NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 236/2012
ze dne 14. března 2012
o prodeji na krátko a některých aspektech swapů úvěrového selhání
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V září 2008, kdy vrcholila finanční krize, přijaly příslušné orgány v několika členských státech a orgány dohledu ve třetích zemích, jako například ve Spojených státech amerických a v Japonsku, mimořádná opatření omezující nebo zakazují prodej na krátko některých nebo všech cenných papírů. Přistoupily k tomu kvůli obavám, že v době značné finanční nestability by prodej na krátko mohl zhoršit sestupnou spirálu cen akcií, zejména akcií finančních institucí, a to způsobem, který by mohl v konečném důsledku ohrozit životaschopnost těchto institucí a vést ke vzniku systémových rizik. Opatření přijatá členskými státy měla různou podobu, protože Unie nemá pro řešení otázek souvisejících s prodejem na krátko zvláštní společný regulační rámec.
(2)
Aby bylo zajištěno řádné fungování vnitřního trhu a zlepšily se podmínky jeho fungování, zejména pokud jde o finanční trhy, a byla zajištěna vysoká úroveň ochrany spotřebitelů a investorů, je vhodné stanovit společný regulační rámec v oblasti požadavků a pravomocí týkajících se prodeje na krátko a swapů úvěrového selhání a zajistit větší koordinaci mezi členskými státy a jejich jednotnější postup, pokud je za výjimečných okolností nutné přijmout opatření. Je nezbytné harmonizovat pravidla pro prodej na krátko a některé aspekty swapů úvěrového selhání, aby se zabránilo vzniku překážek pro řádné fungování vnitřního trhu, jelikož by jinak bylo pravděpodobné, že by členské státy i nadále přijímaly rozdílná opatření.
(3)
Je vhodné a nezbytné, aby uvedená pravidla měla legislativní formu nařízení, aby se zajistilo, že ustanovení, která přímo ukládají soukromým subjektům povinnosti oznamovat a sdělovat čisté krátké pozice v některých nástrojích a povinnosti ohledně nekrytého prodeje na krátko, jsou uplatňována v celé Unii jednotným způsobem. Nařízení je rovněž nezbytné ke svěření pravomocí Evropskému orgánu dozoru (Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy) (dále jen „orgán pro cenné papíry a trhy“), zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (4), aby mohl koordinovat opatření přijímaná příslušnými orgány nebo sám přijímat opatření.
(4)
Oblast působnosti tohoto nařízení by měla být co nejširší, aby byl stanoven preventivní regulační rámec, který se bude používat za výjimečných okolností. Tento rámec by měl zahrnovat všechny finanční nástroje, ale měl by rovněž umožňovat přiměřenou reakci na rizika, která by mohla být spojena s prodejem na krátko různých nástrojů. Proto by příslušné orgány a orgán pro cenné papíry a trhy měly mít možnost přijímat opatření týkající se všech druhů finančních nástrojů, která překračují rámec trvalých opatření týkajících se pouze určitých druhů nástrojů, pouze za výjimečných okolností, kdy existují jednoznačně zjištěná rizika, na která je třeba reagovat.
(5)
Za účelem ukončení současného stavu roztříštěnosti, kdy některé členské státy přijaly rozdílná opatření, a s cílem omezit možnost příslušných orgánů přijímat rozdílná opatření je důležité, aby byla potenciální rizika vyplývající z prodeje na krátko a swapů úvěrového selhání řešena harmonizovaným způsobem. Zaváděné požadavky by měly reagovat na zjištěná rizika, aniž by nepatřičně zmenšovaly výhody, které prodej na krátko přináší pro kvalitu a efektivnost trhů. Přestože v některých situacích by mohl mít prodej na krátko nepříznivé dopady, v běžných tržních podmínkách hraje důležitou úlohu při zajišťování řádného fungování finančních trhů, zejména v souvislosti s likviditou trhu a účinnou tvorbou cen.
(6)
Odkazy uvedené v tomto nařízení na fyzické a právnické osoby by měly zahrnovat také registrovaná podnikatelská sdružení bez právní subjektivity.
(7)
Zvýšená transparentnost významných čistých krátkých pozic v určitých finančních nástrojích bude pravděpodobně prospěšná jak pro regulační orgán, tak pro účastníky trhu. U akcií, jež jsou přijaty k obchodování v obchodním systému v Unii, je třeba zavést dvoustupňový model, který na vhodné úrovni zajistí větší transparentnost významných čistých krátkých pozic v akciích. Při dosažení nižší prahové hodnoty by měly být pozice důvěrně oznamovány dotčeným regulačním orgánům, aby tyto orgány mohly monitorovat a v případě potřeby vést šetření ohledně prodeje na krátko, který by mohl vytvářet systémová rizika, představovat zneužívání trhu nebo vytvářet chaos na trzích; při dosažení vyšší prahové hodnoty by měly být pozice zveřejňovány na trhu, aby jiní účastníci trhu získali užitečné informace o významných jednotlivých krátkých pozicích v akciích.
(8)
Měl by být zaveden požadavek na oznamování regulačním orgánům významných čistých krátkých pozic týkajících se státních dluhopisů v Unii, neboť by jim toto oznamování poskytovalo důležité informace napomáhající regulačním orgánům při sledování, zda tyto pozice ve skutečnosti nevytvářejí systémová rizika nebo nejsou používány pro účely zneužívání trhu. Takový požadavek by měl zahrnovat pouze důvěrné sdělování informací regulačním orgánům, protože jejich zveřejňování na trhu s těmito nástroji by mohlo mít škodlivý účinek na trhy se státními dluhopisy, které jsou již postiženy zhoršenou likviditou.
(9)
Požadavky na oznamování týkající se státních dluhopisů by se měly vztahovat na dluhové nástroje vydané členskými státy a Unií, včetně Evropské investiční banky, ministerstva členského státu, agentury, zvláštní účelové jednotky nebo mezinárodní finanční instituce zřízené dvěma či více členskými státy, které vydávají dluhopisy jménem členského státu nebo jménem několika členských států, jako je například evropský nástroj finanční stability nebo budoucí evropský mechanismus stability. V případě federativního členského státu by se měly požadavky na oznamování rovněž vztahovat na dluhové nástroje vydané některým z členů federace. Neměly by se však vztahovat na jakékoli jiné regionální nebo místní orgány a polostátní organizace v členském státě, které vydávají dluhové nástroje. Cílem dluhových nástrojů vydávaných Unií je podpořit platební bilanci či finanční stabilitu členských států nebo poskytnout makrofinanční pomoc třetím zemím.
(10)
Aby byla zajištěna komplexní a účelná transparentnost, je důležité, aby se požadavky na oznamování vztahovaly nejen na krátké pozice vzniklé obchodováním s akciemi nebo státními dluhopisy v obchodních systémech, ale také na krátké pozice vzniklé obchodováním mimo obchodní systémy a čisté krátké pozice vytvořené použitím derivátů, jako jsou opce, futures, indexové nástroje, finanční rozdílové smlouvy a sázky na spready týkající se akcií nebo státních dluhopisů.
(11)
Má-li být režim transparentnosti pro regulační orgány a pro trhy užitečný, měl by poskytovat úplné a přesné informace o pozicích určité fyzické nebo právnické osoby. Zejména by informace poskytované regulačnímu orgánu nebo trhu měly zohledňovat jak krátké, tak dlouhé pozice, aby byly podávány cenné informace o čisté krátké pozici dané fyzické nebo právnické osoby v akciích, státních dluhopisech a swapech úvěrového selhání.
(12)
Při výpočtu krátkých nebo dlouhých pozic by se měly brát v úvahu všechny formy hospodářského zájmu, který daná fyzická nebo právnická osoba má ve vztahu k upsanému akciovému kapitálu společnosti nebo vydaným státním dluhopisům členského státu nebo Unie. Zejména by se měl vzít v úvahu hospodářský zájem, který byl získán přímo nebo nepřímo použitím derivátů, jako jsou opce, futures, finanční rozdílové smlouvy a sázky na spready týkající se akcií nebo státních dluhopisů a indexů, souborů cenných papírů a fondů obchodovaných na burze. V případě pozic týkajících se státních dluhopisů je třeba brát v úvahu také swapy úvěrového selhání týkající se emitentů státních dluhopisů.
(13)
Vedle režimu transparentnosti stanoveného tímto nařízením by Komise měla v rámci jejího přezkumu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (5) posoudit, zda by začlenění informací o prodeji na krátko ze strany investičních podniků do hlášení o transakcích určených příslušným orgánům poskytovalo užitečné dodatečné informace, které by příslušným orgánům umožnily sledovat úroveň prodeje na krátko.
(14)
Koupě swapů úvěrového selhání, aniž by měl kupující dlouhou pozici v podkladových státních dluhopisech nebo v aktivech či v portfoliu aktiv, finančních závazcích nebo smlouvách o financování, jejichž hodnota je v korelaci s hodnotou státních dluhopisů, může být z hospodářského hlediska rovnocenná vstupu do krátké pozice vzhledem k podkladovému dluhovému nástroji. Výpočet čisté krátké pozice vzhledem ke státním dluhopisům by proto měl zahrnovat swapy úvěrového selhání týkající se závazku emitenta státních dluhopisů. Pozice ve swapech úvěrového selhání by měla být brána v úvahu pro účely stanovení, zda má fyzická nebo právnická osoba významnou čistou krátkou pozici týkající se státních dluhopisů, kterou je nutno oznámit příslušnému orgánu, a v případech, kdy příslušný orgán pozastavil omezení týkající se nekrytých transakcí se swapy úvěrového selhání, pro účely stanovení, zda má významnou nekrytou pozici ve swapech úvěrového selhání týkajících se emitenta státních dluhopisů, která musí být příslušnému orgánu rovněž oznámena.
(15)
Aby bylo možné pozice monitorovat průběžně, měl by režim transparentnosti zahrnovat také oznamování nebo zveřejňování v případech, kdy změna čisté krátké pozice vede k jejímu zvýšení nad určité prahové hodnoty nebo snížení pod tyto hodnoty.
(16)
Má-li být režim transparentnosti účelný, je důležité, aby se uplatňoval bez ohledu na to, kde se daná fyzická nebo právnická osoba nachází, tedy i ve třetí zemi, kde však má tato osoba významnou čistou krátkou pozici týkající se společnosti, jejíž akcie jsou přijaty k obchodování v obchodním systému v Unii, nebo čistou krátkou pozici ve státních dluhopisech vydaných členským státem nebo Unií.
(17)
Definice prodeje na krátko by neměla zahrnovat dohodu o zpětném odkupu mezi dvěma stranami, kdy jedna strana prodává druhé cenný papír za stanovenou cenu se závazkem odkoupit dotyčný cenný papír k pozdějšímu dni za jinou stanovenou cenu, nebo smlouvu o derivátu, v níž je sjednán prodej cenných papírů za stanovenou cenu k budoucímu datu. Definice by neměla zahrnovat převod cenných papírů na základě smlouvy o půjčce cenných papírů.
(18)
V některých případech se má za to, že nekrytý prodej akcií a státních dluhopisů na krátko zvyšuje potenciální riziko selhání vypořádání a volatility. Za účelem snížení těchto rizik je vhodné zavést přiměřená omezení nekrytého prodeje takových nástrojů na krátko. Podrobná omezení by měla zohledňovat různá ujednání, která se v současnosti používají při krytém prodeji na krátko. K nim patří například samostatná dohoda o zpětném odkupu, na základě které osoba provádějící prodej cenného papíru na krátko kupuje zpět rovnocenný cenný papír včas, aby bylo možné provést vypořádání prodeje cenného papíru na krátko, a její součástí je dohoda o zajištění, pokud může příjemce zajištění použít dotyčný cenný papír k vypořádání prodeje na krátko. K dalším příkladům patří: přednostní práva na upisování akcií společnosti stávajícím akcionářům, vypůjčení akcií (lending pools) a nástroje dohody o zpětném odkupu poskytované například obchodními systémy, clearingovými systémy nebo centrálními bankami.
(19)
Pokud jde o nekrytý prodej akcií na krátko, je nezbytné, aby fyzická nebo právnická osoba měla ujednání se třetí stranou, v jehož rámci tato třetí strana potvrdí, že akcie je lokalizována, což znamená, že třetí strana potvrdí, že se domnívá, že může akcii ve stanovené lhůtě dát k dispozici pro vypořádání. K takovému potvrzení je nezbytné, aby vycházelo z opatření, která byla přijata vůči těmto třetím stranám tak, aby fyzická nebo právnická osoba mohla odůvodněně očekávat, že ve stanovené lhůtě bude možné provést vypořádání. To zahrnuje opatření jako například přidělení akcií třetí stranou k vypůjčení nebo nákupu, aby mohlo být provedeno vypořádání ve stanovené lhůtě. Pokud jde o prodej na krátko, který má být pokryt nákupem akcií během téhož dne, měla by taková opatření zahrnovat potvrzení třetí stranou, že se domnívá, že akcie se dá snadno vypůjčit nebo koupit. Orgán pro cenné papíry a trhy by měl při stanovování toho, která opatření jsou nezbytná k odůvodněnému očekávání, že bude možné ve stanovené lhůtě provést vypořádání, přihlédnout k likviditě akcií, zejména k úrovni obratu a snadnosti nákupu, prodeje a vypůjčení s minimálním tržením dopadem.
(20)
Pokud jde o nekrytý prodej státních dluhopisů na krátko, lze skutečnost, že prodej na krátko bude pokryt nákupem státních dluhopisů během téhož dne, považovat za příklad odůvodněného očekávání, že vypořádání bude možné provést ve stanovené lhůtě.
(21)
Swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy by se měly zakládat na zásadě pojistného zájmu, přičemž by se mělo vzít v úvahu, že státní emitent může mít jiné zájmy, než je vlastnictví dluhopisů. K takovým zájmům patří zajištění proti riziku selhání státního emitenta, má-li fyzická nebo právnická osoba dlouhou pozici ve státních dluhopisech tohoto emitenta, nebo zajištění proti riziku poklesu hodnoty státních dluhopisů, pokud fyzická nebo právnická osoba drží aktiva nebo má pohledávky, které se vztahují na subjekty veřejného nebo soukromého sektoru v dotčeném členském státě a jejichž hodnota je v korelaci s hodnotou státních dluhopisů. Taková aktiva by měla zahrnovat smlouvy o financování, portfolio aktiv nebo finančních závazků i transakce s úrokovými swapy a měnovými swapy, k nimž se swap úvěrového selhání na státní dluhopisy používá jako nástroj řízení rizik protistrany pro zajištění expozice smluv o financování a smluv o zahraničním obchodu. Žádná pozice nebo portfolio pozic používaných v rámci zajišťování expozic vůči státnímu emitentovi by neměla být považována za nekrytou pozici ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy. To zahrnuje případné expozice vůči ústředním, regionálním a místním orgánům, subjektům veřejného sektoru i případné expozice garantované kterýmkoli uvedeným subjektem. Expozice vůči subjektům soukromého sektoru usazeným v dotčeném členském státě by měly být také zahrnuty. V této souvislosti by měly být brány v úvahu všechny expozice, včetně výpůjček, úvěrového rizika protistrany (včetně potenciálních expozic, pokud je pro ně požadován regulativní kapitál), pohledávky a záruky. To také zahrnuje nepřímé expozice vůči kterémukoli uvedenému subjektu získané mimo jiné prostřednictvím expozic vůči indexům, fondům nebo zvláštním účelovým jednotkám.
(22)
Vzhledem k tomu, že provádění transakcí se swapem úvěrového selhání na státní dluhopisy bez související expozice riziku poklesu hodnoty státního dluhu by mohlo mít nepříznivý dopad na stabilitu trhů se státními dluhopisy, mělo by se fyzickým nebo právnickým osobám zakázat provádění transakcí s nekrytými pozicemi ve swapech úvěrového selhání. Avšak při prvních známkách toho, že trh se státními dluhopisy řádně nefunguje, by měl mít příslušný orgán možnost toto omezení dočasně pozastavit. Příslušný orgán by měl založit takové pozastavení na objektivních důvodech vycházejících z analýzy ukazatelů stanovených v tomto nařízení. Příslušné orgány by rovněž měly mít možnost používat dodatečné ukazatele.
(23)
Je také vhodné stanovit požadavky pro ústřední protistrany týkající se postupů náhradní koupě a pokut za selhání při vypořádání transakcí s akciemi. Postupy náhradní koupě a požadavky související s prodlením při vypořádání by měly nastavit základní standardy vypořádací kázně. Požadavky týkající se náhradní koupě a ukládání pokut by měly být dostatečně pružné, aby se ústřední protistrana, která odpovídá za zajištění fungování těchto postupů, mohla spolehnout na jiného účastníka trhu, že operativně provede náhradní koupi nebo uloží pokutu. Pro řádné fungování finančních trhů je nicméně zásadní v rámci horizontálního legislativního návrhu řešit obecnější aspekty vypořádací kázně.
(24)
Opatřeními, která se týkají státních dluhopisů a swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy, včetně zvýšené transparentnosti a omezení nekrytého prodeje na krátko, by měly být uloženy požadavky, jež jsou přiměřené a současně zamezí nepříznivému dopadu na likviditu trhů se státními dluhopisy a trhů zpětného odkupu státních dluhopisů.
(25)
Akcie jsou v rostoucí míře přijímány k obchodování v různých obchodních systémech v Unii i ve třetích zemích. Akcie mnoha velkých společností se sídlem ve třetí zemi jsou rovněž přijaty k obchodování v obchodním systému v Unii. Z důvodu efektivnosti je vhodné, aby se na cenné papíry v případech, kdy se hlavní obchodní systém, v němž se s daným nástrojem obchoduje, nachází ve třetí zemi, určité požadavky na oznamování a zveřejňování nevztahovaly.
(26)
Činnosti v rámci tvorby trhu hrají zásadní úlohu z hlediska zajišťování likvidity na trzích v Unii a tvůrci trhu potřebují vstupovat do krátkých pozic, aby mohli tuto úlohu plnit. Uložení požadavků na tyto činnosti by mohlo vážně omezit jejich schopnost zajišťovat likviditu a mohlo by mít významný nepříznivý dopad na efektivnost trhů Unie. U tvůrců trhu se navíc neočekává, že budou vstupovat do významných krátkých pozic s výjimkou velmi krátkých období. Proto je vhodné, aby se na fyzické nebo právnické osoby podílející se na těchto činnostech nevztahovaly požadavky, které by mohly zhoršit jejich schopnost plnit uvedenou úlohu, a tudíž nepříznivě ovlivnit trhy Unie. Aby bylo možné klást takové požadavky na rovnocenné subjekty ze třetích zemí, je nezbytný postup pro posuzování rovnocennosti trhů třetích zemí. Tato výjimka by se měla vztahovat na různé druhy činností v rámci tvorby trhu, ale nikoli na vlastní obchodování společnosti. Je rovněž vhodné udělit výjimku pro určité operace na primárním trhu, například pro ty, jež se týkají státních dluhopisů a stabilizačních programů, jelikož se jedná o důležité činnosti, které přispívají k efektivnímu fungování trhů. Využívání výjimek by mělo být oznamováno příslušným orgánům a tyto orgány by měly mít pravomoc zakázat využívání výjimky fyzické nebo právnické osobě, jež nesplňuje příslušná kritéria dané výjimky. Příslušné orgány by také měly mít možnost vyžádat si informace od fyzické nebo právnické osoby za účelem monitorování využívání výjimky touto osobou.
(27)
V případě nepříznivého vývoje, který představuje vážné ohrožení finanční stability či důvěry na trhu v členském státě nebo v Unii, by příslušné orgány měly mít intervenční pravomoci, které jim umožní vyžadovat zvýšenou transparentnost nebo uložit dočasná omezení prodeje na krátko, transakcí se swapy úvěrového selhání nebo jiných transakcí, aby se předešlo chaotickému poklesu ceny finančního nástroje. Takováto opatření mohou být nezbytná v důsledku mnoha různých nepříznivých událostí a nepříznivého vývoje, a to nejen událostí finanční či hospodářské povahy, ale například také přírodních katastrof nebo teroristických útoků. Kromě toho by mohly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj vyžadující přijetí opatření nastat jen v jediném členském státě, aniž by měly jakékoli přeshraniční důsledky. Takové pravomoci by měly být dostatečně pružné, aby příslušné orgány mohly řešit řadu různých výjimečných okolností. Při přijímání takových opatření by měly příslušné orgány řádně zohlednit zásadu proporcionality.
(28)
Vzhledem k tomu, že se toto nařízení vztahuje pouze na omezení prodeje na krátko a swapů úvěrového selhání, aby zabránilo chaotickému poklesu ceny tohoto finančního nástroje, jsou jiné potřebné typy omezení, jako limity na pozice nebo omezení produktů, jež by mohly vyvolat vážné obavy o ochranu investorů, více zohledňovány v rámci revize směrnice 2004/39/ES prováděné Komisí.
(29)
Přestože příslušné orgány jsou obvykle nejlépe připraveny monitorovat podmínky na trhu a zahájit reakci na nepříznivou událost nebo nepříznivý vývoj tím, že rozhodnou, zda nastalo vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu a zda je nutné přijmout opatření pro řešení takové situace, pravomoci v tomto směru a podmínky a postupy pro jejich použití by měly být v nejvyšší možné míře harmonizovány.
(30)
V případě významného poklesu ceny finančního nástroje v obchodním systému by měl mít příslušný orgán také možnost dočasně omezit prodej na krátko tohoto finančního nástroje v tomto systému v rámci své jurisdikce či požádat orgán pro cenné papíry a trhy o jeho omezení v rámci jiných jurisdikcí, a mohl tak ve vhodných případech rychle zasáhnout a krátkodobě předejít chaotickému poklesu ceny dotčeného finančního nástroje. Příslušný orgán by měl mít také povinnost informovat orgán pro cenné papíry a trhy o tomto rozhodnutí, aby orgán pro cenné papíry a trhy mohl neprodleně informovat příslušné orgány jiných členských států s obchodními systémy obchodujícími se stejnými nástroji, koordinovat opatření přijatá těmito členskými státy a případně jim napomoci při dosahování dohody nebo přijmout vlastní rozhodnutí v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
(31)
Pokud se nepříznivá událost nebo nepříznivý vývoj týkají více než jednoho členského státu nebo mají jiné přeshraniční důsledky, například pokud je finanční nástroj přijat k obchodování v různých obchodních systémech ve větším počtu různých členských států, mají zásadní význam intenzivní konzultace a těsná spolupráce mezi příslušnými orgány. V těchto situacích by měl vykonávat ústřední koordinační úlohu orgán pro cenné papíry a trhy a měl by se snažit zajistit soudržnost mezi příslušnými orgány. Složení orgánu pro cenné papíry a trhy, které zahrnuje zástupce příslušných orgánů, přispěje ke splnění této úlohy. Příslušné orgány by kromě toho měly mít pravomoc přijímat opatření, mají-li zájem zasáhnout.
(32)
Kromě koordinace opatření příslušných orgánů by měl orgán pro cenné papíry a trhy zajišťovat, aby příslušné orgány opatření přijímaly pouze v situacích, kdy to je nezbytné a přiměřené. Orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít možnost vydávat stanoviska pro příslušné orgány ohledně použití intervenčních pravomocí.
(33)
Přestože příslušné orgány budou často nejlépe připraveny monitorovat nepříznivou událost nebo nepříznivý vývoj a rychle na ně reagovat, orgán pro cenné papíry a trhy by měl mít také pravomoc přijímat opatření, jestliže prodej na krátko a další související činnosti ohrožují řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému v Unii nebo jeho části, pokud má situace přeshraniční důsledky a příslušné orgány nepřijaly dostatečná opatření pro řešení dané hrozby. Orgán pro cenné papíry a trhy by měl konzultovat Evropskou radu pro systémová rizika (ESRB) zřízenou nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika (6), je-li to možné, a jiné dotčené orgány v případech, kdy by opatření mohlo mít účinky jdoucí nad rámec finančních trhů, což by mohl být případ komoditních derivátů používaných pro zajištění pozic, jež se týkají fyzických zásob.
(34)
Pravomoci orgánu pro cenné papíry a trhy podle tohoto nařízení, které mu umožňují omezit prodej na krátko a jiné související činnosti za výjimečných okolností, jsou v souladu s čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 1095/2010. Uvedenými pravomocemi by neměly být dotčeny pravomoci orgánu pro cenné papíry a trhy v mimořádné situaci podle článku 18 nařízení (EU) č. 1095/2010. Zejména by měl mít orgán pro cenné papíry a trhy možnost přijímat individuální rozhodnutí, která budou po příslušných orgánech vyžadovat přijetí opatření, nebo individuální rozhodnutí určená účastníkům finančního trhu podle článku 18 nařízení (EU) č. 1095/2010.
(35)
Odkazy v tomto nařízení na články 18 a 38 nařízení (EU) č. 1095/2010 mají deklaratorní povahu. Uvedené články se použijí i bez takových odkazů.
(36)
Intervenční pravomoci, které příslušným orgánům a orgánu pro cenné papíry a trhy umožňují omezit prodej na krátko, swapy úvěrového selhání a jiné transakce, by měly mít pouze dočasnou povahu a měly by být používány jen na dobu a v rozsahu, které jsou nezbytné pro zvládnutí konkrétní hrozby.
(37)
Vzhledem ke zvláštním rizikům, která mohou vyplývat z používání swapů úvěrového selhání, je nutné, aby příslušné orgány tyto transakce pečlivě monitorovaly. Zejména by příslušné orgány měly ve výjimečných případech mít pravomoc vyžadovat od fyzických nebo právnických osob provádějících takové transakce informace o účelu, za kterým se daná transakce provádí.
(38)
Orgánu pro cenné papíry a trhy by měla být svěřena pravomoc vést šetření týkající se otázky nebo jednání souvisejících s prodejem na krátko nebo používáním swapů úvěrového selhání, a to s cílem posoudit, zda tato otázka nebo jednání nepředstavují potenciální hrozbu pro finanční stabilitu nebo důvěru na trhu. Provede-li taková šetření, měl by orgán pro cenné papíry a trhy zveřejnit zprávu obsahující jeho zjištění.
(39)
Jelikož se některá ustanovení tohoto nařízení vztahují na fyzické nebo právnické osoby a činnosti ve třetích zemích, je nezbytné, aby v určitých situacích příslušné orgány spolupracovaly s orgány dohledu ve třetích zemích. Příslušné orgány by proto měly uzavřít ujednání s orgány dohledu ve třetích zemích. Orgán pro cenné papíry a trhy by měl koordinovat přípravu těchto ujednání o spolupráci a výměnu informací obdržených z třetích zemí mezi příslušnými orgány.
(40)
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména ve Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a v Listině základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), zejména právo na ochranu osobních údajů stanovené v článku 16 Smlouvy o fungování EU a v článku 8 Listiny. Transparentnost významných čistých krátkých pozic, včetně jejich zveřejňování při překročení určité prahové hodnoty v případech, které stanoví toto nařízení, je nezbytná z důvodu zajištění stability finančních trhů a ochrany investorů. Díky této transparentnosti budou moci regulační orgány monitorovat používání prodeje na krátko ve spojení se strategiemi zneužívání trhu a důsledky prodeje na krátko pro řádné fungování trhu. Kromě toho by transparentnost mohla napomáhat k omezení informačních asymetrií, neboť zajistí, že všichni účastníci trhu budou přiměřeně informováni, do jaké míry prodej na krátko ovlivňuje ceny. Veškerá výměna nebo přenos informací příslušnými orgány by měly probíhat v souladu s pravidly pro předávání osobních údajů stanovenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (7). Veškerá výměna nebo přenos informací orgánem pro cenné papíry a trhy by měly být v souladu s pravidly pro předávání osobních údajů stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (8), které by mělo být v plném rozsahu použitelné pro zpracování osobních údajů pro účely tohoto nařízení.
(41)
S ohledem na zásady stanovené ve sdělení Komise o posílení sankčních režimů v odvětví finančních služeb a právní akty Unie přijaté v návaznosti na toto sdělení by členské státy měly stanovit pravidla pro sankce a správní opatření, použitelné při porušení ustanovení tohoto nařízení, a měly by zajistit jejich uplatňování. Tyto sankce a správní opatření by měly být účinné, přiměřené a odrazující. Měly by být založeny na pokynech vydaných orgánem pro cenné papíry a trhy na podporu sbližování a meziodvětvové jednotnosti, pokud jde o sankční režimy v odvětví finančních služeb.
