PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. května 2011,
kterým se stanoví, že čl. 30 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb není použitelný na těžbu černého uhlí v České republice
(oznámeno pod číslem K(2011) 3406)
(Pouze české znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/306/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (1), a zejména na čl. 30 odst. 4 a 6 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI
(1)
Dne 22. listopadu 2010 obdržela Komise elektronickou poštou žádost České republiky podle čl. 30 odst. 4 směrnice 2004/17/ES o vynětí dobývání černého uhlí v České republice z použitelnosti ustanovení směrnice 2004/17/ES. Komise si dne 21. ledna 2011 vyžádala elektronickou poštou doplňující informace. Odpověď na žádost o informace byla českými orgány zaslána elektronickou poštou dne 9. února 2011.
(2)
Žádost byla doplněna dopisem nezávislého vnitrostátního orgánu (Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže) v podobě předběžného stanoviska ze dne 7. listopadu 2008. Český Úřad pro ochranu hospodářské soutěže analyzoval podmínky přístupu na relevantní trh a shledal, že přístup je neomezený. Ve stanovisku se však neuvádí, že byly splněny ostatní podmínky týkající se přímého vystavení hospodářské soutěži, pokud jde o dobývání černého uhlí v České republice.
(3)
Jediným subjektem, který v České republice těží černé uhlí, je společnost OKD a.s., což je soukromá společnost, již 100 % vlastní nizozemská soukromá holdingová společností New World Resources (NWR).
II. PRÁVNÍ RÁMEC
(4)
Článek 30 směrnice 2004/17/ES stanoví, že zakázky určené pro umožnění výkonu jedné z činností, na které se směrnice vztahuje, se touto směrnicí neřídí, pokud je daná činnost v členském státě, ve kterém je vykonávána, přímo vystavena hospodářské soutěži na trzích, na které není omezen přístup. Přímé vystavení hospodářské soutěži se posuzuje na základě objektivních kritérií s přihlédnutím ke zvláštnostem dotyčného odvětví. Přístup na trh se považuje za neomezený, pokud členský stát provedl a uplatňuje příslušné právní předpisy EU k otevření daného odvětví nebo jeho části. Tyto právní předpisy jsou uvedeny v příloze XI směrnice 2004/17/ES. Pro průzkum ložisek uhlí a jiných pevných paliv a jejich těžbu však příloha XI neuvádí žádné příslušné právní předpisy, které by tento sektor liberalizovaly. Z toho vyplývá, že volný přístup na dotyčný trh nelze předpokládat, a je tedy nutno jej prokázat fakticky i právně.
(5)
Přezkum právních ustanovení upravujících vydávání povolení k těžbě v České republice ukazuje, že tato povolení jsou v současné době vydávána bez diskriminace, na základě posouzení odborné kvalifikace žadatele a technické a finanční způsobilosti k provádění těžebních prací. Pro účely tohoto rozhodnutí lze možnost získat povolení k těžbě považovat právně za neomezenou.
(6)
Přímé vystavení hospodářské soutěži by se mělo posoudit na základě různých ukazatelů, z nichž žádný není nutně sám o sobě rozhodující. Pokud jde o trhy dotčené tímto rozhodnutím, jedním kritériem, které by se mělo vzít v úvahu, je úhrnný podíl tří hlavních účastníků na daném trhu (2). Dalším kritériem je stupeň koncentrace na těchto trzích. Vzhledem k charakteristice daných trhů by měla být vzata v úvahu i další kritéria, jako je míra, v jaké zákazníci mění dodavatele.
(7)
Tímto rozhodnutím není dotčeno uplatňování pravidel hospodářské soutěže.
III. POSOUZENÍ
(8)
Žádost předložená Českou republikou se týká dobývání černého uhlí v České republice.
(9)
Česká žádost se týká tzv. „primárního trhu černého uhlí“, který zahrnuje produkci černého uhlí a velkoobchodní prodej uhlí (3). Při posuzování hospodářské soutěže na trhu v oblasti produkce černého uhlí je nutno zohlednit vazby mezi produkcí a prvním prodejem nebo velkoobchodním prodejem vytěženého černého uhlí. Tato definice je rovněž v souladu s předchozími rozhodnutími Komise (4) ohledně využívání jiných druhů paliv.
(10)
Vytěžené černé uhlí má různé chemické složení a jakost v závislosti na geologických podmínkách jednotlivých těžených slojí. Černé uhlí lze dělit na uhlí vhodné pro koksování (koksovatelné uhlí) a energetické uhlí. Ačkoli se tyto dva druhy černého uhlí těží stejným způsobem a za použití stejných technologií, mají zcela odlišné konečné užití a rozdílnou zákaznickou základnu. Jejich ceny se liší a tyto výrobky nejsou navzájem zaměnitelné.
(11)
Koksovatelné uhlí je definováno jako černé uhlí s kvalitou, která umožňuje výrobu koksu vhodného pro použití do vysokých pecí, a nepoužívá se k přímému vytápění nebo výrobě energie. Koksovatelné uhlí nakupují výhradně společnosti, které vyrábějí koks. Koksovatelné uhlí je jedinou surovinou pro výrobu koksu a nemá v podstatě žádné jiné využití. Koksovatelné uhlí nelze nahradit energetickým uhlím.
