ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k jaderným činnostem Íránu potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a s cílem zabránit poskytování finančních služeb nebo provádění převodů na území členských států, přes ně nebo z něj, nebo poskytování finančních služeb nebo provádění převodů, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva (včetně poboček v zahraničí) nebo osoby či finanční instituce nacházející se na území členských států, členské státy důkladně monitorují veškeré činnosti finančních institucí v rámci své pravomoci, do nichž jsou zapojeny:
a)
banky se sídlem v Íránu, zejména íránská centrální banka;
b)
pobočky a dceřiné společnosti podléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
c)
pobočky a dceřiné společnosti nepodléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
d)
finanční subjekty, které nemají sídlo v Íránu, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu.
2. Pro účely odstavce 1 se vyžaduje, aby finanční instituce v rámci svých činností, do nichž jsou zapojeny banky a finanční instituce uvedené v odstavci 1,
a)
nepřetržitě a obezřetně sledovaly operace na účtech, mimo jiné prostřednictvím svých programů hloubkové kontroly klienta a v rámci svých závazků v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu;
b)
vyžadovaly vyplnění všech informačních kolonek platebních příkazů, které se týkají příkazce a příjemce příslušné transakce, a v případě neposkytnutí těchto informací transakci odmítly;
c)
po dobu pěti let uchovávaly veškeré záznamy o transakcích a na požádání je zpřístupnily vnitrostátním orgánům;
d)
pokud mají podezření nebo se mohou důvodně domnívat, že finanční prostředky souvisejí s financováním šíření, neprodleně své podezření oznámí útvaru finančního zpravodajství nebo jinému příslušnému orgánu určenému dotčeným členským státem. Útvar finančního zpravodajství nebo jiný příslušný orgán má přímý či nepřímý přístup k aktuálním informacím z finanční a správní oblasti a z oblasti vymáhání práva, které potřebuje k řádnému plnění svých úkolů, včetně analýz hlášení o podezřelých transakcích.
3. Převody finančních prostředků do Íránu a z Íránu se provádějí takto:
a)
převody související s transakcemi, jež se týkající potravin, zdravotní péče, zdravotnického vybavení nebo jsou určeny pro humanitárních účely, se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
b)
veškeré jiné převody částek nižších než 40 000 EUR se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
c)
veškeré jiné převody částek vyšších než 40 000 EUR vyžadují předchozí povolení příslušným orgánem dotčeného členského státu. Povolení se považuje za udělené, pokud příslušný orgán nevznese do čtyř týdnů námitku. Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o všech zamítnutých povoleních.
4. Rovněž se vyžaduje, aby pobočky a dceřiné společnosti bank se sídlem v Íránu podléhající pravomoci členských států informovaly příslušné orgány členského státu, v němž jsou usazeny, o všech převodech finančních prostředků, které provedly nebo obdržely, a to do pěti pracovních dnů po provedení nebo obdržení příslušného převodu finančních prostředků.
V závislosti na ujednáních o sdílení informací příslušné orgány tyto údaje po jejich oznámení neprodleně předají dle potřeby příslušným orgánům jiných členských států, v nichž jsou usazeny strany účastnící se těchto transakcí.
Článek 11
1. Zakazuje se zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států a zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti v íránských bankách nebo navazování nových korespondenčních bankovních vztahů ze strany íránských bank, včetně íránské centrální banky, poboček a dceřiných společností a dalších finančních institucí uvedených v čl. 10 odst. 1 s bankami, které podléhají pravomoci členských států.
2. Finančním institucím nacházejícím se na území členských států nebo podléhajícím pravomoci členských států se zakazuje, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo otevíraly bankovní účty.
Článek 12
1. Zakazuje se poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo podléhajícím pravomoci Íránu, nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
2. Odstavec 1 se nepoužije na poskytování zdravotního a cestovního pojištění fyzickým osobám.
3. Zakazuje se vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v odstavci 1.
Článek 13
Zakazuje se přímý nebo nepřímý prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů vydaných po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo bankám se sídlem v Íránu, nebo pobočkám a dceřiným společnostem, ať již podléhají pravomoci členských států či nikoli a které náležejí bankám se sídlem v Íránu, nebo finančním subjektům, které nemají sídlo v Íránu ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu, jakož i osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány.
Článek 14
Členské státy vyžadují, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci a podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, včetně příslušníků islámských revolučních gard a společnosti IRISL, a s osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a se subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, s cílem zajistit, že tato obchodní spolupráce nebude přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
KAPITOLA 3
ODVĚTVÍ DOPRAVY
Článek 15
1. Členské státy kontrolují prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména mořským právem a příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, každý náklad pocházející z Íránu a směřující do něj, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
2. Členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
3. Členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy spolupracují při kontrolách podle odstavce 2.
4. Letadla a plavidla přepravující náklad do Íránu nebo z něj podléhají požadavku na poskytování dodatečných informací před příjezdem a před odjezdem ohledně veškerého zboží, které je přiváženo do členského státu nebo z něj vyváženo.
5. V případech, kdy je provedena kontrola podle odstavců 1 a 2, členské státy zajistí a odstraní (například zničením, znehodnocením, uskladněním nebo převozem do jiného státu, než je stát původu nebo určení) věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí v souladu s odstavcem 16 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1929 (2010). Toto zajištění a odstranění se provede na náklady dovozce, nebo pokud není možné získat úhradu těchto výdajů od dovozce, může být získána v souladu s vnitrostátními právními předpisy od jakékoli jiné osoby nebo subjektu, které jsou odpovědné za pokus o nezákonnou dodávku, prodej, převod či vývoz.
6. Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali plavidlům vlastněným nebo najatým Íránem, včetně charterových plavidel, služby spojené se zásobováním nebo jiné služby, nebo aby tyto služby byly poskytovány z území podléhajících pravomoci členských států, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné pro humanitární účely, nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s odstavci 1, 2 a 5.
Článek 16
Členské státy sdělí výboru veškeré dostupné informace o převodech činností nákladové divize společnosti Iran Air nebo převodech plavidel, jejichž vlastníkem nebo provozovatelem je společnost IRISL, na jiné společnosti, jež mohly být provedeny s cílem vyhnout se sankcím podle ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010) nebo v rozporu s těmito rezolucemi, včetně přejmenování nebo přeregistrování letadel, plavidel nebo lodí.
Článek 17
Členské státy přijmou prostřednictvím svých vnitrostátních příslušných orgánů a v souladu s vnitrostátními právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům provozovaným íránskými dopravci nebo pocházejícím z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště podléhající jejich pravomoci.
Článek 18
Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali íránským nákladním letadlům a služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že nákladní letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné z humanitárních či bezpečnostních důvodů nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s čl. 15 odst. 1 a 5.
KAPITOLA 4
OMEZENÍ VSTUPU
Článek 19
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zamezení vstupu na své území nebo průjezdu přes ně:
a)
osobám uvedeným na seznamu v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a dalším osobám určeným Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 10 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 č. (2006), jakož i příslušníkům islámských revolučních gard určeným Radou bezpečnosti nebo výborem. Tyto osoby jsou uvedeny v příloze I;
b)
jiným osobám, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobám, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo osobám, které napomáhaly určeným osobám a subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalším vysoce postaveným příslušníkům islámských revolučních gard uvedeným v příloze II.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na průjezd přes území členských států pro účely činností přímo souvisejících s věcmi, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určeny pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
3. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k tomu, aby svým státním příslušníkům zamítly vstup na své území.
4. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, konkrétně:
i)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;
ii)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané Organizací spojených národů nebo konané pod její záštitou;
iii)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách;
iv)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
5. Odstavec 4 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
6. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 4 nebo 5.
7. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření stanovených v odstavci 1, pokud je cesta odůvodněná na základě:
i)
naléhavé humanitární potřeby, včetně náboženské povinnosti,
ii)
nutnosti dosáhnout cílů rezolucí Rady bezpečnosti č. OSN 1737 (2006) a 1929 (2010), včetně případů, kdy se uplatní článek XV statutu MAAE,
iii)
účasti na mezivládních setkáních, včetně setkání podporovaných Evropskou unií nebo těch, kdy je hostitelem členský stát vykonávající předsednictví OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Íránu.
8. Členský stát, který si přeje udělit výjimku podle odstavce 7, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
9. Pokud členský stát podle odstavců 4, 5 a 7 povolí osobám uvedeným v příloze I nebo II vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
10. V případě udělení výjimky oznámí členské státy výboru vstup osob uvedených v příloze I na své území nebo jejich tranzit přes své území.
KAPITOLA 5
ZMRAZENÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ A HOSPODÁŘSKÝCH ZDROJŮ
Článek 20
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo nebo nepřímo náležející, vlastněné, držené či ovládané
a)
osobami a subjekty uvedenými v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), dalšími osobami a subjekty určenými Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 (2006) a odstavce 7 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1803 (2008), jakož i osobami a subjekty působícími v rámci islámských revolučních gard a subjekty společnosti IRISL určenými Radou bezpečnosti nebo výborem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze I,
b)
osobami a subjekty, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, nebo osobami, které napomáhaly určeným osobám či subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalšími vysoce postavenými příslušníky a subjekty islámských revolučních gard a společnosti IRISL a subjekty, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány nebo jednají jejich jménem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze II.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Výjimku lze učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb, včetně plateb za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených poplatků za odborné výkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů, v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů,
za předpokladu, že dotčený členský stát oznámil výboru svůj úmysl případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům a do pěti pracovních dnů od tohoto oznámení neobdržel od výboru zamítavé rozhodnutí.