(42)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (9). Komise by měla Evropský parlament průběžně informovat o pokroku, pokud jde o rozhodnutí stanovující rovnocennost právních a dohledových rámců třetích zemí s požadavky tohoto nařízení.
(43)
Komisi by měla být svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o podrobnosti výpočtu krátkých pozic, otázky, kdy má fyzická nebo právnická osoba nekrytou pozici ve swapech úvěrového selhání, prahové hodnoty pro oznámení či zveřejnění a další upřesnění kritérií a faktorů pro rozhodování o tom, zda nepříznivá událost nebo nepříznivý vývoj vede k vážnému ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v členském státě nebo v Unii. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na úrovni odborníků příslušných institucí, orgánů a agentur. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(44)
Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě podat zprávu posuzující vhodnost stanovených prahových hodnot pro oznamování a zveřejňování, fungování omezení a požadavků souvisejících s transparentností čistých krátkých pozic a otázky, zda by nebyla vhodná další omezení či podmínky týkající se prodeje na krátko nebo swapů úvěrového selhání.
(45)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, přestože příslušné orgány jsou lépe uzpůsobeny k monitorování a mají lepší znalosti o vývoji na trzích, celkový dopad problémů souvisejících s prodejem na krátko a swapy úvěrového selhání je však možné plně chápat pouze v měřítku Unie, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(46)
Jelikož některé členské státy již zavedly omezení prodeje na krátko a jelikož toto nařízení stanoví přijetí aktů v přenesené pravomoci a závazných technických norem, které by měly být přijaty předtím, než se toto nařízení může účinně uplatňovat, je nezbytné, aby byla poskytnuta dostatečná lhůta pro přechodné období. Jelikož je zásadní upřesnit přede dnem 1. listopadu 2012 klíčové nepodstatné prvky, které usnadní soulad účastníků trhu s tímto nařízením a jeho vymáhání příslušnými orgány, je rovněž nezbytné poskytnout Komisi prostředky, aby přijala technické normy a akty v přenesené působnosti před uvedeným dnem,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnost
1. Toto nařízení se vztahuje na:
a)
finanční nástroje ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a), které jsou přijaty k obchodování v obchodním systému v Unii, a to i v případech, kdy se s těmito nástroji obchoduje mimo obchodní systém;
b)
deriváty uvedené v příloze I oddílu C bodech 4 až 10 směrnice 2004/39/ES, které se vztahují k finančnímu nástroji uvedenému v písmenu a) nebo k emitentovi takového finančního nástroje, a to i v případech, kdy se s těmito deriváty obchoduje mimo obchodní systém;
c)
dluhové nástroje vydané členským státem nebo Unií a deriváty uvedené v příloze I oddílu C bodech 4 až 10 směrnice 2004/39/ES, které se k dluhovým nástrojům vydaným členským státem nebo Unií vztahují nebo na ně odkazují.
2. Články 18, 20 a 23 až 30 se vztahují na všechny finanční nástroje ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a).
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„finančním nástrojem“ nástroj uvedený v příloze I oddílu C směrnice 2004/39/ES;
b)
„prodejem na krátko“ ve vztahu k akciím nebo dluhovým nástrojům jakýkoli prodej akcií nebo dluhových nástrojů, které prodávající v době uzavření dohody o prodeji nevlastní, včetně takového prodeje, při němž má prodávající v době uzavření dohody o prodeji příslušné akcie nebo dluhové nástroje vypůjčeny nebo má uzavřenu dohodu o jejich vypůjčení pro účely jejich dodání při vypořádání vyjma:
i)
prodeje kteroukoli stranou v rámci dohody o zpětném odkupu, kdy jedna strana souhlasila s prodejem cenného papíru druhé straně za stanovenou cenu, se závazkem druhé strany odprodat tento cenný papír zpět k pozdějšímu datu za jinou stanovenou cenu,
ii)
převodu cenných papírů na základě smlouvy o půjčce cenných papírů (securities lending agreement) nebo
iii)
uzavření smlouvy o futures nebo jiné derivátové smlouvy, v níž je dohodnut prodej cenných papírů za stanovenou cenu k budoucímu datu;
c)
„swapem úvěrového selhání“ (credit default swap - CDS) derivátová smlouva, podle níž jedna strana platí druhé straně poplatek výměnou za platbu nebo jiný prospěch v případě, že nastane úvěrová událost referenčního subjektu nebo v případě, že dojde k jakémukoliv jinému selhání vztahujícímu se k uvedené derivátové smlouvě, která má obdobný ekonomický účinek;
d)
„státním emitentem“ kterýkoli z uvedených subjektů, který vydává dluhové nástroje:
i)
Unie,
ii)
členský stát, včetně jakéhokoli ministerstva, vládní organizace nebo zvláštní účelové jednotky (special purpose vehicle) dotyčného členského státu,
iii)
v případě federativního členského státu člen federace,
iv)
zvláštní účelová jednotka pro několik členských států,
v)
mezinárodní finanční instituce zřízená dvěma nebo více členskými státy, jejímž účelem je získávat finanční prostředky a poskytovat finanční pomoc ve prospěch svých členů, kteří jsou postiženi nebo ohroženi vážnými finančními problémy, nebo
vi)
Evropská investiční banka;
e)
„swapem úvěrového selhání na státní dluhopisy“ swap úvěrového selhání, u něhož k výplatě platby nebo jiného prospěchu dojde v případě úvěrové události nebo selhání státního emitenta;
f)
„státními dluhopisy“ dluhový nástroj vydaný státním emitentem;
g)
„vydanými státními dluhopisy“ celková hodnota nesplacených státních dluhopisů vydaných státním emitentem;
h)
„upsaným akciovým kapitálem“ ve vztahu ke společnosti úhrn všech kmenových a případných prioritních akcií vydaných touto společností, avšak bez konvertibilních dluhových cenných papírů;
i)
„domovským členským státem“:
i)
pokud jde o investiční podnik ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 směrnice 2004/39/ES nebo regulovaný trh ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 směrnice 2004/39/ES, domovský členský stát ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 20 směrnice 2004/39/ES,
ii)
pokud jde o úvěrovou instituci, domovský členský stát ve smyslu čl. 4 bodu 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (10),
iii)
pokud jde o právnickou osobu neuvedenou v bodech i) nebo ii), členský stát, v němž má své sídlo, nebo pokud nemá žádné sídlo, členský stát, v němž má své ústředí,
iv)
pokud jde o fyzickou osobu, členský stát, v němž má tato osoba své ústředí, nebo pokud nemá žádné ústředí, členský stát, v němž má tato osoba své bydliště;
j)
„dotčeným příslušným orgánem“:
i)
ve vztahu ke státním dluhopisům členského státu nebo v případě federativního členského státu, ve vztahu ke státním dluhopisům člena federace nebo swapům úvěrového selhání týkajícím se členského státu nebo člena federace, příslušný orgán tohoto členského státu,
ii)
ve vztahu ke státním dluhopisům Unie nebo swapům úvěrového selhání týkajícím se Unie příslušný orgán jurisdikce, v níž se nachází odbor vydávající dluhopis,
iii)
ve vztahu ke státním dluhopisům několika členských států jednajících prostřednictvím zvláštní účelové jednotky nebo swapu úvěrového selhání týkajícího se takové zvláštní účelové jednotky, příslušný orgán jurisdikce, v níž je zvláštní účelová jednotka usazena,
iv)
ve vztahu ke státním dluhopisům mezinárodní finanční instituce zřízené dvěma nebo více členskými státy, jejímž účelem je uvolňovat finanční prostředky a poskytovat finanční pomoc ve prospěch svých členů, kteří jsou postiženi nebo ohroženi vážnými finančními problémy, příslušný orgán jurisdikce, v níž je tato mezinárodní finanční instituce usazena,
v)
ve vztahu k finančnímu nástroji jinému než uvedenému v bodech i) až iv) orgán příslušný pro tento finanční nástroj podle definice v čl. 2 bodě 7 nařízení Komise (ES) č. 1287/2006 (11), který se určuje v souladu s kapitolou III uvedeného nařízení,
vi)
ve vztahu k finančnímu nástroji, na který se nevztahují body i) až v), příslušný orgán členského státu, ve kterém byl tento finanční nástroj poprvé přijat k obchodování v obchodním systému,
vii)
ve vztahu k dluhovému nástroji, který vydala Evropská investiční banka, příslušný orgán členského státu, v němž má Evropská investiční banka sídlo;
k)
„činnostmi v rámci tvorby trhu“ činnosti investičního podniku, úvěrové instituce, subjektu ze třetí země nebo podniku ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. l) směrnice 2004/39/ES, který je členem obchodního systému nebo trhu ve třetí zemi, jejíž právní a dohledový rámec byl prohlášen Komisí v souladu s čl. 17 odst. 2 za rovnocenný, pokud obchodují na vlastní účet s finančním nástrojem, bez ohledu na to, zda je obchodován v obchodním systému nebo mimo obchodní systém, při plnění kteréhokoli z těchto úkolů:
i)
souběžné uveřejňování závazných obousměrných kotací, které mají srovnatelnou velikost a konkurenční ceny, přičemž výsledkem je pravidelné a průběžné zajišťování likvidity na trhu,
ii)
plnění pokynů vydaných klienty nebo reagování na žádosti klientů o obchodování, jde-li o součást jeho obvyklé podnikatelské činnosti,
iii)
zajišťování pozic vyplývajících z plnění úkolů uvedených v bodech i) a ii);
l)
„obchodním systémem“ regulovaný trh ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 směrnice 2004/39/ES nebo mnohostranný systém obchodování ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 15 směrnice 2004/39/ES;
m)
„hlavním obchodním systémem“ ve vztahu k akciím obchodní systém, na kterém se při obchodování s těmito akciemi dosahuje nejvyššího obratu;
n)
„autorizovaným primárním dealerem“ fyzická nebo právnická osoba, která podepsala dohodu se státním emitentem nebo která byla formálně uznána jako primární dealer ze strany státního emitenta nebo jeho jménem a která se v souladu s touto dohodou nebo uznáním zavázala, že bude obchodovat na vlastní účet v souvislosti s operacemi na primárním a sekundárním trhu, které se týkají dluhopisů vydaných tímto emitentem;
o)
„ústřední protistranou“ právní subjekt, který se v souladu s právními předpisy vloží mezi protistrany smluv obchodovaných na jednom či na několika finančních trzích, a stane se tak kupujícím pro každého prodávajícího a prodávajícím pro každého kupujícího, a který je odpovědný za provoz zúčtovacího systému;
p)
„dnem obchodování“ den obchodování uvedený v článku 4 nařízení (ES) č. 1287/2006;
q)
„obratem“ obchodů s akciemi obrat ve smyslu čl. 2 bodu 9 nařízení (ES) č. 1287/2006.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o upřesnění definic uvedených v odstavci 1 tohoto článku, zejména stanovujících, kdy se pro účely definice prodeje na krátko v odst. 1 písm. b) má za to, že fyzická nebo právnická osoba vlastní finanční nástroj.
Článek 3
Krátké a dlouhé pozice
1. Pro účely tohoto nařízení se za krátkou pozici týkající se upsaného akciového kapitálu nebo vydaných státních dluhopisů považuje pozice, která je výsledkem:
a)
prodeje akcií vydaných společností nebo dluhového nástroje vydaného státním emitentem na krátko;
b)
uzavření transakce, která vytváří jiný finanční nástroj nebo se vztahuje k jinému finančnímu nástroji než k nástroji uvedenému v písmenu a), pokud důsledkem nebo jedním z důsledků této transakce je, že tato fyzická nebo právnická osoba uzavírající uvedenou transakci získá finanční výhodu, dojde-li k poklesu ceny nebo hodnoty akcií nebo dluhového nástroje.
2. Pro účely tohoto nařízení se za dlouhou pozici týkající se upsaného akciového kapitálu nebo vydaných státních dluhopisů považuje pozice, která je výsledkem:
a)
držení akcií vydaných společností nebo dluhového nástroje vydaného státním emitentem;
b)
uzavření transakce, která vytváří jiný finanční nástroj nebo se vztahuje k jinému finančnímu nástroji než k nástroji uvedenému v písmenu a), pokud důsledkem nebo jedním z důsledků této transakce je, že tato fyzická nebo právnická osoba uzavírající uvedenou transakci získá finanční výhodu, dojde-li ke zvýšení ceny nebo hodnoty akcií nebo dluhového nástroje.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 určí dotčená fyzická nebo právnická osoba uvážlivě výpočet krátké nebo dlouhé pozice, pokud jde o jakoukoli pozici drženou příslušnou osobou nepřímo, například prostřednictvím nebo pomocí indexu, souboru cenných papírů nebo podílu ve fondu obchodovaném na burze (ETF) nebo v obdobném subjektu, a zohlední přitom veřejně dostupné informace o složení příslušného indexu, souboru cenných papírů nebo podílů držených v příslušném fondu obchodovaném na burze nebo v obdobném subjektu. Při výpočtu takové krátké nebo dlouhé pozice se od nikoho nepožaduje, aby od kohokoli získával informace o tomto složení v reálném čase.
Pro účely odstavců 1 a 2 se do výpočtu krátké nebo dlouhé pozice týkajících se státních dluhopisů zahrnou veškeré swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy, které se vztahují ke státnímu emitentovi.
4. Pro účely tohoto nařízení se za čistou krátkou pozici ve vztahu k upsanému akciovému kapitálu dotyčné společnosti považuje pozice zbývající po odečtení veškerých dlouhých pozic, které fyzická nebo právnická osoba drží ve vztahu k upsanému akciovému kapitálu, od veškerých krátkých pozic, které tato fyzická nebo právnická osoba drží ve vztahu k tomuto kapitálu.
5. Pro účely tohoto nařízení se za čistou krátkou pozici ve vztahu k vydaným státním dluhopisům dotyčného státního emitenta považuje pozice zbývající po odečtení veškerých dlouhých pozic, které fyzická nebo právnická osoba drží ve vztahu k vydaným státním dluhopisům, a veškerých dlouhých pozic v dluhových nástrojích státního emitenta, jejichž cena je v silné korelaci s cenou daných státních dluhopisů, od veškerých krátkých pozic, které tato fyzická nebo právnická osoba drží ve vztahu k těmto státním dluhopisům.
6. Výpočet týkající se státních dluhopisů podle odstavců 1 až 5 se provede pro každého jednotlivého státního emitenta i v případě, že státní dluhopisy jménem státního emitenta vydávají různé subjekty.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví:
a)
v jakých případech se má za to, že fyzická nebo právnická osoba drží akcie nebo dluhové nástroje pro účely odstavce 2;
b)
případy, kdy má fyzická nebo právnická osoba čistou krátkou pozici pro účely odstavců 4 a 5, a způsob výpočtu takové pozice;
c)
způsob výpočtu pozic pro účely odstavců 3, 4 a 5 v případě, kdy mají různé subjekty ve skupině dlouhé nebo krátké pozice, nebo ve vztahu k činnostem v rámci správy fondů, které se týkají různých fondů.
Pro účely prvního pododstavce písm. c) zohlední metoda výpočtu zejména, zda jsou různé investiční strategie používány ve vztahu ke konkrétnímu emitentovi prostřednictvím více samostatných fondů spravovaných týmž správcem fondů, zda je tatáž investiční strategie používána ve vztahu ke konkrétnímu emitentovi prostřednictvím více než jednoho fondu a zda je v rámci jednoho subjektu spravováno více než jedno portfolio na základě vlastního uvážení s použitím téže investiční strategie ve vztahu ke konkrétnímu emitentovi.
Článek 4
Nekrytá pozice ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy
1. Pro účely tohoto nařízení se má za to, že fyzická nebo právnická osoba má nekrytou pozici ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy, pokud tyto swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy neslouží k zajištění proti:
a)
riziku selhání emitenta, má-li daná fyzická nebo právnická osoba dlouhou pozici ve státních dluhopisech tohoto emitenta, jehož se swap úvěrového selhání na státní dluh týká, nebo
b)
riziku poklesu hodnoty státních dluhopisů, pokud fyzická nebo právnická osoba drží aktiva nebo má pohledávky, včetně mimo jiné smluv o financování, portfolií aktiv nebo finančních závazků, jejichž cena je v korelaci s hodnotou státních dluhopisů.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví pro účely odstavce 1 tohoto článku:
a)
případy, ve kterých se má za to, že transakce se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy představuje zajištění proti riziku selhání nebo proti riziku poklesu hodnoty státního dluhopisu, a způsob výpočtu nekryté pozice ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy;
b)
způsob výpočtu pozic v případě, kdy mají různé subjekty ve skupině dlouhé nebo krátké pozice, nebo ve vztahu k činnostem v rámci správy fondů, které se týkají samostatných fondů.
KAPITOLA II
TRANSPARENTNOST ČISTÝCH KRÁTKÝCH POZIC
Článek 5
Oznamování významných čistých krátkých pozic v akciích příslušným orgánům
1. Fyzická nebo právnická osoba, která má čistou krátkou pozici ve vztahu k upsanému akciovému kapitálu společnosti, jejíž akcie jsou přijaty k obchodování v obchodním systému, podá dotčenému příslušnému orgánu oznámení v souladu s článkem 9, jestliže tato pozice dosáhne příslušné prahové hodnoty pro oznamovací povinnost uvedené v odstavci 2 tohoto článku, nebo pod tuto hodnotu poklesne.
2. Příslušnou prahovou hodnotou pro oznamovací povinnost je procentní podíl rovný 0,2 % upsaného akciového kapitálu dotčené společnosti a dále každých 0,1 %.
3. Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) (dále jen „orgán pro cenné papíry a trhy“) může vydat stanovisko Komisi k úpravě prahových hodnot uvedených v odstavci 2 s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které upravují prahové hodnoty uvedené v odstavci 2 tohoto článku, s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích.
Článek 6
Zveřejňování významných čistých krátkých pozic v akciích
1. Fyzická nebo právnická osoba, která má čistou krátkou pozici ve vztahu k upsanému akciovému kapitálu společnosti, jejíž akcie jsou přijaty k obchodování v obchodním systému, zveřejní v souladu s článkem 9 podrobné informace o této pozici, jestliže tato pozice dosáhne příslušné prahové hodnoty pro zveřejnění uvedené v odstavci 2 tohoto článku nebo pod tuto hodnotu poklesne.
2. Příslušnou prahovou hodnotou pro zveřejnění je procentní podíl rovný 0,5 % upsaného akciového kapitálu dotčené společnosti a dále každých 0,1 %.
3. Orgán pro cenné papíry a trhy může vydat stanovisko Komisi k úpravě prahových hodnot uvedených v odstavci 2 s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které upravují prahové hodnoty uvedené v odstavci 2 tohoto článku, s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích.
5. Tímto článkem nejsou dotčena ustanovení právních a správních předpisů přijatých v souvislosti s nabídkami převzetí, transakcemi za účelem fúze a jinými transakcemi majícími vliv na vlastnictví společností nebo kontrolu nad společnostmi, které jsou regulovány orgány dohledu jmenovanými členskými státy podle článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí (12), jež vyžadují zveřejnění krátkých pozic nad rámec požadavků vyplývajících z tohoto článku.
Článek 7
Oznamování významných čistých krátkých pozic ve státních dluhopisech
1. Fyzická nebo právnická osoba, která má čistou krátkou pozici týkající se vydaného státního dluhopisu, podá oznámení dotčenému příslušnému orgánu v souladu s článkem 9, jestliže její pozice dosáhne příslušných prahových hodnot pro oznamovací povinnost pro dotčeného státního emitenta, nebo pod tyto hodnoty poklesne.
2. Příslušné prahové hodnoty pro oznamovací povinnost se skládají z počáteční hodnoty a následně přírůstkových hodnot pro každého státního emitenta, které jsou stanoveny v opatřeních přijatých Komisí podle odstavce 3. Prahové hodnoty pro oznamovací povinnost pro každý členský stát zveřejní orgán pro cenné papíry a trhy na svých internetových stránkách.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví počáteční a přírůstkové hodnoty uvedené v odstavci 2 tohoto článku.
Komise:
a)
zajistí, že prahové hodnoty nejsou stanoveny na takové úrovni, aby bylo nutné oznamovat pozice, které mají minimální hodnotu;
b)
zohlední celkovou výši nesplacených vydaných státních dluhopisů každého státního emitenta a průměrnou velikost pozic, které účastníci trhu drží ve vztahu ke státním dluhopisům tohoto státního emitenta, a
c)
zohlední likviditu jednotlivých trhů se státními dluhopisy.
Článek 8
Oznamování příslušným orgánům nekrytých pozic ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy
V případě, že příslušný orgán pozastaví omezení v souladu s čl. 14 odst. 2, fyzická nebo právnická osoba, která má nekrytou pozici ve swapu úvěrového selhání na státní dluhopisy, podá oznámení dotčenému příslušnému orgánu, jestliže její pozice dosáhne příslušných prahových hodnot pro oznamovací povinnost pro státního emitenta, upřesněných podle článku 7, nebo pod tyto hodnoty poklesne.
Článek 9
Způsob oznamování a zveřejňování
1. Každé oznámení nebo zveřejnění podle článků 5, 6, 7 nebo 8 obsahuje údaje o totožnosti fyzické nebo právnické osoby, která drží příslušnou pozici, o velikosti příslušné pozice a emitentovi, kterého se držená pozice týká, jakož i datum, kdy byla příslušná pozice vytvořena nebo změněna nebo kdy její držení skončilo.
Pro účely článků 5, 6, 7 a 8 uchovávají fyzické a právnické osoby, které drží významné čisté krátké pozice, po dobu pěti let záznamy o hrubých pozicích, které významnou čistou krátkou pozici tvoří.
2. Rozhodná doba pro výpočet čisté krátké pozice nastává o půlnoci po skončení dne obchodování, ve kterém daná fyzická nebo právnická osoba drží příslušnou pozici. Uvedená doba se uplatní na všechny transakce bez ohledu na použité prostředky obchodování, včetně transakcí provedených prostřednictvím manuálního nebo automatizovaného obchodování a bez ohledu na to, zda transakce proběhly během obvyklé doby obchodování. Oznámení nebo zveřejnění se provede nejpozději v 15:30 následujícího dne obchodování. Doby uvedené v tomto odstavci se počítají podle času členského státu dotčeného příslušného orgánu, kterému se příslušná pozice musí oznamovat.
3. Oznamování informací dotčenému příslušnému orgánu zajistí důvěrnost informací a zahrnuje mechanismus pro ověření zdroje oznámení.
4. Zveřejňování informací stanovené v článku 6 se provádí způsobem zajišťujícím rychlý a nediskriminační přístup k informacím. Uvedené informace se umístí na hlavní internetové stránce, kterou provozuje nebo nad níž má dohled dotčený příslušný orgán. Příslušné orgány sdělí adresu této internetové stránky orgánu pro cenné papíry a trhy, který uvede odkaz na všechny tyto hlavní internetové stránky na svých vlastních internetových stránkách.
5. Za účelem zajištění důsledného uplatňování tohoto článku vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy regulačních technických norem, které stanoví podrobnosti o poskytovaných informacích pro účely odstavce 1.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy regulačních technických norem do 31. března 2012.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
6. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavce 4 vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy prováděcích technických norem, které stanoví prostředky, jimiž mohou být informace zveřejňovány.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy prováděcích technických norem do 31. března 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 10
Uplatňování požadavků na oznamování a zveřejňování
Požadavky na oznamování a zveřejňování podle článků 5, 6, 7 a 8 se použijí pro fyzické nebo právnické osoby bez ohledu na to, zda mají bydliště nebo jsou usazeny v Unii, nebo ve třetí zemi.
Článek 11
Informace poskytované orgánu pro cenné papíry a trhy
1. Příslušné orgány poskytují orgánu pro cenné papíry a trhy čtvrtletně souhrnné informace o čistých krátkých pozicích týkajících se upsaného akciového kapitálu a vydaných státních dluhopisů a o nekrytých pozicích týkajících se swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy, pro které je tento orgán dotčeným příslušným orgánem a příjemcem oznámení podle článků 5, 7 a 8.
2. Za účelem plnění svých povinností podle tohoto nařízení si může orgán pro cenné papíry a trhy od dotčeného příslušného orgánu kdykoli vyžádat dodatečné informace o čistých krátkých pozicích týkajících se upsaného akciového kapitálu a vydaných státních dluhopisů nebo o nekrytých pozicích týkajících se swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy.
Příslušný orgán poskytne orgánu pro cenné papíry a trhy požadované informace nejpozději do sedmi kalendářních dnů. V případě nepříznivých událostí nebo nepříznivého vývoje, které představují vážné ohrožení finanční stability či důvěry na trhu v příslušném či jiném členském státě, poskytne příslušný orgán orgánu pro cenné papíry a trhy do 24 hodin všechny dostupné informace na základě požadavků na oznamování podle článků 5, 7 a 8.
3. Za účelem zajištění důsledného uplatňování tohoto článku vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy regulačních technických norem, které stanoví podrobnosti ohledně informací poskytovaných v souladu s odstavci 1 a 2.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy regulačních technických norem do 31. března 2012.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavce 1 vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy prováděcích technických norem, které stanoví formát informací poskytovaných v souladu s odstavci 1 a 2.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy prováděcích technických norem do 31. března 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
KAPITOLA III
NEKRYTÝ PRODEJ NA KRÁTKO
Článek 12
Omezení nekrytého prodeje akcií na krátko
1. Fyzická nebo právnická osoba může sjednat prodej akcií přijatých k obchodování v obchodním systému na krátko pouze, pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
a)
tato fyzická nebo právnická osoba si vypůjčila dané akcie nebo učinila jiné právní úkony, jejichž výsledkem je obdobný právní účinek;
b)
tato fyzická nebo právnická osoba uzavřela smlouvu o půjčce daných akcií nebo má jiný nárok vymahatelný vůči všem, vzniklý na základě smlouvy nebo z titulu vlastnického práva, na převod vlastnického práva k odpovídajícímu počtu cenných papírů stejného druhu, za účelem provedení vypořádání ve stanovené lhůtě;
c)
tato fyzická nebo právnická osoba má ujednání s třetí stranou, v rámci kterého tato třetí strana potvrdila, že dané akcie byly lokalizovány a že byla přijata opatření s ohledem na třetí strany tak, aby fyzická nebo právnická osoba mohla odůvodněně očekávat, že bude možno provést vypořádání ve stanovené lhůtě.
2. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavce 1 vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy prováděcích technických norem pro stanovení druhů dohod, ujednání a opatření, které v dostatečné míře zajišťují, že akcie budou k dispozici pro vypořádání. Při stanovování opatření, která jsou nezbytná k tomu, aby bylo možné odůvodněně očekávat, že vypořádání lze provést ve stanovené lhůtě, orgán pro cenné papíry a trhy zohlední mimo jiné obchodování v průběhu jednoho obchodního dne a likviditu akcií.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy prováděcích technických norem nejpozději do 31. března 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 13
Omezení nekrytého prodeje státních dluhopisů na krátko
1. Fyzická nebo právnická osoba může sjednat prodej státních dluhopisů na krátko pouze při splnění jedné z těchto podmínek:
a)
tato fyzická nebo právnická osoba si dané státní dluhopisy vypůjčila, nebo učinila jiné právní úkony, jejichž výsledkem je obdobný právní účinek;
b)
tato fyzická nebo právnická osoba uzavřela smlouvu o půjčce daných státních dluhopisů nebo má jiný nárok vymahatelný vůči všem, vzniklý na základě smlouvy nebo z titulu vlastnického práva, na převod vlastnického práva k odpovídajícímu počtu cenných papírů stejného druhu, za účelem provedení vypořádání ve stanovené lhůtě;
c)
tato fyzická nebo právnická osoba má uzavřeno ujednání s třetí stranou, v rámci kterého tato třetí strana potvrdila, že příslušné státní dluhopisy byly lokalizovány, nebo může jinak odůvodněně očekávat, že bude možno provést vypořádání ve stanovené lhůtě.
2. Omezení uvedená v odstavci 1 se nepoužijí, pokud operace slouží k zajištění dlouhé pozice v dluhových nástrojích emitenta, jejichž cena je v silné korelaci s hodnotou daných státních dluhopisů.
3. Pokud likvidita státních dluhopisů klesne pod prahovou hodnotu určenou podle metodiky uvedené v odstavci 4, dotčený příslušný orgán může omezení uvedená v odstavci 1 dočasně pozastavit. Před pozastavením uvedených omezení dotčený příslušný orgán vyrozumí orgán pro cenné papíry a trhy a ostatní příslušné orgány o navrhovaném pozastavení.