(12)
Energetické uhlí je uhlí, které nelze označit za koksovatelné uhlí. Energetické uhlí se používá v elektrárnách jako palivo pro výrobu elektřiny, tepla a technologické páry a rovněž při výrobním procesu v takových průmyslových závodech, jako jsou cukrovary, cihelny, cementárny a vápenky, papírny apod. Energetické uhlí lze nahradit koksovatelným uhlím, ale takové nahrazování by nebylo hospodářsky únosné.
(13)
Koksovatelné uhlí lze dále rozdělit do několika kategorií podle jeho jakosti. Nejkvalitnějším koksovatelným uhlím je tvrdé koksovatelné uhlí, po němž z hlediska jakosti následuje polotvrdé koksovatelné uhlí a dále poloměkké koksovatelné uhlí. Trh s jednotlivými druhy koksovatelného uhlí však není oddělený a pro účely posouzení v rámci tohoto rozhodnutí se mezi nimi nebude takto rozlišovat.
(14)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti a v souladu s žádostí se pro účely posouzení podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES považují trh s koksovatelným uhlím a trh s energetickým uhlím za oddělené výrobkové trhy, a proto by se měly zkoumat odděleně.
(15)
Česká žádost vychází z toho, že relevantní zeměpisný trh by přesahoval české území a v případě koksovatelného uhlí by zahrnoval území České republiky, Slovenska, Rakouska, Polska a Maďarska. V případě energetického uhlí se žadatel domnívá, že zeměpisný trh by měl být vymezen jako trh, který zahrnuje území České republiky, Slovenska, Rakouska, Polska, Maďarska a Německa. Žadatel tvrdí, že hlavním důvodem pro toto vymezení trhu je významný objem vzájemných přeshraničních dodávek, dále skutečnost, že zákazníci mění dodavatele, a také neexistence správních překážek (celních překážek, kvót apod.).
(16)
Podle žádosti (5) je Česká republika čistým vývozcem koksovatelného i energetického uhlí. V roce 2009 vyvezla Česká republika 3 581 tisíc tun koksovatelného uhlí a 2 389 tisíc tun energetického uhlí (6), což činí přibližně 61 % a 47 % příslušných objemů domácí produkce. V tomtéž roce činil dovoz do České republiky 771 tisíc tun koksovatelného uhlí a 954 tisíc tun energetického uhlí, což představuje 13 % a 19 % příslušných objemů domácí produkce (7), přičemž tento dovoz pocházel hlavně z Polska. Dovoz z Polska ve skutečnosti činil přibližně 90 % celkového dovozu koksovatelného uhlí a 80 % celkového dovozu energetického uhlí.
(17)
Ačkoliv žadatel uvádí, že uhlí z produkce OKD v České republice - ať už koksovatelné nebo energetické - je konkurenceschopné do vzdálenosti 500 km, je třeba poznamenat, že zákazníci společnosti OKD se nacházejí v okruhu přibližně 350 km od místa produkce uhlí, kterým je Ostrava.
(18)
Pokud jde o prodej koksovatelného uhlí, OKD má jednoho významného zákazníka ve Slovenské republice, který koupil v roce 2007 asi 26 % a v roce 2009 30 % produkce OKD, a dalšího významného zákazníka v Rakousku, který koupil v roce 2007 13 % a v roce 2009 19 % produkce OKD. Žadatel mezi svými hlavními zákazníky mimo území České republiky rovněž uvádí jednu společnost v Polsku, ale její nákupy představují pouze asi 8 % produkce OKD.
(19)
Pokud jde o prodej energetického uhlí, kromě českých zákazníků uvádí OKD jednoho významného zákazníka v Rakousku, na kterého připadlo v roce 2007 asi 12 % a v roce 2009 21% odbytu společností OKD, a jednoho zákazníka v Německu, na kterého připadlo v roce 2007 5 % a v roce 2009 3 % odbytu energetického uhlí.
(20)
Podle žádosti existuje „vysoká koncentrace tří největších soutěžitelů“ (8), což lze skutečně pozorovat na všech vnitrostátních trzích posuzovaných odděleně, a to jak pokud jde o energetické uhlí, tak i pokud jde o koksovatelné uhlí. Žadatel rovněž připouští, že „naprostá většina vytěženého uhlí je spotřebována na domácím trhu“ (9), což se potvrzuje ve všech zemích produkujících černé uhlí, jež tvoří zeměpisnou oblast, která je v žádosti brána v úvahu (v České republice, Polsku, Německu).
(21)
Podle sdělení Komise o definici relevantního trhu (10) je relevantní zeměpisný trh tvořen oblastí, ve které jsou podmínky hospodářské soutěže dostatečně stejnorodé a kterou lze odlišit od sousedních zeměpisných oblastí, protože podmínky hospodářské soutěže jsou v těchto oblastech zjevně odlišné. V této souvislosti je možné poznamenat, že pobřežní oblasti střední Evropy (zejména severní Německo a severní Polsko) jsou vystaveny dovozu uhlí přepravovaného po moři a vzhledem k tomu, že mimo jiné například sazby za námořní přepravu jsou podstatně nižší než náklady na pozemní přepravu, mohou být podmínky hospodářské soutěže v těchto oblastech odlišné (11).
