NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1191/2010
ze dne 16. prosince 2010,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1794/2006, kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 550/2004 ze dne 10. března 2004 o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi (nařízení o poskytování služeb) (1), a zejména na čl. 15 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení), a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1794/2006 (3) stanoví nezbytná opatření k rozvoji systému poplatků za letové navigační služby, který je v souladu se systémem poplatků za traťové navigační služby vypracovaným organizací Eurocontrol. Vypracování společného systému poplatků za letové navigační služby poskytované během všech fází letu má pro provádění jednotného evropského nebe nesmírný význam. Systém by měl dosáhnout větší transparentnosti při stanovování a ukládání poplatků uživatelům vzdušného prostoru a při vymáhání těchto poplatků a hospodárnosti v poskytování letových navigačních služeb. Měl by rovněž podporovat efektivnost letů při zachování optimální úrovně bezpečnosti a stimulovat integrované poskytování služeb.
(2)
Za účelem zajištění efektivnosti celkového cíle zvýšení nákladové efektivnosti letových navigačních služeb by měl systém poplatků podporovat posílení nákladové a provozní efektivnosti v souladu s evropským hlavním plánem uspořádání letového provozu a na jeho podporu.
(3)
Nařízení (ES) č. 1794/2006 je třeba aktualizovat, aby byly finanční důsledky plánu výkonnosti promítnuty do systému poplatků, zejména s ohledem na náklady a mechanismus sdílení rizik provozu jakož i režimy pobídek popsané v nařízení Komise (EU) č. 691/2010 ze dne 29. července 2010, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě a mění nařízení (ES) č. 2096/2005, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb (4). Nařízení (ES) č. 1794/2006 by mělo být tudíž odpovídajícím způsobem změněno.
(4)
Měla by být přijata vhodná ustanovení k zajištění hladkého přechodu na aktualizovaný systém poplatků.
(5)
Opatření stanovena v tomto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny nařízení (ES) č. 1794/2006
Nařízení (ES) č. 1794/2006 se mění takto:
1)
Článek 1 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Toto nařízení stanoví opatření potřebná pro vypracování společného systému poplatků za letové navigační služby, který je v souladu se systémem poplatků za traťové služby vypracovaným organizací Eurocontrol.“.
b)
Odstavce 5 a 6 se nahrazují tímto:
„5. S výhradou čl. 1 odst. 3 třetí větou nařízení Komise (EU) č. 691/2010 (5), mohou členské státy rozhodnout, že se toto nařízení nevztahuje na letové navigační služby poskytované na letištích, kde obchodní letecká doprava dosahuje méně než 50 000 pohybů za rok, bez ohledu na maximální vzletovou hmotnost a počet sedadel.
Členské státy o takovém rozhodnutí uvědomí Komisi. Komise pravidelně zveřejní aktualizovaný seznam letišť, na která se na základě rozhodnutí členských států toto nařízení na navigační služby nevztahuje.
6. Jde-li o letové navigační služby poskytované na letištích, kde obchodní letecká doprava dosahuje méně než 150 000 pohybů za rok, bez ohledu na maximální vzletovou hmotnost a počet sedadel, mohou členské státy před každým referenčním obdobím uvedeným v čl. 11 odst. 3 písm. d) nařízení (ES) č. 594/2004 rozhodnout nečinit následující:
a)
počítat stanovené náklady v souladu s článkem 6 tohoto nařízení;
b)
počítat poplatky za přibližovací a letištní služby stanovené v článku 11 tohoto nařízení;
c)
stanovovat jednotkové sazby poplatků uvedené v článku 13 tohoto nařízení.
První pododstavec se použije, aniž by bylo dotčeno používání zásad uvedených v článcích 14 a 15 nařízení (ES) č. 550/2004 a pokud je dodržen čl. 1 odst. 3 třetí věta nařízení (ES) č. 691/2010.