4. Výjimku lze rovněž učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, a to po oznámení dotyčného členského státu výboru a po schválení výborem,
b)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v tomto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno před dnem přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1737(2006) a není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1, a po oznámení výboru ze strany dotyčného členského státu,
c)
nezbytné pro činnosti přímo související s věcmi uvedenými v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určenými pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
5. Odstavec 2 se nevztahuje na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb na zmrazené účty splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, ke kterému se na tyto účty začala vztahovat omezující opatření,
pokud se na tyto úroky, výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
6. Ustanovení odstavce 1 nebrání určeným osobám nebo subjektům v provádění plateb vyplývajících ze smlouvy, která byla uzavřena dříve, než byly tyto osoby nebo subjekty zařazeny na seznam, za předpokladu, že příslušný členský stát stanovil, že:
a)
smlouva se netýká žádné zakázané věci, materiálů, vybavení, zboží, technologií, pomoci, odborné přípravy, finanční pomoci, investic, zprostředkovatelství nebo služeb uvedených v článku 1;
b)
platba není přímo nebo nepřímo obdržena osobou nebo subjektem podle odstavce 1;
a pokud příslušný členský stát oznámil výboru úmysl takové platby provést nebo je přijmout nebo případně povolit uvolnění zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za tímto účelem, a to deset dnů před tímto povolením.
KAPITOLA 6
DALŠÍ OMEZUJÍCÍ OPATŘENÍ
Článek 21
Členské státy přijmou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy nezbytná opatření za účelem zabránění specializované výuce nebo odborné přípravě íránských státních příslušníků na svých územích nebo ze strany svých státních příslušníků v oborech, které by přispěly k íránským jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní.
KAPITOLA 7
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 22
Osobám nebo subjektům uvedeným v přílohách I a II ani jakékoli jiné osobě nebo subjektu v Íránu, včetně íránské vlády, ani jakékoli osobě nebo subjektu, která vznese nárok prostřednictvím této osoby nebo subjektu nebo v její či jeho prospěch, se nepřiznají žádné nároky, a to ani kompenzace nebo jiný nárok tohoto druhu, jako je nárok na započtení pohledávek nebo nárok v rámci záruky v souvislosti s jakoukoli smlouvou nebo transakcí, jejíž plnění bylo přímo či nepřímo, zcela či částečně dotčeno z důvodu opatření, o nichž bylo rozhodnuto podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), včetně opatření Evropské unie nebo kteréhokoli členského státu k provedení příslušných rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN nebo opatření stanovených tímto rozhodnutím nebo v souladu nebo spojitosti s nimi.
Článek 23
1. Rada provede změny přílohy I na základě rozhodnutí přijatých Radou bezpečnosti OSN nebo výborem.
2. Rada jednomyslně na návrh členských států nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku stanoví seznam v příloze II a přijímá jeho změny.
Článek 24
1. Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo výbor zařadí na seznam určitou osobu nebo subjekt, Rada tuto osobu nebo subjekt zahrne do přílohy I.
2. Pokud Rada rozhodne o tom, že na určitou osobu nebo subjekt se budou vztahovat opatření uvedená v čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b), změní odpovídajícím způsobem přílohu II.
3. Rada sdělí své rozhodnutí osobě nebo subjektu uvedeným v odstavcích 1 a 2, včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
4. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 25
1. V příloze I a II jsou uvedeny důvody pro zařazení uvedených osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor s ohledem na přílohu I.
2. V příloze I a II jsou rovněž uvedeny informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů, poskytnuté Radou bezpečnosti OSN nebo výborem pro účely přílohy I, pokud jsou tyto informace k dispozici. Pokud jde o osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o subjekty, tyto informace mohou zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha I rovněž zahrnuje datum určení Radou bezpečnosti nebo výborem.
Článek 26
1. Toto rozhodnutí se odpovídajícím způsobem přezkoumá, změní nebo zruší, zejména s ohledem na příslušná rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN.
2. Opatření o bankovních stycích s íránskými bankami podle článků 10 a 11 budou přezkoumána do šesti měsíců od přijetí této směrnice.
3. Opatření podle čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b) se pravidelně přezkoumají, a to alespoň každých 12 měsíců. Tato opatření pro dotyčné osoby a subjekty přestávají platit, pokud Rada postupem podle článku 24 rozhodne, že již nejsou splněny podmínky pro jejich použití.
Článek 27
Společný postoj 2007/140/SZBP se zrušuje.
Článek 28
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 26. července 2010.
A TANÁCS HATÁROZATA
(2010. július 26.)
az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 29. cikkére,
mivel:
(1)
Az Európai Unió Tanácsa 2007. február 27-én elfogadta az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2007/140/KKBP közös álláspontot (1), amellyel végrehajtotta az ENSZ BT 1737 (2006) sz. határozatát.
(2)
A Tanács 2007. április 23-án elfogadta a 2007/246/KKBP közös álláspontot (2), amellyel végrehajtotta az ENSZ BT 1747 (2007) sz. határozatát.
(3)
A Tanács 2008. augusztus 7-én elfogadta a 2008/652/KKBP közös álláspontot (3), amellyel végrehajtotta az ENSZ BT 1803 (2008) sz. határozatát.
(4)
Az ENSZ Biztonsági Tanácsa (a továbbiakban: a Biztonsági Tanács) 2010. június 9-én elfogadta az ENSZ BT 1929 (2010) sz. határozatot, amellyel kiterjesztette az 1737 (2006) ENSZ BT-határozatban, az 1747 (2007) ENSZ BT-határozatban és az 1803 (2008) ENSZ BT-határozatban előírt korlátozó intézkedések hatályát, valamint további korlátozó intézkedéseket vezetett be Iránnal szemben.
(5)
2010. június 17-én az Európai Tanács hangsúlyozta, hogy egyre aggasztóbbnak tartja Irán nukleáris programját, és üdvözölte az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat elfogadását. Emlékeztetve 2009. december 11-i nyilatkozatára, az Európai Tanács felkérte a Tanácsot, hogy fogadja el az 1929 (2010) ENSZ BT-határozatban foglalt intézkedéseket végrehajtó, illetve azokat kísérő intézkedéseket, annak érdekében, hogy tárgyalásos úton elősegítse a nukleáris programot és rakétaprogramot támogató érzékeny technológiák Irán általi fejlesztésével kapcsolatban továbbra is élő aggályok eloszlatását. Ezen intézkedéseknek elsősorban a kereskedelem területeire, a pénzügyi szektorra, az iráni közlekedési ágazatra, a földgáz- és kőolajipar kulcsfontosságú ágazataira, valamint további - különösen az Iszlám Forradalmi Gárdához (Islamic Revolutionary Guard Corps, IRGC) kapcsolódó - meghatározott célokra kell irányulniuk.
(6)
Az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat tiltja, hogy Irán, az iráni állampolgárok és az Iránban székhellyel rendelkező vagy az ottani joghatóság alá tartozó szervezetek, illetve az említettek nevében vagy irányítása szerint eljáró személyek vagy szervezetek, továbbá az említettek tulajdonában lévő vagy ellenőrzése alá tartozó szervezetek uránkitermeléssel, -előállítással, illetve nukleáris anyagok és technológiák felhasználásával kapcsolatos kereskedelmi tevékenységhez kötődő beruházásokat hajtsanak végre.
(7)
Az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat kiterjeszti az 1737 (2006) ENSZ BT-határozat által kirótt pénzügyi és utazási korlátozásokat további személyekre és szervezetekre, így az IRGC-hez kötődő személyekre és szervezetekre, valamint az Iráni Iszlám Köztársaság Tengerhajózási Társaságához (IRISL) kötődő szervezetekre.
(8)
Az Európai Tanács nyilatkozatával összhangban a belépési korlátozásokat és a pénzeszközök és gazdasági források befagyasztását az ENSZ BT vagy az 1737 (2006) ENSZ BT-határozat 18. pontja értelmében létrehozott bizottság (továbbiakban: a bizottság) által meghatározottakon felül további személyekre és szervezetekre kell alkalmazni, az ENSZ BT vagy a bizottság által alkalmazottakkal azonos kritériumok felhasználásával.
(9)
Az Európai Tanács nyilatkozatával összhangban indokolt megtiltani a Biztonsági Tanács vagy a bizottság által meghatározottakon kívüli további termékek, anyagok, felszerelések, áruk és technológiák Irán részére történő szállítását, eladását vagy átadását, amelyek elősegíthetik Irán dúsítással, reprocesszálással vagy nehézvízzel kapcsolatos tevékenységeit, az atomfegyverek hordozóeszközeinek fejlesztését, vagy hozzájárulnának olyan más területeken folytatott tevékenységekhez, amelyekkel kapcsolatban a Nemzetközi Atomenergia-ügynökség (NAÜ) aggályait fejezte ki vagy amelyeket lezáratlan kérdésként jelölt meg, vagy hozzájárulnának a tömegpusztító fegyverekkel kapcsolatos egyéb programokhoz. E tilalomnak a kettős felhasználású termékekre és technológiára is ki kell terjednie.