(22)
V žádosti se uvádí, že důležitým faktorem při určování ceny uhlí je stabilita a zabezpečení dodávek a doba, na kterou se smlouva uzavírá (12), a že smlouvy o dodávkách uhlí, ať už energetického nebo koksovatelného, jsou zpravidla dlouhodobé.
(23)
Odběratelé černého uhlí v České republice kupují uhlí od OKD nebo v omezeném množství od polských společností. Přestože dovoz z jiných zemí roste, není dosud významný (13).
(24)
S ohledem na výše uvedené faktory se pro účely hodnocení podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES považuje zeměpisný trh za omezený na území České republiky a Polska, a to jak pokud jde o energetické uhlí, tak i pokud jde o koksovatelné uhlí. V důsledku výše uvedených rozdílů mezi oblastmi, které lze snadno zásobovat uhlím přepravovaným po moři, a oblastmi, které jsou nejspíše příliš daleko od jakéhokoli pobřeží, by mohl být tento zeměpisný trh ještě menší, tvořený pouze Českou republikou a jihem Polska. Tato otázka však může zůstat nezodpovězena, jelikož větší vymezení trhu je pro žadatele příznivější. Podle obou definic trhu vede rozbor ke stejnému výsledku.
(25)
Vychází se z úvahy, že pokud jde o těžbu černého uhlí, jedním z ukazatelů míry hospodářské soutěže na vnitrostátních trzích je celkový podíl tří největších producentů na trhu.
(26)
OKD a dva polští dodavatelé koksovatelného uhlí jsou zdaleka nejvýznamnějšími dodavateli v rámci relevantního zeměpisného trhu. Společnost OKD je největším dodavatelem koksovatelného uhlí v České republice (její podíl na trhu v České republice v roce 2008 činil 75,5 %). Dva polští dodavatelé koksovatelného uhlí jsou největšími dodavateli v Polsku (jejich podíl na trhu v Polsku v roce 2008 činil 60,2 % a 19,3 %). Na zeměpisném trhu zahrnujícím Českou republiku a Polsko činil úhrnný tržní podíl tří největších producentů v roce 2008 přibližně 93 %. Stojí rovněž za zmínku, že největší konkurent společnosti OKD má sám o sobě podíl na trhu přibližně 49 %.
(27)
I v případě, že vezmeme v úvahu větší trh zahrnující Českou republiku, Slovensko, Rakousko, Polsko a Maďarsko, jak požaduje žadatel, by úhrnné tržní podíly tří největších konkurentů byly stále velmi vysoké (91,3 % v roce 2005, 87,7 % v roce 2006, 85 % v roce 2007 a 86,6 % v roce 2008 (14)), takže na jejich základě nelze vyvozovat, že je trh s koksovatelným uhlím dostatečně vystaven hospodářské soutěži.
(28)
Jak připomíná 22. bod odůvodnění, zabezpečení a stabilita dodávek hrají důležitou úlohu ve smluvních vztazích. Informace poskytnuté žadatelem o míře, v jaké zákazníci mění své dodavatele koksovatelného uhlí, ukazují, že u tohoto produktu prakticky nedochází k žádnému přecházení zákazníků mezi dodavateli. Smlouvy na dodávky koksovatelného uhlí jsou dlouhodobé a nebyly předloženy žádné důkazy, že by některý ze zákazníků přešel od OKD k jinému dodavateli. Nelze tedy předpokládat, že by některý odběratel koksovatelného uhlí byl ochoten nebo dokonce schopen snadno přejít k jinému dodavateli v případě malého, ale významného zvýšení ceny společností OKD.
(29)
OKD a dva polští dodavatelé energetického uhlí jsou zdaleka nejvýznamnějšími producenty energetického uhlí v rámci relevantního zeměpisného trhu. Společnost OKD je největším dodavatelem energetického uhlí v České republice (její podíl na trhu v České republice v roce 2008 činil 61,6 %). Dva polští dodavatelé energetického uhlí jsou největšími dodavateli v Polsku (jejich podíl na trhu v Polsku v roce 2008 činil 52,5 % a 17,7 %). V rámci zeměpisného trhu zahrnujícího Českou republiku a Polsko činil úhrnný tržní podíl tří největších producentů v roce 2008 přibližně 72 %. Stojí rovněž za zmínku, že největší konkurent společnosti OKD měl sám o sobě na zeměpisném trhu zahrnujícím Českou republiku a Polsko podíl přibližně 50 %.
(30)
Kromě toho, v rámci všech tří zeměpisných trhů s energetickým uhlím, které jsou uvedeny v 29. bodě odůvodnění (v samotné České republice, v samotném Polsku a v rámci zeměpisného trhu zahrnujícího obě tyto země), existuje hospodářský subjekt, který má sám o sobě podíl na trhu přibližně 50 % nebo více. V této souvislosti je tudíž nutno připomenout ustálenou judikaturu (15), podle které „jsou až na výjimečné případy značně velké podíly na trhu samy o sobě důkazem existence dominantního postavení. To je situace, kdy podíl na trhu činí 50 %“.