Členské státy, které se rozhodnou nečinit úkony uvedené v prvním pododstavci, vypracují podrobné hodnocení, v jakém rozsahu jsou splněny podmínky stanovené v příloze I tohoto nařízení. Součástí tohoto hodnocení je konzultace se zástupcem uživatelů vzdušného prostoru.
Tyto členské státy předloží Komisi podrobnou zprávu o hodnocení uvedeném ve třetím pododstavci. Zpráva je podpořena důkazy, zahrne výsledek konzultace s uživateli a plné odůvodní závěry dotyčného členského státu. Po konzultaci s dotčeným členským státem může
Komise rozhodnout, že podmínky stanovené v příloze I tohoto nařízení nejsou splněny, a může nejpozději dva měsíce po obdržení zprávy požádat členský stát o opětovné provedení hodnocení na základě revidovaných podmínek.
Pokud Komise takové rozhodnutí učiní, vymezí které části hodnocení mají být revidovány a uvede pro to důvody.
Požádala-li Komise o revidované hodnocení, dotyčný členský stát předloží zprávu o závěrech uvedeného revidovaného hodnocení ve lhůtě dvou měsíců poté, co obdržel žádost Komise.
Konečná zpráva se zveřejní a platí po dobu trvání dotyčného referenčního období.
2)
V článku 2 se doplňují tato písmena:
„h)
„stanovenými náklady“ se rozumí náklady předem stanovené členským státem podle čl. 15 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 550/2004;
i)
„referenčním obdobím“ se rozumí referenční období pro systém sledování výkonnosti stanovený v čl. 11 odst. 3 písm. d) nařízení (ES) č. 549/2004;
j)
„pohyby obchodní letecké dopravy“ se rozumí celkový součet vzletů a přistání obchodní letecké dopravy vypočítaný jako průměr za tři roky, které předcházejí přijetí plánu výkonnosti uvedenému v článku 12 nařízení (EU) č. 691/2010;
k)
„jinými příjmy“ se rozumí příjmy získané od veřejných orgánů nebo příjmy z komerčních činností a/nebo, v případě výkonových jednotek, příjmy získané ze smluv a dohod mezi poskytovateli letových navigačních služeb a provozovateli letišť, které zvýhodňují poskytovatele letových navigačních služeb pokud jde o výši jednotkových sazeb.“.
3)
V článku 3 se odstavce 1, 2 a 3 nahrazují tímto:
„1. Systém poplatků se řídí zásadami stanovenými v článku 15 nařízení (ES) č. 550/2004.
2. Stanovené náklady na traťové letové navigační služby jsou financovány z traťových poplatků uložených uživatelům letových navigačních služeb v souladu s ustanoveními kapitoly III a/nebo z jiných příjmů.
3. Stanovené náklady na přibližovací a letištní služby jsou financovány z poplatků za přibližovací a letištní služby uložených uživatelům letových navigačních služeb v souladu s ustanoveními kapitoly III a/nebo z jiných příjmů. Ty mohou zahrnovat křížové subvence poskytnuté v souladu s právem Unie.“.
4)
V článku 4 se odstavce 3 a 4 nahrazují tímto:
„3. Oblast zpoplatnění traťových služeb se rozprostírá od zemského povrchu a zahrnuje i horní vzdušný prostor. Členské státy mohou vyčlenit určitou oblast v složitých oblastech přibližovacích a letištních služeb uvnitř oblasti zpoplatnění.
4. Pokud oblasti zpoplatnění procházejí vzdušným prostorem více než jednoho členského státu, k čemuž může dojít v důsledku vytvoření společné oblasti zpoplatnění ve funkčním bloku vzdušného prostoru, zajistí dotčené členské státy v co nejvyšší míře shodné a jednotné používání tohoto nařízení na dotčený vzdušný prostor.
Pokud jednotné použití tohoto nařízení na dotyčný vzdušný prostor není možné, informují členské státy uživatele o rozdílech v používání tohoto nařízení transparentním způsobem a oznámí tyto rozdíly Komisi a Eurocontrolu.“.