(10)
Az Európai Tanács nyilatkozatával összhangban a tagállamoknak tartózkodniuk kell attól, hogy újabb rövid távú kötelezettségeket vállaljanak az Iránnal folytatott kereskedelemhez köz- és magánpénzekből nyújtott pénzügyi támogatásokra a fennálló követelések csökkentése érdekében, különösen kerülniük kell az atomfegyverek elterjedésének veszélyével járó tevékenységekhez vagy az atomfegyverek célba juttatására szolgáló rendszerek kifejlesztéséhez nyújtott pénzügyi támogatást, valamint meg kell tiltaniuk az Iránnal folytatott kereskedelem köz- és magánpénzekből finanszírozott pénzügyi támogatására vonatkozó minden közép- és hosszú távú kötelezettségvállalást.
(11)
Az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat felszólít minden államot, hogy nemzeti hatóságaival és jogszabályaival összhangban és a nemzetközi jognak megfelelően, területén - a tengeri kikötőket és a repülőtereket is beleértve - ellenőrizze az Iránból induló és az Iránba tartó összes rakományt, amennyiben az érintett állam információi alapján okkal feltételezhető, hogy a rakomány olyan termékeket tartalmaz, melyek szállítása, eladása, átadása vagy exportja az 1737 (2006), az 1747 (2007), az 1803 (2008) vagy az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat alapján tilos.
(12)
Az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat megállapítja továbbá, hogy a tagállamok a nemzetközi joggal és mindenekelőtt a tengerjoggal összhangban a lobogó szerinti állam hozzájárulásával kérhetik a nyílt tengeren a vízi járművek ellenőrzését, amennyiben információik alapján okkal feltételezhető, hogy a vízi járművek olyan termékeket szállítanak, melyek szállítása, eladása, átadása vagy kivitele az 1737 (2006), az 1747 (2007), az 1803 (2008) vagy az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat értelmében tilos.
(13)
Az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat továbbá előírja, hogy az ENSZ tagállamai foglalják le és távolítsák el az olyan termékeket, amelyek szállítása, eladása, átadása vagy exportja az 1737 (2006), 1747 (2007), az 1803 (2008) vagy az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat alapján tilos, olyan módon, amely nem ellentétes az alkalmazandó ENSZ BT-határozatok vagy nemzetközi egyezmények értelmében fennálló kötelezettségeikkel.
(14)
Az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat ezenkívül előírja az ENSZ tagállamai számára, hogy tiltsák meg az iráni vízi járműveknek az állampolgáraik részéről vagy a területükről való üzemanyaggal történő ellátását vagy más módon történő kiszolgálását, amennyiben információik alapján okkal feltételezhető, hogy a vízi járművek olyan termékeket szállítanak, amelyek szállítása, eladása, átadása vagy exportja az 1737 (2006), az 1747 (2007), az 1803 (2008) vagy az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat alapján tilos.
(15)
Az Európai Tanács nyilatkozatának megfelelően a tagállamok nemzeti hatóságaikkal és jogszabályaikkal, valamint a nemzetközi joggal - különösen a releváns nemzetközi polgári légiközlekedési megállapodásokkal - összhangban minden ahhoz szükséges intézkedést meghoznak, hogy megakadályozzák az Iránból induló valamennyi teherszállító légi járműnek - a vegyesen személy- és teherszállító légi járművek kivételével - a joghatóságuk alatt álló repülőtereken való leszállását.
(16)
Ezenfelül meg kell tiltani, hogy a tagállamok állampolgárai vagy a tagállamok területén tartózkodó személyek az iráni teherszállító légi járművek számára műszaki és karbantartási szolgáltatásokat nyújtsanak, amennyiben az érintett állam olyan információkkal rendelkezik, melyek alapján okkal feltételezhető, hogy a légi járművek rakománya olyan árukat tartalmaz, melyek szállítása, eladása, átadása vagy exportja az 1737 (2006), 1747 (2007), az 1803 (2008) vagy az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat alapján tilos.
(17)
Az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat továbbá felszólítja az ENSZ tagállamait, hogy akadályozzák meg Irán atomfegyverek terjesztésének veszélyével járó tevékenységeihez és az atomfegyverek hordozóeszközeinek Irán általi fejlesztéséhez esetlegesen hozzájáruló pénzügyi szolgáltatások - így biztosítás és viszontbiztosítás - nyújtását, valamint ilyen célú pénzügyi vagy más eszközöknek vagy forrásoknak a területükre irányuló, azon keresztüli vagy onnan kiinduló, illetve állampolgáraik vagy a jogrendjük alá tartozó jogalanyok, vagy a területükön található személyek vagy pénzügyi intézmények részére vagy részéről történő átutalását.
(18)
Az Európai Tanács nyilatkozatával összhangban a tagállamoknak meg kell tiltaniuk biztosítási vagy viszontbiztosítási szolgáltatás nyújtását az iráni kormány részére, illetve az Iránban székhellyel rendelkező szervezetek részére, továbbá olyan személyek vagy szervezetek részére, akik az előbb említettek nevében vagy irányítása szerint járnak el, vagy az említettek tulajdonában álló vagy - akár törvénytelen módon is - ellenőrzése alá tartozó szervezetek részére.
(19)
Ezenfelül tilos az állami kötvényeknek vagy állami garanciát élvező kötvényeknek az iráni kormány, az Iráni Központi Bank vagy más iráni bankok - minden fiókot és leányvállalatot is ideértve -, valamint az Iránban lakóhellyel/székhellyel rendelkező személyek és szervezetek ellenőrzése alatt álló pénzügyi szervezetek részére, illetve részéről történő eladása, vagy vétele, az ezekkel kapcsolatos brókertevékenység, illetve az ezek kibocsátásához való segítségnyújtás.
(20)
Az Európai Tanács nyilatkozatával összhangban és az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat céljainak elérése érdekében tilos az iráni bankok számára új fiókokat, leányvállalatokat vagy képviseleti irodákat nyitni a tagállamok területén és iráni bankok által új vegyesvállalatokat létrehozni és üzletrészt szerezni a tagállamok joghatósága alá tartozó bankokban. Továbbá a tagállamoknak megfelelő intézkedéseket kell hozniuk annak érdekében, hogy megtiltsák a területükön található, illetve a joghatóságuk alá tartozó pénzintézeteknek, hogy Iránban képviseleti irodákat, leányvállalatokat vagy bankszámlákat nyissanak.
(21)
Az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat továbbá előírja az államoknak, hogy az állampolgároktól, a joghatóságuk alá tartozó személyektől, a területükön székhellyel rendelkező, illetve joghatóságuk alá tartozó cégektől megköveteljék, hogy éberséget tanúsítsanak az Iránban székhellyel rendelkező, illetve iráni joghatóság alá tartozó szervezetekkel folytatott üzleti kapcsolataikban, amenynyiben okkal feltételezhető, hogy az ilyen üzleti kapcsolat hozzájárulhat Irán atomfegyverek terjesztésének veszélyével járó tevékenységeihez és az atomfegyverek hordozóeszközeinek Irán általi fejlesztéséhez, továbbá az 1737 (2006), az 1747 (2007), az 1803 (2008) és az 1929 (2010) ENSZ BT-határozatok megsértéséhez.
(22)
Az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat megállapítja egyrészt, hogy potenciális kapcsolat áll fenn Irán energiaágazatból származó bevételei és az atomfegyverek terjesztésének veszélyével járó tevékenységek finanszírozása között, másrészt, hogy a kémiai folyamatok petrolkémiai iparban szükséges berendezései és anyagai, illetve a nukleáris üzemanyag-ciklussal kapcsolatos egyes érzékeny tevékenységek során használt berendezések és anyagok között nagy az átfedés.
(23)
Az Európai Tanács nyilatkozatával összhangban a tagállamoknak meg kell tiltaniuk az olyan kulcsfontosságú berendezések és technológiák Irán számára történő eladását, szállítását vagy átadását - továbbá az ehhez kötődő technikai és pénzügyi segítségnyújtást -, melyek a kőolaj- és földgázipar kulcsfontosságú ágazataiban kerülhetnének felhasználásra. Ezenfelül a tagállamoknak meg kell tiltaniuk az ezekben az ágazatokban történő minden új befektetést Iránban.
(24)
Az e határozat I. és II. mellékletének módosítására vonatkozó eljárás során a jegyzékbe felvett személyek és szervezetek számára indokolást kell nyújtani annak érdekében, hogy azok észrevételeket tehessenek Amennyiben észrevételt tesznek vagy új érdemi bizonyítékot nyújtanak be, a Tanácsnak az észrevétel vagy bizonyíték alapján felül kell vizsgálnia határozatát, és erről értesítenie kell az érintett személyt vagy szervezetet.
(25)
E határozat tiszteletben tartja az alapvető jogokat és betartja különösen az Európai Unió Alapjogi Chartájában elismert elveket, mindenekelőtt a hatékony jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való jogot, a tulajdonhoz való jogot, valamint a személyes adatok védelméhez való jogot. E határozatot az említett jogokkal és elvekkel összhangban kell alkalmazni.
(26)
E határozat továbbá maradéktalanul tiszteletben tartja a tagállamoknak az Egyesült Nemzetek Alapokmánya szerinti kötelezettségeit és az ENSZ BT-határozatok jogilag kötelező erejét.