Pozastavení platí po počáteční dobu nepřekračující šest měsíců ode dne, kdy bylo zveřejněno na internetových stránkách dotčeného příslušného orgánu. Může být obnoveno na období nepřekračující šest měsíců, pokud důvody pro pozastavení nadále trvají. Není-li pozastavení obnoveno do konce počáteční doby nebo doby následného obnovení, jeho platnost automaticky skončí.
Do 24 hodin od oznámení dotčeného příslušného orgánu vydá orgán pro cenné papíry a trhy na základě odstavce 4 stanovisko k oznámenému pozastavení nebo obnovení pozastavení. Stanovisko se zveřejní na internetových stránkách orgánu pro cenné papíry a trhy.
4. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví parametry a metody pro výpočet prahové hodnoty likvidity podle odstavce 3 tohoto článku v souvislosti s vydanými státními dluhopisy.
Uvedené parametry a metody, podle kterých členské státy vypočítají prahovou hodnotu, se stanoví takovým způsobem, že pokud je jí dosaženo, představuje významný pokles ve vztahu k průměrné úrovni likvidity dotyčných státních dluhopisů.
Prahová hodnota je vymezena na základě objektivních kritérií specifických pro příslušný trh se státními dluhopisy, včetně celkové výše nesplacených vydaných státních dluhopisů každého státního emitenta.
5. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavce 1 orgán pro cenné papíry a trhy může vypracovat návrhy prováděcích technických norem, v nichž se stanoví druhy dohod nebo ujednání dostatečně zajišťujících, aby byly státní dluhopisy k dispozici pro vypořádání. Orgán pro cenné papíry a trhy vezme v úvahu zejména potřebu zachovat likviditu trhů, zvláště trhů se státními dluhopisy a trhů zpětného odkupu státních dluhopisů.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy prováděcích technických norem do 31. března 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 14
Omezení nekrytých swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy
1. Fyzická nebo právnická osoba může provádět transakce se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy pouze v případech, kdy tyto transakce nevedou k vytvoření nekryté pozice ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy, jak je uvedeno v článku 4.
2. Příslušný orgán může omezení uvedená v odstavci 1 dočasně pozastavit, má-li objektivní důvody domnívat se, že trh se státními dluhopisy nefunguje řádně a že by tato omezení mohla mít nepříznivý dopad na trh se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy, zejména v důsledku zvýšení výpůjčních nákladů pro státní emitenty nebo omezení schopnosti těchto emitentů vydávat nové dluhopisy. Uvedené důvody vychází z následujících ukazatelů:
a)
vysoké nebo zvyšující se úrokové sazby státních dluhopisů;
b)
rozšiřování rozpětí úrokových sazeb u státních dluhopisů ve srovnání se státními dluhopisy dalších státních emitentů;
c)
rozšiřování rozpětí swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy ve srovnání s vlastní křivkou a ve srovnání s jiným státními emitenty;
d)
včasnost návratu ceny státních dluhopisů na úroveň původní rovnováhy po rozsáhlém obchodu;
e)
objem státních dluhopisů, se kterými je možné obchodovat.
Příslušný orgán může rovněž použít jiné ukazatele než ty, které jsou uvedené v prvním pododstavci písm. a) až e).
Před pozastavením omezení podle tohoto článku dotčený příslušný orgán vyrozumí orgán pro cenné papíry a trhy a ostatní příslušné orgány o navrhovaném pozastavení a důvodech, na nichž se zakládá.
Pozastavení platí po počáteční dobu nepřekračující dvanáct měsíců ode dne, kdy bylo zveřejněno na internetových stránkách dotčeného příslušného orgánu. Může být obnoveno na období nepřekračující šest měsíců, pokud důvody pro pozastavení nadále trvají. Není-li pozastavení obnoveno do konce počáteční doby nebo doby následného obnovení, jeho platnost automaticky skončí.
Do 24 hodin od oznámení dotčeného příslušného orgánu vydá orgán pro cenné papíry a trhy stanovisko k jakémukoliv plánovanému pozastavení nebo obnovení pozastavení, a to bez ohledu na to, zda příslušný orgán vycházel při pozastavení z ukazatelů stanovených v prvním pododstavci písm. a) až e) nebo z jiných ukazatelů. Vychází-li plánované pozastavení nebo obnovení pozastavení z druhého pododstavce, obsahuje stanovisko také hodnocení ukazatelů, které příslušný orgán použil. Stanovisko se zveřejní na internetových stránkách orgánu pro cenné papíry a trhy.
Článek 15
Postupy náhradní koupě
1. Ústřední protistrana v členském státě, která poskytuje zúčtovací služby pro akcie, zajistí, aby byly zavedeny postupy, které splňují všechny tyto požadavky:
a)
jestliže fyzická nebo právnická osoba, která prodá akcie, nemůže tyto akcie dodat pro vypořádání do čtyř obchodních dnů po dni, kdy se vypořádání má uskutečnit, jsou automaticky aktivovány postupy pro náhradní koupi akcií, aby bylo zajištěno jejich dodání pro vypořádání;
b)
jestliže není možné provést náhradní koupi akcií pro vypořádání, je kupujícímu zaplacena určitá částka vycházející z hodnoty akcií, které se mají dodat ke dni dodání, a částka pokrývající ztráty, jež kupujícímu vznikly v důsledku selhání při vypořádání, a
c)
fyzická nebo právnická osoba, která selže při vypořádání, uhradí všechny částky zaplacené podle písmen a) a b).
2. Ústřední protistrana v členském státě, která poskytuje zúčtovací služby pro akcie, zajistí, aby byly zavedeny postupy zajišťující, že pokud fyzická nebo právnická osoba, která prodá akcie, tyto akcie nedodá pro vypořádání ve stanovené lhůtě, musí tato osoba provádět denní platby za každý den, kdy trvá prodlení.
Tyto denní platby jsou dostatečně vysoké, aby sloužily pro odrazení fyzických nebo právnických osob, pokud jde o selhání při vypořádání.
KAPITOLA IV
VÝJIMKY
Článek 16
Výjimka pro případ, kdy se hlavní obchodní systém nachází ve třetí zemi
1. Články 5, 6, 12 a 15 se nepoužijí pro akcie společnosti, které jsou přijaty k obchodování v obchodním systému v Unii, jestliže se hlavní obchodní systém pro obchodování s těmito akciemi nachází ve třetí zemi.
2. Dotčený orgán příslušný pro akcie společnosti, s nimiž se obchoduje v obchodním systému v Unii a v obchodním systému ve třetí zemi, alespoň jednou za dva roky určí, zda se hlavní obchodní systém těchto akcií nachází ve třetí zemi.
Dotčený příslušný orgán oznámí orgánu pro cenné papíry a trhy veškeré akcie, u nichž určil, že mají hlavní obchodní systém ve třetí zemi.
Každé dva roky orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní seznam akcií, které mají hlavní obchodní systém ve třetí zemi. Tento seznam je účinný pro období dvou let.
3. Za účelem zajištění důsledného uplatňování tohoto článku vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy regulačních technických norem stanovující způsob výpočtu obratu pro určení hlavního obchodního systému akcií.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy regulačních technických norem do 31. března 2012.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavců 1 a 2 orgán pro cenné papíry a trhy vypracuje návrhy prováděcích technických norem, které určí:
a)
den, ke kterému, a období, za které se provádí výpočet určení hlavního obchodního systému akcií;
b)
den, do kterého dotčený příslušný orgán oznámí orgánu pro cenné papíry a trhy akcie, jejichž hlavní obchodní místo se nachází ve třetí zemi;
c)
den po zveřejnění orgánem pro cenné papíry a trhy, od něhož je uvedený seznam účinný.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy prováděcích technických norem do 31. března 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 17
Výjimka pro činnosti v rámci tvorby trhu a operace na primárním trhu
1. Články 5, 6, 7, 12, 13 a 14 se nepoužijí pro transakce prováděné u činností v rámci tvorby trhu.
2. Komise může postupem uvedeným v čl. 44 odst. 2 přijímat rozhodnutí, která stanoví, že právní a dohledový rámec třetí země zajišťuje, že trh, který získal povolení v této třetí zemi, splňuje právně závazné požadavky, které jsou pro účely použití výjimky stanovené v odstavci 1 rovnocenné požadavkům podle hlavy III směrnice 2004/39/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) (13) a podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (14), přičemž plnění těchto požadavků v dané třetí zemi podléhá účinnému dohledu a jejich dodržování je v ní účinně vymáháno.
Právní a dohledový rámec třetí země je možné považovat za rovnocenný, jestliže v uvedené třetí zemi:
a)
trhy podléhají povolení a průběžnému a účinnému dohledu a vymáhání;
b)
trhy mají jasná a transparentní pravidla pro přijímání cenných papírů k obchodování, takže s cennými papíry lze spravedlivě, řádně a efektivně obchodovat a cenné papíry jsou volně obchodovatelné;
c)
pro emitenty cenných papírů platí požadavky na pravidelné a průběžné informování zajišťující vysokou úroveň ochrany investorů a
d)
transparentnost a integrita trhu jsou zajištěny tím, že se předchází zneužívání trhu ve formě obchodování zasvěcených osob a manipulace s trhem.
3. Články 7, 13 a 14 se nepoužijí pro činnosti fyzické nebo právnické osoby, pokud tato osoba na základě dohody se státním emitentem plní úlohu autorizovaného primárního dealera a obchoduje na vlastní účet s finančním nástrojem v souvislosti s operacemi na primárním nebo sekundárním trhu, které se týkají těchto státních dluhopisů.
4. Články 5, 6, 12, 13 a 14 tohoto nařízení se nepoužijí pro fyzickou nebo právnickou osobu, pokud provádí prodej cenného papíru na krátko nebo má čistou krátkou pozici v souvislosti s prováděním stabilizace podle kapitoly III nařízení Komise (ES) č. 2273/2003 ze dne 22. prosince 2003, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES, pokud jde o výjimky pro programy zpětného odkupu a stabilizace finančních nástrojů (15).
5. Výjimka uvedená v odstavci 1 se použije pouze v případě, že dotčená fyzická nebo právnická osoba písemně oznámila příslušnému orgánu svého domovského členského státu, že má v úmyslu výjimku využívat. Toto oznámení se podá nejpozději 30 kalendářních dní před tím, než fyzická nebo právnická osoba poprvé zamýšlí výjimku využít.
6. Výjimka uvedená v odstavci 3 se použije pouze v případě, že autorizovaný primární dealer písemně oznámil dotčenému příslušnému orgánu ohledně dotyčných státních dluhopisů, že má v úmyslu výjimku využívat. Toto oznámení se podá nejpozději 30 kalendářních dní před tím, než fyzická nebo právnická osoba schválená jako autorizovaný primární dealer poprvé zamýšlí výjimku využít.
7. Příslušný orgán uvedený v odstavcích 5 a 6 může využití výjimky zakázat, pokud usoudí, že daná fyzická nebo právnická osoba nesplňuje podmínky pro udělení výjimky. Případný zákaz se uloží během lhůty 30 kalendářních dnů uvedené v odstavcích 5 nebo 6 anebo později v případě, že se příslušný orgán dozví, že u dané fyzické nebo právnické osoby došlo ke změnám okolností, kvůli nimž přestala splňovat podmínky pro udělení výjimky.
8. Subjekt ze třetí země, který nezískal povolení v Unii, zašle oznámení uvedené v odstavcích 5 a 6 orgánu příslušnému pro hlavní obchodní systém v Unii, ve kterém tento subjekt obchoduje.
9. Fyzická nebo právnická osoba, která podala oznámení podle odstavce 5, co nejdříve písemně oznámí příslušnému orgánu svého domovského členského státu, nastanou-li jakékoli změny, jež mají vliv na způsobilost této osoby k využívání výjimky nebo pokud si tato osoba již nepřeje výjimku využívat.
10. Fyzická nebo právnická osoba, která podala oznámení podle odstavce 6, co nejdříve písemně oznámí dotčenému příslušnému orgánu pro dotyčné státní dluhopisy, pokud nastanou jakékoli změny mající vliv na způsobilost této osoby k využívání výjimky nebo pokud si již nepřeje výjimku využívat.
11. Příslušný orgán domovského členského státu si může od fyzické nebo právnické osoby, která využívá výjimky stanovené v odstavcích 1, 3 nebo 4, vyžádat informace v písemné podobě o krátkých pozicích, které drží, nebo o činnostech, které na základě výjimky provádí. Fyzická nebo právnická osoba tyto informace poskytne nejpozději do čtyř kalendářních dnů od podání žádosti.
12. Příslušný orgán oznámí orgánu pro cenné papíry a trhy do dvou týdnů od podání oznámení podle odstavce 5 nebo 9 všechny tvůrce trhu a podle odstavce 6 nebo 10 všechny autorizované primární dealery, kteří využívají výjimku, a všechny tvůrce trhu a oprávněné autorizované dealery, kteří výjimku přestali využívat.
13. Orgán pro cenné papíry a trhy na svých internetových stránkách zveřejní a průběžně aktualizuje seznam tvůrců trhu a autorizovaných primárních dealerů, kteří využívají výjimku.
14. Oznámení podle tohoto článku může být provedeno osobou příslušnému orgánu a příslušným orgánem orgánu pro cenné papíry a trhy kdykoli během 60 kalendářních dnů přede dnem 1. listopadu 2012.
KAPITOLA V
INTERVENČNÍ PRAVOMOCI PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ A ORGÁNU PRO CENNÉ PAPÍRY A TRHY
ODDÍL 1
Pravomoci příslušných orgánů
Článek 18
Oznamování a zveřejňování za výjimečných okolností
1. S výhradou článku 22 může příslušný orgán od fyzických nebo právnických osob, které mají čisté krátké pozice ve vztahu k určitému finančnímu nástroji nebo třídě finančních nástrojů, požadovat, aby mu oznámily nebo aby zveřejnily podrobné informace o takové pozici, jestliže tato pozice dosáhne prahové hodnoty pro oznamovací povinnost stanovené příslušným orgánem nebo pod tuto hodnotu poklesne, pokud:
a)
nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj, které představují vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v dotčeném členském státě nebo v jednom či více dalších členských státech, a
b)
opatření je nezbytné pro řešení této situace a nebude mít škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů, který by byl neúměrný vzhledem k přínosům opatření.
2. Odstavec 1 tohoto článku se nepoužije pro finanční nástroje, kterých se již týkají požadavky na transparentnost podle článků 5 až 8. Opatření podle odstavce 1 se může použít za okolností stanovených příslušným orgánem nebo se ho mohou týkat výjimky stanovené tímto orgánem. Zejména mohou být stanoveny výjimky, které se použijí pro činnosti v rámci tvorby trhu a činnosti na primárním trhu.
Článek 19
Oznamovací povinnost vypůjčovatelů za výjimečných okolností
1. S výhradou článku 22 může příslušný orgán přijmout opatření uvedené v odstavci 2 tohoto článku, pokud:
a)
nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj, které představují vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v dotčeném členském státě nebo v jednom či více dalších členských státech, a
b)
opatření je nezbytné pro řešení této situace a nebude mít škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů, který by byl neúměrný vzhledem k přínosům opatření.
2. Příslušný orgán může od fyzických nebo právnických osob podílejících se na vypůjčení určitého finančního nástroje nebo třídy finančních nástrojů požadovat, aby mu oznámily jakoukoli významnou změnu poplatků požadovaných v souvislosti s takovým vypůjčením.
Článek 20
Omezení prodeje na krátko a obdobných transakcí za výjimečných okolností
1. S výhradou článku 22 může příslušný orgán přijmout jedno nebo více opatření uvedených v odstavci 2 tohoto článku, pokud:
a)
nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj, které představují vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v dotčeném členském státě nebo v jednom či více dalších členských státech, a
b)
opatření je nezbytné pro řešení této situace a nebude mít škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů, který by byl neúměrný vzhledem k přínosům opatření.
2. Příslušný orgán může uložit zákaz nebo podmínky ve vztahu k fyzickým nebo právnickým osobám, které provádějí:
a)
prodej na krátko nebo
b)
transakci jinou než prodej na krátko, která vytváří finanční nástroj nebo se vztahuje k finančnímu nástroji, a důsledkem nebo jedním z důsledků této transakce je, že daná fyzická nebo právnická osoba získá finanční výhodu, dojde-li k poklesu ceny nebo hodnoty jiného finančního nástroje.
3. Opatření přijaté podle odstavce 2 se může použít pro transakce týkající se všech finančních nástrojů, určité třídy finančních nástrojů nebo konkrétního finančního nástroje. Opatření se může použít za okolností stanovených příslušným orgánem nebo se ho mohou týkat výjimky stanovené tímto orgánem. Zejména mohou být stanoveny výjimky, které se použijí pro činnosti v rámci tvorby trhu a činnosti na primárním trhu.
Článek 21
Omezení transakcí se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy za výjimečných okolností
1. S výhradou článku 22 může příslušný orgán omezit možnost fyzických nebo právnických osob provádět transakce se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy nebo může omezit hodnotu pozic ve swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy, které mohou tyto osoby uzavřít, pokud:
a)
nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj, které představují vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v dotčeném členském státě nebo v jednom či více dalších členských státech, a
b)
opatření je nezbytné pro řešení této situace a nebude mít škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů, který by byl neúměrný vzhledem k přínosům opatření.
2. Opatření přijaté podle odstavce 1 se může použít pro určitou třídu transakcí se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy nebo pro konkrétní transakce se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy. Opatření se může použít za okolností stanovených příslušným orgánem nebo se ho mohou týkat výjimky stanovené tímto orgánem. Zejména mohou být stanoveny výjimky, které se použijí pro činnosti v rámci tvorby trhu a činnosti na primárním trhu.
Článek 22
Opatření jiných příslušných orgánů
Aniž je dotčen článek 26, příslušný orgán může uložit nebo obnovit opatření podle článku 18, 19, 20 nebo 21 ve vztahu k finančnímu nástroji, pro který není dotčeným příslušným orgánem, pouze se souhlasem dotčeného příslušného orgánu.
Článek 23
Pravomoc dočasně omezit prodej finančních nástrojů na krátko v případě významného poklesu ceny
1. Jestliže cena finančního nástroje v obchodním systému během jednoho dne obchodování významně poklesne ve vztahu k závěrečné ceně v tomto systému z předchozího dne obchodování, příslušný orgán domovského členského státu tohoto obchodního systému posoudí, zda není vhodné uložit fyzickým nebo právnickým osobám zákaz nebo omezení ohledně provádění prodejů tohoto finančního nástroje na krátko v daném obchodním systému nebo jinak omezit transakce s tímto finančním nástrojem v tomto obchodním systému s cílem předejít chaotickému poklesu ceny tohoto finančního nástroje.
Jestliže příslušný orgán usoudí podle prvního pododstavce, že je uvedený postup vhodný, pak v případě akcií nebo dluhového nástroje uloží fyzickým a právnickým osobám zákaz nebo omezení ohledně provádění prodeje na krátko v daném obchodním systému nebo v případě jiného druhu finančního nástroje omezí transakce s daným finančním nástrojem v tomto obchodním systému s cílem předejít chaotickému poklesu ceny tohoto finančního nástroje.
2. Opatření podle odstavce 1 se použije na období končící nejpozději koncem dne obchodování následujícího po dni obchodování, v němž k poklesu ceny dojde. Jestliže na konci dne obchodování následujícího po dni obchodování, v němž dojde k poklesu ceny, pokračuje navzdory zavedenému opatření významný pokles hodnoty finančního nástroje nejméně o polovinu částky stanovené v odstavci 5 oproti závěrečné ceně prvního dne obchodování, může příslušný orgán prodloužit opatření na další období, jež nepřekročí dva dny obchodování následující po konci druhého dne obchodování.
3. Opatření podle odstavce 1 se použije za okolností stanovených příslušným orgánem nebo se ho týkají výjimky stanovené tímto orgánem. Zejména mohou být stanoveny výjimky, které se použijí pro činnosti v rámci tvorby trhu a činnosti na primárním trhu.
4. Příslušný orgán domovského členského státu obchodního systému, v němž hodnota finančního nástroje během jednoho dne obchodování poklesne o hodnotu uvedenou v odstavci 5, informuje orgán pro cenné papíry a trhy o rozhodnutí přijatém podle odstavce 1 nejpozději do dvou hodin po konci dne obchodování. Orgán pro cenné papíry a trhy neprodleně informuje příslušné orgány domovských členských států obchodních systémů, které obchodují se stejným finančním nástrojem.
Jestliže příslušný orgán nesouhlasí s opatřením, které přijal jiný příslušný orgán v souvislosti s finančním nástrojem obchodovaným v jiných obchodních systémech regulovaných jinými příslušnými orgány, může orgán pro cenné papíry a trhy napomoci při dosahování dohody v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Dohody je dosaženo před půlnocí na konci téhož dne obchodování. Jestliže dotyčné příslušné orgány nedosáhnou dohody v rámci dohodovací fáze, může orgán pro cenné papíry a trhy přijmout rozhodnutí v souladu s čl. 19 odst. 3 nařízení (EU) č. 1095/2010. Rozhodnutí se přijme před zahájením následujícího dne obchodování.
5. Pokles hodnoty činí 10 % nebo více v případě likvidních akcií, jak jsou stanoveny v článku 22 nařízení (ES) č. 1287/2006, a v případě nelikvidních akcií a jiných tříd finančních nástrojů představuje hodnotu, kterou stanoví Komise.
6. Orgán pro cenné papíry a trhy může vydat stanovisko k úpravě prahových hodnot uvedených v odstavci 5, s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích, a zaslat je Komisi.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které upravují prahové hodnoty uvedené v odstavci 5 tohoto článku, s přihlédnutím k vývoji na finančních trzích.
7. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví, co je třeba rozumět významným poklesem hodnoty u finančních nástrojů jiných než likvidní akcie, a to s přihlédnutím ke zvláštním vlastnostem každé třídy finančních nástrojů a k rozdílům ve volatilitě.
8. Za účelem zajištění důsledného uplatňování tohoto článku vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy návrhy regulačních technických norem, které stanoví způsob výpočtu 10 % poklesu u likvidních akcií a poklesu hodnoty upřesněného Komisí v souladu s odstavcem 7.
Orgán pro cenné papíry a trhy předloží Komisi uvedené návrhy regulačních technických norem do 31. března 2012.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 24
Trvání omezení
Opatření uložené podle článků 18, 19, 20 nebo 21 je platné po počáteční dobu nejvýše tří měsíců ode dne zveřejnění oznámení uvedeného v článku 25.
Opatření může být obnovováno na další období, z nichž žádné nepřekročí dobu tří měsíců, pokud důvody, které vedly k jeho přijetí, trvají i nadále. Není-li opatření do uplynutí uvedené doby tří měsíců obnoveno, jeho platnost automaticky skončí.
Článek 25
Oznámení o omezení
1. Příslušný orgán na svých internetových stránkách zveřejní oznámení o každém rozhodnutí uložit nebo obnovit opatření uvedené v článcích 18 až 23.
2. Toto oznámení obsahuje alespoň údaje o:
a)
uložených opatřeních, včetně nástrojů a tříd transakcí, pro které se opatření použijí, a dobu jejich trvání;
b)
důvodech, proč se příslušný orgán domnívá, že je opatření nezbytné uložit, včetně důkazů, o něž se tyto důvody opírají.
3. Opatření podle článků 18 až 23 nabude účinku v okamžiku zveřejnění oznámení nebo v době uvedené v oznámení, která je pozdější než doba zveřejnění oznámení, a použije se pouze pro transakce provedené poté, co opatření nabylo účinku.
Článek 26
Oznamování orgánu pro cenné papíry a trhy a dalším příslušným orgánům
1. Před uložením nebo obnovením opatření podle článků 18, 19, 20 nebo 21 a před uložením omezení podle článku 23 oznámí příslušný orgán navrhované opatření orgánu pro cenné papíry a trhy a ostatním příslušným orgánům.
2. Oznámení obsahuje údaje o navrhovaných opatřeních, třídách finančních nástrojů a transakcí, pro které se opatření použijí, důvodech pro tato opatření, a zamýšlené době, kdy mají opatření nabýt účinku.
3. Oznámení o návrhu uložit nebo obnovit opatření podle článků 18, 19, 20 nebo 21 se podá nejpozději 24 hodin před zamýšlenou dobou, kdy má opatření nabýt účinku nebo být obnoveno. Za výjimečných okolností může příslušný orgán podat oznámení později než 24 hodin před zamýšlenou dobou nabytí účinku opatření, pokud uvedenou 24hodinovou lhůtu není možné dodržet. Oznámení o omezení podle článku 23 se podá před zamýšlenou dobou nabytí účinku opatření.
4. Příslušný orgán, který obdrží oznámení podle tohoto článku, může přijmout opatření podle článků 18 až 23 ve svém členském státě, pokud je přesvědčen, že je takové opatření nezbytné pro pomoc příslušnému oznamujícímu orgánu. Příslušný orgán, který obdrží oznámení, podá rovněž oznámení v souladu s odstavci 1 až 3, v němž navrhne přijetí opatření.
ODDÍL 2
Pravomoci orgánu pro cenné papíry a trhy
Článek 27
Koordinace ze strany orgánu pro cenné papíry a trhy
1. Ve vztahu k opatřením přijatým příslušnými orgány podle oddílu 1 vykonává orgán pro cenné papíry a trhy podpůrnou a koordinační úlohu. Orgán pro cenné papíry a trhy zejména zajistí, aby příslušné orgány uplatňovaly jednotný přístup k přijatým opatřením, zvláště pokud jde o to, kdy je nezbytné použít intervenční pravomoci, o povahu veškerých uložených opatření a o začátek a dobu trvání takových opatření.
2. Poté, co obdrží oznámení podle článku 26 o opatření, které má být uloženo nebo obnoveno podle článků 18, 19, 20 nebo 21, vydá orgán pro cenné papíry a trhy do 24 hodin stanovisko, v němž uvede, zda se domnívá, že je dané opatření nebo navrhované opatření nezbytné pro řešení výjimečných okolností. Ve stanovisku se uvede, zda má orgán pro cenné papíry a trhy za to, že nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj, jež představují vážné ohrožení finanční stability nebo důvěry na trhu v jednom nebo více členských státech, zda je opatření nebo navrhované opatření vhodné a přiměřené pro řešení dané hrozby a zda je opodstatněná navrhovaná doba trvání veškerých těchto opatření. Jestliže se orgán pro cenné papíry a trhy domnívá, že je pro řešení hrozby nutné, aby opatření přijaly i další příslušné orgány, rovněž to ve svém stanovisku uvede. Stanovisko se zveřejní na internetových stránkách orgánu pro cenné papíry a trhy.
3. Pokud příslušný orgán navrhne přijetí nebo přijme opatření v rozporu se stanoviskem orgánu pro cenné papíry a trhy podle odstavce 2 nebo odmítne přijmout opatření v rozporu se stanoviskem orgánu pro cenné papíry a trhy podle uvedeného odstavce, zveřejní do 24 hodin po obdržení stanoviska orgánu pro cenné papíry a trhy na svých internetových stránkách oznámení s úplným vysvětlením důvodů, které jej k tomu vedou. Nastane-li taková situace, posoudí orgán pro cenné papíry a trhy, zda jsou splněny všechny podmínky pro použití jeho intervenční pravomoci podle článku 28 a zda se jedná o vhodný případ pro toto použití.
4. Orgán pro cenné papíry a trhy opatření podle tohoto článku pravidelně přezkoumává, a to nejméně jednou za tři měsíce. Není-li dané opatření obnoveno do konce uvedené doby tří měsíců, jeho platnost automaticky skončí.
Článek 28
Intervenční pravomoci orgánu pro cenné papíry a trhy za výjimečných okolností
1. V souladu s čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 1095/2010 orgán pro cenné papíry a trhy, s výhradou odstavce 2 tohoto článku:
a)
uloží fyzickým nebo právnickým osobám, které mají čisté krátké pozice ve vztahu k určitému finančnímu nástroji nebo třídě finančních nástrojů, aby oznámily příslušnému orgánu nebo zveřejnily podrobné informace o veškerých takových pozicích, nebo
b)
uloží zákaz nebo stanoví podmínky týkající se provádění, fyzickými nebo právnickými osobami, prodeje na krátko nebo transakce, která vytváří finanční nástroj nebo se vztahuje k finančnímu nástroji, jež není finančním nástrojem uvedeným v čl. 1 odst. 1 písm. c), pokud důsledkem nebo jedním z důsledků této transakce je, že daná fyzická nebo právnická osoba získá finanční výhodu, dojde-li k poklesu ceny nebo hodnoty jiného finančního nástroje.