5)
V článku 5 se odstavce 2 a 3 nahrazují tímto:
„2. Členské státy mohou určit následující náklady jako stanovené náklady v souladu s čl. 15 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 550/2004, pokud vzniknou v důsledku poskytování letových navigačních služeb:
a)
náklady vzniklé příslušným vnitrostátním orgánům;
b)
náklady vzniklé kvalifikovaným subjektům uvedeným v článku 3 nařízení (ES) č. 550/2004;
c)
náklady plynoucí z mezinárodních dohod.
3. V souladu s čl. 15a odst. 3 nařízení (ES) č. 550/2004, aniž jsou dotčeny jiné zdroje financování a v souladu s právem Unie, lze část příjmů pocházejících z poplatků využít na financování společných projektů pro funkce související se sítí, které jsou mimořádně důležité pro zvýšení celkové výkonnosti uspořádání letového provozu a letových navigačních služeb v Evropě. V takovýchto případech členské státy zajistí uplatnění komplexního a transparentního účetnictví, aby se zajistilo, že uživatelé vzdušného prostoru nebudou zpoplatňováni dvakrát. Stanovené náklady, ze kterých se financuje společný projekt, musí být jasně určeny v souladu s přílohou II.“.
6)
Článek 6 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Stanovené náklady a skutečné náklady zahrnují náklady na způsobilé služby, zařízení a činnosti uvedené v článku 5 tohoto nařízení a určené v souladu s účetními požadavky stanovenými v článku 12 nařízení (ES) č. 550/2004.
Jednorázové nákladové dopady vyplývající ze zavedení mezinárodních účetních standardů lze však rozložit na období nepřesahující 15 let.
Aniž jsou dotčeny články 16 a 18 nařízení (EU) č. 691/2010, stanovené náklady se určují před začátkem každého referenčního období jako součást plánů výkonnosti uvedených v článku 11 nařízení (ES) č. 549/2004 a v čl. 10 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 691/2010 pro každý kalendářní během referenčního období jak v reálné, tak i nominální hodnotě. Jednotkové sazby se vypočítávají na základě nákladů vyjádřených v nominální hodnotě. Pro každý rok v referenčním období se rozdíl mezi stanovenými náklady vyjádřenými v nominální hodnotě před referenčním obdobím a stanovenými náklady upravenými na základě skutečné inflace zaznamenané Komisí (Eurostatem) pro daný rok převede nejpozději v roce n+2.
Stanovené náklady a skutečné náklady se určují v národní měně. Pokud je pro funkční blok vzdušného prostoru vytvořena společná oblast zpoplatnění s jedinou jednotkovou sazbou, zajistí dotčené členské státy převod vnitrostátních nákladů na euro nebo na národní měnu jednoho z dotčených členských států, aby byl zajištěn transparentní výpočet jediné jednotkové sazby podle čl. 13 odst. 1 prvního pododstavce tohoto nařízení. Dotčené členské státy to oznámí Komisi a Eurocontrolu.“.
b)
Odstavec 2 se mění takto:
i)
druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Osobní náklady zahrnují hrubou mzdu, příplatky za práci přesčas, příspěvek zaměstnavatele na sociální pojištění, jakož i penzijní náklady a jiné dávky. Penzijní náklady mohou být vypočteny s použitím obezřetných předpokladů v souladu s řízením systému nebo příslušným vnitrostátním právem, podle případu. Takové předpoklady jsou podrobně rozvedeny ve vnitrostátním plánu výkonnosti.“.
ii)
čtvrtý a pátý pododstavec se nahrazují tímto:
„Náklady na odpisy se vztahují k celkovým dlouhodobým aktivům užívaným pro účely letových navigačních služeb. Dlouhodobá aktiva se odepisují v souladu s jejich očekávanou životností za použití metody rovnoměrného odpisování uplatněné k pořizovací hodnotě odpisovaných aktiv. Pro výpočet odpisů lze použít účtování pořizovacích nebo stávajících cen. Způsob výpočtu zůstane nezměněn po celou dobu odpisování a musí být v souladu s použitými náklady na kapitál. Použije-li se účtování stávajících cen, poskytnou se i čísla účtování ekvivalentních pořizovacích cen, aby bylo umožněno srovnání a hodnocení.