(27)
Egyes intézkedések végrehajtásához az Unió további fellépése szükséges,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. FEJEZET
EXPORT- ÉS IMPORTKORLÁTOZÁSOK
1. cikk
(1) Tilos a tagállamok állampolgárai részéről vagy a tagállamok területén keresztül, illetve a lobogójuk alatt közlekedő vízi vagy légi járművek révén a következő termékek, anyagok, felszerelések, áruk és technológiák - beleértve a szoftvereket is - Irán részére, Iránban történő felhasználásra vagy Irán javára történő közvetlen vagy közvetett szállítása, eladása vagy átadása, függetlenül attól, hogy azok származási helye a tagállamok területén van-e:
a)
a Nukleáris Szállítók Csoportja és a Rakétatechnológiai-ellenőrzési Rendszer jegyzékeiben szereplő termékek, anyagok, felszerelések, áruk és technológiák;
b)
bármely további, az ENSZ Biztonsági Tanácsa vagy a bizottság által meghatározott termék, anyag, felszerelés, áru vagy technológia, amely elősegítheti a dúsítással, reproceszszálással vagy nehézvízzel kapcsolatos tevékenységeket, vagy atomfegyverek hordozóeszközeinek fejlesztését;
c)
fegyverek és bármely kapcsolódó felszerelés, ideértve a fegyvereket és lőszereket, katonai járműveket és felszereléseket, katonai jellegű felszereléseket és mindezen fegyverek és kapcsolódó anyagok tartalék alkatrészeit, valamint a belső elnyomás céljára felhasználható felszereléseket. Ez a tilalom nem vonatkozik a ballisztikai védelemmel gyártott vagy ellátott olyan nem harci járművekre, amelyek kizárólag az EU és tagállamainak Iránban tartózkodó személyzete védelmének célját szolgálják;
d)
egyes egyéb olyan termékek, anyagok, felszerelések, áruk és technológiák, amelyek elősegíthetik a dúsítással, reproceszszálással vagy nehézvízzel kapcsolatos tevékenységeket, az atomfegyverek hordozóeszközeinek fejlesztését, vagy hozzájárulhatnak olyan más területeken folytatott tevékenységekhez, amelyekkel kapcsolatban a NAÜ aggodalmát fejezte ki vagy amelyeket lezáratlan kérdésként jelölt meg. Az Unió megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy meghatározza az e rendelkezés által érintett termékek körét;
e)
a kettős felhasználású termékek kivitelére, transzferjére, brókertevékenységére és tranzitjára vonatkozó közösségi ellenőrzési rendszer kialakításáról szóló, 2009. május 5-i 428/2009/EK tanácsi rendelet (4) I. mellékletében felsorolt és az a) pont által nem érintett valamennyi egyéb kettős felhasználású termék és technológia, a 428/2009/EK tanácsi rendelet I. mellékletében szereplő 5. kategória 1. része és 5. kategória 2. része kivételével.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott tilalom nem vonatkozik az 1737 (2006) ENSZ BT-határozat 3. bekezdése b) pontjának i. és ii. alpontjában említett, 2006 decembere előtt elindított könnyűvizes reaktorokba szánt termékek Irán részére, Iránban történő felhasználására vagy Irán javára a tagállamok területén keresztül történő közvetlen vagy közvetett átadására.
(3) Tilos továbbá:
a)
közvetlenül vagy közvetetten bármely Iránban található személynek, szervezetnek vagy szervnek, illetve Iránban történő felhasználás céljából olyan technikai segítséget vagy képzést, beruházást vagy brókerszolgáltatást nyújtani, amely az (1) bekezdésben meghatározott termékekkel, anyagokkal, felszerelésekkel, árukkal és technológiákkal, valamint az ezen termékek, anyagok, felszerelések, áruk és technológiák rendelkezésre bocsátásával, előállításával, karbantartásával vagy használatával kapcsolatos;
b)
közvetlenül vagy közvetetten bármely Iránban található személynek, szervezetnek vagy szervnek, illetve Iránban történő felhasználás céljából az (1) bekezdésben említett termékekkel és technológiákkal kapcsolatos finanszírozást vagy pénzügyi segítséget nyújtani, beleértve különösen az ezen termékek és technológiák eladására, szállítására, átadására vagy exportjára vonatkozó, vagy az ezzel összefüggő technikai képzés, szolgáltatás vagy segítség nyújtásával kapcsolatos támogatásokat, kölcsönöket és exporthitel-biztosítást;
c)
olyan tevékenységben tudatosan vagy szándékosan részt venni, amelynek célja vagy hatása az a) és b) pontban említett tilalmak megkerülése.
(4) Tilos a tagállamok állampolgárai részéről vagy a lobogójuk alatt közlekedő vízi vagy légi járművek révén az (1) bekezdésben említett termékeket, anyagokat, felszereléseket, árukat vagy technológiákat Irántól beszerezni, függetlenül attól, hogy annak származási helye Irán területén van-e.
2. cikk
(1) Az exportáló tagállam illetékes hatóságainak eseti alapon kiadott engedélye szükséges az 1. cikk által nem szabályozott olyan termékeknek, anyagoknak, felszereléseknek, áruknak és technológiáknak - beleértve a szoftvereket is - a tagállamok állampolgárai részéről vagy a tagállamok területén keresztül, illetve a joghatóságuk alá tartozó vízi vagy légi járművekkel Irán részére, Iránban történő felhasználásra vagy Irán javára történő közvetlen vagy közvetett szállításához, eladásához vagy átadásához, amely elősegítheti a dúsítással, reprocesszálással vagy nehézvízzel kapcsolatos tevékenységeket vagy atomfegyverek hordozóeszközeinek fejlesztését, vagy hozzájárulhat olyan más területeken folytatott tevékenységekhez, amelyekkel kapcsolatban a NAÜ aggodalmát fejezte ki vagy amelyeket lezáratlan kérdésként jelölt meg. Az Európai Unió megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy meghatározza az e rendelkezés által érintett termékek körét.
(2) A következők szolgáltatásához:
a)
közvetlenül vagy közvetetten bármely iráni személynek, szervezetnek vagy szervnek, illetve Iránban történő felhasználás céljából olyan technikai segítségnyújtás vagy képzés, befektetés vagy közvetítői szolgáltatás, amely az (1) bekezdésben meghatározott termékekkel, anyagokkal, felszerelésekkel, árukkal és technológiákkal, valamint az ezen termékek rendelkezésre bocsátásával, előállításával, karbantartásával vagy használatával kapcsolatos;
b)
közvetlenül vagy közvetetten bármely iráni személynek, szervezetnek vagy szervnek, illetve Iránban történő felhasználás céljából az (1) bekezdésben említett termékekkel és technológiákkal kapcsolatos finanszírozás vagy pénzügyi segítség, beleértve különösen az ezen termékek eladására, szállítására, átadására vagy exportjára vonatkozó, vagy az ezzel összefüggő technikai képzés, szolgáltatás vagy segítség nyújtásával kapcsolatos támogatásokat, kölcsönöket és exporthitel-biztosítást is;
szintén az exportáló tagállam illetékes hatóságának engedélye szükséges.
(3) A tagállamok illetékes hatóságai nem adhatnak engedélyt az (1) bekezdésben említett termékek, anyagok, felszerelések, áruk vagy technológiák szállítására, eladására vagy átadására, ha megállapítják, hogy az adott szállítás, eladás, átadás vagy export vagy adott szolgáltatás nyújtása hozzájárulna az (1) bekezdésben említett tevékenységekhez.
3. cikk
(1) Az 1. cikk (1) bekezdésének a), b) és c) pontjában, valamint az 1. cikk (3) bekezdésében meghatározott intézkedések adott esetben nem alkalmazandók, amennyiben a bizottság előzetesen, eseti alapon meghatározza, hogy az említett termékek fentiekben említett szállítása, eladása, átadása vagy szolgáltatása, illetve a fentiekben említett segítségnyújtás egyértelműen nem járulna hozzá Irán azon technológiáinak fejlesztéséhez, amelyek az atomfegyverek terjesztésének veszélyével járó tevékenységeit és az atomfegyverek hordozóeszközeinek fejlesztését szolgálják, ideértve azokat az eseteket is, amikor e termékek vagy segítségnyújtás élelmezési, mezőgazdasági, orvosi vagy egyéb humanitárius célokat szolgálnak, feltéve hogy:
a)
az ilyen termékek vagy segítség nyújtásáról szóló szerződések megfelelő biztosítékokat tartalmaznak a végfelhasználót illetően; valamint
b)
Irán kötelezettséget vállal arra, hogy ezen termékeket az atomfegyverek terjesztésének veszélyével járó tevékenységekben vagy atomfegyverek hordozóeszközeinek fejlesztésére nem használja.