Opatření lze použít za zvláštních okolností stanovených orgánem pro cenné papíry a trhy nebo může podléhat výjimkám stanoveným tímto orgánem. Zejména mohou být stanoveny výjimky, které se použijí pro činnosti v rámci tvorby trhu a činnosti na primárním trhu.
2. Orgán pro cenné papíry a trhy přijme rozhodnutí podle odstavce 1, pouze pokud:
a)
opatření uvedená v odst. 1 písm. a) a b) reagují na ohrožení správného fungování a integrity finančních trhů nebo stability celého finančního systému v Unii nebo jeho části a situace má přeshraniční důsledky a
b)
žádný příslušný orgán nepřijal opatření k řešení dané hrozby nebo jeden nebo více příslušných orgánů přijaly opatření, která na tuto hrozbu nereagují odpovídajícím způsobem.
3. Při přijímání opatření uvedených v odstavci 1 vezme orgán pro cenné papíry a trhy v úvahu, v jakém rozsahu opatření:
a)
významně řeší danou hrozbu pro správné fungování a integritu finančních trhů nebo pro stabilitu celého finančního systému v Unii nebo jeho části nebo významně zlepší schopnost příslušných orgánů tuto hrozbu monitorovat;
b)
nevede ke vzniku rizika regulatorní arbitráže;
c)
nemá škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů, mimo jiné tím, že sníží likviditu na těchto trzích nebo nezvýší nejistotu mezi účastníky trhu, který by byl neúměrný vzhledem k přínosům opatření.
Pokud jeden nebo více příslušných orgánů přijaly opatření podle článků 18, 19, 20 nebo 21, může orgán pro cenné papíry a trhy přijmout kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1 tohoto článku, aniž by vydával stanovisko podle článku 27.
4. Před tím, než se rozhodne uložit nebo obnovit kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1, konzultuje orgán pro cenné papíry a trhy ESRB a případně další dotčené orgány.
5. Před tím, než se rozhodne uložit nebo obnovit kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1, oznámí orgán pro cenné papíry a trhy dotčeným příslušným orgánům opatření, jejichž přijetí navrhuje. Oznámení obsahuje údaje o navrhovaných opatřeních, třídě finančních nástrojů a transakcí, pro které se opatření použijí, důkazech, z nichž vychází odůvodnění uvedených opatření, a zamýšlené době, kdy mají opatření nabýt účinku.
6. Oznámení se podává nejpozději 24 hodin předtím, než má opatření nabýt účinku nebo být obnoveno. Za výjimečných okolností může orgán pro cenné papíry a trhy podat oznámení později než 24 hodin před zamýšlenou dobou nabytí účinku opatření, pokud uvedenou 24hodinovou lhůtu není možné dodržet.
7. Orgán pro cenné papíry a trhy na svých internetových stránkách zveřejní oznámení o každém rozhodnutí uložit nebo obnovit opatření uvedené v odstavci 1. Toto oznámení obsahuje alespoň:
a)
uložená opatření, včetně nástrojů a tříd transakcí, pro které se opatření použijí, a jejich dobu trvání, a
b)
důvody, proč orgán pro cenné papíry a trhy zastává stanovisko, že je opatření nezbytné uložit, včetně důkazů, o něž se tyto důvody opírají.
8. Poté, co se orgán pro cenné papíry a trhy rozhodne uložit nebo obnovit kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1, neprodleně příslušným orgánům oznámí přijatá opatření.
9. Opatření nabývá účinku v okamžiku zveřejnění oznámení na internetových stránkách orgánu pro cenné papíry a trhy nebo v době uvedené v oznámení, která je pozdější než doba jeho zveřejnění, a použije se pouze pro transakce provedené poté, co opatření nabylo účinku.
10. Orgán pro cenné papíry a trhy opatření uvedené v odstavci 1 přezkoumává ve vhodných intervalech a alespoň jednou za tři měsíce. Není-li opatření obnoveno do konce uvedené doby tří měsíců, jeho platnost automaticky skončí. K obnovení opatření se použijí odstavce 2 až 9.
11. Opatření přijaté orgánem pro cenné papíry a trhy podle tohoto článku má přednost před veškerými předchozími opatřeními, která přijal příslušný orgán podle oddílu 1.
Článek 29
Pravomoci orgánu pro cenné papíry a trhy v mimořádných situacích v souvislosti se státními dluhopisy
V případě mimořádné situace v souvislosti se státními dluhopisy nebo swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy se použijí články 18 a 38 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 30
Upřesnění nepříznivých událostí a nepříznivého vývoje
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví kritéria a faktory, které příslušné orgány a orgán pro cenné papíry a trhy zohlední při určování, zda nastaly nepříznivé události nebo nepříznivý vývoj uvedené v článcích 18 až 21 a v článku 27 a objevily se hrozby uvedené v čl. 28 odst. 2 písm. a).
Článek 31
Šetření orgánu pro cenné papíry a trhy
Orgán pro cenné papíry a trhy může na žádost jednoho nebo více příslušných orgánů, Evropského parlamentu, Rady nebo Komise nebo z vlastního podnětu provádět šetření týkající se určité otázky nebo určitého jednání souvisejících s prodejem na krátko nebo s používáním swapů úvěrového selhání, a to s cílem posoudit, zda tato otázka nebo jednání nepředstavují potenciální hrozbu pro finanční stabilitu nebo důvěru na trhu v Unii.
Orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní zprávu obsahující jeho zjištění a případná doporučení týkající se této otázky nebo jednání do tří měsíců od ukončení takového šetření.
KAPITOLA VI
ÚLOHA PŘÍSLUŠNÝCH ORGÁNŮ
Článek 32
Příslušné orgány
Každý členský stát určí jeden či více orgánů příslušných pro účely tohoto nařízení.
Určí-li členský stát více než jeden příslušný orgán, jasně stanoví jejich vzájemné postavení a určí orgán, který je odpovědný za koordinaci spolupráce a výměnu informací s Komisí, orgánem pro cenné papíry a trhy a příslušnými orgány ostatních členských států.
Členské státy o takto určených orgánech uvědomí Komisi, orgán pro cenné papíry a trhy a příslušné orgány ostatních členských států.
Článek 33
Pravomoci příslušných orgánů
1. Aby mohly příslušné orgány plnit své povinnosti podle tohoto nařízení, mají veškeré dohledové a vyšetřovací pravomoci nezbytné pro plnění jejich úkolů. Své pravomoci vykonávají jakýmkoli z těchto způsobů:
a)
přímo;
b)
ve spolupráci s jinými orgány;
c)
prostřednictvím dožádání u příslušných soudních orgánů.
2. Aby mohly plnit své povinnosti podle tohoto nařízení, mají příslušné orgány v souladu s vnitrostátními právními předpisy pravomoc:
a)
získat přístup k jakémukoli dokumentu v jakékoli formě a obdržet nebo pořídit jeho kopii;
b)
požadovat informace od kterékoli fyzické nebo právnické osoby a v případě potřeby fyzickou nebo právnickou osobu předvolat a vyslechnout za účelem získání informací;
c)
provádět kontroly na místě s předchozím ohlášením nebo bez předchozího ohlášení;
d)
požadovat existující záznamy o telefonních hovorech a datovém provozu;
e)
požadovat ukončení jakéhokoli jednání, které je v rozporu s tímto nařízením;
f)
požadovat zmrazení nebo obstavení majetku.
3. Aniž jsou dotčena ustanovení odst. 2 písm. a) a b), mají příslušné orgány v jednotlivých případech pravomoc požadovat od fyzické nebo právnické osoby provádějící transakci se swapy úvěrového selhání:
a)
vysvětlení účelu transakce a uvedení, zda je prováděna za účelem zajištění proti riziku, nebo za jiným účelem, a
b)
informace pro ověření podkladového rizika, pokud je transakce prováděna za účelem zajištění.
Článek 34
Služební tajemství
1. Povinnost zachovávat služební tajemství platí pro všechny fyzické nebo právnické osoby, které pracují nebo pracovaly pro příslušný orgán nebo pro jakýkoli orgán či fyzickou nebo právnickou osobu, na něž příslušný orgán přenesl úkoly, včetně auditorů a odborníků, s nimiž příslušný orgán uzavřel smlouvu. Důvěrné informace, které jsou předmětem služebního tajemství, nesmějí být vyzrazeny žádným jiným fyzickým nebo právnickým osobám ani orgánům s výjimkou případů, kdy je to nezbytné pro účely soudního řízení.
2. Veškeré informace, které se týkají obchodních nebo provozních podmínek a jiných ekonomických či osobních záležitostí, vyměňované mezi příslušnými orgány podle tohoto nařízení se považují za důvěrné a podléhají požadavkům služebního tajemství s výjimkou případů, kdy příslušný orgán v okamžiku jejich předání uvede, že dané informace mohou být sdělovány nebo pokud je jejich sdělení nezbytné pro účely soudního řízení.
Článek 35
Povinnost spolupracovat
Příslušné orgány spolupracují, pokud je to nezbytné nebo výhodné pro účely tohoto nařízení. Zejména si příslušné orgány bez zbytečného odkladu vzájemně poskytují informace, které mají význam pro plnění jejich povinností podle tohoto nařízení.
Článek 36
Spolupráce s orgánem pro cenné papíry a trhy
Příslušné orgány pro účely tohoto nařízení spolupracují s orgánem pro cenné papíry a trhy v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010.
Příslušné orgány neprodleně poskytnou orgánu pro cenné papíry a trhy veškeré informace nezbytné k tomu, aby mohl plnit své povinnosti podle nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 37
Spolupráce v případě žádostí týkajících se kontrol na místě nebo šetření
1. Příslušný orgán jednoho členského státu může požádat příslušný orgán jiného členského státu o pomoc při kontrolách na místě nebo šetřeních.
O žádosti uvedené v prvním pododstavci příslušný žádající orgán uvědomí orgán pro cenné papíry a trhy. V případě šetření nebo kontroly s přeshraničními dopady toto šetření nebo kontrolu může koordinovat a na požádání koordinuje orgán pro cenné papíry a trhy.
2. Pokud příslušný orgán obdrží od příslušného orgánu jiného členského státu žádost, aby provedl kontrolu na místě nebo šetření, může:
a)
sám provést kontrolu na místě nebo šetření;
b)
umožnit příslušnému orgánu, který žádost podal, aby se účastnil kontroly na místě nebo šetření;
c)
umožnit příslušnému orgánu, který žádost podal, aby sám provedl kontrolu na místě nebo šetření;
d)
jmenovat auditory nebo odborníky, kteří provedou kontrolu na místě nebo šetření;
e)
podělit se s ostatními příslušnými orgány o konkrétní úkoly související s dohledovými činnostmi.
3. Orgán pro cenné papíry a trhy může požádat příslušné orgány, aby prováděly konkrétní úkony šetření a kontroly na místě, jestliže má oprávněné důvody požadovat informace k tomu, aby byl schopen vykonávat pravomoc, která je mu výslovně svěřena tímto nařízením.
Článek 38
Spolupráce se třetími zeměmi
1. Je-li to možné, uzavřou příslušné orgány s orgány dohledu třetích zemí ujednání o spolupráci týkající se výměny informací s orgány dohledu třetích zemích, vymáhání povinností vyplývajících z tohoto nařízení ve třetích zemích a přijímání obdobných opatření orgány dohledu ve třetích zemích, která doplní opatření přijatá podle kapitoly V. Tato ujednání o spolupráci zajistí alespoň účinnou výměnu informací, která příslušným orgánům členských států umožní plnit povinnosti podle tohoto nařízení.
Příslušný orgán, který navrhne uzavření takového ujednání, o tom uvědomí orgán pro cenné papíry a trhy a příslušné orgány ostatních členských států.
2. Ujednání o spolupráci obsahuje ustanovení o výměně údajů a informací nezbytných k tomu, aby mohl dotčený příslušný orgán plnit povinnost stanovenou v čl. 16 odst. 2.
3. Orgán pro cenné papíry a trhy koordinuje vypracování ujednání o spolupráci mezi příslušnými orgány a dotčenými orgány dohledu třetích zemí. Za tímto účelem vypracuje orgán pro cenné papíry a trhy vzorový dokument pro ujednání o spolupráci, který mohou příslušné orgány použít.
Orgán pro cenné papíry a trhy rovněž koordinuje mezi příslušnými orgány výměnu informací získaných od orgánů dohledu třetích zemí, které mohou mít význam pro přijetí opatření podle kapitoly V.
4. Příslušné orgány uzavřou ujednání o spolupráci týkající se výměny informací s orgány dohledu třetích zemí pouze v případě, že sdělené informace podléhají zárukám dodržování služebního tajemství, které jsou alespoň rovnocenné zárukám stanoveným v článku 34. Výměna informací slouží k plnění úkolů dotyčných příslušných orgánů.
Článek 39
Předávání a uchovávání osobních údajů
Pro předávání osobních údajů mezi členskými státy nebo mezi členskými státy a třetí zemí použijí členské státy směrnici 95/46/ES. Pokud jde o předávání osobních údajů orgánem pro cenné papíry a trhy členským státům nebo třetí zemi, dodržuje orgán pro cenné papíry a trhy nařízení (ES) č. 45/2001.
Osobní údaje uvedené v prvním pododstavci se uchovávají po dobu nanejvýš pěti let.
Článek 40
Sdělování informací třetím zemím
Příslušný orgán může orgánu dohledu třetí země předat údaje a analýzu údajů, jsou-li splněny podmínky stanovené v článku 25 nebo 26 směrnice 95/46/ES, takové předání se však uskutečňuje pouze případ od případu. Příslušný orgán musí být přesvědčen, že je předání nezbytné pro účely tohoto nařízení. Každé takové předání se provádí na základě dohody, že třetí země nepředá tyto údaje orgánu dohledu jiné třetí země bez výslovného písemného povolení příslušného orgánu.
Příslušný orgán sdělí informace, které jsou podle článku 34 důvěrné a které obdržel od příslušného orgánu jiného členského státu, orgánu dohledu třetí země pouze v případě, že příslušný orgán obdržel výslovný souhlas příslušného orgánu, který tyto informace poskytl, a v příslušných případech také za předpokladu, že se informace sdělují výlučně pro účely, ke kterým tento příslušný orgán udělil souhlas.
Článek 41
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce a správní opatření použitelné pro případ porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily jejich uplatňování. Tyto sankce a správní opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.
V souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010 přijme orgán pro cenné papíry a trhy pokyny s cílem zajistit uplatňování jednotného přístupu ohledně sankcí a správních opatření, které zavádějí členské státy.
Členské státy oznámí Komisi a orgánu pro cenné papíry a trhy pravidla uvedená v prvním a druhém pododstavci do 1. července 2012 a neprodleně jim oznámí veškeré následné změny těchto pravidel.
Orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní na svých internetových stránkách seznam stávajících sankcí a správních opatření použitelných v jednotlivých členských státech a pravidelně jej aktualizuje.
Členské státy předkládají každý rok orgánu pro cenné papíry a trhy souhrnné informace o všech uložených sankcích a přijatých správních opatřeních. Sdělí-li příslušný orgán skutečnost, že byla uložena sankce nebo správní opatření, uvědomí o tom současně orgán pro cenné papíry a trhy.
KAPITOLA VII
AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI
Článek 42
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 2 odst. 2, čl. 3 odst. 7, čl. 4 odst. 2, čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 3, čl. 17 odst. 2, čl. 23 odst. 5, a článku 30 je svěřena Komisi na dobu neurčitou.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 2 odst. 2, čl. 3 odst. 7, čl. 4 odst. 2, čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 3, čl. 17 odst. 2, čl. 23 odst. 5, a článku 30 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí o zrušení nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 2 odst. 2, čl. 3 odst. 7, čl. 4 odst. 2, čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 3, čl. 17 odst. 2, čl. 23 odst. 5 a článku 30 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Článek 43
Lhůta pro přijetí aktů v přenesené pravomoci
Komise přijme akty v přenesené pravomoci podle čl. 2 odst. 2, čl. 3 odst. 7, čl. 4 odst. 2, čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 3, čl. 17 odst. 2, čl. 23 odst. 5 a článku 30 do 31. března 2012.
Komise může prodloužit lhůtu uvedenou v prvním pododstavci o šest měsíců.
KAPITOLA VIII
PROVÁDĚCÍ AKTY
Článek 44
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Evropský výbor pro cenné papíry, zřízený rozhodnutím Komise 2001/528/ES (16). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
KAPITOLA IX
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 45
Přezkum a zpráva
Do 30. června 2013 předloží Komise po projednání s příslušnými orgány a orgánem pro cenné papíry a trhy Evropskému parlamentu a Radě zprávu o:
a)
vhodnosti prahových hodnot pro oznamování a zveřejňování podle článků 5, 6, 7 a 8;
b)
dopadu jednotlivých požadavků na zveřejňování podle článku 6, zejména s ohledem na efektivnost a volatilitu finančních trhů;
c)
vhodnosti přímého, centralizovaného zasílání hlášení orgánu pro cenné papíry a trhy;
d)
fungování omezení a požadavků uvedených v kapitolách II a III;
e)
vhodnosti omezení týkajících se nekrytých swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy a vhodnosti dalších omezení či podmínky týkající se prodeje na krátko nebo swapů úvěrového selhání;
Článek 46
Přechodné ustanovení
1. Stávající opatření v oblasti působnosti tohoto nařízení, která vstoupila v platnost přede dnem 15. září 2010, mohou zůstat nadále použitelná do 1. července 2013 za podmínky, že se oznámí Komisi do 24. dubna 2012.
2. Transakce se swapy úvěrového selhání na státní dluhopisy, jejichž výsledkem je nekrytá pozice ve swapech úvěrového selhání a které byly uzavřeny přede dnem 25. března 2012 nebo během pozastavení omezení týkajících se nekrytých swapů úvěrového selhání na státní dluhopisy v souladu s čl. 14 odst. 2 mohou být drženy až do doby jejich splatnosti stanovené ve smlouvě o swapech úvěrového selhání na státní dluhopisy.
Článek 47
Zaměstnanci a zdroje orgánu pro cenné papíry a trhy
Do 31. prosince 2012 orgán pro cenné papíry a trhy posoudí své personální a finanční potřeby v souvislosti s převzetím pravomocí a povinností podle tohoto nařízení a předloží zprávu Evropskému parlamentu, Radě a Komisi.
Článek 48
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. listopadu 2012.
Čl. 2 odst. 2, čl. 3 odst. 7, čl. 4 odst. 2, čl. 7 odst. 3, čl. 9 odst. 5, čl. 11 odst. 3 a 4, čl. 12 odst. 2, čl. 13 odst. 4 a 5, čl. 16 odst. 3 a 4, čl. 17 odst. 2, čl. 23 odst. 5, 7 a 8 a články 30, 42, 43 a 44 se však použijí od 25. března 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 14. března 2012.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 236/2012/EU RENDELETE
(2012. március 14.)
a short ügyletekről és a hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos egyes szempontokról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Központi Bank véleményére (1),
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
2008 szeptemberében, a pénzügyi válság legsúlyosabb időszakában több tagállam, valamint harmadik országok felügyeleti hatóságai, így például az Amerikai Egyesült Államok és Japán illetékes hatóságai sürgősségi intézkedéseket fogadtak el a short ügyletek korlátozása vagy betiltása érdekében bizonyos fajta értékpapírok, illetve valamennyi értékpapír vonatkozásában. Azért jártak el így, mert a jelentős pénzügyi instabilitás időszakában a short ügyletek erősíthetik a részvényárfolyamok lefelé irányuló spirálját, különösen abban az értelemben, hogy az akár a pénzügyi intézmények életképességét is fenyegetheti, és rendszerszintű kockázatokat vonhat maga után. Az egyes tagállamok eltérő intézkedéseket vezettek be, mivel az Unióban hiányzik a kifejezetten a short ügyletekkel foglalkozó közös szabályozási keret.
(2)
A belső piac, különösen a pénzügyi piacok megfelelő működésének biztosítása működési feltételeinek javítása, valamint a magas szintű fogyasztó- és befektetővédelem biztosítása érdekében helyénvaló tehát közös szabályozási keretet meghatározni a short ügyletekkel és a hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos előírásokat és hatásköröket illetően és fokozott összhangot és egységességet biztosítani a tagállamok között a kivételes körülmények fennállása esetén meghozandó intézkedések tekintetében. Harmonizálni kell a short ügyletekre vonatkozó szabályokat, illetve a hitel-nemteljesítési csereügyletek bizonyos vonatkozásait, hogy meg lehessen akadályozni a belső piac megfelelő működését gátló akadályok kialakulását, mivel ennek hiányában a tagállamok valószínűleg továbbra is egymástól eltérő intézkedéseket hoznának.
(3)
Annak biztosítása érdekében, hogy a magánszektorbeli szereplők számára az egyes eszközökkel kapcsolatos nettó rövid pozíciókra és a fedezetlen short ügyletekre vonatkozó bejelentési és közzétételi kötelezettségeket közvetlenül előíró rendelkezéseket az egész Unióban egységes módon alkalmazzák, indokolt és szükséges, hogy ezeket a szabályokat rendelet formájában hirdessék ki. Rendeletre van szükség továbbá ahhoz is, hogy az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (4) létrehozott európai felügyeleti hatóságot (Európai Értékpapír-piaci Hatóság, a továbbiakban: az EÉPH) hatáskörrel ruházzák fel az illetékes hatóságok által hozott intézkedések összehangolására, illetve arra, hogy saját hatáskörben járjon el.
(4)
E rendelet alkalmazási körének minél tágabbnak kell lennie annak érdekében, hogy kivételes körülmények között alkalmazható megelőző jellegű szabályozási keretet biztosítson. E keretnek valamennyi pénzügyi eszközre ki kell terjednie, ugyanakkor arányos módon kell kezelnie azokat a kockázatokat, amelyeket a különféle eszközökre vonatkozó short ügyletek jelenthetnek. Ennek megfelelően az illetékes hatóságok és az EÉPH kizárólag olyan kivételes körülmények fennállása esetén jogosultak a kizárólag bizonyos fajta eszközökre alkalmazható állandó intézkedéseken túlmenően az összes pénzügyieszköz-típusra vonatkozóan intézkedéseket hozni, amikor egyértelműen meghatározott, kezelendő kockázatok állnak fenn.
(5)
Ahhoz, hogy meg lehessen szüntetni a jelenlegi, nem egységes rendszert, amelyben néhány tagállam egymástól eltérő intézkedéseket hoz, és hogy korlátozni lehessen annak lehetőségét, hogy az illetékes hatóságok eltérő intézkedéseket hozzanak, fontos, hogy a short ügyletekből és a hitel-nemteljesítési csereügyletekből eredő lehetséges kockázatokat összehangolt módon kezeljék. A bevezetendő előírásoknak a korábban meghatározott kockázatok kezelésére kell irányulniuk anélkül, hogy túlságosan csökkentenék a short ügyletek által a piacok minőségére és hatékonyságára gyakorolt kedvező hatást. Bár bizonyos helyzetekben hátrányos hatásai is lehetnek, normál piaci körülmények között a short ügyletek fontos szerepet játszanak a pénzügyi piacok megfelelő működésének biztosításában, különösen a piaci likviditással és a hatékony árképződéssel összefüggésben.
(6)
Az e rendeletben szereplő, természetes és jogi személyekre vonatkozó utalásokat a jogi személyiséggel nem rendelkező bejegyzett üzleti társulásokat magukban foglaló utalásokként kell értelmezni.
(7)
A bizonyos pénzügyi eszközöket érintő jelentős nettó rövid pozíciókkal kapcsolatos fokozott átláthatóság valószínűleg egyaránt szolgálja a szabályozó hatóságok és a piaci szereplők érdekeit. Az uniós kereskedési helyszínre bevezetett részvények tekintetében olyan kétlépcsős modell alkalmazását kell megkezdeni, amely a megfelelő szinten fokozott átláthatóságot biztosít a jelentős nettó rövid részvénypozíciókat illetően. Az alsó küszöbérték elérése esetén a pozíciót kizárólag az érintett szabályozó hatóságoknak kell bejelenteni annak érdekében, hogy azok figyelemmel tudják kísérni, illetve szükség esetén ki tudják vizsgálni az esetlegesen rendszerszintű kockázatokat okozó, visszaéléssel járó vagy rendellenes piacot eredményező short ügyleteket; a felső küszöbérték elérése esetén a pozíciókat közzé kell tenni a piacon annak érdekében, hogy hasznos információt nyújtsanak a többi piaci szereplő számára a jelentős egyéni rövid részvénypozíciókat illetően.
(8)
Elő kell írni az állampapírokkal kapcsolatos, az Unión belüli jelentős nettó rövid pozícióknak a szabályozók felé történő bejelentését, mivel a bejelentés fontos információkat nyújthat, amelyek segítségével a szabályozók figyelemmel tudják kísérni, hogy az adott pozíciók nem hoznak-e létre rendszerszintű kockázatokat, illetve azokat nem használják-e ki visszaélésre. Az előírásnak kizárólag a szabályozók felé történő adatközlésre kell kiterjednie, mivel az adott eszközökre vonatkozó nyilvános piaci tájékoztatásnak káros hatása lehetne az állampapír-piacokra olyan esetekben, amikor a likviditás eleve meggyengült.
(9)
Az állampapírokra vonatkozó bejelentési előírásokat a valamely tagállam és az Unió által kibocsátott - ideértve az Európai Beruházási Bank, valamely tagállam kormányzati szerve, ügynöksége, különleges célú gazdasági egysége, vagy egy vagy több tagállam által létrehozott olyan nemzetközi pénzügyi intézmény, amely valamely tagállam vagy egyszerre több tagállam nevében bocsát ki állampapírokat, így például az európai pénzügyi stabilitási eszköz vagy a jövőbeli európai stabilitási mechanizmus által kibocsátottakat is -, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokra kell alkalmazni. A szövetségi államformával rendelkező tagállamok esetében a bejelentési előírásokat a hitelviszonyt megtestesítő olyan értékpapírokra is alkalmazni kell, amelyeket az államszövetség egyik tagja bocsátott ki. Az előírások nem alkalmazhatók azonban a tagállamok semmilyen más, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokat kibocsátó regionális, helyi és félig állami szerve esetében. Az Unió által kibocsátott hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok célja, hogy a tagállamoknak fizetésimérleg- vagy pénzügyi stabilitási támogatást, vagy harmadik országoknak makropénzügyi segítséget nyújtsanak.
(10)
Az átfogó és hatékony átláthatóság biztosítása érdekében fontos, hogy a bejelentési előírások ne csak a részvények és az állampapírok kereskedési helyszíneken történő kereskedése révén kialakult rövid pozíciókra, hanem a kereskedési helyszíneken kívüli kereskedés révén kialakult rövid pozíciókra és a származtatott eszközök - például a részvényekkel vagy állampapírokkal kapcsolatos opciók, határidős ügyletek, indexre épülő eszközök, különbözetre vonatkozó szerződések és spread ügyletek - alkalmazása nyomán kialakult nettó rövid pozíciókra is vonatkozzanak.
(11)
Ahhoz, hogy az átláthatósági rendszer a szabályozók és a piacok számára is hasznos legyen, teljes körű és pontos információkat kell biztosítania a természetes vagy jogi személyek pozícióit illetően. Különösen fontos, hogy a szabályozó vagy a piac felé közölt információk egyaránt figyelembe vegyék a rövid és a hosszú pozíciókat, hogy értelmezhető információkat adjanak a természetes vagy jogi személyek részvényekkel és állampapírokkal kapcsolatos nettó rövid pozícióiról és hitel-nemteljesítési csereügyleteiről.
(12)
A rövid, illetve hosszú pozíciók számításakor figyelembe kell venni a természetes vagy jogi személy valamely társaság kibocsátott részvénytőkéjével, illetve valamely tagállam vagy az Unió által kibocsátott állampapír-állománnyal kapcsolatos gazdasági érdekeltségeinek minden formáját. Figyelembe kell venni különösen a közvetlenül vagy közvetve a részvényekkel vagy állampapírokkal, illetve indexekkel, értékpapír-kosarakkal és a tőzsdén forgalmazott alapokkal kapcsolatos származtatott eszközök, például opciók, határidős ügyletek, különbözetre vonatkozó szerződések és spread ügyletek alkalmazása révén megszerzett gazdasági érdekeltségeket. Az állampapírokkal kapcsolatos pozíciók esetében figyelembe kell venni továbbá az állampapír-kibocsátókkal összefüggő hitel-nemteljesítési csereügyleteket is.