(31)
I v případě, že vezmeme v úvahu větší trh zahrnující Českou republiku, Slovensko, Rakousko, Polsko, Maďarsko a Německo, jak požaduje žadatel, by úhrnné tržní podíly tří největších konkurentů byly stále dosti vysoké (62,7 % v roce 2005, 60,2 % v roce 2006, 56,9 % v roce 2007 a 57,3 % v roce 2008 (16)).
(32)
Podobně jako v případě koksovatelného uhlí hrají zabezpečení a stabilita dodávek energetického uhlí důležitou úlohu ve smluvních vztazích. Informace poskytnuté žadatelem o míře, v jaké zákazníci mění své dodavatele, ukazují, že řada odběratelů energetického uhlí v určitých letech přerušuje své dodávky od OKD nebo že některé roční či okamžité smlouvy nebyly nikdy obnoveny. Jelikož však žadatel neposkytl informace o objemech dotyčných dodávek ani o jejich poměru k produkci OKD, jak bylo požadováno, bylo by obtížné dospět k závěru, že by některý zákazník OKD snadno přešel k jinému dodavateli v případě malého, ale významného zvýšení ceny společností OKD.
IV. ZÁVĚRY
(33)
Pokud jde o dobývání černého uhlí v České republice, lze tudíž situaci shrnout takto: v případě energetického i koksovatelného uhlí jsou úhrnné tržní podíly tří největších konkurentů v rámci zeměpisného trhu vymezeného pro účely tohoto rozhodnutí vysoké a ještě důležitější je, že největší producent má sám o sobě podíl na trhu téměř 50 %, a proto by dotyčné trhy měly být považovány za trhy s vysokou koncentrací, přičemž - jak bylo připomenuto ve 20. bodě odůvodnění - převážná většina vytěženého uhlí se spotřebovává na místním trhu. Informace o míře, v jaké zákazníci mění své dodavatele, nevedou k závěru, že by některý odběratel černého uhlí hodlal nebo mohl snadno přejít k jinému dodavateli v případě malého, ale významného zvýšení ceny.
(34)
Žadatel rovněž připustil, že jelikož těžba černého uhlí není rentabilní na jiných místech než těch, která se již využívají (a zejména těch, jež využívá OKD), „není vstup dalšího subjektu na český trh reálný a v posledních pěti letech se ani neuskutečnil“ (17). Totéž platí, pokud jde o dodávky uhlí, přičemž žadatel uvádí, že mu není znám žádný významný vstup na český trh a že většina významných velkoodběratelů má uzavřeny dlouhodobé smlouvy (18).
(35)
Na základě faktorů posouzených v 8. až 34. bodě odůvodnění je třeba vyvodit závěr, že trh v oblasti dobývání černého uhlí, a to jak koksovatelného, tak energetického, není v České republice v současné době přímo vystaven hospodářské soutěži. Ustanovení čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES se proto nepoužije na smlouvy, které mají umožnit vykonávání uvedených činností v České republice. Směrnice 2004/17/ES se tedy nadále použije v případě, kdy zadavatelé zadávají zakázky, které mají umožnit dobývání černého uhlí v České republice, nebo když pořádají veřejné soutěže na vykonávání takových činností v České republice.
(36)
Toto rozhodnutí se zakládá na právní a skutkové situaci v období od listopadu 2010 do března 2011, jak se jeví z informací předložených Českou republikou. Může být revidováno, pokud by v případě zásadních změn právní či skutkové situace došlo k tomu, že by byly splněny podmínky pro uplatnění čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES.
(37)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Poradního výboru pro veřejné zakázky,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Ustanovení čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES není použitelné na dobývání černého uhlí v České republice. Směrnice 2004/17/ES se nadále použije na zakázky zadávané zadavateli, které jim mají umožnit vykonávat tyto činnosti v České republice.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno České republice.
V Bruselu dne 20. května 2011.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2011. május 20.)
a cseh köztársaságbeli bitumeneskőszén-bányászatnak a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 30. cikke (1) bekezdésének alkalmazása alóli mentesítéséről
(az értesítés a C(2011) 3406. számú dokumentummal történt)
(Csak a cseh nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2011/306/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 30. cikke (4) és (6) bekezdésére,
mivel:
I. TÉNYEK
(1)
A Bizottsághoz 2010. november 22-én e-mail útján kérelem érkezett, amelyet a Cseh Köztársaság a 2004/17/EK irányelv 30. cikke (4) bekezdésének megfelelően nyújtott be, és amelyben kéri a cseh köztársaságbeli bitumeneskőszén-bányászat mentesítését a 2004/17/EK irányelv rendelkezéseinek alkalmazása alól. A Bizottság 2011. január 21-én e-mailben további tájékoztatást kért. A cseh hatóságok 2011. február 9-én, ugyancsak e-mailben, elküldték az információkérésre adott válaszukat.
(2)
A kérelmet egy független nemzeti hatóság (Úřad pro ochranu hospodářské soutěže, a cseh versenyvédelmi hivatal) 2008. november 7-én kelt levele kísérte előzetes vélemény formájában. A cseh versenyvédelmi hivatal elemezte az adott piacra való belépés feltételeit, és megállapította, hogy az korlátlan. Ugyanakkor a vélemény nem állítja, hogy a versenynek való közvetlen kitettséghez kapcsolódó egyéb feltételek teljesültek a Cseh Köztársaságban a bitumenes kőszén bányászatát illetően.