(2) Az 1. cikk (1) bekezdésének e) pontjában, valamint az 1. cikk (3) bekezdésében meghatározott intézkedések nem alkalmazandók, amennyiben az érintett tagállam illetékes hatósága előzetesen, eseti alapon meghatározza, hogy az említett termékek fentiekben említett szállítása, eladása, átadása vagy szolgáltatása, illetve a fentiekben említett segítségnyújtás egyértelműen nem járulna hozzá Irán azon technológiáinak fejlesztéséhez, amelyek az atomfegyverek terjesztésének veszélyével járó tevékenységeit és az atomfegyverek hordozóeszközeinek fejlesztését szolgálják, ideértve azokat az eseteket is, amikor e termékek vagy segítségnyújtás orvosi vagy egyéb humanitárius célokat szolgálnak, feltéve hogy:
a)
az ilyen termékek vagy segítség nyújtásáról szóló szerződések megfelelő biztosítékokat tartalmaznak a végfelhasználót illetően; valamint
b)
Irán kötelezettséget vállal arra, hogy ezen termékeket az atomfegyverek terjesztésének veszélyével járó tevékenységekben vagy atomfegyverek hordozóeszközeinek fejlesztésére nem használja.
Az érintett tagállam tájékoztatja a többi tagállamot az elutasított mentességekről.
4. cikk
(1) Tilos az iráni kőolaj- és földgázipar alábbi kulcsfontosságú ágazatai, illetve az ezen ágazatokban Iránon kívül működő iráni vagy iráni tulajdonban lévő vállalatok számára nagy fontosságú berendezéseknek és technológiáknak a tagállamok állampolgárai általi, vagy a tagállamok területéről történő, vagy a tagállamok joghatósága alá tartozó vízi vagy légi járművek felhasználásával való eladása, szállítása vagy átadása, függetlenül attól, hogy az adott berendezés vagy technológia a tagállamok területéről származik-e:
a)
finomítás;
b)
folyékony földgáz;
c)
feltárás;
d)
kitermelés.
Az Unió megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy meghatározza az e rendelkezés által érintett termékek körét.
(2) Tilos az Iránban a kőolaj- és földgázipar (1) bekezdésben említett kulcsfontosságú ágazataiban működő vállalatok, illetve az ezen ágazatokban Iránon kívül működő iráni vagy iráni tulajdonban lévő vállalatok számára az alábbiak nyújtása:
a)
az (1) bekezdésnek megfelelően meghatározott kulcsfontosságú berendezésekkel és technológiákkal kapcsolatos technikai segítség, képzés, valamint egyéb szolgáltatás;
b)
finanszírozás vagy pénzügyi támogatás az (1) bekezdésnek megfelelően meghatározott kulcsfontosságú berendezések és technológiák eladása, szállítása, átadása vagy exportja, vagy a kapcsolódó technikai segítségnyújtás vagy képzés számára.
(3) Tilos olyan tevékenységben tudatosan vagy szándékosan részt venni, amelynek célja vagy hatása az (1) és (2) bekezdésben említett tilalmak megkerülése.
BIZONYOS VÁLLALATOK FINANSZÍROZÁSÁRA VONATKOZÓ KORLÁTOZÁSOK
5. cikk
Tilos, hogy Irán, az iráni állampolgárok és az Iránban székhellyel rendelkező vagy az ottani joghatóság alá tartozó szervezetek, illetve az említettek nevében vagy irányítása szerint eljáró személyek vagy szervezetek, továbbá az említettek tulajdonában lévő vagy ellenőrzése alá tartozó szervezetek uránkitermeléssel, -előállítással, illetve nukleáris anyagok és technológiák felhasználásával kapcsolatos kereskedelmi tevékenységbe, különösen urándúsítási és reprocesszálási tevékenységekbe, bármely nehézvízzel kapcsolatos tevékenységbe, illetve nukleáris fegyverek hordozására alkalmas ballisztikus rakétákra vonatkozó technológiával kapcsolatos tevékenységbe fektessenek a tagállamok joghatósága alá tartozó területeken. Az Unió megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy meghatározza az e cikk által érintett termékek körét.
6. cikk
Tilosak az alábbi tevékenységek:
a)
az iráni kőolaj- és földgáziparnak a 4. cikk (1) bekezdésében említett ágazataiban Iránban működő vállalatok, illetve az ezen ágazatokban Iránon kívül működő iráni vagy iráni tulajdonban lévő vállalatok számára bármilyen pénzügyi kölcsön vagy hitel nyújtása;
b)
az iráni kőolaj- és földgáziparnak a 4. cikk (1) bekezdésében említett ágazataiban Iránban működő vállalatokban, illetve az ezen ágazatokban Iránon kívül működő iráni vagy iráni tulajdonban lévő vállalatokban részesedés szerzése vagy kiterjesztése, ideértve e vállalatok teljes felvásárlását, illetve részvények vagy résztulajdont biztosító értékpapírok megszerzését;
c)
vegyesvállalat létrehozása a 4. cikk (1) bekezdésében említett kőolaj- és földgázipari ágazatokban működő iráni vállalatokkal, vagy az ellenőrzésük alá tartozó leányvállalatokkal vagy kapcsolt vállalatokkal.
7. cikk
(1) A 4. cikk (1) bekezdésében szereplő tilalom nem érinti az e határozat elfogadásának időpontja előtt megkötött szerződésekben meghatározott, áruk szállításához kapcsolódó kötelezettségek teljesítését.
(2) A 4. cikkben szereplő tilalom nem érinti az e határozat elfogadásának időpontja előtt megkötött szerződésekből eredő, és a tagállami székhelyű vállalatok által az ugyanezen időpont előtt tett beruházásokhoz kapcsolódó kötelezettségek teljesítését.
(3) A 6. cikk a) és b) pontjában kimondott tilalmak:
i.
nem érintik az e határozat elfogadásának időpontja előtt megkötött szerződésekből vagy megállapodásokból eredő kötelezettségek teljesítését; illetve
ii.
nem akadályozhatják a részesedés kiterjesztését, amennyiben a kiterjesztés az e határozat elfogadásának időpontja előtt megkötött megállapodásból eredő kötelezettség.
A KERESKEDELMI PÉNZÜGYI TÁMOGATÁST ÉRINTŐ KORLÁTOZÁSOK
8. cikk
(1) A tagállamoknak tartózkodniuk kell attól, hogy újabb rövid távú kötelezettségeket vállaljanak az Iránnal folytatott kereskedelemhez köz- és magánpénzekből nyújtandó pénzügyi támogatásokra, beleértve az ilyen kereskedelemben részt vevő állampolgáraiknak vagy szervezeteiknek a fennálló követelések csökkentése céljából nyújtott exporthiteleket, garanciákat és biztosításokat, különösen azért, hogy elkerülhető legyen, hogy a pénzügyi támogatások hozzájáruljanak az atomfegyverek terjesztésének veszélyével járó tevékenységekhez vagy az atomfegyverek hordozóeszközeinek fejlesztéséhez. Ezenfelül a tagállamok nem vállalhatnak újabb közép- és hosszú távú kötelezettségeket az Iránnal folytatott kereskedelem köz- és magánpénzekből nyújtandó pénzügyi támogatására.
(2) Az (1) bekezdés nem befolyásolhatja az ezen határozat hatálybalépése előtt vállalt kötelezettségeket.
(3) Az (1) bekezdés nem érinti az élelmezési, mezőgazdasági, orvosi vagy egyéb humanitárius célokat szolgáló kereskedelmet.
2. FEJEZET
PÉNZÜGYI SZEKTOR
9. cikk
A tagállamok nem vállalhatnak újabb kötelezettségeket az iráni kormány felé - ideértve a nemzetközi pénzintézetekben való részvételük általi kötelezettségvállalásokat is - támogatásokra, pénzügyi segítségnyújtásra és kedvezményes kölcsönökre, a humanitárius vagy fejlesztési célúak kivételével.
10. cikk
(1) Az Irán atomfegyverek terjesztésének veszélyével járó tevékenységeihez vagy atomfegyverek hordozóeszközeinek fejlesztéséhez potenciálisan hozzájáruló pénzügyi szolgáltatások nyújtásának, illetve ilyen célú pénzügyi vagy más eszközöknek vagy forrásoknak a tagállamok területére, azon keresztül vagy onnan kiindulva, vagy a tagállamok állampolgárai vagy a jogrendjük alá tartozó szervezetek (a külföldi fiókokat is ideértve), vagy a területükön található személyek vagy pénzintézetek részére vagy részéről megvalósuló átutalásának megakadályozása érdekében a tagállamok fokozott felügyeletet gyakorolnak a joghatóságuk alá tartozó pénzintézeteknek az alábbiakkal folytatott valamennyi tevékenysége felett:
a)
Iránban székhellyel rendelkező bankok, különösen az Iráni Központi Bank;
b)
az iráni székhellyel rendelkező bankoknak a tagállamok joghatósága alá tartozó fiókjai és leányvállalatai;
c)
az iráni székhellyel rendelkező bankoknak a tagállamok joghatósága alá nem tartozó fiókjai és leányvállalatai;
d)
azon pénzügyi szervezetek, amelyek székhelye nem Iránban található, de amelyek iráni székhellyel/lakóhellyel rendelkező személyek és jogalanyok ellenőrzése alatt állnak;
(2) Az (1) bekezdésben felsorolt célokból a pénzintézeteknek az (1) bekezdésben meghatározott bankokkal vagy pénzintézetekkel folytatott tevékenységük során:
a)
folyamatosan felügyelniük kell a számlaműveleteket többek között ügyfél-átvilágítási programjaik révén, valamint a pénzmosással és a terrorizmus finanszírozásával kapcsolatos kötelezettségeik keretében;
b)
elő kell írniuk a fizetési megbízások valamennyi olyan adatmezőjének kitöltését, amely az adott tranzakció megbízójával és kedvezményezettjével kapcsolatos; ha nem adják meg ezeket az adatokat, el kell utasítaniuk a tranzakció végrehajtását;
c)
öt éven át meg kell őrizniük a tranzakciók nyilvántartásait, és kérésre ezeket a nemzeti hatóságok rendelkezésére kell bocsátaniuk;
d)
ha feltételezik, illetve alapos gyanú merül fel arra vonatkozóan, hogy pénzeszközök a tömegpusztító fegyverek terjedésének finanszírozásához kapcsolódnak, azonnal jelentést kell tenniük e gyanúról a Pénzügyi Hírszerző Egységnek (FIU), vagy az érintett tagállam által kijelölt más illetékes hatóságnak. A FIU-nak vagy az ilyen más illetékes hatóságnak alkalomszerűen, közvetlenül vagy közvetve hozzáféréssel kell rendelkeznie a feladatainak megfelelő ellátásához szükséges pénzügyi, igazgatási és bűnüldözési információkhoz, beleértve a gyanús tranzakciókkal kapcsolatos jelentések elemzését is.