(13)
Az e rendeletben foglalt átláthatósági előírásokon kívül a Bizottságnak a pénzügyi eszközök piacairól szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) felülvizsgálata keretében meg kell vizsgálnia, hogy a short ügyletekkel kapcsolatos információk befektetési vállalkozások illetékes hatóságoknak benyújtott ügyleti jelentéseiben való szerepeltetése hasznos többletinformációt nyújtana-e az illetékes hatóságoknak a short ügyletek volumenének nyomon követése tekintetében.
(14)
Ha valamely piaci szereplő anélkül lép fel vásárlóként egy hitel-nemteljesítési csereügyletben, hogy hosszú pozícióval rendelkezne a tranzakció tárgyát képező állampapírt vagy bármely olyan eszközt, eszköz-portfóliót, pénzügyi kötelezettséget vagy pénzügyi szerződést illetően, amelyek értéke szoros korrelációban áll az adott állampapír értékével, az gazdasági szempontból ugyanazt jelentheti, mintha az adott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírt illetően rövid pozíciót szerezne. Az állampapírokkal kapcsolatos nettó rövid pozíció számításakor tehát az állampapír-kibocsátók kötelezettségeivel kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyleteket is figyelembe kell venni. A hitel-nemteljesítési csereügyletben szerzett pozíciót figyelembe kell venni annak elbírálásához, hogy a természetes vagy jogi személy rendelkezik-e állampapírral kapcsolatos olyan jelentős nettó rövid pozícióval, amelyet be kell jelentenie az illetékes hatóságnak, valamint - a fedezetlen hitel-nemteljesítési csereügyletekre vonatkozó korlátozások illetékes hatóság általi felfüggesztése esetén - annak megállapításához, hogy milyen jelentős, valamely állampapír-kibocsátóval kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletben szerzett fedezetlen pozícióval rendelkezik, amelyet be kell jelentenie az illetékes hatóságnak.
(15)
A pozíciók folyamatos figyelemmel kísérésének lehetővé tétele érdekében az átláthatósági rendszernek magában kell foglalnia a bejelentési, illetve közzétételi kötelezettséget is abban az esetben, ha a nettó rövid pozíciók változása azzal jár, hogy a pozíciók egy bizonyos felső küszöbértéket meghaladnak, illetve egy adott alsó küszöbérték alá csökkennek.
(16)
Az átláthatósági rendszer hatékonysága érdekében fontos, hogy az a természetes vagy jogi személy (akár harmadik országbeli) székhelyétől vagy letelepedési helyétől függetlenül alkalmazandó legyen, ha a természetes vagy jogi személy jelentős nettó rövid pozícióval rendelkezik valamely olyan társaságban, amelynek a részvényeit bevezették az Unión belüli kereskedési helyszínen történő kereskedésre, illetve ha nettó rövid pozícióval rendelkezik valamely tagállam vagy az Unió által kibocsátott állampapírt illetően.
(17)
A short ügylet fogalommeghatározása nem foglalhatja magában a repoügyleteket, amelyekben az egyik fél meghatározott áron értékpapírokat ad el a másik félnek, és ezzel egyidejűleg kötelezettséget vállal az adott értékpapír egy későbbi időpontban, egy másik meghatározott áron történő visszavásárlására, illetve azon származtatott ügyleteket, amely értékpapírok előre meghatározott áron, egy jövőbeli időpontban történő értékesítésére vonatkoznak. A fogalommeghatározás emellett nem foglalhatja magában az értékpapír-kölcsönzési szerződés alapján történő értékpapír-átruházást sem.
(18)
A részvényekkel és állampapírokkal kapcsolatos fedezetlen short ügyletekkel kapcsolatban gyakran felmerül, hogy azok fokozottan magukban hordozzák a nemteljesítés és a volatilitás kockázatát. Ezeknek a kockázatoknak a csökkentése érdekében indokolt az ezen értékpapírokkal kapcsolatos fedezetlen short ügyleteket megfelelő mértékben korlátozni. Az egyes korlátozásoknak figyelembe kell venniük a fedezett short ügyletek esetén jelenleg alkalmazott különféle megoldásokat. Ilyen például egy külön visszavásárlási megállapodás megkötése, amelynek alapján az adott értékpapírt értékesítő személy egy azzal egyenértékű értékpapírt kellő időben visszavásárol ahhoz, hogy a short ügylet elszámolása megtörténhessen, és amely fedezeti megállapodást tartalmaz, amennyiben a fedezet elfogadója az adott értékpapírt fel tudja használni a short ügylet elszámolására. További példaként említhetők még a társaságok által részvényeseik számára kibocsátott értékpapír-elővásárlási jogok i, továbbá a - például kereskedési helyszínek, klíringrendszerek vagy jegybankok által kínált - kölcsönzési kosár és visszavásárlási megállapodások.
(19)
Részvényekre vonatkozó fedezetlen short ügyletek megkötéséhez a természetes vagy jogi személynek olyan, harmadik féllel fennálló megállapodással kell rendelkeznie, amelyben a harmadik fél megerősíti, hogy a részvény beszerezhető, és hogy az esedékesség időpontjában a részvényt rendelkezésre tudja bocsátani az ügylet teljesítése érdekében. Az ilyen megerősítésnek az adott harmadik fél által tett intézkedéseken kell alapulnia, hogy a természetes vagy jogi személy megalapozottan számíthasson az ügylet teljesíthetőségére az esedékesség időpontjában. Ez olyan intézkedéseket foglal magában, mint a részvények harmadik fél általi, kölcsönzés vagy vásárlás céljára történő rendelkezésre bocsátása annak érdekében, hogy az esedékesség időpontjában teljesíteni lehessen az ügyletet. A részvény ugyanaznapi megvásárlásával fedezendő short ügyletek tekintetében ez magában foglalja a harmadik fél arról tett megerősítő nyilatkozatát, hogy a részvényt könnyen kölcsönözhetőnek vagy megvásárolhatónak ítéli meg. Az ügyletek esedékességkori teljesíthetőségéhez fűződő reális várakozások kialakítása érdekében szükséges intézkedések meghatározásakor az EÉPH-nak figyelembe kell vennie a részvények likviditását, különösen a forgalom szintjét, valamint az adásvételi és kölcsönügyletek minimális piaci hatás melletti lebonyolíthatósága egyszerűségét.
(20)
Az állampapírokra vonatkozó fedezetlen short ügyletek megkötése esetében az, hogy a short ügyletet az állampapír ugyanaznapi megvásárlása révén fedezik majd, példaként hozható az ügylet esedékességkori teljesíthetőségéhez fűződő reális várakozásra.
(21)
Az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyleteknek a biztosítható érdek elvén kell alapulniuk, elismerve egyszersmind azt, hogy a kötvényvásárláson túlmenően más érdekek is fűződhetnek az állampapírszerzéshez. Ilyen érdek lehet az állampapírokkal kapcsolatos nemteljesítési kockázattal szembeni fedezet létesítése olyan esetekben, amikor egy természetes vagy jogi személy hosszú pozíciót szerez az adott kibocsátó állampapírját illetően, vagy az állampapír értékvesztésének kockázatával szembeni fedezet létesítése olyan esetekben, amikor a természetes vagy jogi személy birtokában olyan eszközök vannak vagy olyan kötelezettségek terhelik, amelyek az adott tagállamban működő állami vagy magánszektorbeli szereplőkhöz köthetők, és amelyek értéke korrelációban áll az állampapír értékével. Ilyen eszközök lehetnek többek között, az olyan pénzügyi szerződések, eszközökből vagy pénzügyi kötelezettségekből álló portfóliók, valamint kamatláb- vagy devizacsere-ügyletek, amelyekkel összefüggésben az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletet a partnerkockázat kezelésére szolgáló eszközként használják a pénzügyi és külkereskedelmi szerződéseknek való kitettség fedezése révén. Az államadósságnak való kitettség fedezésére használt pozíciók vagy ilyen pozíciókból álló portfóliók nem tekintendők fedezetlen pozícióknak az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekben. Ide tartozik a központi, regionális és helyi kormányzatoknak, továbbá az állami szektor szereplőinek való kitettség vagy az általuk garantált bárminemű kitettség. Ide kell sorolni ezenkívül az érintett tagállamokban létesített magánszektorbeli szereplőknek való kitettséget is. Ezzel összefüggésben minden kitettséget figyelembe kell venni, beleértve a kölcsönöket, a partnerkockázatot (ideértve a szabályozási tőkét igénylő potenciális kitettséget is), kintlévőségeket és garanciákat. Ez magában foglalja az említett szereplőknek való, többek között indexeknek, alapoknak vagy különleges célú gazdasági egységeknek való kitettség révén szerzett közvetett kitettségeket is.
(22)
Mivel az állampapírokkal kapcsolatos, az adott állampapír értékvesztése kockázatának való kitettséggel nem járó hitel-nemteljesítési csereügyletben való részvétel kedvezőtlenül hathat az állampapírpiacok stabilitására, a természetes vagy jogi személyeknek meg kell tiltani, hogy ilyen fedezetlen hitel-nemteljesítési csereügyletekben vegyenek részt. Ugyanakkor az illetékes hatóságnak jogosultnak kell lennie arra, hogy az állampapírpiac rendellenes működésére utaló első jelek észlelésekor ezt a korlátozást átmenetileg felfüggessze. Az illetékes hatóságnak az ilyen felfüggesztést az e rendeletben foglalt mutatók elemzését követően objektív okokra kell alapítania. Az illetékes hatóságoknak ugyanakkor lehetőséget kell adni további mutatók használatára is.
(23)
Indokolt továbbá követelményeket előírni a központi szerződő felek számára a fedezeti vételi eljárásokkal és az érintett részvényekkel kapcsolatos ügyletekben a teljesítés meghiúsulása miatti bírságokkal kapcsolatban. A fedezeti vételi eljárásokra és a késedelmes teljesítésre vonatkozó előírásoknak alapvető szabályokat kell megállapítaniuk a teljesítési fegyelmet illetően. A fedezeti vételre és a bírságolásra vonatkozó követelményeknek kellően rugalmasnak kell lenniük ahhoz, hogy az ezen eljárások meglétének biztosításáért felelős központi szerződő fél egy másik piaci résztvevőre bízhassa a fedezeti vételi eljárás végrehajtását vagy a bírság kiszabását. A pénzügyi piacok megfelelő működése szempontjából azonban elengedhetetlen az elszámolási fegyelem tágabb aspektusainak egy horizontális jogalkotási javaslatban történő rendezése.
(24)
Az állampapírokra és az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekre vonatkozó intézkedéseknek - ideértve az átláthatóságra vonatkozó szigorúbb előírásokat és a fedezetlen short ügylet létrehozására vonatkozó korlátozásokat is - olyan követelményeket kell támasztaniuk, amelyek arányosak, de ugyanakkor nem gyakorolnak káros hatást az államkötvény-piacok és az államkötvények repopiacainak likviditására.
(25)
A részvényeket egyre nagyobb mértékben bevezetik különböző, az Unión belül és harmadik országokban található kereskedési helyszíneken történő kereskedésre. Számos, harmadik országbeli nagy társaság részvényeit szintén elfogadják uniós kereskedési helyszíneken történő kereskedésre. Hatékonysági szempontból indokolt az értékpapírok számára mentességet biztosítani bizonyos bejelentési és közzétételi előírások alól olyan esetekben, ha az adott eszköz kereskedésének fő helyszíne harmadik országban található.
(26)
Az árjegyzési tevékenységek kritikus szerepet játszanak az uniós piacok likviditásának biztosításában, amihez az árjegyzőknek rövid pozíciót kell szerezniük. Ha ezeket a tevékenységeket az új előírásokkal szabályoznák, az súlyosan korlátozná a likviditásteremtő képességüket és jelentősen csökkentené az uniós piacok hatékonyságát. Emellett az árjegyzők jelentős rövid pozíciókat vélhetően csak igen rövid ideig tartanak. Ezért indokolt az ilyen tevékenységekkel foglalkozó természetes vagy jogi személyek számára mentességet biztosítani az olyan előírások alól, amelyek korlátozhatnák az adott feladatok ellátására való képességüket és így hátrányosan érinthetnék az uniós piacokat. Annak érdekében, hogy ugyanezek a követelmények vonatkozzanak a harmadik országok megfelelő entitásaira is, eljárást kell kidolgozni a harmadik országok piacai egyenértékűségének megállapítására. A mentességet alkalmazni kell a különféle árjegyzési tevékenységekre, de az a saját számlás kereskedésre nem terjedhet ki. Szintén helyénvaló mentességet biztosítani bizonyos elsődleges piaci tevékenységeknek, például az állampapírokkal és a stabilizációs programokkal kapcsolatos tevékenységeknek, mivel ezek fontosak a piacok hatékony működése szempontjából. Az illetékes hatóságokat értesíteni kell a mentességek alkalmazásáról, és azoknak hatáskörrel kell rendelkezniük arra, hogy megtiltsák, hogy valamely természetes vagy jogi személy az adott mentességet igénybe vegye, ha nem felel meg a mentességre vonatkozó kritériumoknak. Az illetékes hatóságokat továbbá a mentesség alkalmazásának figyelemmel kísérése érdekében fel kell jogosítani arra, hogy a természetes vagy jogi személytől tájékoztatást kérjenek.
(27)
A valamely tagállamban vagy az Unió egészében a pénzügyi stabilitást vagy a piaci bizalmat súlyosan veszélyeztető, káros hatással járó fejlemények esetén az illetékes hatóságoknak beavatkozási joggal kell rendelkezniük, hogy a fokozott átláthatóság érdekében további információkat kérjenek, illetve átmeneti korlátozásokat vezessenek be a short ügyleteket, a hitel-nemteljesítési csereügyleteket vagy más ügyleteket illetően, hogy elkerülhető legyen az egyes pénzügyi eszközök árfolyamának rendellenes csökkenése. Ilyen jellegű intézkedésekre többféle káros hatással járó esemény vagy fejlemény, tehát a pénzügyi vagy gazdasági eseményeken túl akár természeti katasztrófák vagy terrorcselekmények miatt is szükség lehet. Előfordulhat továbbá, hogy az intézkedéseket szükségessé tevő egyes káros hatással járó események vagy fejlemények csak egyetlen tagállamban merülnek fel, és nem járnak határokon átnyúló következményekkel. E hatásköröket megfelelő rugalmassággal kell meghatározni, hogy az illetékes hatóságok sokféle kivételes körülménnyel meg tudjanak birkózni. Az intézkedések meghozatala során az illetékes hatóságoknak megfelelően figyelembe kell venniük az arányosság elvét.
(28)
Mivel ez a rendelet kizárólag a short ügyletekre és a hitel-nemteljesítési csereügyletekre vonatkozó, a pénzügyi eszközök rendellenes árcsökkenésének megelőzése érdekében bevezetett korlátozásokkal foglalkozik, az esetlegesen súlyos befektetővédelmi problémákat felvető egyéb típusú korlátozások - például pozíciós korlátok vagy termékekre vonatkozó korlátozások - szükségességének vizsgálatával célszerűbb a 2004/39/EK irányelv Bizottság általi felülvizsgálata keretében foglalkozni.
(29)
Miközben általában az illetékes hatóságok a legalkalmasabbak a piaci viszonyok nyomon követésére és arra, hogy kedvezőtlen esemény vagy fejlemény esetén kezdeti intézkedésként meghatározzák, hogy fennállnak-e a pénzügyi stabilitást vagy a piaci bizalmat fenyegető súlyos kockázatok, illetve szükség van-e az adott helyzet kezelésére szolgáló intézkedésekre, az ezzel kapcsolatos hatásköröket, illetve alkalmazásuk feltételeit és eljárásait a lehető legjobban össze kell hangolni.
(30)
Abban az esetben, ha egy pénzügyi eszköz árfolyama jelentős mértékben esik valamely kereskedési helyszínen, az illetékes hatóságnak képesnek kell lennie arra is, hogy átmeneti jelleggel korlátozza az adott pénzügyi eszközzel történő short ügyleteket az adott kereskedési helyszínen a saját joghatóságán belül, vagy felkérje az EÉPH-t, hogy vezessen be ilyen korlátozást más joghatóságokban annak érdekében, hogy indokolt esetben gyorsan be tudjon avatkozni, és rövid időre megakadályozza az érintett eszköz árfolyamának rendellenes csökkenését. Az illetékes hatóságnak elő kell írni továbbá, hogy az ilyen döntéseiről értesítse az EÉPH-t, hogy az haladéktalanul tájékoztathassa az ugyanezen eszközökkel kereskedést folytató kereskedési helyszínekkel rendelkező más tagállamok illetékes hatóságait, koordinálhassa e tagállamok intézkedéseit, és szükség esetén az 1095/2010/EU rendelet 19. cikke értelmében segítséget nyújthasson az érintett hatóságoknak abban, hogy megállapodásra jussanak egymással.
(31)
Abban az esetben, ha a kedvezőtlen esemény vagy fejlemény nem korlátozódik egyetlen tagállamra, vagy határokon átnyúló következményekkel jár - például, ha egy pénzügyi eszköz több tagállam különböző kereskedési helyszínein is forgalmazható -, az illetékes hatóságok közötti egyeztetés és szoros együttműködés alapvető fontosságú. Az EÉPH-nak ilyen helyzetekben alapvető koordinációs szerepet kell betöltenie, és meg kell próbálnia összehangolni az illetékes hatóságok tevékenységét. Az EÉPH-t - amelyben illetékes hatóságok képviselői is jelen vannak - az összetétele is segíti abban, hogy képes legyen betölteni ezt a szerepet. Emellett az illetékes hatóságokat fel kell hatalmazni intézkedések tételére olyan esetekben, amikor a beavatkozáshoz érdekük fűződik.
(32)
Az EÉPH-nak az illetékes hatóságok intézkedéseinek összehangolásán túl biztosítania kell, hogy kivételes intézkedéseket az illetékes hatóságok kizárólag szükség esetén és arányos mértékben alkalmazzanak. Az EÉPH-nak képesnek kell lennie arra, hogy véleményt nyilvánítson az illetékes hatóságok számára a beavatkozási hatáskörök alkalmazásáról.
(33)
Miközben gyakran az illetékes hatóságok a legalkalmasabbak a kedvezőtlen események vagy fejlemények nyomon követésére és arra, hogy azokra gyorsan reagáljanak, az EÉPH-nak is jogosultnak kell lennie arra, hogy saját hatáskörben intézkedjen olyan esetekben, amikor valamely short ügylet vagy egyéb kapcsolódó tevékenység a pénzügyi piacok szabályos működését és integritását, vagy az Unió pénzügyi rendszere egészének vagy valamely részének stabilitását fenyegeti, amennyiben határokon átnyúló következmények merülnek fel, és az illetékes hatóságok nem hoztak kielégítő intézkedéseket a fenyegetés kezelésére. Az EÉPH-nak lehetőség szerint egyeztetnie kell a pénzügyi rendszer európai uniós makroprudenciális felügyeletéről és az Európai Rendszerkockázati Testület létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1092/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) által létrehozott Európai Rendszerkockázati Testülettel (ERKT) és más érintett hatóságokkal olyan esetekben, amikor az intézkedésnek a pénzügyi piacokon túlnyúló hatásai lehetnek, például amikor fizikai pozíciók fedezésére árualapú származtatott ügyleteket alkalmaznak.
(34)
Az e rendeletnek megfelelően az EÉPH-ra ruházott azon hatáskör, hogy kivételes körülmények fennállása esetén korlátozza a short ügyleteket és egyéb kapcsolódó tevékenységeket, összhangban van az 1095/2010/EU rendelet 9. cikkének (5) bekezdésével. Az említett hatáskör nem érintheti az 1095/2010/EU rendelet 18. cikke alapján vészhelyzetben az EÉPH-ra ruházott hatásköröket. Az EÉPH-nak képesnek kell lennie különösen arra, hogy egyedi határozatokat fogadjon el, amelyekben kötelezi az illetékes hatóságokat, hogy az 1095/2010/EU rendelet 18. cikke értelmében a pénzügyi piac szereplőire vonatkozó egyedi határozatokat hozzanak.
(35)
Az 1095/2010/EU rendelet 18. és 38. cikkére való hivatkozások ebben a rendeletben nyilatkozat jellegűek. Ezek a cikkek hivatkozások hiányában is alkalmazandók.
(36)
Az illetékes hatóságoknak és az EÉPH-nak a short ügyletek, a hitel-nemteljesítési csereügyletek és egyéb ügyletek korlátozására irányuló beavatkozási hatásköre kizárólag átmeneti jellegű lehet, és azt kizárólag annyi ideig és olyan mértékig szabad gyakorolni, amely a pénzügyi stabilitást vagy a piaci bizalmat fenyegető konkrét kockázat kezeléséhez szükséges.
(37)
A hitel-nemteljesítési csereügyletek alkalmazásából eredő különleges kockázatok miatt az ilyen ügyleteket az illetékes hatóságoknak szorosan figyelemmel kell kísérniük. Az illetékes hatóságoknak kivételes esetekben hatáskörrel kell rendelkezniük különösen arra, hogy az adott ügyleteket végző természetes vagy jogi személyektől információkat kérjenek a ügyletek célját illetően.
(38)
Az EÉPH-t hatáskörrel kell felruházni arra, hogy vizsgálatot folytasson a short ügyletek vagy a hitel-nemteljesítési csereügyletek alkalmazásával kapcsolatos kérdéseket vagy gyakorlatokat illetően annak elbírálására, hogy az adott kérdés vagy gyakorlat lehetséges veszélyt jelent-e a pénzügyi stabilitásra vagy a piaci bizalomra. Az EÉPH-nak jelentést kell kiadnia minden elvégzett vizsgálat eredményeiről.
(39)
Mivel e rendelet egyes rendelkezései harmadik országbeli természetes vagy jogi személyekre és tevékenységekre is alkalmazandók, egyes esetekben együttműködésre van szükség az illetékes hatóságok és harmadik országok felügyeleti hatóságai között. A tagállamok illetékes hatóságainak ezért ki kell kialakítaniuk az együttműködés kereteit harmadik országok hatóságaival. Az EÉPH-nak össze kell hangolnia az együttműködési keretek kidolgozását és a harmadik államoktól származó információk cseréjét az illetékes hatóságok között.
(40)
A rendelet tiszteletben tartja és figyelembe veszi a különösen az Európai Unió működéséről szóló szerződésben (EUMSZ) és az Európai Unió Alapjogi Chartájában (Charta) elismert alapvető jogokat és elveket, különösen az EUMSZ 16. cikke és a Charta 8. cikke szerinti, személyes adatok védelméhez való jogot. A pénzügyi piac stabilitása és a befektetők védelme érdekében nagy szükség van a jelentős nettó rövid pozíciókkal kapcsolatos átláthatóságra, ideértve az ebben a rendeletben meghatározott esetekben bizonyos küszöbérték fölött előírt közzétételt is. Ez az átláthatóság lehetővé teszi a szabályozóknak, hogy figyelemmel kísérjék a short ügyletek alkalmazását a visszaélésre épülő stratégiákkal összefüggésben és a short ügyleteknek a piac megfelelő működésére kifejtett hatásait. Emellett az átláthatóság hozzájárulhat az információs aszimmetria elkerüléséhez, biztosítva, hogy valamennyi piaci szereplő megfelelő információkhoz jusson a short ügyleteknek az árakra gyakorolt hatásait illetően. A hatáskörrel rendelkező hatóságok általi információcserének vagy információtovábbításnak a személyes adatok továbbítására vonatkozó szabályoknak megfelelően kell történnie, ahogy azt a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) megállapítja. Az információk EÉPH általi cseréjének vagy továbbadásának a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (8) a személyes adatok átadásával kapcsolatban meghatározott szabályoknak megfelelően kell történnie, amelyek teljes mértékben alkalmazandók a személyes adatoknak e rendelet alkalmazásában történő feldolgozására.
(41)
Figyelembe véve a pénzügyi szolgáltatások ágazatában a szankciórendszerek megerősítéséről szóló bizottsági közleményt és a közleményhez kapcsolódóan később elfogadott uniós jogi aktusokat, a tagállamoknak szabályokat kell hozniuk az e rendeletben foglalt rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szankciókról és közigazgatási intézkedésekről, és biztosítaniuk kell azok végrehajtását. Ezeknek a szankcióknak és közigazgatási intézkedéseknek hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük. Az EÉPH által a pénzügyi ágazatbeli konvergencia és a szankciós rendszerek ágazatok közötti következetességének előmozdítása érdekében elfogadott iránymutatásokon kell alapulniuk.
(42)
Ezen rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a hatásköröket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (9) megfelelően kell gyakorolni. A Bizottságnak tájékoztatnia kell az Európai Parlamentet a harmadik országok jogi és felügyeleti szabályozásának az e rendeletben foglalt követelményekkel való egyenértékűsége megállapításáról szóló határozatokkal kapcsolatos fejleményekről.
(43)
A Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az EUMSZ 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a rövid pozíciók számításával kapcsolatos részletekre vonatkozóan olyan esetekben, amikor valamely természetes vagy jogi személy egy hitel-nemteljesítési csereügyletben fedezetlen pozícióval rendelkezik, illetve a bejelentési vagy közzétételi küszöbértékek és az annak elbírálásával kapcsolatos kritériumok és tényezők további pontosítása tekintetében, hogy milyen esetekben vezet valamely kedvezőtlen esemény vagy fejlemény a pénzügyi stabilitást vagy a piaci bizalmat veszélyeztető súlyos fenyegetéshez valamely tagállamban, illetve az Unióban. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között adott esetben eszmét cserélve a megfelelő intézmények, hatóságok és ügynökségek szakértőivel. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(44)
A Bizottságnak jelentést kell benyújtania az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz, amelyben értékeli a rendeletben meghatározott bejelentési és közzétételi küszöbértékek megfelelőségét, a nettó rövid pozíciók átláthatóságával kapcsolatos korlátozások és előírások működését, és hogy indokolt-e bármely egyéb korlátozást vagy feltételt bevezetni a short ügyletekkel, illetve a hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatban.
(45)
Bár az illetékes hatóságoknak jobb rálátásuk van a piaci fejleményekre és azokat hatékonyabban nyomon tudják követni, az e rendeletben kitűzött célokat a tagállamok mégsem tudják kellő mértékben megvalósítani, mivel a short ügyletekkel és a hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos problémák általános hatásait kizárólag uniós összefüggésben lehet teljes körűen felmérni. Mivel e célokat így uniós szinten jobban meg lehet valósítani, az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvével összhangban az Unió intézkedéseket fogadhat el. Ez a rendelet az említett cikkben meghatározott arányossági elvnek megfelelően nem lépi túl az említett célok eléréséhez szükséges mértéket.
(46)
Mivel egyes tagállamok már korábban korlátozásokat vezettek be a short ügyleteket illetően, és mivel ez a rendelet felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat és kötelező erejű technikai jellegű standardokat határoz meg, amelyeket el kell fogadni ahhoz, hogy hasznosan alkalmazni lehessen, megfelelő hosszúságú határidőt kell előírni az átmenet céljára. Mivel lényeges azon kulcsfontosságú nem alapvető rendelkezéseknek a 2012. november 1-je előtti meghatározása, amelyek megkönnyítik a piacai szereplők számára az e rendeletnek való megfelelést és az illetékes hatóságok számára a rendelet betartatását, eszközöket kell biztosítani a Bizottság számára a technikai szabványok és felhatalmazáson alapuló jogi aktusok ezen időpontot megelőző elfogadására,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Hatály
(1) Ezt a rendeletet az alábbiakra kell alkalmazni:
a)
azok a 2. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti pénzügyi eszközök, amelyeket valamely uniós kereskedési helyszínre bevezettek, ideértve azokat az eseteket is, amikor az adott eszközökkel a kereskedési helyszíneken kívül kereskednek;
b)
a 2004/39/EK irányelv I. melléklete C. szakaszának 4-10. pontjában említett, az a) pontban említett valamely pénzügyi eszközhöz vagy az ilyen pénzügyi eszköz kibocsátójához kapcsolódó származtatott eszközök, ideértve azokat a származtatott eszközöket is, amelyekkel a kereskedési helyszíneken kívül kereskednek;
c)
valamely tagállam vagy az Unió által kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok és a 2004/39/EK irányelv I. melléklete C. szakaszának 4-10. pontjában említett, valamely tagállam vagy az Unió által kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokhoz kapcsolódó vagy azokon mint alaptermékeken alapuló származtatott eszközök.
(2) A 18., 20., valamint a 23-30. cikket a 2. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti valamennyi pénzügyi eszközre alkalmazni kell.