(3)
A Cseh Köztársaságban bitumeneskőszén-bányászattal foglalkozó egyetlen vállalat az OKD a.s., amely 100 %-ban egy holland magán-holdingtársaság, a New World Resources (NWR) tulajdonában lévő magántársaság.
II. JOGI KERET
(4)
A 2004/17/EK irányelv 30. cikke előírja, hogy az irányelvben említett bármely tevékenység folytatására irányuló szerződés nem tartozhat ezen irányelv hatálya alá, ha abban a tagállamban, ahol a szerződést teljesítik, a tevékenység közvetlen módon ki van téve a versenynek olyan piacokon, amelyekre a belépés nem korlátozott. Azt, hogy a tevékenység közvetlen módon ki van-e téve a versenynek, objektív szempontok alapján, a kérdéses ágazat egyedi jellemzőinek figyelembevételével kell megállapítani. A piaci belépés akkor minősül korlátozottnak, ha a tagállam végrehajtotta és alkalmazta az adott ágazat vagy annak egy része megnyitásáról rendelkező irányadó uniós jogszabályokat. E jogszabályokat a 2004/17/EK irányelv XI. melléklete tartalmazza. A szén és más szilárd tüzelőanyagok feltárásával és kitermelésével kapcsolatban azonban a XI. melléklet nem tartalmaz semmilyen, ezt az ágazatot liberalizáló jogszabályt. Következésképpen a piacra való szabad belépést nem lehet feltételezni, azt de facto és de iure bizonyítani kell.
(5)
A bányászati engedélyek kiadására alkalmazandó cseh köztársaságbeli jogi rendelkezések vizsgálata azt mutatja, hogy az engedélyeket jelenleg megkülönböztetéstől mentes módon ítélik oda, a kérelmező szakmai képesítésének, illetve a munkálatok elvégzéséhez szükséges technikai és pénzügyi kapacitás értékelése alapján. E határozat alkalmazásában a bányászati engedély megszerzésének lehetőségét de iure szabadnak lehet tekinteni.
(6)
A versenynek való közvetlen kitettséget több mutató alapján kell értékelni, amelyek közül önmagában egyik sem feltétlenül döntő jellegű. A határozat által érintett piacokra vonatkozó egyik mérlegelendő paraméter az adott piac három meghatározó szereplőjének összesített piaci részesedése (2). A másik kritérium az említett piacok koncentrációjának mértéke. Az érintett piacok sajátosságaira tekintettel egyéb kritériumokat is figyelembe kell venni, úgymint a fogyasztók szolgáltatóváltásának arányát.
(7)
Ez a határozat nem érinti a versenyszabályok alkalmazását.
III. ÉRTÉKELÉS
(8)
A Cseh Köztársaság által benyújtott kérelem a cseh köztársaságbeli bitumeneskőszén-bányászatra vonatkozik.
(9)
A cseh kérelem „a bitumenes kőszén elsődleges piacának” nevezett területre terjed ki, amely magában foglalja a bitumenes kőszén termelését és a szén nagykereskedelmi forgalmazását (3). A bitumeneskőszén-termelés piacán meglévő verseny vizsgálatakor figyelmet kell fordítani a kitermelt bitumenes kőszén termelése és első eladása/nagykereskedelmi forgalmazása közötti összefüggésekre. E meghatározás összhangban van más tüzelőanyag-típusok kitermelésére vonatkozó korábbi bizottsági határozatokkal (4) is.
(10)
A kitermelt bitumenes kőszén kémiai összetétele és minősége attól függően változik, hogy milyenek az egyes kitermelt telérek földtani feltételei. A bitumenes kőszén lehet kokszolásra alkalmas szén, illetve összesülő kazánszén. Bár a bitumenes kőszén két típusának bányászata ugyanúgy, azonos technológiák alkalmazásával történik, végfelhasználásuk és fogyasztói körük teljesen különböző. Az árak különbözőek, a termékek pedig egymással nem felcserélhetők.
(11)
A kokszolásra alkalmas kőszén meghatározása szerint olyan bitumenes kőszén, amelynek minősége lehetővé teszi a koksz kohóban történő előállítását, azt közvetlen fűtésre vagy energiatermelésre nem használják. Ezt a fajta kőszenet kizárólag a kokszgyártással foglalkozó társaságok vásárolják. A kokszolásra alkalmas kőszén a kokszgyártás egyedüli nyersanyaga, más felhasználási területe nincs. A kokszolásra alkalmas kőszén összesülő kazánszénnel nem helyettesíthető.
(12)
Az összesülő kazánszén nem minősül kokszszénnek. Felhasználása erőművekben tüzelőanyagként villamos energia, hő és technológiai gőz termelésére, ipari üzemek (pl. cukorfinomítók, téglagyárak, cementgyárak és mészégető kemencék, papírgyárak stb.) termelési folyamatainak részeként jellemző. Kokszolásra alkalmas kőszénnel helyettesíthető ugyan, de ez gazdaságilag nem volna életképes megoldás.