(3) A pénzeszközöknek az Iránba vagy Iránból történő átutalását az alábbi módon kell végrehajtani:
a)
az élelmiszerekkel, egészségüggyel, orvosi felszerelésekkel kapcsolatos, valamint humanitárius célokat szolgáló tranzakciókhoz kapcsolódó átutalásokhoz nincs szükség előzetes engedélyezésre; az átutalásról azonban értesíteni kell az érintett tagállam illetékes hatóságát, amennyiben az összeg meghaladja a 10 000 eurót;
b)
a 40 000 EUR összeghatár alatti egyéb átutalásokhoz nincs szükség előzetes engedélyezésre; az átutalásról azonban értesíteni kell az érintett tagállam illetékes hatóságát, amenynyiben az összeg meghaladja a 10 000 eurót;
c)
minden egyéb, 40 000 EUR összeghatár feletti átutalást az érintett tagállam illetékes hatóságának előzetesen engedélyeznie kell. Az engedélyt megadottnak kell tekinteni, amennyiben az érintett tagállam illetékes hatósága négy héten belül nem emelt kifogást. Az adott tagállamnak tájékoztatnia kell a többi tagállamot az elutasított engedélyekről.
(4) Az Iránban székhellyel rendelkező bankok tagállami joghatóság alá tartozó fiókjainak és leányvállalatainak értesíteniük kell a székhelyük szerinti tagállam illetékes hatóságát minden általuk végzett vagy fogadott pénzátutalásról öt munkanappal azt követően, hogy az adott pénzátutalást elvégezték vagy fogadták.
Az információcserére vonatkozó szabályokra is figyelemmel az értesítést megkapó hatáskörrel rendelkező hatóságoknak haladéktalanul továbbítaniuk kell ezeket az adatokat szükség szerint azon tagállamok illetékes hatóságainak, amelyekben az ügyletben érintett másik fél lakóhellyel/székhellyel rendelkezik.
11. cikk
(1) Iráni bankok nem nyithatnak új fiókokat, leányvállalatokat vagy képviseleti irodákat a tagállamok területén, valamint iráni bankok (köztük az Iráni Központi Bank), fiókjaik vagy leányvállalataik, illetve a 10. cikk (1) bekezdésében hivatkozott egyéb pénzügyi szervek nem hozhatnak létre új vegyesvállalatokat, nem szerezhetnek üzletrészt a tagállamok joghatósága alá tartozó bankokban, és nem alakíthatnak ki ennek megfelelő új banki kapcsolatokat a tagállamok joghatósága alá tartozó bankokkal.
(2) A tagállamok területén található, illetve a joghatóságuk alá tartozó pénzintézetek számára tilos Iránban képviseleti irodákat, leányvállalatokat vagy bankszámlákat nyitni.
12. cikk
(1) Tilos biztosítási vagy viszontbiztosítási szolgáltatás nyújtása az iráni kormány részére, illetve az Iránban székhellyel rendelkező vagy annak joghatósága alá tartozó szervezetek részére, továbbá olyan személyek vagy szervezetek részére, akik az ilyen szervezetek nevében vagy irányítása szerint járnak el, vagy az ilyen szervezetek tulajdonában álló vagy - akár törvénytelen módon is - ellenőrzése alá tartozó szervezetek részére.
(2) Az (1) bekezdés nem vonatkozik a magánszemélyek számára nyújtott beteg- vagy utasbiztosításokra.
(3) Tilos az olyan tevékenységekben való tudatos vagy szándékos részvétel, amelyeknek célja vagy hatása az (1) bekezdésben említett tilalom megkerülése.
13. cikk
Tilos az ezen határozat hatálybalépését követően kibocsátott állami kötvényeknek vagy állami garanciát élvező kötvényeknek a közvetett vagy közvetlen eladása vagy vásárlása, vagy az ezekkel kapcsolatos brókertevékenység és segítségnyújtás az iráni kormány, az Iráni Központi Bank vagy Iránban székhellyel rendelkező más bankok - az Iránban székhellyel rendelkező bankoknak a tagállamok joghatósága alá tartozó és azon kívül eső fiókjait és leányvállalatait is ideértve -, valamint a sem Iránban székhellyel nem rendelkező, sem tagállami joghatóság alá nem tartozó, ellenben Iránban székhellyel/lakóhellyel rendelkező személyek vagy szervezetek ellenőrzése alá tartozó pénzügyi és szervezetek, továbbá az előbb említettek nevében vagy irányítása szerint eljáró személyek vagy szervezetek, vagy az említettek tulajdonában álló vagy ellenőrzése alá tartozó szervezetek részére, illetve részéről.
14. cikk
A tagállamoknak elő kell írniuk az állampolgárok, a joghatóságuk alá tartozó személyek, a területükön székhellyel rendelkező, illetve joghatóságuk alá tartozó cégek számára, hogy éberséget tanúsítsanak az Iránban székhellyel rendelkező, illetve iráni joghatóság alá tartozó szervezetekkel - többek között az IRGC-hez, valamint az IRISL-hez kapcsolódó szervezetekkel -, továbbá olyan személyekkel vagy szervezetekkel, akik az említettek nevében vagy irányítása szerint járnak el, vagy az említettek tulajdonában álló vagy (akár törvénytelen módon is) ellenőrzése alá tartozó szervezetekkel folytatott üzleti kapcsolataikban, annak biztosítása érdekében, hogy az ilyen üzleti kapcsolatok ne járulhassanak hozzá Irán atomfegyverek terjesztésének veszélyével járó tevékenységeihez és az atomfegyverek hordozóeszközeinek Irán általi fejlesztéséhez, továbbá az 1737 (2006), az 1747 (2007), az 1803 (2008) és az 1929 (2010) ENSZ BT-határozatok megsértéséhez.
3. FEJEZET
KÖZLEKEDÉSI ÁGAZAT
15. cikk
(1) A tagállamok nemzeti hatóságaikkal és jogszabályaikkal összhangban és a nemzetközi jognak - különösen a tengerjognak és a vonatkozó nemzetközi polgári légiközlekedési megállapodásoknak - megfelelően területükön - a tengeri kikötőket és a repülőtereket is beleértve - ellenőrzik az Iránból induló és oda tartó összes rakományt, amennyiben olyan információval rendelkeznek, amely alapján okkal feltételezhető, hogy a rakomány olyan termékeket tartalmaz, melyek szállítása, eladása, átadása vagy exportja e határozat értelmében tilos.
(2) A tagállamok a nemzetközi jognak, különösen a tengerjognak megfelelően a lobogó szerinti állam hozzájárulásával kérhetik a nyílt tengeren a vízi járművek ellenőrzését, amenynyiben információik alapján okkal feltételezhető, hogy a vízi járművek olyan termékeket szállítanak, melyek szállítása, eladása, átadása vagy kivitele e határozat értelmében tilos.
(3) A tagállamok - nemzeti jogszabályaikkal összhangban - együttműködnek a (2) bekezdés szerint végrehajtott ellenőrzésekkel kapcsolatban.
(4) Az Iránból induló és oda tartó rakományt fuvarozó légi és vízi járművek meg kell, hogy feleljenek az érkezés, illetve az indulás előtti kiegészítő információnyújtás követelményének minden, a tagállamokba érkező vagy onnan induló áru tekintetében.
(5) Amennyiben az (1) vagy a (2) bekezdésben említett ellenőrzésekre kerül sor, a tagállamok lefoglalják és (megsemmisítés, használhatatlanná tétel, raktározás vagy a származási országtól/célországtól eltérő államba elhelyezés céljából való átszállítás révén) eltávolítják az olyan termékeket, amelyek szállítása, eladása, átadása vagy exportja az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat 16. pontjának megfelelően e határozat értelmében tilos. Az ilyen lefoglalás és eltávolítás költségei az importőrt terhelik, illetve amennyiben e költségek az importőrtől nem hajthatók be, azok a nemzeti jogszabályoknak megfelelően a jogellenes szállítás, eladás, átadás vagy export megkísérléséért felelős, bármely más személytől vagy szervezettől is behajthatók.