2. cikk
Fogalommeghatározások
(1) E rendelet alkalmazásában:
a) „pénzügyi eszköz”: a 2004/39/EK irányelv I. mellékletének C. szakaszában felsorolt eszköz;
b) „short ügylet”: részvényekkel vagy hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokkal összefüggésben olyan részvény vagy hitelviszonyt megtestesítő értékpapír eladása, amely az eladásról szóló megállapodás megkötése időpontjában nem képezi az eladó tulajdonát, ideértve az olyan tranzakciókat is, amelyek során az eladó az eladásról szóló megállapodás időpontjában a részvényt vagy hitelviszonyt megtestesítő értékpapírt kölcsönvette, illetve megállapodott annak az ügylet elszámolásakor történő átadással járó kölcsönvételéről, nem beleértve:
i.
a bármely fél általi eladást olyan visszavásárlási megállapodás keretében, amelyben az egyik fél vállalta, hogy a másik félnek egy adott értékpapírt meghatározott áron elad, a másik fél pedig arra vállalt kötelezettséget, hogy az adott értékpapírt egy későbbi időpontban egy másik meghatározott áron eladja az első félnek; vagy
ii.
az értékpapír-kölcsönzési szerződés alapján történő értékpapír-átruházást; vagy
iii.
az olyan határidős tőzsdei ügylet vagy egyéb származtatott ügylet megkötését, amely bizonyos értékpapírok meghatározott áron, egy jövőbeli időpontban történő eladásáról szóló megállapodást tartalmaz;
c) „hitel-nemteljesítési csereügylet”: olyan származtatott ügylet, amelyben az egyik fél díjat fizet egy másik félnek egy abban az esetben teljesítendő kifizetés vagy nyújtandó egyéb haszon fejében, ha egy bizonyos alaptermék-kibocsátóval kapcsolatban hitelesemény következik be, illetve bármely más, hasonló gazdasági hatással bíró, az érintett származtatott ügylethez kapcsolódó nemteljesítés esetén;
d) „állampapír-kibocsátó”: az alább felsorolt szereplők bármelyike, amely hitelviszonyt megtestesítő értékpapírt bocsát ki:
i.
az Unió;
ii.
valamely tagállam, ideértve annak kormányzati szervét, ügynökségét vagy különleges célú gazdasági egységét;
iii.
a szövetségi államformával rendelkező tagállamok esetében a szövetség tagjai;
iv.
több tagállam közös, különleges célú gazdasági egysége;
v.
két vagy több tagállam által finanszírozás mobilizálása, valamint súlyos finanszírozási problémákkal küzdő vagy finanszírozási szempontból veszélyeztetett tagjai számára pénzügyi segítségnyújtás céljából alapított nemzetközi pénzügyi intézmény; vagy
vi.
az Európai Beruházási Bank;
e) „állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügylet”: olyan hitel-nemteljesítési csereügylet, amelynek keretében abban az esetben kerül sor kifizetésre vagy egyéb haszon nyújtására, ha egy állampapír-kibocsátóval kapcsolatban hitelesemény vagy nemteljesítés következik be;
f) „állampapír”: állampapír-kibocsátó által kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapír;
g) „kibocsátott állampapír-állomány”: az egy adott állampapír-kibocsátó által kibocsátott azon állampapírok összessége, amelyek visszaváltására nem került sor;
h) „kibocsátott részvénytőke”: valamely társasággal összefüggésben a társaság által kibocsátott törzsrészvények és bármely elsőbbségi részvény összessége, amelybe azonban nem tartoznak bele az átváltható, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok;
i) „székhely szerinti tagállam”:
i.
a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 1. pontja szerinti befektetési vállalkozás vagy a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 14. pontja szerinti szabályozott piac viszonylatában a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 20. pontjában meghatározott székhely szerinti tagállam;
ii.
hitelintézetek viszonylatában a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló, 2006. június 14-i 2006/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (10) 4. cikkének (7) bekezdése értelmében vett székhely szerinti tagállam;
iii.
minden egyéb, az i. és ii. pontban nem említett jogi személy viszonylatában az a tagállam, amelyben létesítő okirat szerinti székhelye található, illetve amennyiben nem rendelkezik létesítő okirat szerinti székhellyel, az a tagállam, amelyben központi irodája található;
iv.
természetes személyek viszonylatában az a tagállam, amelyben a személy központi irodája található, vagy amennyiben nem rendelkezik központi irodával, az a tagállam, ahol a lakóhelye található;
j) „érintett illetékes hatóság”:
i.
valamely tagállam állampapírjaival, a szövetségi államformával rendelkező tagállamok esetében a föderációt alkotó tagok valamelyikének állampapírjaival, vagy a valamely tagállammal vagy a föderációt alkotó tagok valamelyikével kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügylettel összefüggésben az adott tagállam illetékes hatósága;
ii.
az Unió állampapírjaival vagy az Unióval kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügylettel összefüggésben annak a joghatóságnak az illetékes hatósága, ahol a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírt kibocsátó szerv található;
iii.
a több tagállam által, különleges célú gazdasági egység révén kibocsátott állampapírokkal vagy az ilyen különleges célú gazdasági egységgel kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekkel összefüggésben annak a joghatóságnak az illetékes hatósága, ahol az adott különleges célú gazdasági egységet létrehozták;
iv.
a két vagy több tagállam által finanszírozás mobilizálása, valamint súlyos finanszírozási problémákkal küzdő vagy finanszírozási szempontból veszélyeztetett tagjai számára pénzügyi segítségnyújtás céljából alapított nemzetközi pénzügyi intézmény által kibocsátott állampapírral összefüggésben annak a joghatóságnak az illetékes hatósága, ahol a nemzetközi pénzügyi intézményt létrehozták;
v.
az i-iv. pontban említett pénzügyi eszköztől eltérő más pénzügyi eszközzel összefüggésben az 1287/2006/EK bizottsági rendelet (11) 2. cikkének (7) bekezdésében foglalt meghatározásnak megfelelő és az említett rendelet III. fejezetével összhangban meghatározott, az adott pénzügyi eszköz szempontjából illetékes hatóság;
vi.
az i-v. pontokban nem említett pénzügyi eszközökkel összefüggésben annak a tagállamnak az illetékes hatósága, ahol az érintett pénzügyi eszközt először bevezették valamely kereskedési helyszínre;
vii.
az Európai Beruházási Bank által kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokkal összefüggésben annak a tagállamnak az illetékes hatósága, amelyben az Európai Beruházási Bank székhelye található;
k) „árjegyzői tevékenység”: az olyan, a 2004/39/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdésének 1. pontja szerinti befektetési vállalkozások, hitelintézetek, harmadik országbeli entitások vagy vállalkozások tevékenysége, amelyek tagjai valamely kereskedési helyszínnek vagy a Bizottság által a 17. cikk (2) bekezdése szerint egyenértékűnek nyilvánított jogi és felügyeleti szabályozással rendelkező harmadik ország piacának, ha azok megbízóként kereskednek valamely kereskedési helyszínen vagy azon kívül forgalmazott pénzügyi eszközzel az alábbi minőségek valamelyikében:
i.
összehasonlítható nagyságú és árban versenyképes kötelező egyidejű kétirányú árajánlattétellel, amelynek eredményeképpen rendszeresen és folyamatosan likviditást biztosítanak a piacon;
ii.
szokásos üzleti tevékenységük részeként ügyfeleik által kezdeményezett megbízások teljesítésével vagy ügyfeleik kereskedési megbízásai alapján eljárva;
iii.
az i. és a ii. pontban említett feladatok teljesítéséből eredő pozíciók fedezése révén;
l) „kereskedési helyszín”: az Unión belüli, a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 20. pontja szerinti szabályozott piac vagy a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 15. pontja szerinti multilaterális kereskedési rendszer;
m) „fő helyszín”: valamely részvény tekintetében az a kereskedési helyszín, ahol az adott részvény a legmagasabb forgalmat éri el;
n) „meghatalmazott elsődleges értékpapír-kereskedő”: olyan természetes vagy jogi személy, aki megállapodást írt alá valamely állampapír-kibocsátóval, vagy állampapír-kibocsátó által vagy annak nevében elsődleges értékpapír-kereskedőként hivatalosan elismerték, és aki e megállapodással vagy elismeréssel összhangban kötelezettséget vállal arra, hogy megbízóként jár el az elsődleges és másodlagos piacokon az adott kibocsátó által kibocsátott állampapírral kapcsolatos műveleteket illetően;
o) „központi szerződő fél”: az a jogi személy, amely egy vagy több pénzügyi piacon kereskedett ügylet esetében a szerződő felek közé beáll, és ezáltal valamennyi eladóval szemben vevőként, valamennyi vevővel szemben pedig eladóként jelenik meg, és amely a klíringrendszer működéséért felelős;
p) „kereskedési nap”: az 1287/2006/EK rendelet 4. cikkében meghatározott kereskedési nap;
q) „forgalom” (részvény): az 1287/2006/EK rendelet 2. cikke 9. pontjában meghatározott forgalom.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el, amely részletezi az e cikk (1) bekezdésében szereplő fogalommeghatározásokat, különös tekintettel annak meghatározására, hogy milyen esetekben minősül valamely természetes vagy jogi személy egy adott pénzügyi eszköz birtokosának a short ügyletek (1) bekezdés b) pontjában foglalt meghatározása alkalmazásában.
3. cikk
Rövid és hosszú pozíciók
(1) E rendelet alkalmazásában az alábbiak következtében létrejövő pozíció valamely kibocsátott részvénytőkét, vagy valamely kibocsátott állampapír-állományt illetően rövid pozíciónak minősül:
a)
a társaság által kibocsátott valamely részvénnyel, illetve egy állampapír-kibocsátó által kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírral kapcsolatos short ügylet;
b)
olyan ügylet lebonyolítása, amely az a) pontban említettektől eltérő pénzügyi eszközt hoz létre vagy azzal kapcsolatos, ha az ügylet eredményeképpen - vagy egyik eredményeképpen - az ügyletet megkötő természetes vagy jogi személy akkor jut anyagi előnyhöz, ha a részvény vagy a hitelviszonyt megtestesítő értékpapír árfolyama vagy értéke csökken.
(2) E rendelet alkalmazásában az alábbiak következtében létrejövő pozíció valamely kibocsátott részvényállományt, vagy valamely kibocsátott állampapír-állományt illetően hosszú pozíciónak minősül:
a)
a társaság által kibocsátott valamely részvény, illetve az állampapír-kibocsátó által kibocsátott hitelviszonyt megtestesítő értékpapír birtoklása;
b)
olyan ügylet lebonyolítása, amely az a) pontban említettektől eltérő pénzügyi eszközt hoz létre vagy azzal kapcsolatos, ha az ügylet eredményeképpen - vagy egyik eredményeképpen - az ügyletet megkötő természetes vagy jogi személy akkor jut anyagi előnyhöz, ha a részvény vagy hitelviszonyt megtestesítő értékpapír árfolyama vagy értéke nő.
(3) Az (1) és (2) bekezdés alkalmazásában a rövid és hosszú pozíció kiszámítása az érintett személy által bármely közvetetten - ideértve indexen, értékpapírkosáron, illetve tőzsdén forgalmazott alapok vagy hasonló jogalany által birtokolt érdekeltségen keresztül vagy ezek által - tartott pozíciót illetően az adott -a kérdéses index vagy értékpapírkosár, vagy a tőzsdén forgalmazott alapok vagy hasonló jogalany által birtokolt érdekeltség összetételére vonatkozó nyilvánosan elérhető információ ismeretében ésszerűen cselekvő - természetes vagy jogi személynek kell meghatároznia. Az ilyen rövid vagy hosszú pozíciók kiszámításakor az összetételt illetően nem lehet megkövetelni a valós idejű információszerzést.
Az (1) és a (2) bekezdés alkalmazásában az állampapírokkal kapcsolatos rövid és hosszú pozíciók számításánál figyelembe kell venni az állampapír-kibocsátóval összefüggő minden állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletet is.
(4) E rendelet alkalmazásában a valamely kibocsátott részvénytőkével kapcsolatban a természetes vagy jogi személy birtokában lévő összes hosszú pozíciónak az adott természetes vagy jogi személy által az adott tőkével kapcsolatban szerzett összes rövid pozícióból történő levonását követően fennmaradó pozíció jelenti az adott társaság kibocsátott részvénytőkéjével kapcsolatos nettó rövid pozíciót.
(5) E rendelet alkalmazásában a valamely kibocsátott állampapír-állománnyal kapcsolatban a természetes vagy jogi személy birtokában lévő összes hosszú pozíciónak, továbbá az egyéb állampapír-kibocsátóknak az adott állampapír árazásával szorosan korreláló árazású, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírjai viszonylatában fennálló hosszú pozícióknak az adott természetes vagy jogi személy által az adott állampapír-állománnyal kapcsolatban szerzett összes rövid pozícióból történő levonását követően fennmaradó pozíció jelenti az adott állampapír-kibocsátó által kibocsátott állampapír-állománnyal kapcsolatos nettó rövid pozíciót.
(6) Az (1)-(5) bekezdés szerinti, állampapírokkal kapcsolatos számításokat állampapír-kibocsátónként kell elvégezni, még abban az esetben is, ha az adott állampapír-kibocsátó nevében több entitás is bocsát ki állampapírt.
(7) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el, amelyben meghatározza a következőket:
a)
azokat az eseteket, amikor valamely természetes vagy jogi személy valamely részvény vagy hitelviszonyt megtestesítő értékpapír birtokosának minősül a (2) bekezdés alkalmazásában;
b)
azokat az eseteket, amikor valamely természetes vagy jogi személy nettó rövid pozícióval rendelkezik a (4) és (5) bekezdés alkalmazásában, valamint az ilyen pozíció számításának módját;
c)
a pozíciók számításának módszerét a (3), (4) és (5) bekezdés alkalmazásában olyan esetekben, amikor valamely csoporthoz tartozó egyes entitások hosszú vagy rövid pozíciókkal rendelkeznek vagy különböző alapokat érintő alapkezelési tevékenységek esetében.
Az első albekezdés c) pontjának alkalmazásában a számítási módszer figyelembe veszi különösen azt, hogy egyazon alapkezelő által kezelt több különálló alap révén eltérő befektetési stratégiákat követnek-e egy bizonyos kibocsátó kapcsán, hogy több különálló alappal azonos befektetési stratégiát követnek-e egy bizonyos kibocsátó kapcsán, valamint hogy ugyanazon entitáson belül több portfóliót is szabad felhatalmazás alapján kezelnek-e azonos befektetési stratégiát követve egy adott kibocsátó kapcsán.
4. cikk
Fedezetlen pozíció állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletek esetén
(1) E rendelet alkalmazásában valamely természetes vagy jogi személy akkor rendelkezik fedezetlen pozícióval valamely állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletben, ha az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügylet nem hivatott fedezni:
a)
a kibocsátó nemteljesítésének kockázatát, amely az állampapírral kapcsolatos érintett hitel-nemteljesítési csereügylet tárgyát képező kibocsátó állampapírjával kapcsolatban a természetes vagy jogi személy által szerzett hosszú pozíció tekintetében áll fenn; vagy
b)
az állampapír értékvesztésének kockázatát olyan esetekben, amikor a természetes vagy jogi személy birtokában olyan eszközök vannak vagy olyan kötelezettségek terhelik - ideértve többek között a pénzügyi szerződéseket, eszközökből vagy pénzügyi kötelezettségekből álló portfóliókat -, melyek értéke korrelációban áll az állampapír értékével.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el, amelyben - e cikk (1) bekezdésének alkalmazásában - meghatározza a következőket:
a)
azokat az eseteket, amikor az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügylet a nemteljesítés kockázatával szembeni fedezetnek minősül, valamint a fedezetlen pozíció számítási módját az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekben;
b)
a pozíciók számításának módszerét olyan esetekben, amikor valamely csoporthoz tartozó egyes entitások hosszú vagy rövid pozíciókkal rendelkeznek vagy különböző alapokat érintő alapkezelési tevékenységek esetében.
II. FEJEZET
A NETTÓ RÖVID POZÍCIÓK ÁTLÁTHATÓSÁGA
5. cikk
A jelentős nettó rövid részvénypozíciók bejelentése az illetékes hatóságoknak
(1) A valamely kereskedési helyszínre bevezetett részvényekkel rendelkező valamely társaság kibocsátott részvénytőkéjét illetően nettó rövid pozícióval rendelkező természetes vagy jogi személy a 9. cikkel összhangban értesíti az érintett illetékes hatóságot, ha a pozíció eléri az e cikk (2) bekezdésében meghatározott bejelentési küszöbértéket, illetve ha a vonatkozó küszöbérték alá csökken.
(2) A bejelentési küszöbérték az érintett társaság kibocsátott részvénytőkéjének 0,2 %-a és az ezt meghaladó minden további 0,1 %.
(3) Az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság; EÉPH) a pénzügyi piacok alakulására tekintettel a (2) bekezdésben említett küszöbértékek kiigazítására vonatkozó véleményt adhat ki a Bizottság részére.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e cikk (2) bekezdésében említett küszöbértékek módosítása céljából, a pénzügyi piacokon zajló folyamatok figyelembevételével.
6. cikk
Jelentős nettó rövid részvénypozíciók közzététele
(1) A valamely kereskedési helyszínre bevezetett részvényekkel rendelkező valamely társaság kibocsátott részvénytőkéjét illetően nettó rövid pozícióval rendelkező természetes vagy jogi személy az adott pozícióra vonatkozó adatokat a 9. cikkel összhangban közzéteszi, ha a pozíció eléri az e cikk (2) bekezdésében meghatározott közzétételi küszöbértéket, illetve az alá csökken.
(2) A közzétételi küszöbérték az érintett társaság kibocsátott részvénytőkéjének 0,5 %-a és az ezt meghaladó minden további 0,1 %.
(3) Az EÉPH a pénzügyi piacok alakulására tekintettel véleményt adhat ki a Bizottság részére a (2) bekezdésben említett küszöbértékek kiigazítására vonatkozóan.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e cikk (2) bekezdésében említett küszöbértékek módosítása céljából, a pénzügyi piacokon zajló folyamatok figyelembevételével.
(5) Ez a cikk nem érinti a nyilvános vételi ajánlatról szóló, 2004. április 21-i 2004/25/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (12) 4. cikke értelmében a tagállamok által kijelölt felügyeleti hatóságok által szabályozott nyilvános vételi ajánlatokkal, társaságok egyesülésével és a társaságok tulajdonjogát vagy irányítását befolyásoló más ügyletekkel kapcsolatban elfogadott azon törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek a rövid pozíciók e cikkben előírt követelményeken túli közzétételét írják elő.
7. cikk
Az állampapírt érintő jelentős nettó rövid pozíciók bejelentése az illetékes hatóságoknak
(1) A kibocsátott állampapírokkal kapcsolatos nettó rövid pozícióval rendelkező természetes vagy jogi személyek a 9. cikkel összhangban értesítik az érintett illetékes hatóságot, ha a pozíció eléri az állampapír-kibocsátóra vonatkozó bejelentési küszöbértéket, illetve az alá csökken.
(2) A vonatkozó bejelentési küszöbértékek az egyes állampapír-kibocsátókra meghatározott kiinduló összegből és növekmény-szintekből állnak a Bizottság által a (3) bekezdésnek megfelelően hozott intézkedésekben meghatározottak szerint. Az EÉPH saját honlapján közzéteszi az egyes tagállamokra vonatkozó bejelentési küszöbértékeket.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e cikk (2) bekezdésében említett összegek és növekmény-szintek meghatározása céljából.
A Bizottság:
a)
biztosítja a küszöbértékek oly módon történő meghatározását, hogy a minimális értékű pozíciókat ne kelljen bejelenteni;
b)
figyelembe veszi az egyes állampapír-kibocsátók fennálló kibocsátott állampapír-állományának teljes összegét és a piaci szereplők által tartott, az adott állampapír-kibocsátó állampapírjaival kapcsolatos pozíciók átlagos nagyságát; valamint
c)
figyelembe veszi minden egyes államkötvény-piac likviditását.
8. cikk
Hitel-nemteljesítési csereügylet tekintetében fedezetlen pozíció bejelentése az illetékes hatóságoknak
Amennyiben egy illetékes hatóság a 14. cikk (2) bekezdésével összhangban felfüggeszti a korlátozásokat, a valamely állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügylet tekintetében fedezetlen pozícióval rendelkező természetes vagy jogi személy értesíti az érintett illetékes hatóságot minden olyan esetben, amikor az adott pozíció eléri az állampapír-kibocsátóra vonatkozó, a 7. cikkel összhangban meghatározott bejelentési küszöbértéket, illetve az alá csökken.
9. cikk
A bejelentés és közzététel módja
(1) Az 5., 6., 7. vagy 8. cikkben meghatározott bejelentésnek vagy közzétételnek ki kell terjednie a vonatkozó pozícióval rendelkező természetes vagy jogi személy azonosító adataira, az érintett pozíció nagyságára, a pozíció által érintett kibocsátóra, valamint az adott pozíció létrehozásának, módosításának vagy megszűnésének dátumára.
Az 5., 6., 7. és 8. cikk alkalmazásában a jelentős nettó rövid pozíciókkal rendelkező természetes és jogi személyek öt évig megőrzik azon bruttó pozíciók nyilvántartásait, amelyek jelentős nettó rövid pozíciót érnek el.
(2) A nettó rövid pozíciók számításának időpontja azon kereskedési nap vége (éjfél), amelyen a természetes vagy jogi személy az adott pozíciót megszerzi. Ez az időpont valamennyi ügyletre alkalmazandó függetlenül az alkalmazott kereskedési módtól, ideértve a manuális automatizált kereskedés révén végrehajtott ügyleteket is, és függetlenül attól, hogy az ügyletekre a rendes kereskedési időn belül került-e sor. A bejelentésnek vagy közzétételnek legkésőbb a következő kereskedési napon 15.30 óráig meg kell történnie. Az e bekezdésben meghatározott időt annak az érintett illetékes hatóságnak a tagállamában érvényes idő szerint kell számítani, amelynek az adott pozíciót be kell jelenteni.
(3) Az információknak az érintett illetékes hatóság számára történő bejelentése során biztosítani kell azok bizalmas kezelését, valamint gondoskodni kell a bejelentés forrásának hitelesítésére szolgáló mechanizmusok alkalmazásáról.
(4) Az információ 6. cikkben meghatározott nyilvános közzététele során megkülönböztetés nélkül biztosítani kell az információkhoz való gyors hozzáférést. Ezeket az információkat egy központi webhelyen kell elhelyezni, amelyet az érintett illetékes hatóság működtet vagy felügyel. Az illetékes hatóságok közlik ennek a webhelynek a címét az EÉPH-val, az pedig valamennyi ilyen központi webhely linkjét feltünteti saját webhelyén.
(5) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki, amelyekben pontosan meghatározza az (1) bekezdésben felsorolt célok érdekében rendelkezésre bocsátandó információkat.
Az EÉPH 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz az adott szabályozástechnikai standardtervezeteket.
A Bizottságot hatáskörrel ruházzák fel, hogy az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardokat az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkének megfelelően elfogadja.
(6) A (4) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki, amelyekben meghatározza az információk nyilvános közzétételének módját.
Az EÉPH 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz az adott végrehajtás-technikai standardtervezeteket.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
10. cikk
A bejelentési és közzétételi előírások alkalmazása
Az 5., 6., 7. és 8. cikkben meghatározott bejelentési és közzétételi előírások az Unión belüli vagy harmadik országbeli lakóhellyel/székhellyel rendelkező természetes vagy jogi személyekre egyaránt alkalmazandók.
11. cikk
Az EÉPH rendelkezésére bocsátandó információk
(1) Az illetékes hatóságok összesített formában negyedévente tájékoztatják az EÉPH-t a kibocsátott részvénytőkékkel és a kibocsátott állampapírokkal kapcsolatos mindazon nettó rövid pozíciókról és az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos mindazon fedezetlen pozíciókról, amelyek tekintetében a hatóság érintett illetékes hatóságnak minősül, és amelyekről az 5., 7. és 8. cikk értelmében bejelentést kap.
(2) Az EÉPH az e rendeletben meghatározott feladatai ellátása érdekében bármikor további információkat kérhet az érintett illetékes hatóságtól a kibocsátott részvénytőkékkel és a kibocsátott állampapírokkal kapcsolatos nettó rövid pozíciókat, illetve az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos fedezetlen pozíciókat illetően.
Az illetékes hatóságok legkésőbb hét naptári napon belül az EÉPH rendelkezésére bocsátják a kért információkat. Az adott tagállamban vagy egy másik tagállamban a pénzügyi stabilitást vagy a piaci bizalmat súlyosan veszélyeztető, kedvezőtlen események vagy fejlemények bekövetkezte esetén az illetékes hatóság az 5.,7. és 8. cikkekben foglalt bejelentési előírásokkal összhangban 24 órán belül az EÉPH rendelkezésére bocsátja a rendelkezésére álló információkat.
(3) E cikk következetes alkalmazása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki, amelyekben pontosan meghatározza az (1) és (2) bekezdésnek megfelelően rendelkezésre bocsátandó információkat.
Az EÉPH 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz az említett szabályozástechnikai standardtervezeteket.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(4) Az (1) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardokat dolgoz ki az (1) és (2) bekezdésnek megfelelően rendelkezésére bocsátandó információk formájának meghatározására.
Az EÉPH 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz az említett végrehajtás-technikai standardtervezeteket.
A Bizottságot hatáskörrel ruházzák fel, hogy az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardokat az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkének megfelelően elfogadja.
III. FEJEZET
FEDEZETLEN SHORT ÜGYLETEK
12. cikk
A részvényekkel kapcsolatos fedezetlen short ügyletekre vonatkozó korlátozások
(1) Bármely természetes vagy jogi személy kizárólag az alábbi feltételek valamelyikének teljesülése esetén köthet short ügyletet a valamely kereskedési helyszínre bevezetett részvényekkel:
a)
a természetes vagy jogi személy a részvényt kölcsönvette vagy hasonló joghatású egyéb lépéseket tett;
b)
a természetes vagy jogi személy megállapodást kötött a részvény kölcsönvételéről, vagy más olyan, szerződés vagy vagyonjog szerinti és feltétel nélkül érvényesíthető követeléssel rendelkezik, amely biztosítja számára a megfelelő számú azonos osztályú értékpapír tulajdonjogának átruházását annak érdekében, hogy az esedékesség időpontjában az ügylet elszámolása megtörténhessen; vagy
c)
a természetes vagy jogi személy megállapodást kötött egy harmadik féllel, amelynek értelmében az adott harmadik fél megerősítette, hogy a részvény beszerezhető, és megtette a harmadik felek tekintetében szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a természetes vagy jogi személy megalapozottan számíthasson arra, hogy az esedékesség időpontjában az ügylet elszámolása megtörténhet.
(2) Az (1) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgoz ki azon megállapodás- és intézkedéstípusok meghatározása céljából, amelyek megfelelően biztosítják, hogy a részvény az elszámoláskor rendelkezésre álljon. Az ügyletek esedékességkori teljesíthetőségéhez fűződő reális várakozások megalapozása érdekében teendő intézkedések meghatározásakor az EÉPH-nak figyelembe kell vennie többek között a napon belüli kereskedést és a részvények likviditását.
Az EÉPH 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz az említett végrehajtás-technikai standardtervezeteket.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikke szerinti elfogadására.
13. cikk
Az állampapírokkal kapcsolatos fedezetlen short ügyletekre vonatkozó korlátozások
(1) Bármely természetes vagy jogi személy kizárólag az alábbi feltételek valamelyikének teljesülése esetén köthet short ügyletet állampapírokkal:
a)
a természetes vagy jogi személy az állampapírt kölcsönvette, vagy hasonló joghatású egyéb lépéseket tett;
b)
a természetes vagy jogi személy megállapodást kötött az állampapír kölcsönvételéről, vagy más olyan, szerződés vagy vagyonjog szerinti és feltétel nélkül érvényesíthető követeléssel rendelkezik, amely biztosítja számára a megfelelő számú azonos osztályú értékpapír tulajdonjogának átruházását annak érdekében, hogy az esedékesség időpontjában az ügylet elszámolása megtörténhessen; vagy
c)
a természetes vagy jogi személy megállapodást kötött egy harmadik féllel, amelynek értelmében az adott harmadik fél megerősítette, hogy az állampapír beszerezhető, vagy egyéb okból megalapozottan számít arra, hogy az esedékesség időpontjában az ügylet teljesíthető.