(13)
A kokszolásra alkalmas kőszenet minőségétől függően néhány további kategóriára lehet osztani. A legjobb minőségű, kokszolásra alkalmas kőszén a kemény kokszszén, ezt követi a félkemény és a félpuha kokszszén. A kokszolásra alkalmas kőszén egyes típusainak piaca ugyanakkor nem különül el, és e határozat értékelésének alkalmazásában ilyen megkülönböztetés nem történik.
(14)
A fentiekre tekintettel és a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdésében előírt feltételek alkalmazásával összhangban és értékelése céljából a kokszolásra alkalmas kőszenet és az összesülő kazánszenet különálló termékpiacoknak tekintik, ennek megfelelően külön-külön kell őket megvizsgálni.
(15)
A cseh kérelem szerint az érintett földrajzi piac nagyobb lenne a nemzeti területnél, a kokszolásra alkalmas kőszén esetében magában foglalná a Cseh Köztársaság, Szlovákia, Ausztria, Lengyelország és Magyarország területét. Az összesülő kazánszén esetében pedig a kérelmező úgy véli, hogy a földrajzi piac, meghatározása szerint a Cseh Köztársaságot, Szlovákiát, Ausztriát, Lengyelországot, Magyarországot és Németországot foglalja magában. Érvelése szerint a piac ilyen meghatározásának legfőbb oka a határokon átnyúló kölcsönös ellátás fontossága, a fogyasztói szolgáltatóváltás és az adminisztratív akadályok (vámakadályok, kvóták stb.) hiánya.
(16)
A kérelem (5) szerint a Cseh Köztársaság mind a kokszolásra alkalmas kőszén, mind az összesülő kazánszén esetében nettó exportőr. 2009-ben a Cseh Köztársaság 3 millió 581 ezer tonna kokszolásra alkalmas kőszenet és 2 millió 389 ezer tonna összesülő kazánszenet exportált (6), ami a hazai termelésnek sorrendben mintegy 61, illetve 47 %-át teszi ki. Azonos évben a Cseh Köztársaságba 771 ezer tonna kokszolásra alkalmas kőszenet és 954 ezer tonna összesülő kazánszenet importáltak, ami a hazai termelésnek sorrendben mintegy 13, illetve 19 %-át teszi ki (7); a behozatal fő forrása elsősorban Lengyelország volt. A Lengyelországból érkező behozatal pontosabban a kokszolásra alkalmas kőszén teljes importjának közel 90 %-át, az összesülő kazánszén teljes importjának pedig 80 %-át tette ki.
(17)
Bár a kérelmező azt állítja, hogy az OKD által a Cseh Köztársaságban termelt kőszén - akár kokszolásra alkalmas kőszén, akár összesülő kazánszén - 500 km-es körzetben versenyképes, megállapították, hogy az OKD vevői a széntermelés helyétől, Ostravától kb. 350 km-es körzetben találhatók.
(18)
A kokszolásra alkalmas kőszén eladása tekintetében az OKD egyik jelentős vevője, amely az OKD termelésének 2007-ben 26 %-át, 2009-ben pedig 30 %-át vásárolta meg, a Szlovák Köztársaságban található, a másik fontos vevő, amely 2007-ben az OKD termelésének 13 %-át, míg 2009-ben 19 %-át vásárolta meg, Ausztriában található. A kérelmező Cseh Köztársaságon kívüli fő vevői között egy lengyelországi társaságot is felsorol, melynek beszerzései azonban az OKD termelésének mindössze mintegy 8 %-át jelentik.
(19)
Az összesülő kazánszén tekintetében a cseh vevőkön kívül az OKD-nak egy fontos vásárlója van Ausztriában, amely 2007-ben az OKD termelésének 12 %-át, 2009-ben pedig 21 %-át vásárolta meg, egy pedig Németországban, amely 2007-ben az összesülő kazánszén értékesítésének körülbelül 5 %-át, míg 2009-ben 3 %-át vásárolta meg.
(20)
A kérelem szerint „a három legnagyobb versenytárs erősen koncentrált” (8), és ez a kokszolásra alkalmas kőszén és az összesülő kazánszén nemzeti piacain külön-külön valóban megfigyelhető. A kérelmező azt is elismeri, hogy a „kitermelt kőszén túlnyomó többségét a helyi piac veszi fel” (9), és ez a kérelemben említett földrajzi terület valamennyi bitumeneskőszén-termelő országában (Cseh Köztársaság, Lengyelország, Németország) bizonyítható.
(21)
Az érintett piac meghatározásáról szóló bizottsági közlemény (10) szerint az érintett földrajzi piac azt a területet foglalja magában, ahol a versenyfeltételek elég homogének, és amely a szomszédos területektől megkülönböztethető, mert azokon a versenyfeltételek érzékelhetően eltérőek. Ezért érdemes megjegyezni, hogy Közép-Európa part menti régiói (különösen Észak-Németország és Észak-Lengyelország) ki vannak téve a tengeren szállított kőszén importjának, és többek között amiatt, hogy a tengeri szállítási díjak a szárazföldi szállítási költségeknél jelentősen alacsonyabbak, a versenyfeltételek ezeken a területeken különbözőek lehetnek (11).