(6) Tilos a tagállamok állampolgárai részéről vagy a tagállamok joghatósága alá tartozó területről az iráni tulajdonú vagy iráni szerződéssel működtetett - többek között bérelt - vízi járművek üzemanyaggal való ellátása, ellátmányozása vagy más módon történő kiszolgálása, amennyiben információik alapján okkal feltételezhető, hogy a vízi járművek olyan cikkeket szállítanak, amelyek szállítása, eladása, átadása vagy exportja e határozat értelmében tilos, kivéve ha a szolgáltatásnyújtás humanitárius okokból szükséges, vagy a rakományt az (1), a (2) és az (5) bekezdésnek megfelelően még nem ellenőrizték és szükség esetén nem foglalták le és nem távolították el.
16. cikk
A tagállamok minden olyan információt megküldenek a bizottság számára, mely az Iráni Légi Teherszállítási Társaság által végzett tevékenység, illetve az IRISL-nek a tulajdonában lévő vagy általuk működtetett vízi járművek olyan vállalatok részére történő átruházására (így a légi vagy vízi járművek és hajók átnevezésére vagy újbóli nyilvántartásba vételére) vonatkozik, melyet esetleg azzal a céllal alapítottak, hogy elkerüljék az 1737 (2006), az 1747 (2007), az 1803 (2008) vagy az 1929 (2010) ENSZ BT-határozatok által megszabott szankciókat, vagy megsértsék e határozatok rendelkezéseit.
17. cikk
A tagállamok nemzeti hatóságaiknak és jogszabályaiknak megfelelően, valamint a nemzetközi joggal - különösen a releváns nemzetközi polgári légiközlekedési megállapodásokkal - összhangban minden ahhoz szükséges intézkedést meghoznak, hogy megakadályozzák az iráni légitársaságok által üzemeltetett vagy Iránból induló valamennyi teherszállító légi jármű számára - a vegyesen személy- és teherszállító légi járművek kivételével - a joghatóságuk alá tartozó repülőterekre való bejutást.
18. cikk
Tilos a tagállamok állampolgárai részéről vagy a tagállamok területéről az iráni teherszállító légi járművek számára műszaki és karbantartási szolgáltatások nyújtása, amennyiben az információik alapján okkal feltételezhető, hogy a teherszállító légi járművek olyan termékeket szállítanak, melyek szállítása, eladása, átadása vagy kivitele e határozat értelmében tilos, kivéve ha a szolgáltatásnyújtás humanitárius okokból szükséges, vagy a rakományt a 15. cikk (1) és (5) bekezdésének megfelelően még nem ellenőrizték és szükség esetén nem foglalták le, illetve nem távolították el.
4. FEJEZET
BELÉPÉSI KORLÁTOZÁSOK
19. cikk
(1) A tagállamok megteszik az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy megakadályozzák a területükre történő belépést vagy az azon való átutazást az alábbiak számára:
a)
az 1737 (2006) ENSZ BT-határozat mellékletében felsorolt személyek, az ENSZ Biztonsági Tanácsa vagy a bizottság által az 1737 (2006) ENSZ BT-határozat 10. pontjával összhangban meghatározott további személyek, továbbá a Biztonsági Tanács vagy a bizottság által megnevezett, az IRGC-hez kötődő személyek, akik felsorolását az I. melléklet tartalmazza;
b)
az I. mellékletben nem szereplő egyéb személyek, akik Irán atomfegyverek terjesztésének veszélyével járó tevékenységeiben vagy atomfegyverek hordozóeszközeinek fejlesztésében - többek között a tiltott termékek, áruk, felszerelések, anyagok és technológiák beszerzésében való részvétel által - közreműködnek, azzal közvetlen kapcsolatban állnak vagy ahhoz támogatást biztosítanak, továbbá azok a személyek, akik az előbb említettek nevében vagy irányításuk szerint járnak el, vagy azon személyek, akik segítenek a jegyzékbe vett személyeknek vagy szervezeteknek abban, hogy elkerüljék vagy megsértsék az 1737 (2006), az 1747 (2007), az 1803 (2008) és az 1929 (2010) ENSZ BT-határozatok vagy e határozat rendelkezéseit, továbbá az IRGC egyéb magas rangú tagjai; e személyek és szervezetek felsorolását a II. melléklet tartalmazza.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott tilalom nem vonatkozik a tagállamok területén keresztül történő átadásra az 1737 (2006) ENSZ BT-határozat 3. bekezdése b) pontjának i. és ii. alpontjában említett, a 2006 decembere előtt elindított könnyűvizes reaktorokba szánt termékekhez közvetlenül kapcsolódó tevékenységek céljai esetében.
(3) Az (1) bekezdés nem kötelezi a tagállamokat arra, hogy saját állampolgáraiktól megtagadják a területükre való belépést.
(4) Az (1) bekezdést a tagállam nemzetközi jogból eredő kötelezettségeinek sérelme nélkül kell alkalmazni, nevezetesen:
i.
ha az ország egy nemzetközi kormányközi szervezetnek ad helyet;
ii.
ha az ország az Egyesült Nemzetek által vagy annak védnöksége alatt összehívott nemzetközi konferenciának ad otthont;
iii.
kiváltságokat és mentességeket biztosító többoldalú megállapodás alapján;
iv.
az Apostoli Szentszék (Vatikánvárosi Állam) és Olaszország között 1929-ben létrejött lateráni egyezmény alapján.
(5) A (4) bekezdést azokra az esetekre is alkalmazni kell, amikor valamely tagállam az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezetnek (EBESZ) ad helyet.
(6) A Tanácsot megfelelően tájékoztatni kell valamennyi olyan esetről, amikor egy tagállam a (4) vagy az (5) bekezdés szerint mentességet ad.
(7) A tagállamok az (1) bekezdésben előírt intézkedések alól mentességet adhatnak, amennyiben megállapítják, hogy az utazás az alábbiak alapján indokolt:
i.
sürgős humanitárius okok, beleértve a vallási kötelezettségeket is;
ii.
az 1737 (2006) és az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat céljai elérésének szükségessége, beleértve a NAÜ alapokmányának XV. cikke által érintett eseteket is;
iii.
kormányközi találkozókon való részvétel, ideértve az Unió által támogatott vagy az EBESZ soros elnökségét ellátó tagállam területén rendezett olyan találkozókat is, amelyeken a demokrácia, az emberi jogok és a jogállamiság Iránban való közvetlen előmozdítását célzó politikai párbeszédre kerül sor.
(8) Ha valamely tagállam a (7) bekezdés alapján mentességet kíván adni, arról a Tanácsot írásban értesíti. Ha a Tanács egy vagy több tagja a javasolt mentességről szóló értesítés kézhezvételétől számított két munkanapon belül nem emel írásban kifogást, a mentességet jóváhagyottnak kell tekinteni. Abban az esetben, ha a Tanács egy vagy több tagja kifogást emel, a Tanács minősített többséggel határozhat a javasolt mentesség megadásáról.
(9) Azokban az esetekben, amikor a (4), (5) és (7) bekezdés értelmében valamely tagállam engedélyezi az I. vagy II. mellékletben felsorolt személyek számára a területére való belépést vagy a területén történő átutazást, az engedély az abban megjelölt célra és az érintett személyekre korlátozódik.
(10) Jóváhagyott mentesség esetén a tagállamok értesítik a bizottságot az I. mellékletben szereplő személyek területükre történő belépéséről vagy területükön való átutazásáról.
5. FEJEZET
PÉNZESZKÖZÖK ÉS GAZDASÁGI FORRÁSOK BEFAGYASZTÁSA
20. cikk
(1) Az alábbiakhoz tartozó, azok közvetett vagy közvetlen tulajdonában vagy birtokában lévő, vagy az általuk közvetve vagy közvetlenül ellenőrzött valamennyi pénzeszközt és gazdasági forrást be kell fagyasztani:
a)
az 1737 (2006) ENSZ BT-határozat mellékletében szereplő személyek és szervezetek, a Biztonsági Tanács vagy a bizottság által az 1737 (2006) ENSZ BT-határozat 12. bekezdésével és az 1803 (2008) ENSZ BT-határozat 7. bekezdésével összhangban meghatározott további személyek és szervezetek, a Biztonsági Tanács vagy a bizottság által megnevezett, az IRGC-hez kötődő személyek és szervezetek és az IRISL-hez kapcsolódó szervezetek, felsorolásukat az I. melléklet tartalmazza;
b)
az I. mellékletben nem szereplő azon személyek és szervezetek, akik Irán atomfegyverek terjesztésének veszélyével járó tevékenységeiben vagy atomfegyverek hordozóeszközeinek fejlesztésében - többek között a tiltott termékek, áruk, felszerelések, anyagok és technológiák beszerzésében való részvétel által - közreműködnek, azzal közvetlen kapcsolatban állnak vagy ahhoz támogatást biztosítanak, vagy olyan személyek vagy szervezetek, akik az előbb említettek nevében vagy irányításuk szerint járnak el, vagy az említettek tulajdonában álló vagy - akár törvénytelen módon is - ellenőrzésük alá tartozó szervezetek, vagy azon személyek vagy szervezetek, akik segítenek a jegyzékbe vett személyeknek vagy szervezeteknek abban, hogy elkerüljék vagy megsértsék az 1737 (2006), az 1747 (2007), az 1803 (2008) és az 1929 (2010) ENSZ BT-határozatok vagy e határozat rendelkezéseit, továbbá az IRGC és az IRISL-nek egyéb magas rangú tagjai és szervezetei, illetve az ő tulajdonukban lévő, az általuk ellenőrzött vagy a nevükben eljáró szervezetek; ezek felsorolását a II. melléklet tartalmazza.