(2) Az (1) bekezdésben említett korlátozások nem alkalmazandók abban az esetben, ha az ügylet valamely kibocsátó olyan hitelviszonyt megtestesítő értékpapírral kapcsolatos hosszú pozíciójának fedezését szolgálja, amelynek árazása szorosan korrelál az adott állampapír árazásával.
(3) Amennyiben az állampapír likviditása a (4) bekezdésben említett módszerrel meghatározott küszöbérték alá csökken, az érintett illetékes hatóság ideiglenesen felfüggesztheti az (1) bekezdésben említett korlátozásokat. Az érintett illetékes hatóság e korlátozások felfüggesztése előtt értesíti az EÉPH-t és a többi illetékes hatóságot a tervezett felfüggesztésről.
A felfüggesztés az érintett illetékes hatóság általi, a honlapján való közzétételtől számított hat hónapot meg nem haladó kezdeti időszakra érvényes. A felfüggesztés további, hat hónapot meg nem haladó időszakokra megújítható, amennyiben a felfüggesztés indoka továbbra is fennáll. Ha a felfüggesztést a kezdeti időszak vagy bármely hathónapos megújítási időszak végéig nem újítják meg, automatikusan megszűnik.
Az EÉPH az érintett illetékes hatóságtól kapott értesítéstől számított 24 órán belül a (4) bekezdés alapján véleményt bocsát ki az értesítés tárgyát képező felfüggesztésről vagy felfüggesztés-meghosszabbításról. A véleményt közzé kell tenni az EÉPH honlapján.
(4) A Bizottság a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el, amelyben meghatározza az e cikk (3) bekezdésében említett, a kibocsátott állampapírra vonatkozó likviditási küszöbérték kiszámításához alkalmazandó paramétereket és módszereket.
A küszöbérték kiszámításához a tagállamok által alkalmazandó paramétereket és módszereket úgy kell meghatározni, hogy azok alkalmazása olyan küszöbérték megállapítását eredményezze, amelynek elérése jelentős visszaesést tükröz az adott állampapírra jellemző átlagos likviditási szinthez képest.
A küszöbértéket az adott állampapír piacára jellemző objektív kritériumok alapján kell meghatározni, ideértve minden egyes állampapír-kibocsátó esetében a kibocsátott állampapírok teljes kinnlevő értékét.
(5) Az (1) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezeteket dolgozhat ki azoknak a megállapodási típusoknak a meghatározása céljából, amelyek megfelelően biztosítják, hogy az állampapír az elszámoláskor rendelkezésre álljon. Az EÉPH figyelembe veszi mindenekelőtt a piacok, különösen az államkötvénypiacok és az államkötvény-repopiacok likviditása megőrzésének szükségességét.
Az EÉPH az említett végrehajtás-technikai standardtervezetet 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz.
A Bizottság hatáskört kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikke szerinti elfogadására.
14. cikk
Az állampapírral kapcsolatos fedezetlen hitel-nemteljesítési csereügyletekre vonatkozó korlátozások
(1) Természetes vagy jogi személy csak akkor köthet állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletet, ha az ügylet nem vezet a 4. cikkben említett fedezetlen pozícióhoz.
(2) Az illetékes hatóságok ideiglenesen felfüggeszthetik az (1) bekezdésben említett korlátozásokat, amennyiben objektív okuk van azt hinni, hogy az állampapírpiacuk nem működik megfelelően, illetve hogy e korlátozások negatív hatással lehetnek az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletek piacára, különösen azáltal, hogy növelik az állampapír-kibocsátók hitelfelvételi költségeit, vagy befolyásolják az állampapír-kibocsátók képességét új állampapírok kibocsátására. Az említett okok a következő tényezőkön alapulnak:
a)
az állampapírok magas vagy növekvő kamata;
b)
az állampapírokra vonatkozó kamatláb-különbözetek növekedése az egyéb állampapír-kibocsátók állampapírjaihoz képest;
c)
az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletek kamatkülönbözetének növekedése a saját görbéhez és az egyéb állampapír-kibocsátókhoz képest;
d)
nagy mértékű kereskedést követően az állampapírok árfolyamának az eredeti egyensúlyhelyzethez történő visszatérésének időszerűsége;
e)
a kereskedhető állampapírok mennyisége.
Az illetékes hatóságok az első albekezdés a)-e) pontjában meghatározottaktól eltérő tényezőket is figyelembe vehetnek.
Az érintett illetékes hatóság a korlátozások e cikk szerinti felfüggesztése előtt értesíti az EÉPH-t és a többi illetékes hatóságot a tervezett felfüggesztésről és az annak alapját képező okokról.
A felfüggesztés az érintett illetékes hatóság általi, a honlapján való közzétételtől számított tizenkét hónapot meg nem haladó kezdeti időszakra érvényes. A felfüggesztés további, hat hónapot meg nem haladó időszakokra megújítható, amennyiben a felfüggesztés indoka továbbra is fennáll. Ha a felfüggesztést a kezdeti időszak vagy bármely hathónapos megújítási időszak végéig nem újítják meg, automatikusan megszűnik.
Az EÉPH az érintett illetékes hatóságtól kapott értesítéstől számított 24 órán belül véleményt bocsát ki az értesítés tárgyát képező felfüggesztésről vagy felfüggesztés-meghosszabbításról, függetlenül attól, hogy az illetékes hatóság a felfüggesztést az első albekezdés a)-e) pontjaiban meghatározott tényezőkre vagy egyéb tényezőkre alapozta-e. Amennyiben a tervezett felfüggesztés vagy felfüggesztés-meghosszabbítás a második albekezdésen alapul, az említett véleménynek tartalmaznia kell az illetékes hatóság által alkalmazott tényezők értékelését is. A véleményt közzé kell tenni az EÉPH honlapján.
15. cikk
Fedezeti vételi eljárások
(1) Azok a tagállami központi szerződő felek, amelyek részvény-klíringszolgáltatásokat nyújtanak, biztosítják, hogy rendelkezésre álljanak az alábbi követelményeknek maradéktalanul megfelelő eljárások:
a)
abban az esetben, ha a részvényeket eladó valamely természetes vagy jogi személy a részvényeket az elszámolás esedékességének napját követő négy üzleti napon belül nem tudja elszámolásra leszállítani, automatikusan eljárás indul az érintett részvények fedezeti vételére annak érdekében, hogy az elszámoláshoz azok leszállítását biztosítsák;
b)
abban az esetben, ha a részvények leszállításhoz szükséges fedezeti megvásárlása nem lehetséges, egy a teljesítés napján leszállítandó részvények értéke és a vevő által az elszámolási mulasztás miatt elszenvedett veszteség alapján meghatározott pénzösszeget kell fizetni a vevőnek; és
c)
az elszámolást elmulasztó természetes vagy jogi személy megtéríti az a) és b) pontok alapján kifizetett teljes összeget.
(2) A részvény-klíringszolgáltatásokat nyújtó tagállami központi szerződő fél biztosítja, hogy abban az esetben, ha a részvényeket eladó természetes vagy jogi személy azokat nem szállítja le elszámolásra a kellő időben, az adott természetes vagy jogi személy mindaddig köteles naponta bizonyos összeget befizetni, amíg a mulasztást nem orvosolja.
A naponta fizetendő összegnek kellően magasnak kell lennie ahhoz, hogy a nemteljesítést illetően visszatartó hatása legyen a természetes vagy jogi személyekre.
IV. FEJEZET
MENTESSÉGEK
16. cikk
Mentesség abban az esetben, ha a fő kereskedési helyszín harmadik országban található
(1) Nem alkalmazandó az 5., 6., 12. és 15. cikk a valamely társaságnak uniós kereskedési helyszínre bevezetett részvényeire abban az esetben, ha az adott részvények kereskedésének fő helyszíne harmadik országban található.
(2) A valamely társaságnak uniós kereskedési helyszínen és harmadik országban egyaránt kereskedett részvényeivel összefüggésben érintett illetékes hatóság legalább kétévenként elbírálja, hogy az adott részvények fő kereskedési helyszíne harmadik országban található-e vagy sem.
Az érintett illetékes hatóság tájékoztatja az EÉPH-t mindazon részvényekről, amelyek fő kereskedési helyszíne harmadik országban található.
Az EÉPH kétévente közzéteszi azoknak a részvényeknek a jegyzékét, amelyek fő kereskedési helyszíne harmadik országban található. Ez a jegyzék két évig marad hatályban.
(3) E cikk következetes alkalmazásának biztosítása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki, amelyekben meghatározza, hogy milyen módon számítsák ki az egyes részvények fő kereskedési helyszínének meghatározása alapjául szolgáló forgalmat.
Az EÉPH 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz az adott szabályozástechnikai standardtervezeteket.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
(4) Az (1) és a (2) bekezdés egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében az EÉPH végrehajtás-technikai standardtervezetet dolgoz ki az alábbiak meghatározására:
a)
az az időpont, amikor, illetve időszak, amely vonatkozásában meg kell határozni az egyes részvények fő kereskedési helyszíneit;
b)
az az időpont, ameddig az érintett illetékes hatóságnak tájékoztatnia kell az EÉPH-t azokról a részvényekről, amelyek fő kereskedési helyszíne harmadik országban található;
c)
a jegyzék hatálybalépésének időpontja az EÉPH általi közzétételtől számítva.
Az EÉPH 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz az adott végrehajtás-technikai standardtervezeteket.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett végrehajtás-technikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 15. cikkével összhangban történő elfogadására.
17. cikk
Árjegyzői tevékenységek és elsődleges piaci műveletek mentessége
(1) Az 5., a 6., a 7., a 12., a 13. és a 14. cikk nem alkalmazandó az árjegyzői tevékenységek keretében végrehajtott ügyletekre.
(2) A Bizottság a 44. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően határozatokat fogadhat el, amelyekben meghatározza, hogy valamely harmadik ország jogi és felügyeleti szabályozása biztosítja, hogy az adott országban engedélyezett piac megfeleljen azon kötelező jogi erejű előírásoknak, amelyek az (1) bekezdésben meghatározott mentesség alkalmazása szempontjából egyenértékűek a 2004/39/EK irányelv III. címe, a bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (13), valamint a szabályozott piacra bevezetett értékpapírok kibocsátóival kapcsolatos információkra vonatkozó átláthatósági követelmények harmonizációjáról szóló, 2004. december 15-i 2004/109/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (14) szerinti előírásokkal, és amelyeket az adott harmadik országban hatékonyan felügyelnek és betartatnak.
A harmadik ország jogi és felügyeleti szabályozása akkor minősülhet egyenértékűnek, ha a harmadik ország:
a)
piacaira engedélyezési kötelezettség vonatkozik, és azokat folyamatosan és hatékonyan felügyelik, és a szabályozást betartatják;
b)
piacain egyértelmű és átlátható szabályok vannak érvényben az értékpapírok kereskedésre történő bevezetését illetően, azaz az értékpapírokkal folyó kereskedés tisztességes, rendezett és hatékony, és azok szabadon forgalmazhatók;
c)
az értékpapír-kibocsátóinak rendszeres és folyamatos tájékoztatási kötelezettségük van, ami biztosítja a befektetők magas szintű védelmét; és
d)
piacának átláthatósága és integritása a bennfentes kereskedés és a piac manipulációja formájában jelentkező piaci visszaélések megakadályozása révén biztosított.
(3) Nem alkalmazandó a 7., a 13. és a 14. cikk a természetes vagy jogi személy tevékenységére abban az esetben, ha az egy állampapír-kibocsátóval kötött megállapodás alapján meghatalmazott elsődleges értékpapír-kereskedői minőségben megbízóként jár el valamely pénzügyi eszközzel az állampapírral kapcsolatos elsődleges vagy másodlagos piaci műveleteket illetően.
(4) E rendelet 5., 6., 12., 13. és 14. cikke nem alkalmazandó a természetes vagy jogi személyre abban az esetben, ha az a 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a visszavásárlási programokra vonatkozó mentességek és a pénzügyi eszközök stabilizálása tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2003. december 22-i 2273/2003/EK bizottsági rendelet (15) III. fejezete értelmében stabilizációs program végrehajtásával kapcsolatban short ügyletet köt valamely értékpapírral vagy rendelkezik nettó rövid pozícióval.
(5) Az (1) bekezdésben említett mentesség kizárólag abban az esetben alkalmazandó, ha az érintett természetes vagy jogi személy írásban tájékoztatja a székhelye szerinti tagállam illetékes hatóságát arról, hogy igénybe kívánja venni a mentességet. Az értesítésnek legalább harminc naptári nappal azon időpont előtt meg kell történnie, amikor a természetes vagy jogi személy a mentességet az első alkalommal igénybe kívánja venni.
(6) A (3) bekezdésben említett mentesség kizárólag abban az esetben alkalmazandó, ha a meghatalmazott elsődleges értékpapír-kereskedő írásban tájékoztatja az állampapír tekintetében érintett illetékes hatóságot arról, hogy igénybe kívánja venni a mentességet. Az értesítésnek legalább harminc naptári nappal azon időpont előtt meg kell történnie, amikor a meghatalmazott elsődleges értékpapír-kereskedőként eljáró természetes vagy jogi személy a mentességet az első alkalommal igénybe kívánja venni.
(7) Az (5) és a (6) bekezdésben említett illetékes hatóság a mentesség igénybevételét megtilthatja, ha úgy ítéli meg, hogy az adott természetes vagy jogi személy nem felel meg a mentesség feltételeinek. Bármely tilalmat az (5) vagy (6) bekezdésben említett harminc naptári napos időszakon belül kell bevezetni, illetve azt követően, ha az illetékes hatóság tudomására jut, hogy az adott természetes vagy jogi személy körülményeiben olyan változás következett be, amelyek következtében már nem felel meg a mentesség feltételeinek.
(8) Harmadik országban működő, az Unióban nem engedélyezett szervezet az (5) és a (6) bekezdésben említett értesítést azon fő uniós kereskedési helyszín illetékes hatóságának küldi el, amelyen kereskedést folytat.
(9) Az (5) bekezdésben említett tájékoztatást nyújtó természetes vagy jogi személy a lehető legrövidebb időn belül írásban értesíti a székhelye szerinti tagállam illetékes hatóságát, ha a mentesség igénybevételére való jogosultságát illetően a körülményeiben bármely változás következik be, vagy ha a továbbiakban nem kíván élni a mentességgel.
(10) A (6) bekezdésben említett tájékoztatást nyújtó természetes vagy jogi személy a lehető legrövidebb időn belül írásban értesíti az adott állampapír tekintetében érintett illetékes hatóságot, ha a mentesség igénybevételére való jogosultságát érintő változás következett be, vagy ha a továbbiakban nem kíván élni a mentességgel.
(11) A székhely szerinti tagállam illetékes hatósága írásos tájékoztatást kérhet az (1), (3) vagy (4) bekezdésben meghatározott mentesség igénybevételével működő természetes vagy jogi személytől a mentesség igénybevétele mellett tartott rövid pozícióit és tevékenységeit illetően. A természetes vagy jogi személy a felszólítást követő négy naptári napon belül rendelkezésre bocsátja a kért információkat.
(12) Az illetékes hatóság az értesítéstől számított két héten belül az (5) vagy a (9) bekezdésnek megfelelően tájékoztatja az EÉPH-t a mentességet igénybe vevő minden árjegyzőről, valamint az (6) vagy a (10) bekezdésnek megfelelően a mentességet igénybe vevő minden meghatalmazott elsődleges értékpapír-kereskedőről, továbbá minden olyan árjegyzőről és meghatalmazott elsődleges értékpapír-kereskedőről, akik a mentességet a továbbiakban nem veszik igénybe.
(13) Az EÉPH a honlapján közzéteszi és naprakészen tartja a mentességet igénybe vevő árjegyzők és meghatalmazott elsődleges értékpapír-kereskedők listáját.
(14) E cikk szerinti értesítést a 2012. november 1-jét megelőzőt 60 naptári napon belül tehet bármely személy az illetékes hatóságoknak, illetve az illetékes hatóságok az EÉPH-nak.
V. FEJEZET
AZ ILLETÉKES HATÓSÁGOK ÉS AZ EÉPH BEAVATKOZÁSI HATÁSKÖRE
1. SZAKASZ
Az illetékes hatóságok hatásköre
18. cikk
Értesítés és közzététel kivételes körülmények fennállása esetén
(1) Az illetékes hatóságok a 22. cikkre is figyelemmel előírhatják a valamely konkrét pénzügyi eszközzel vagy egy bizonyos pénzügyieszköz-kategóriával kapcsolatban nettó rövid pozícióval rendelkező természetes vagy jogi személy számára, hogy értesítse az illetékes hatóságot vagy tegye közzé a pozíciójával kapcsolatos részleteket, ha a pozíció eléri az illetékes hatóság által meghatározott bejelentési küszöbértéket vagy az alá csökken, amennyiben:
a)
káros hatással járó események vagy fejlemények következnek be, amelyek súlyos veszélyt jelentenek a pénzügyi stabilitásra vagy a piaci bizalomra nézve az érintett tagállamban vagy egy vagy több másik tagállamban; és
b)
az intézkedésre a veszély elhárítása érdekében feltétlenül szükség van, és az intézkedés nem érinti - jótékony hatásaihoz képest aránytalan mértékben - hátrányosan a pénzügyi piacok hatékonyságát.
(2) E cikk (1) bekezdése nem alkalmazandó azokra a pénzügyi eszközökre, amelyekre az 5-8. cikkben meghatározott átláthatósági előírások vonatkoznak. Az (1) bekezdés szerinti intézkedés bizonyos körülmények fennállásához köthető, illetve vonatkozhatnak rá az illetékes hatóság által meghatározott kivételek. A kivételek úgy is meghatározhatók, hogy különösen az árjegyzői és elsődleges piaci tevékenységekre vonatkozzanak.
19. cikk
A hitelezőktől származó értesítés kivételes körülmények fennállása esetén
(1) A 22. cikkre is figyelemmel, az illetékes hatóságok a (2) bekezdésben említett intézkedéseket akkor vezethetik be, amennyiben:
a)
káros hatással járó események vagy fejlemények következnek be, amelyek súlyos veszélyt jelentenek a pénzügyi stabilitásra vagy a piaci bizalomra nézve az érintett tagállamban vagy egy vagy több más tagállamban; és
b)
az intézkedésre a veszély elhárítása érdekében feltétlenül szükség van, és az intézkedés nem érinti - jótékony hatásaihoz képest aránytalan mértékben - hátrányosan a pénzügyi piacok hatékonyságát.
(2) Az illetékes hatóság előírhatja a valamely konkrét pénzügyi eszközzel vagy egy bizonyos pénzügyieszköz-kategóriával kapcsolatban hitelezést nyújtó természetes vagy jogi személy számára, hogy értesítést küldjön a hitelezésekor kért díj jelentős változásáról.
20. cikk
A short ügyletekre és hasonló ügyletekre vonatkozó korlátozások kivételes körülmények fennállása esetén
(1) A 22. cikkre is figyelemmel, az illetékes hatóságok az e cikk (2) bekezdésében említett egy vagy több intézkedést akkor vezethetik be, ha:
a)
káros hatással járó események vagy fejlemények következnek be, amelyek súlyos veszélyt jelentenek a pénzügyi stabilitásra vagy a piaci bizalomra nézve az érintett tagállamban vagy egy vagy több másik tagállamban; és
b)
az intézkedésre a veszély elhárítása érdekében feltétlenül szükség van, és az intézkedés nem érinti - jótékony hatásaihoz képest aránytalan mértékben - hátrányosan a pénzügyi piacok hatékonyságát.
(2) Az illetékes hatóság megtilthatja vagy korlátozhatja a természetes vagy jogi személyek alábbi műveleteit:
a)
short ügyletek; vagy
b)
olyan nem short ügylet, amely valamely pénzügyi eszközt hoz létre vagy azzal kapcsolatos, és az ügylet eredményeképpen - vagy egyik eredményeképpen - a természetes vagy jogi személy akkor jut anyagi előnyhöz, ha egy másik pénzügyi eszköz árfolyama vagy értéke csökken.
(3) A (2) bekezdés alapján hozott intézkedések vonatkozhatnak valamennyi pénzügyi eszközzel, pénzügyi eszközök meghatározott kategóriájával vagy valamely konkrét pénzügyi eszközzel kapcsolatos ügyletekre is. Az intézkedés bizonyos körülmények fennállásához köthető, illetve vonatkozhatnak rá az illetékes hatóság által meghatározott kivételek. A kivételek úgy is meghatározhatók, hogy különösen az árjegyzői és elsődleges piaci tevékenységekre vonatkozzanak.
21. cikk
Az állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekre vonatkozó korlátozások kivételes körülmények fennállása esetén
(1) A 22. cikkre is figyelemmel, az illetékes hatóságok korlátozhatják a természetes vagy jogi személyek azon képességét, hogy állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletet kössenek, vagy korlátozhatják az általuk köthető, állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletek pozícióinak értékét, ha:
a)
káros hatással járó események vagy fejlemények következnek be, amelyek súlyos veszélyt jelentenek a pénzügyi stabilitásra vagy a piaci bizalomra nézve az érintett tagállamban vagy egy vagy több másik tagállamban; és
b)
az intézkedésre a veszély elhárítása érdekében feltétlenül szükség van, és az intézkedés nem érinti - jótékony hatásaihoz képest aránytalan mértékben - hátrányosan a pénzügyi piacok hatékonyságát.
(2) Az (1) bekezdés alapján hozott intézkedés vonatkozhat bizonyos típusú, állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekre vagy meghatározott, állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletekre is. Az intézkedés bizonyos körülmények fennállásához köthető, illetve vonatkozhatnak rá az illetékes hatóság által meghatározott kivételek. A kivételek úgy is meghatározhatók, hogy különösen az árjegyzői és elsődleges piaci tevékenységekre vonatkozzanak.
22. cikk
Más illetékes hatóságok által hozott intézkedések
A 26. cikk sérelme nélkül, az illetékes hatóságok az olyan pénzügyi eszközökre vonatkozóan, amelyek tekintetében nem minősülnek érintett illetékes hatóságnak, csak abban az esetben hozhatnak vagy újíthatnak meg a 18., a 19., a 20. vagy a 21. cikk szerinti intézkedést, ha ehhez az érintett illetékes hatóság beleegyezését adja.
23. cikk
Jelentős árfolyamesés esetén a short ügyletek átmeneti korlátozásának hatásköre
(1) Abban az esetben, ha valamely pénzügyi eszköz árfolyama valamely kereskedési helyszínen egyetlen kereskedési napon belül jelentős esést szenvedett el az adott kereskedési helyszínen az előző kereskedési napon elért záró árfolyamhoz képest, az adott kereskedési helyszín székhelye szerinti tagállam illetékes hatósága mérlegeli, hogy indokolt-e megtiltani vagy korlátozni, hogy természetes vagy jogi személyek a kereskedési helyszínen az adott pénzügyi eszközzel kapcsolatos short ügyleteket kössenek, vagy egyéb módon korlátozni a kereskedési helyszínen az adott pénzügyi eszközzel kapcsolatos ügyleteket a pénzügyi eszköz árfolyama rendellenes esésének megakadályozása érdekében.
Ha az illetékes hatóság meggyőződött arról, hogy az első albekezdés alapján indokolt intézkedéseket tenni, részvény vagy hitelviszonyt megtestesítő értékpapír esetén megtiltja vagy korlátozza, hogy a természetes vagy jogi személyek az adott kereskedési helyszínen short ügyleteket kössenek, más típusú pénzügyi eszköz esetén pedig korlátozza az adott pénzügyi eszközzel kapcsolatos ügyleteket az adott kereskedési helyszínen annak érdekében, hogy ezáltal megakadályozza a pénzügyi eszköz árfolyamának rendellenes esését.
(2) Az 1. cikkben említett intézkedés legfeljebb az árfolyamesés napját követő kereskedési nap végéig alkalmazandó. Amennyiben az árfolyamesés napját követő kereskedési nap végére az előírt intézkedés ellenére a pénzügyi eszköz értéke az első kereskedési napon elért záró árfolyamhoz képest ismét jelentős, az (5) bekezdésben meghatározott mérték legalább felének megfelelő mértékben esik, az illetékes hatóság legfeljebb a másodig kereskedési nap végétől számított két további kereskedési napig meghosszabbíthatja az intézkedést.
(3) Az (1) bekezdés szerinti intézkedés bizonyos körülmények fennállásától függően alkalmazandó, illetve vonatkoznak rá az illetékes hatóság által meghatározott kivételek. A kivételek úgy is meghatározhatók, hogy különösen az árjegyzői és elsődleges piaci tevékenységekre vonatkozzanak.
(4) Azon kereskedési helyszín székhelye szerinti tagállam illetékes hatósága, ahol valamely pénzügyi eszköz árfolyama egyetlen kereskedési napon belül az (5) bekezdésben említett értékkel csökkent, legfeljebb az adott kereskedési nap végét követő két órán belül értesíti az EÉPH-t az (1) bekezdés értelmében meghozott határozatról. Az EÉPH haladéktalanul tájékoztatja azon kereskedési helyszínek székhelye szerinti tagállamok illetékes hatóságait, ahol ugyanazzal a pénzügyi eszközzel kereskednek.
Amennyiben egy illetékes hatóság nem ért egyet egy másik illetékes hatóság olyan pénzügyi eszközzel kapcsolatos intézkedésével, amellyel egymástól eltérő illetékes hatóságok által szabályozott különböző kereskedési helyszíneken kereskednek, az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 19. cikke értelmében segítséget nyújthat az érintett hatóságoknak abban, hogy megállapodásra jussanak egymással.
Az egyeztetést ugyanazon kereskedési nap végén éjfél előtt le kell zárni. Amennyiben az érintett illetékes hatóságok az egyeztetési időszakban nem jutnak megállapodásra, az EÉPH az 1095/2010/EU rendelet 19. cikkének (3) bekezdése értelmében határozatot hozhat. A határozatot a következő kereskedési nap megnyitása előtt meg kell hozni.
(5) Az árfolyamesés mértékének az 1287/2006/EK rendelet 22. cikkében meghatározott likvid részvények esetén el kell érnie vagy meg kell haladnia a 10 %-ot, nem likvid részvények vagy más típusú pénzügyieszköz-kategóriák esetén pedig a Bizottság által meghatározandó összeget.
(6) Az EÉPH a pénzügyi piacok alakulására tekintettel véleményt adhat ki és küldhet el a Bizottság részére az (5) bekezdésben említett küszöbérték kiigazítására vonatkozóan.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e cikk (5) bekezdésében említett küszöbértékek módosítása céljából, a pénzügyi piacokon zajló folyamatok figyelembevételével.
(7) A Bizottság a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el, amelyben meghatározza, hogy mi minősül jelentős árfolyamesésnek a likvid részvényektől eltérő más pénzügyi eszközök esetében, figyelembe véve az egyes pénzügyi eszközök kategóriáira jellemző sajátosságokat és a volatilitás terén fennálló különbségeket.
(8) E cikk következetes alkalmazásának biztosítása érdekében az EÉPH szabályozástechnikai standardtervezetet dolgoz ki, amelyben meghatározza a likvid részvények 10 %-os árfolyamesése, illetve a Bizottság által a (7) bekezdésben foglaltaknak megfelelően meghatározott értékcsökkenés számításának módszerét.
Az EÉPH 2012. március 31-ig benyújtja a Bizottsághoz a szabályozástechnikai standardtervezeteket.
A Bizottság felhatalmazást kap az első albekezdésben említett szabályozástechnikai standardoknak az 1095/2010/EU rendelet 10-14. cikkével összhangban történő elfogadására.
24. cikk
A korlátozással érintett időszak
A 18., a 19., a 20. vagy a 21. cikk értelmében bevezetett intézkedés három hónapot meg nem haladó kezdeti időszakra érvényes a 25. cikkben említett értesítés közzétételétől számítva.
Amennyiben az intézkedés bevezetésének indokai továbbra is fennállnak, az intézkedés további, három hónapot meg nem haladó időszakokra meghosszabbítható. Amennyiben az intézkedést valamely háromhónapos időszak végéig nem hosszabbítják meg, az automatikusan megszűnik.
25. cikk
A korlátozás kihirdetése
(1) Az illetékes hatóság a saját honlapján teszi közzé a 18-23. cikkben említett bármely intézkedés bevezetéséről vagy meghosszabbításáról szóló értesítést.