(22)
A kérelem megemlíti, hogy a kőszén árának meghatározásakor fontos tényező az ellátás stabilitása és biztonsága, illetve a szerződés időtartama (12), valamint hogy a szénellátásról szóló szerződések (akár kokszolásra alkalmas kőszénről, akár összesülő kazánszénről van szó) általában hosszú távra szólnak.
(23)
A bitumenes kőszén cseh köztársaságbeli vevői az OKD-től, vagy korlátozott mennyiségben lengyel társaságoktól vásárolnak. A más országokból származó behozatal, bár emelkedik, jelenleg nem túl jelentős (13).
(24)
A fenti tényezőkre tekintettel a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdésében meghatározott feltételek értékelése céljából úgy tekintik, hogy a földrajzi piac a kokszolásra alkalmas kőszén és az összesülő kazánszén esetében egyaránt a Cseh Köztársaságra és Lengyelországra korlátozódik. A tengeren szállított szénnel könnyen ellátható, illetve a parttól ehhez túlságosan messze fekvő régiók közötti fent említett különbségek miatt a piac még ennél is kisebb lehet, kizárólag a Cseh Köztársaságot és Dél-Lengyelországot foglalva magában. A kérdés azonban nyitva hagyható, hiszen a kérelmező számára a nagyobb piac meghatározása a kedvezőbb. Az elemzés a piac e két meghatározásának esetében nem vezet más eredményre.
(25)
Úgy tekintik, hogy a bitumenes kőszén bányászata tekintetében a nemzeti piacokon fennálló verseny szintjének egyik fokmérője a három legnagyobb termelő teljes piaci részesedése.
(26)
Az OKD és a kokszolásra alkalmas kőszenet szolgáltató két lengyel társaság messze az érintett földrajzi piac két legjelentősebb szolgáltatója. Az OKD a kokszolásra alkalmas kőszén legnagyobb termelője a Cseh Köztársaságban (2008-as piaci részesedése 75,5 % volt ugyanitt). A kokszolásra alkalmas kőszén két lengyel termelője a két legnagyobbnak számít Lengyelországban (2008-ban piaci részesedésük 60,2 %, illetve 19,3 % volt az országban). A Cseh Köztársaságot és Lengyelországot magában foglaló földrajzi piacon a három legnagyobb termelő összesített piaci részesedése 2008-ban 93 % körül volt. Érdemes azt is megjegyezni, hogy az OKD legnagyobb versenytársának egyedüli piaci részesedése mintegy 49 % volt.
(27)
Ha a kérelmező állításának megfelelően a Cseh Köztársaságot, Szlovákiát, Ausztriát, Lengyelországot és Magyarországot magában foglaló nagyobb piacot veszik figyelembe, akkor is megállapítható, hogy a három legnagyobb versenytárs összesített piaci részesedése igen magas (91,3 % 2005-ben, 87,7 % 2006-ban, 85 % 2007-ben és 86,6 % 2008-ban (14)), és nem lehet a kokszolásra alkalmas kőszén piacán zajló versenynek való elegendő kitettség fokmérője.
(28)
A (22) preambulumbekezdésben foglaltak szerint az ellátás biztonsága és stabilitása fontos szerepet játszhat a szerződéses viszonyokban. A kérelmező által a kokszolásra alkalmas kőszén tekintetében a fogyasztók szolgáltatóváltásáról rendelkezésre bocsátott információk azt mutatják, hogy az e termék esetében gyakorlatilag nem létezik. A kokszolásra alkalmas kőszén szolgáltatására vonatkozó szerződések hosszú távú szerződések, és nem bocsátottak rendelkezésre olyan bizonyítékot, amely azt mutatná, hogy az OKD vevői az OKD-től más szolgáltatókra váltottak volna. Következésképpen nem feltételezhető, hogy a kokszolásra alkalmas kőszén bármely vevője hajlandó, sőt képes lenne könnyen váltani akkor, ha az OKD csekély, de jelentős mértékben emelné az árat.
(29)
Az OKD és két, összesülő kazánszenet forgalmazó lengyel társaság messze az érintett földrajzi piac három legjelentősebb termelője. Az OKD az összesülő kazánszén legnagyobb szolgáltatója a Cseh Köztársaságban (2008-as piaci részesedése 61,6 % volt ugyanitt). Az összesülő kazánszén két lengyel termelője a két legnagyobbnak számít Lengyelországban (2008-ban a piaci részesedésük 52,5 % és 17,7 % volt az országban). A Cseh Köztársaságot és Lengyelországot magában foglaló földrajzi piacon a három legnagyobb termelő összesített piaci részesedése 2008-ban 72 % körül volt. Érdemes azt is megjegyezni, hogy az OKD legnagyobb versenytársának egyedüli részesedése a Cseh Köztársaságot és Lengyelországot magában foglaló földrajzi piacon mintegy 50 % volt.