(2) Az (1) bekezdésben említett személyek és szervezetek számára vagy javára, közvetlenül vagy közvetetten, semmilyen pénzeszköz vagy gazdasági forrás nem bocsátható rendelkezésre.
(3) Mentesítés adható azon pénzeszközök és gazdasági források tekintetében, amelyek:
a)
az alapvető szükségletek kielégítéséhez szükségesek, beleértve az élelmiszerek, bérleti díj vagy jelzálog, gyógyszerek és orvosi kezelések, adók, biztosítási díjak és közműdíjak költségeit;
b)
kizárólag jogi szolgáltatások nyújtásával kapcsolatban felmerülő, ésszerű mértékű szakértői díjak kifizetését, illetve azzal kapcsolatos kiadások megtérítését szolgálják;
c)
kizárólag a befagyasztott pénzeszközök és gazdasági források nemzeti jogszabályoknak megfelelő szokásos kezelési vagy fenntartási költségeinek, valamint szolgáltatási díjainak kiegyenlítésére szolgálnak;
azt követően, hogy a bizottságot az érintett tagállam értesítette arról a szándékáról, hogy adott esetben e pénzeszközökhöz és gazdasági forrásokhoz hozzáférést kíván engedélyezni, és a bizottság az értesítéstől számított öt munkanapon belül nem hozott elutasító határozatot.
(4) Mentesítés adható azon pénzeszközök és gazdasági források tekintetében is, amelyek:
a)
rendkívüli kiadásokhoz szükségesek, azt követően, hogy az érintett tagállam erről a bizottságot értesítette és a bizottság azt jóváhagyta;
b)
bíróság, hatóság vagy választottbíróság által elrendelt zálogjog vagy meghozott határozat tárgyát képezik, amely esetben a pénzeszközöket és gazdasági forrásokat a zálogjog vagy határozat végrehajtására fel lehet használni, azt követően, hogy az illetékes tagállam erről a bizottságot értesítette, feltéve hogy a zálogjog vagy határozat az 1737 (2006) ENSZ BT-határozat elfogadásának időpontja előtt keletkezett és nem az (1) bekezdésben említett személy vagy szervezet javára szól;
c)
az 1737 (2006) ENSZ BT-határozat 3. bekezdése b) pontjának i. és ii. alpontjában említett, a 2006 decembere előtt elindított könnyűvizes reaktorokba szánt termékekhez közvetlenül kapcsolódó tevékenységekhez szükségesek.
(5) A (2) bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók a befagyasztott számlákhoz hozzáadódó:
a)
kamatok vagy az ilyen számlákból származó egyéb hozamok jóváírására; vagy
b)
olyan szerződések, megállapodások vagy kötelezettségek alapján a befagyasztott számlákra esedékes kifizetésekre, amelyeket azt megelőzően kötöttek meg, vagy amelyek azt megelőzően keletkeztek, hogy a fenti számlák korlátozó intézkedések hatálya alá kerültek;
feltéve, hogy e kamatok, egyéb hozamok és kifizetések továbbra is az (1) bekezdés hatálya alá tartoznak.
(6) Az (1) bekezdés nem akadályozza meg az érintett személyt vagy szervezetet abban, hogy a jegyzékbe vétele előtt szerződésben vállalt fizetési kötelezettségének eleget tegyen, feltéve hogy az érintett tagállam megállapította az alábbiakat:
a)
a szerződés nem kapcsolódik az 1. cikkben említett tiltott termékekhez, anyagokhoz, felszereléshez, árukhoz, technológiákhoz, támogatáshoz, képzéshez, pénzügyi segítségnyújtáshoz, beruházáshoz, közvetítői szolgáltatáshoz és egyéb szolgáltatásokhoz;
b)
a kifizetést - akár közvetlenül, akár közvetve - nem az (1) bekezdésb en említett személy vagy szervezet kapja;
és amennyiben az érintett tagállam az engedélyezést 10 nappal megelőzően értesítette a bizottságot az e kifizetések eszközölésére vagy kézhezvételére, vagy adott esetben ebből az okból a pénzeszközök vagy gazdasági források befagyasztása megszüntetésének engedélyezésére irányuló szándékról.
6. FEJEZET
EGYÉB KORLÁTOZÓ INTÉZKEDÉSEK
21. cikk
A tagállamok a nemzeti jogukkal összhangban megteszik a szükséges intézkedéseket annak megakadályozására, hogy a területükön vagy állampolgáraik részéről iráni állampolgárok olyan speciális oktatásban vagy képzésben részesüljenek, amely elősegítené Irán atomfegyverek terjesztésének veszélyével járó tevékenységeit és az atomfegyverek hordozóeszközeinek fejlesztését.
7. FEJEZET
ÁLTALÁNOS ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
22. cikk
Nem teljesíthető semmiféle követelés, beleértve a kártalanításra irányuló vagy egyéb hasonló jellegű követelést - mint például kompenzációs követelés vagy garanciaérvényesítés keretében benyújtott követelés - az I. vagy II. mellékletben felsorolt személyek vagy szervezetek, vagy bármely más iráni személy vagy szervezet - beleértve az iráni kormányt -, illetve az ilyen személyeken vagy szervezeteken keresztül vagy a részükre követeléssel előálló személyek vagy szervezetek számára olyan szerződések vagy ügyletek tekintetében, amelyeknek a teljesítését közvetlenül vagy közvetve, részben vagy egészben érintették az 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) vagy az 1929 (2010) ENSZ BT-határozat értelmében elrendelt intézkedések, beleértve a Biztonsági Tanács vonatkozó határozatainak vagy az e határozatban szereplő intézkedések végrehajtása értelmében, az azokban előírtak szerint, vagy azokkal összefüggésben az Unió vagy valamely tagállam által hozott intézkedéseket is.
23. cikk
(1) A Tanács az ENSZ Biztonsági Tanácsa és a bizottság meghatározásai alapján az I. mellékleten módosításokat hajt végre.
(2) A Tanács a tagállamoknak vagy az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének a javaslata alapján egyhangúlag állítja össze a II. mellékletben szereplő jegyzéket és fogadja el annak módosításait.
24. cikk
(1) Ha a Biztonsági Tanács vagy a bizottság egy személyt vagy szervezetet jegyzékbe vesz, ezt a személyt vagy szervezetet a Tanács is felveszi az I. mellékletbe.
(2) Ha a Tanács úgy határoz, hogy egy személyt vagy szervezetet a 19. cikk (1) bekezdésének b) pontjában és a 20. cikk (1) bekezdésének b) pontjában előírt intézkedések hatálya alá von, ennek megfelelően módosítja a II. mellékletet.
(3) A Tanács közli döntését és a jegyzékbe vétel okait - amennyiben a cím ismert, közvetlenül, egyéb esetben értesítés közzététele útján - az (1) és (2) bekezdésben említett személlyel vagy szervezettel, lehetővé téve az adott személy vagy szervezet számára, hogy észrevételeket tegyen.
(4) Amennyiben észrevételt tesznek vagy új érdemi bizonyítékot nyújtanak be, a Tanácsnak felül kell vizsgálnia határozatát, és erről értesítenie kell az érintett személyt vagy szervezetet.
25. cikk
(1) Az I. és II. mellékleteknek tartalmazniuk kell az adott személyek és szervezetek jegyzékbe vételének okait; az I. melléklet vonatkozásában ezen okokat a Biztonsági Tanács és a bizottság határozza meg.
(2) Az I. és II. mellékletnek tartalmaznia kell továbbá az érintett személyek és szervezetek azonosításához szükséges adatokat (amennyiben ilyenek rendelkezésre állnak); az I. melléklet vonatkozásában ezeket az adatokat a Biztonsági Tanács és a bizottság közli. Személyek esetében ilyen adat lehet a név - beleértve az álneveket is -, a születési hely és idő, az állampolgárság, az útlevél és a személyazonosító igazolvány száma, a nem, a cím (amennyiben ismert), valamint a beosztás vagy a foglalkozás. Szervezetek esetében ilyen adat lehet a név, a bejegyzés helye és ideje, a nyilvántartási szám és a székhely. Az I. mellékletnek tartalmaznia kell a Biztonsági Tanács vagy a bizottság általi jegyzékbe vétel időpontját.
26. cikk
(1) E határozatot adott esetben felül kell vizsgálni, módosítani kell vagy hatályon kívül kell helyezni, különösen a Biztonsági Tanács vonatkozó határozataira figyelemmel.
(2) Az iráni bankokkal fennálló banki kapcsolatokra vonatkozó, a 10. és a 11. cikkben megállapított intézkedéseket az e határozat elfogadásától számított hat hónapon belül felül kell vizsgálni.
(3) A 19. cikk (1) bekezdésének b) pontjában és a 20. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett intézkedéseket rendszeres időközönként, de legalább 12 havonta felül kell vizsgálni. Amennyiben a Tanács a 24. cikkben említett eljárással összhangban úgy határoz, hogy ezen intézkedések alkalmazásának feltételei már nem teljesülnek, azok az érintett személyek és szervezetek tekintetében hatályukat vesztik.
27. cikk
A 2007/140/KKBP közös álláspont hatályát veszti.
28. cikk
Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2010. július 26-án.