(2) Az értesítés legalább az alábbi információkat tartalmazza:
a)
a bevezetett intézkedések, ideértve azoknak az eszközöknek és az ügyletek azon kategóriáinak felsorolását is, amelyekre az intézkedések vonatkoznak, illetve az intézkedések időbeli hatályát;
b)
annak indoklását, hogy miért van szükség az illetékes hatóság szerint az intézkedések bevezetésére, ideértve az ezen érvek alapjául szolgáló bizonyítékokat is.
(3) A 18-23. cikk értelmében bevezetett intézkedések az értesítés közzétételének időpontjában vagy az értesítésben megjelölt későbbi időpontban lépnek hatályba, és kizárólag az intézkedés hatálybalépését követően megkötött ügyletekkel kapcsolatban alkalmazandók.
26. cikk
Az EÉPH és a többi illetékes hatóság értesítése
(1) Az illetékes hatóság a 18., 19., 20., illetve 21. cikkben meghatározott bármely intézkedés bevezetését vagy meghosszabbítását és a 23. cikkben megjelölt bármely korlátozás bevezetését megelőzően értesíti az EÉPH-t és a többi illetékes hatóságot a tervezett intézkedésről.
(2) Az értesítés kiterjed a tervezett intézkedések részleteire, az intézkedések által érintett pénzügyieszköz-kategóriák és ügyletek felsorolására, az intézkedések indokolását alátámasztó bizonyítékokra, továbbá az intézkedések hatálybalépésének tervezett időpontjára.
(3) Az illetékes hatóság a 18., 19., 20. vagy 21. cikk értelmében bevezetni vagy meghosszabbítani kívánt intézkedéseiről szóló értesítést legkésőbb az intézkedés hatálybalépésének vagy meghosszabbításának tervezett időpontját megelőzően 24 órával elküldi. Kivételes körülmények között, ha a 24 órás értesítési határidőt lehetetlen betartani, az illetékes hatóság az intézkedés hatálybalépését megelőző 24 órán belül is elküldheti az értesítést. A 23. cikkben említett, korlátozásról szóló értesítésnek meg kell előznie az intézkedés hatálybalépésének tervezett időpontját.
(4) Az illetékes hatóság, amelyet ennek a cikknek megfelelően értesítenek, a 18-23. cikknek megfelelően intézkedéseket hozhat a saját tagállamukban, ha meggyőződtek arról, hogy az adott intézkedésre az értesítést küldő illetékes hatóság támogatása érdekében szükség van. Az értesítést kézhez vevő illetékes hatóság ezekről a tervezett intézkedésekről is tájékoztatást nyújt az (1)-(3) bekezdésnek megfelelően.
2. SZAKASZ
Az EÉPH hatásköre
27. cikk
Az EÉPH által végzett koordinációs tevékenység
(1) Az EÉPH segítő és koordinációs szerepet tölt be az illetékes hatóságok által az 1. szakaszban foglaltaknak megfelelően hozott intézkedéseket illetően. Az EÉPH biztosítja különösen, hogy az illetékes hatóságok egységesen járjanak el a hozott intézkedéseket illetően, különösen abban az esetben, ha a beavatkozási hatásköröket kell alkalmazni, illetve bármilyen bevezetett intézkedés jellegét, valamint az ilyen intézkedések hatálybalépését és időbeli hatályát illetően.
(2) Az EÉPH a 18., 19., 20. vagy 21. cikknek megfelelően bevezetni vagy meghosszabbítani kívánt intézkedésekről szóló, a 26. cikk szerinti értesítés kézhezvételét követő 24 órán belül véleményezi, hogy a bevezetett vagy bevezetni tervezett intézkedést szükségesnek tartja-e a kivételes körülmények kezelésére. A vélemény kiterjed arra, hogy az EÉPH megítélése szerint bekövetkeztek-e a pénzügyi stabilitást vagy a piaci bizalmat egy vagy több tagállamban súlyosan veszélyeztető káros hatással járó események vagy fejlemények, hogy a bevezetett vagy bevezetni szándékozott intézkedés indokolt és arányos-e a fenyegetés kezelésére, továbbá, hogy indokolt-e az esetleges ilyen intézkedések tervezett időtartama. Ha az EÉPH úgy ítéli meg, hogy más illetékes hatóságok által meghozandó intézkedésre van szükség a fenyegetés kezelésére, véleményében ennek is hangot ad. A véleményt az EÉPH honlapján teszik közzé.
(3) Abban az esetben, ha valamely illetékes hatóság az EÉPH által a (2) bekezdésnek megfelelően kiadott vélemény ellenére intézkedéseket vezet be vagy szándékozik bevezetni, vagy az EÉPH véleményének ellenére elutasítja az intézkedések bevezetését, a saját honlapján az EÉPH véleményének kézhezvételétől számítva 24 órán belül tájékoztatást tesz közzé, amelyben részletesen megindokolja a döntését. Amennyiben ilyen helyzet áll elő, az EMSA fontolóra veszi, hogy teljesülnek-e a 28. cikk szerinti beavatkozási hatásköre megfelelő alkalmazásának feltételei.
(4) Az EÉPH rendszeresen, de legalább háromhavonta felülvizsgálja az e cikk alapján hozott intézkedéseket. Amennyiben az intézkedést valamely háromhónapos időszak végéig nem hosszabbítják meg, az automatikusan megszűnik.
28. cikk
Az EÉPH rendkívüli körülményekkel kapcsolatos beavatkozási hatásköre
(1) Az EÉPH az e cikk (2) bekezdésére is figyelemmel az 1095/2010/EU rendelet 9. cikke (5) bekezdésének megfelelően vagy:
a)
a valamely pénzügyi eszközzel vagy valamely pénzügyieszköz-kategóriával kapcsolatban nettó rövid pozíciókkal rendelkező természetes vagy jogi személyek számára előírja, hogy a pozícióról tájékoztassák az illetékes hatóságot, vagy tegyék közzé az azzal kapcsolatos adatokat; vagy
b)
megtiltja vagy feltételekhez köti, hogy természetes vagy jogi személyek olyan short ügyletek vagy egyéb ügyleteket kössenek, amelyek valamely - az 1. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említettektől eltérő - pénzügyi eszközt hoznak létre vagy azzal kapcsolatosak, és az ügylet eredményeképpen a természetes vagy jogi személy akkor jut anyagi előnyhöz, ha egy másik pénzügyi eszköz árfolyama vagy értéke csökken.
Az intézkedés bizonyos körülmények fennállásához köthető, illetve vonatkozhatnak rá az EÉPH által meghatározott kivételek. A kivételek úgy is meghatározhatók, hogy különösen az árjegyzői és elsődleges piaci tevékenységekre vonatkozzanak.
(2) Az EÉPH kizárólag akkor hoz az (1) bekezdésnek megfelelő határozatot, ha:
a)
az (1) bekezdés a) és b) pontjában felsorolt intézkedések a pénzügyi piacok szabályos működését és integritását, vagy az Unió pénzügyi rendszere egészének vagy egy részének stabilitását fenyegető veszély kezelésére irányulnak, és határokon átnyúló következmények merülnek fel; és
b)
egy illetékes hatóság sem hozott intézkedést a veszély kezelésére, vagy az egy vagy több illetékes hatóság által meghozott intézkedések nem kezelik megfelelően a veszélyt.
(3) Az EÉPH az (1) bekezdésben említett intézkedések meghozatala során mérlegeli, hogy az intézkedés mennyiben felel meg az alábbi követelményeknek:
a)
jelentős mértékben a pénzügyi piacok szabályos működését és integritását, vagy az Unió pénzügyi rendszere egészének vagy egy részének stabilitását fenyegető veszélyt kezeli, vagy jelentősen fokozza az illetékes hatóságok képességét a veszély figyelemmel kísérésére;
b)
nem jár a szabályozási arbitrázs veszélyével;
c)
nem érinti hátrányosan a pénzügyi piacok hatékonyságát, azaz többek között nem csökkenti a likviditást ezeken a piacokon, és nem vezet bizonytalansághoz a piaci szereplők számára az intézkedés jótékony hatásaihoz képest aránytalan mértékben.
Ha egy vagy több illetékes hatóság a 18., 19., 20. vagy 21. cikkben említett intézkedést hoz, az EÉPH a 27. cikkben meghatározott vélemény kiadása nélkül is meghozhatja az e cikk (1) bekezdésében említett bármely intézkedést.
(4) Az EÉPH az (1) bekezdésben említett bármely intézkedés bevezetéséről vagy meghosszabbításáról szóló határozatát megelőzően egyeztet az ERKT-vel, valamint - adott esetben - más érintett hatóságokkal is.
(5) Az EÉPH az (1) bekezdésben említett bármely intézkedés bevezetéséről vagy meghosszabbításáról szóló határozatát megelőzően értesíti az érintett illetékes hatóságokat az általa tervezett intézkedésről. Az értesítés kiterjed a tervezett intézkedések részleteire, az intézkedések által érintett pénzügyieszköz-kategóriák és ügyletek felsorolására, az intézkedések indokolását alátámasztó bizonyítékokra, továbbá az intézkedések hatálybalépésének tervezett időpontjára.
(6) Az illetékes hatóságokat az intézkedés hatálybalépésének vagy meghosszabbításának időpontját megelőzően legalább 24 órával értesítik. Kivételes körülmények között, ha a 24 órás értesítési határidőt lehetetlen betartani, az EÉPH az intézkedés hatálybalépését megelőző 24 órán belül is elküldheti az értesítést.
(7) Az EÉPH a saját honlapján teszi közzé az (1) bekezdésben említett bármely intézkedés bevezetéséről vagy meghosszabbításáról szóló értesítést. Az értesítés legalább az alábbiakat tartalmazza:
a)
a bevezetett intézkedések, ideértve azoknak az eszközöknek és az ügyletek azon kategóriáinak felsorolását is, amelyekre az intézkedések vonatkoznak, illetve az intézkedések időbeli hatályát; és
b)
annak indoklását, hogy az EÉPH szerint miért van szükség az intézkedések bevezetésére, ideértve az ezen érvek alapjául szolgáló bizonyítékokat is.
(8) Az EÉPH az (1) bekezdésben említett intézkedés bevezetéséről vagy meghosszabbításáról szóló határozatának meghozatalát követően haladéktalanul értesíti az illetékes hatóságokat a bevezetett intézkedésről.
(9) Az intézkedések az értesítésnek az EÉPH webhelyén történő közzététele időpontjában vagy az értesítésben megjelölt későbbi időpontban lépnek hatályba, és kizárólag az intézkedés hatálybalépését követően megkötött ügyletekkel kapcsolatban alkalmazandók.
(10) Az EÉPH megfelelő időközönként, de legalább háromhavonta felülvizsgálja az (1) bekezdésben említett intézkedéseket. Amennyiben az intézkedést valamely háromhónapos időszak végéig nem hosszabbítják meg, az automatikusan megszűnik. Az intézkedések meghosszabbítására a (2)-(9) bekezdés alkalmazandó.
(11) Az EÉPH által ennek a cikknek megfelelően elfogadott intézkedés elsőbbséget élvez az illetékes hatóságok által az 1. szakasz értelmében hozott bármely korábbi intézkedéssel szemben.
29. cikk
Az EÉPH állampapírokkal kapcsolatos vészhelyzeti hatáskörei
Az állampapírokat vagy állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyleteket érintő vészhelyzet esetén az 1095/2010/EU rendelet 18. és 38. cikke alkalmazandó.
30. cikk
Káros hatással járó események vagy fejlemények pontosabb meghatározása
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 42. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el, amelyben meghatározza az illetékes hatóságok és az EÉPH által annak megállapításakor figyelembe veendő kritériumokat és tényezőket, hogy milyen esetekben következnek be a 18-21. és 27. cikkben említett, káros hatással járó események vagy fejlemények, és a 28. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett veszélyek.
31. cikk
Az EÉPH által végezhető vizsgálatok
Az EÉPH egy vagy több illetékes hatóság, az Európai Parlament, a Tanács vagy a Bizottság kérésére vagy saját kezdeményezésére vizsgálatot folytathat a short ügyletek vagy a hitel-nemteljesítési csereügyletek alkalmazásával kapcsolatos konkrét kérdéseket vagy gyakorlatokat illetően annak elbírálására, hogy a kérdés vagy gyakorlat lehetséges veszélyt jelent-e az Unión belüli pénzügyi stabilitásra vagy a piaci bizalomra.
A vizsgálat lezárultát követő három hónapon belül az EÉPH jelentésben összegzi vizsgálati megállapításait és a kérdéssel vagy gyakorlattal kapcsolatos javaslatait.
VI. FEJEZET
AZ ILLETÉKES HATÓSÁGOK SZEREPE
32. cikk
Illetékes hatóságok
Minden tagállam kijelöl egy vagy több e rendelet alkalmazása tekintetében illetékes hatóságot.
Egynél több illetékes hatóság kijelölése esetén a tagállam világosan meghatározza azok szerepkörét, és kijelöli közülük a Bizottsággal, az EÉPH-val és a többi tagállam illetékes hatóságaival való együttműködés és információcsere koordinációjáért felelős hatóságot.
A tagállamok e kijelölésekről tájékoztatják a Bizottságot, az EÉPH-t és a többi tagállam illetékes hatóságait.
33. cikk
Az illetékes hatóságok hatásköre
(1) Az illetékes hatóságok az ebben a rendeletben kijelölt feladataik ellátása érdekében a feladataik gyakorlásához szükséges valamennyi felügyeleti és vizsgálati hatáskörrel fel vannak ruházva. Hatáskörüket a következő módokon gyakorolhatják:
a)
közvetlenül;
b)
más hatóságokkal együttműködésben; vagy
c)
az illetékes bírói hatóságok felé irányuló kérelem révén.
(2) Az illetékes hatóságok az e rendeletben meghatározott feladataik ellátása érdekében a nemzeti joggal összhangban az alábbi hatáskörökkel rendelkeznek:
a)
betekintési joguk van minden dokumentumba, függetlenül azok formájától, azokat bekérhetik, és másolatot készíthetnek róluk;
b)
tájékoztatást kérhetnek bármely természetes vagy jogi személytől, és szükség esetén a természetes vagy jogi személyt beidézhetik és információszerzés céljából kérdéseket tehetnek fel neki;
c)
előre bejelentett vagy bejelentés nélküli helyszíni ellenőrzéseket végezhetnek;
d)
bekérhetik a meglévő telefon- és adatforgalmi nyilvántartásokat;
e)
kötelezhetnek az ebben a rendeletben foglalt rendelkezésekbe ütköző gyakorlat megszüntetésére;
f)
eszközök befagyasztását és/vagy zárolását kérhetik.
(3) Az illetékes hatóságok a (2) bekezdés a) és b) pontjának sérelme nélkül jogosultak arra, hogy egyes esetekben kötelezzék a hitel-nemteljesítési csereügyletet bonyolító természetes vagy jogi személyeket, hogy bocsássák rendelkezésre:
a)
az ügylet céljának magyarázatát, valamint hogy a tranzakció valamely kockázat fedezésére szolgál-e vagy más célja van; és
b)
a mögöttes kockázat igazolására szolgáló információkat olyan esetben, ha az ügylet kockázatfedezeti célokat szolgál.
34. cikk
Szakmai titoktartás
(1) Szakmai titoktartási kötelezettség vonatkozik minden természetes vagy jogi személyre, aki vagy amely az illetékes hatóságnak, illetve bármely olyan hatóságnak vagy természetes vagy jogi személynek dolgozik vagy dolgozott, akit vagy amelyet az illetékes hatóság feladatokkal bízott meg, ideértve az illetékes hatóság által megbízott könyvvizsgálókat és szakértőket is. A szakmai titoktartási kötelezettség hatálya alá tartozó bizalmas információk kizárólag olyan esetben adhatók tovább bármely más természetes vagy jogi személy vagy hatóság részére, ha az információközlést bírósági eljárás teszi szükségessé.
(2) Az ennek a rendeletnek az értelmében az illetékes hatóságok között folytatott bármilyen, üzleti vagy operatív feltételekkel, illetve más gazdasági vagy személyes jellegű ügyekkel kapcsolatos információcsere bizalmas adatközlésnek minősül és a szakmai titoktartás követelményeinek hatálya alá tartozik, kivéve azt az esetet, ha az illetékes hatóság az információközléssel egyidejűleg megállapítja, hogy az információ közreadható, illetve az információközlést bírósági eljárás teszi szükségessé.
35. cikk
Együttműködési kötelezettség
Az illetékes hatóságok együttműködnek egymással minden olyan esetben, ha az a rendelet alkalmazása szempontjából célszerű vagy szükséges. Az illetékes hatóságok többek között indokolatlan késedelem nélkül egymás rendelkezésére bocsátják az ebben a rendeletben meghatározott feladataik ellátásához lényeges információkat.
36. cikk
Együttműködés az EÉPH-val
E rendelet alkalmazásában az illetékes hatóságok az 1095/2010/EU rendeletnek megfelelően együttműködnek az EÉPH-val.
Az illetékes hatóságok az 1095/2010/EU rendelettel összhangban haladéktalanul az EÉPH rendelkezésére bocsátják a feladatai ellátásához szükséges valamennyi információt.
37. cikk
Együttműködés helyszíni ellenőrzés vagy vizsgálat kérése esetén
(1) Valamely tagállam illetékes hatósága segítséget kérhet egy másik tagállam illetékes hatóságától a helyszíni ellenőrzésekkel vagy vizsgálatokkal kapcsolatban.
A segítséget kérő illetékes hatóság tájékoztatja az EÉPH-t az első albekezdésben említett minden kérésről. Olyan ellenőrzés vagy vizsgálat esetén, amelynek határokon átnyúló hatásai vannak, az ellenőrzést vagy vizsgálatot - saját kezdeményezésre vagy felkérés alapján - az EÉPH koordinálja.
(2) Ha valamely illetékes hatóság egy másik tagállam illetékes hatóságától helyszíni ellenőrzés vagy vizsgálat lefolytatására vonatkozó kérést kap, a következő lehetőségek közül választhat:
a)
saját maga végzi el a helyszíni ellenőrzést vagy vizsgálatot;
b)
engedélyezi az őt felkérő illetékes hatóság számára a helyszíni ellenőrzésben vagy vizsgálatban történő részvételt;
c)
engedélyezi az őt felkérő illetékes hatóság számára a helyszíni ellenőrzés vagy vizsgálat lefolytatását;
d)
könyvvizsgálókat vagy szakértőket jelöl ki a helyszíni ellenőrzés vagy vizsgálat lefolytatására;
e)
a felügyeleti tevékenységekkel összefüggő egyes feladatokat megosztja más illetékes hatóságokkal.
(3) Az EÉPH előírhatja az illetékes hatóságok számára konkrét vizsgálati feladatok és helyszíni ellenőrzések elvégzését, amennyiben az EÉPH ésszerűen kér információkat annak érdekében, hogy gyakorolni tudja az e rendelet által kifejezetten ráruházott hatásköröket.
38. cikk
Együttműködés harmadik országokkal
(1) Az illetékes hatóságok - amikor ez lehetséges - együttműködési kereteket dolgoznak ki harmadik országok felügyeleti hatóságaival a harmadik országok felügyeleti hatóságaival folytatott információcseréről, az ebből a rendeletből eredő kötelezettségek harmadik országokban történő érvényesítéséről és az V. fejezet értelmében meghozott intézkedések kiegészítésére szolgáló hasonló intézkedéseknek a harmadik országok felügyeleti hatóságai általi meghozataláról. Ezeknek az együttműködési kereteknek legalább olyan hatékony információcserét kell biztosítaniuk, amely lehetővé teszi a tagállami illetékes hatóságok számára az e rendelet szerinti feladataik ellátását.
Az illetékes hatóság tájékoztatja az EÉPH-t és a többi tagállam illetékes hatóságait, ha ilyen jellegű keretet készül létrehozni.
(2) Az együttműködési keretnek rendelkezéseket kell tartalmaznia az érintett illetékes hatóság számára a 16. cikk (2) bekezdésében megállapított kötelezettség teljesítéséhez szükséges adatok és információk cseréjéről.
(3) Az EÉPH összehangolja az illetékes hatóságok és harmadik országok érintett felügyeleti hatóságai közötti együttműködési keretek kidolgozását. Az EÉPH ennek érdekében elkészíti az együttműködési keretek illetékes hatóságok által felhasználható mintadokumentumait.
Az EÉPH összehangolja továbbá a harmadik országok felügyeleti hatóságaitól kapott, és az V. fejezetben tárgyalt intézkedések meghozatala szempontjából lényeges információknak az illetékes hatóságok közötti cseréjét.
(4) Az illetékes hatóságok csak olyan esetekben hoznak létre információcseréről szóló együttműködési kereteket harmadik országok felügyeleti hatóságaival, ha a továbbadott információkra legalább a 34. cikkben meghatározottakkal egyenértékű szakmai titoktartási garancia vonatkozik. Az információcserének az illetékes hatóságok feladatainak elvégzését kell szolgálnia.
39. cikk
Személyes adatok továbbítása és megőrzése
A személyes adatoknak a tagállamok egymás közötti, illetve a tagállamok és harmadik országok közötti átadására vonatkozóan a tagállamok a 95/46/EK irányelv rendelkezéseit alkalmazzák. A személyes adatoknak az EÉPH által a tagállamok vagy egy harmadik ország felé történő átadására vonatkozóan az EÉPH betartja a 45/2001/EK rendelet rendelkezéseit.
Az első bekezdésben említett személyes adatok legfeljebb ötéves időtartamra őrizhetők meg.
40. cikk
Adatszolgáltatás harmadik országoknak
Az illetékes hatóságok az adatokat és az adatok elemzését átadhatják harmadik országok felügyeleti hatóságai részére abban az esetben, ha teljesülnek a 95/46/EK irányelv 25. és 26. cikkében meghatározott feltételek, az ilyen átadásokra azonban kizárólag eseti alapon kerülhet sor. Az illetékes hatóság meggyőződik arról, hogy az információk átadására szükség van ennek a rendeletnek az alkalmazásához. Ilyen információátadásra kizárólag olyan értelmű megállapodás mellett kerülhet sor, miszerint a harmadik ország kizárólag az illetékes hatóság kifejezett írásos engedélyével adhatja tovább az adatokat egy másik harmadik ország felügyeleti hatósága részére.
Az illetékes hatóság a valamely másik tagállam illetékes hatóságától kapott, és a 34. cikk értelmében bizalmasnak minősülő információkat kizárólag abban az esetben adhatja tovább egy harmadik ország felügyeleti hatóságának, ha az illetékes hatóság megszerezte az információt átadó illetékes hatóság kifejezett hozzájárulását, és az információkat adott esetben kizárólag az utóbbi illetékes hatóság hozzájárulásában meghatározott célokra adhatják tovább.
41. cikk
Szankciók
A tagállamok szabályokat határoznak meg az e rendelet megsértése esetén alkalmazandó szankciókról és közigazgatási intézkedésekről, és meghozzák az ezek végrehajtásához szükséges összes intézkedést. A szankcióknak és közigazgatási intézkedéseknek hatékonyaknak, arányosaknak és elrettentő erejűeknek kell lenniük.
Az 1095/2010/EU rendelettel összhangban az EÉPH iránymutatásokat fogadhat el a tagállamok által megállapítandó szankciókkal és közigazgatási intézkedésekkel kapcsolatos következetes megközelítésmód biztosítása érdekében.
A tagállamok 2012. július 1-jéig tájékoztatják a Bizottságot és az EÉPH-t az első és második albekezdésben említett rendelkezésekről, illetve késedelem nélkül az ezen rendelkezéseket érintő bármely későbbi módosításról.
Az EÉPH honlapján közzéteszi és rendszeresen aktualizálja az egyes tagállamokban alkalmazandó meglévő szankciók és közigazgatási intézkedések listáját.
A tagállamok évente összesített információt szolgáltatnak az EÉPH számára a kiszabott szankciókról és közigazgatási intézkedésekről. Amennyiben az illetékes hatóság közzéteszi a szankció vagy közigazgatási intézkedés kiszabását, ezzel egyidejűleg értesíti erről az EÉPH-t.
VII. FEJEZET
FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ JOGI AKTUSOK
42. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottságnak a 2. cikk (2) bekezdésében, a 3. cikk (7) bekezdésében, a 4. cikk (2) bekezdésében, az 5. cikk (4) bekezdésében, a 6. cikk (4) bekezdésében, a 7. cikk (3) bekezdésében, a 17. cikk (2) bekezdésében, a 23. cikk (5) bekezdésében és a 30. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása határozatlan időre szól.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 2. cikk (2) bekezdésében, a 3. cikk (7) bekezdésében, a 4. cikk (2) bekezdésében, az 5. cikk (4) bekezdésében, a 6. cikk (4) bekezdésében, a 7. cikk (3) bekezdésében, a 17. cikk (2) bekezdésében, a 23. cikk (5) bekezdésében és a 30. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 2. cikk (2) bekezdése, a 3. cikk (7) bekezdése, a 4. cikk (2) bekezdése, az 5. cikk (4) bekezdése, a 6. cikk (4) bekezdése, a 7. cikk (3) bekezdése, a 17. cikk (2) bekezdése, a 23. cikk (5) bekezdése és a 30. cikk értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő három hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam három hónappal meghosszabbodik.
43. cikk
A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadásának határideje
A Bizottság a 2. cikk (2) bekezdése, a 3. cikk (7) bekezdése, a 4. cikk (2) bekezdése, az 5. cikk (4) bekezdése, a 6. cikk (4) bekezdése, a 7. cikk (3) bekezdése, a 17. cikk (2) bekezdése, a 23. cikk (5) bekezdése és a 30. cikk szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2012. március 31-ig fogadja el.
A Bizottság az első bekezdésben említett határidőt hat hónappal meghosszabbíthatja.
VIII. FEJEZET
VÉGREHAJTÁSI JOGI AKTUSOK
44. cikk
A bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot a 2001/528/EK bizottsági határozattal (16) létrehozott európai értékpapír-bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
IX. FEJEZET
ÁTMENETI ÉS VÉGLEGES RENDELKEZÉSEK
45. cikk
Felülvizsgálat és jelentés
A Bizottság az illetékes hatóságokkal és az EÉPH-val folytatott egyeztetések eredményének megfelelően 2013. június 30-ig jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács részére az alábbiakról:
a)
az 5., 6., 7. és 8. cikkben meghatározott bejelentési és közzétételi küszöbértékek megfelelőségéről;
b)
a 6. cikk szerinti egyedi közzétételi előírások hatásáról, különös tekintettel a pénzügyi piacok hatékonyságára és volatilitására;
c)
arról, hogy indokolt-e az EÉPH számára közvetlenül történő központosított jelentéstétel;
d)
a II. és III. fejezetben meghatározott korlátozások és előírások működéséről;
e)
az állampapírral kapcsolatos fedezetlen hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos korlátozások megfelelőségéről és arról, hogy indokolt-e a short ügylettel és a hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos egyéb korlátozások vagy feltételek bevezetése.
46. cikk
Átmeneti rendelkezés
(1) Az e rendelet hatálya alá tartozó, 2010. szeptember 15-ét megelőzően már hatályban lévő korábbi intézkedések 2013. július 1-jéig hatályban maradhatnak, feltéve, hogy azokról a Bizottságot 2012. április 24-ig tájékoztatják.
(2) A 2012. március 25-ét megelőzően vagy az állampapírral kapcsolatos fedezetlen hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos korlátozásoknak a 14. cikk (2) bekezdése szerinti felfüggesztése idején megkötött, valamely állampapírral kapcsolatos hitel-nemteljesítési csereügyletben fedezetlen pozíciót eredményező hitel-nemteljesítési csereügyletek a hitel-nemteljesítési csereügyletekről kötött szerződés lejártának időpontjáig fenntarthatók.
47. cikk
Az EÉPH személyzete és erőforrásai
Az EÉPH 2012. december 31-ig értékeli az e rendelet értelmében rá háruló hatáskörökből és feladatokból eredő személyzeti és erőforrásigényeit, és jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Bizottságnak.
48. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2012. november 1-jétől kell alkalmazni.
A 2. cikk (2) bekezdését, a 3. cikk (7) bekezdését, a 4. cikk (2) bekezdését, a 7. cikk (3) bekezdését, a 9. cikk (5) bekezdését, a 11. cikk (3) és (4) bekezdését, a 12. cikk (2) bekezdését, a 13. cikk (4) és (5) bekezdését, a 16. cikk (3) és (4) bekezdését, a 17. cikk (2) bekezdését, a 23. cikk (5), (7) és (8) bekezdését és a 30., 42., 43. és 44. cikket azonban 2012. március 25-től kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2012. március 14-én.