(30)
Ezenfelül az összesülő kazánszénnek a (29) preambulumbekezdésben említett mindhárom földrajzi piacán (csak a Cseh Köztársaság, csak Lengyelország, illetve az e két piacot magában foglaló földrajzi piac) ismert egy olyan gazdasági szereplő, amelynek piaci részesedése önmagában eléri, vagy meghaladja az 50 %-ot. Ebben az összefüggésben emlékeztetni kell az állandó ítélkezési gyakorlatra (15), amely szerint a „jelentős piaci részesedés önmagában - kivételes körülményektől eltekintve - a domináns pozíció létezésének bizonyítéka. Ez a helyzet áll fenn 50 %-os piaci részesedés esetében”.
(31)
Ha a kérelmező kérésének megfelelően a Cseh Köztársaságot, Szlovákiát, Ausztriát, Lengyelországot, Magyarországot és Németországot magában foglaló nagyobb piacot veszik figyelembe, akkor is megállapítható, hogy a három legnagyobb versenytárs összesített piaci részesedése igen magas (62,7 % 2005-ben, 60,2 % 2006-ban, 56,9 % 2007-ben és 57,3 % 2008-ban (16)).
(32)
Az összesülő kazánszén-ellátás biztonsága és stabilitása - akárcsak a kokszolásra alkalmas kőszén esetében -, fontos szerepet játszhat a szerződéses viszonyokban. A kérelmező által a fogyasztói szolgáltatóváltásról rendelkezésre bocsátott információkból kiderül: voltak olyan évek, amikor az OKD-tól összesülő kazánszenet vásárló több ügyfél is megszakította az OKD-től való beszerzést, illetve voltak olyan egyéves vagy helyszíni szerződések, amelyeket sosem újítottak meg. Azonban tekintve, hogy a kérelmező nem bocsátotta rendelkezésre a kért információt az érintett termelés mennyiségéről, vagy azoknak az OKD termeléséhez viszonyított arányáról, nehéz lenne arra a következtetésre jutni, hogy az OKD bármely vevője könnyen válthatna szolgáltatót akkor, ha az OKD csekély, de jelentős mértékben emelné az árat.
IV. KÖVETKEZTETÉSEK
(33)
A Cseh Köztársaságban megvalósuló bitumeneskőszén-bányászatra vonatkozóan a helyzet a következőképpen összegezhető: a kokszolásra alkalmas kőszén és az összesülő kazánszén tekintetében az e határozat alkalmazásában meghatározott földrajzi piacon jelen levő három legnagyobb versenytárs összesített piaci részesedése magas, és ami még lényegesebb, a legnagyobb termelő egyedül közel 50 %-os piaci részesedéssel rendelkezik, ennélfogva a piacok erősen koncentráltnak tekintendők, és - amint azt a (20) preambulumbekezdés említi - a kitermelt kőszén túlnyomó többségét a helyi piac veszi fel. A szolgáltatóváltás mértékére vonatkozó információ nem támasztja alá azt a következtetést, amely szerint csekély, de jelentős áremelés esetén a bitumenes kőszén bármely vevője könnyen tudott volna, vagy tudna szolgáltatót váltani.
(34)
A kérelmező azt is elismerte, hogy mivel a bitumenes kőszén bányászata csak a kitermelés (nevezetesen az OKD által végzett kitermelés) helyén nyereséges, „egy másik szereplőnek a cseh piacra való belépése nem valószerű, és az elmúlt öt évben nem is került rá sor” (17). Ugyanez mondható el a kőszénellátással kapcsolatban, ahol a kérelmező azt állítja, hogy nincs tudomása a cseh piacra belépő jelentős szereplőről, és a jelentős nagykereskedelmi vevők többsége hosszú távú szerződéseket kötött (18).
(35)
A (8)-(34) preambulumbekezdésben ismertetett megállapítások alapján kijelenthető, hogy a Cseh Köztársaságban a bitumenes kőszén (kokszolásra alkalmas kőszén és összesülő kazánszén) bányászata terén jelenleg nem érvényesül közvetlen piaci verseny. Ezért a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdése nem alkalmazandó az említett tevékenységek cseh köztársaságbeli folytatását lehetővé tevő szerződésekre. Következésképpen a 2004/17/EK irányelv továbbra is alkalmazandó abban az esetben, ha az ajánlatkérők a bitumenes kőszén cseh köztársaságbeli termelése céljából kötnek szerződést, illetve ha e tevékenységek cseh köztársaságbeli folytatásához hirdetnek tervpályázatot.
(36)
E határozat alapja a 2010. november és 2011. március között fennálló jogi és ténybeli helyzet, amely a Cseh Köztársaság által benyújtott információk alapján nyert megállapítást. Rendelkezései felülvizsgálhatók, amenynyiben a jogi vagy a ténybeli helyzetben beálló jelentős változások miatt a 2004/17/EK irányelv 30. cikke (1) bekezdésének alkalmazhatóságára vonatkozó feltételek teljesülnek.
(37)
Az ebben a határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a közbeszerzési tanácsadó bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdése nem alkalmazandó a bitumeneskőszén-bányászatra a Cseh Köztársaságban. Következésképpen az ajánlatkérő felek által odaítélt és az említett tevékenységekre feljogosító szerződések a Cseh Köztársaságban továbbra is a 2004/17/EK irányelv hatálya alá tartoznak.
2. cikk
E határozat címzettje a Cseh Köztársaság.
Kelt Brüsszelben, 2011. május 20-án.