Náklady na kapitál se rovnají celkovému součinu:
a)
součtu průměrné čisté účetní hodnoty dlouhodobých aktiv a případných opravných položek k celkovým aktivům stanoveným vnitrostátním dozorovým orgánem a používaných poskytovatelem letových navigačních služeb, která jsou v provozu či ve výstavbě, a průměrné hodnoty čistých oběžných aktiv kromě úročených účtů potřebných pro poskytování letových navigačních služeb; a
b)
váženého průměru úrokové sazby z přijatých úvěrů a návratnosti vlastního kapitálu. V případě poskytovatele letových navigačních služeb bez vlastního kapitálu se vážený průměr vypočítává na základě návratnosti uplatňované vůči rozdílu mezi celkovými aktivy uvedenými v písmenu a) a úvěry.
Mimořádné položky jsou tvořeny nevratnými náklady vztahujícími se na poskytování letových navigačních služeb, které vznikly v průběhu stejného roku.
Každá úprava nad rámec ustanovení mezinárodních účetních standardů se uvede ve vnitrostátním plánu výkonnosti za účelem přezkumu ze strany Komise a v doplňujících informacích, které jsou poskytovány v souladu s přílohou II.“
c)
V odstavci 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Pro účely odst. 2 pátého pododstavce jsou ukazatele, kterým má být přikládána váha, založeny na poměru financování prostřednictvím buď úvěru, nebo vlastního kapitálu. Úroková sazba z přijatých úvěrů se rovná průměrné úrokové sazbě z přijatých úvěrů poskytovatele letových navigačních služeb. Návratnost vlastního kapitálu vychází ze skutečného finančního rizika vzniklého poskytovateli letových navigačních služeb.“
7)
V čl. 7 odst. 2 se doplňuje následující pododstavec:
„Pro účely prvního pododstavce písm. b), členské státy před začátkem každého referenčního období stanoví pro každé letiště kritéria použitá pro přidělení nákladů mezi přibližovací a letištní služby a traťové služby a uvědomí o tom Komisi.“.
8)
Článek 8 se nahrazuje tímto:
„Článek 8
Transparentnost nákladů a systému poplatků
1. Členské státy nejpozději šest měsíců před začátkem každého referenčního období nabídnou zástupcům uživatelů vzdušného prostoru možnost konzultace týkající se stanovených nákladů, plánovaných investic, prognózy výkonových jednotek, politiky poplatků a výsledných jednotkových sazeb a při tom jsou jim nápomocni poskytovatelé letových navigačních služeb. Členské státy poskytnou zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi a tam, kde je to na místě, i organizaci Eurocontrol, transparentním způsobem přehled vnitrostátních nákladů nebo nákladů funkčního bloku vzdušného prostoru stanovených v souladu s článkem 5 a jejich jednotkové sazby.
Během referenčního období členské státy každý rok navrhnou konzultace se zástupci uživatelů vzdušného prostoru o každé odchylce od prognózy, zejména s ohledem na:
a)
skutečnou dopravu a náklady ve srovnání s prognózou dopravy a stanovenými náklady;
b)
uplatňování mechanismu sdílení rizika stanoveného v článku 11a;
c)
režimy pobídek stanovené v článku 12.
Tuto konzultaci lze uspořádat v regionálním rámci. Zástupci uživatelů vzdušného prostoru si ponechají právo požádat o více konzultací. Soustavně se organizují rovněž konzultace s uživateli po aktivaci varovného mechanismu, která má za následek revizi jednotkové sazby.
2. Informace uvedené v odstavci 1 jsou vykazovány na základě tabulek a podrobných pravidel stanovených v přílohách II a VI, nebo, pokud se členský stát na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni funkčního bloku vzdušného prostoru rozhodl nepočítat stanovené náklady či poplatky za přibližovací a letištní služby nebo nestanovit jednotkové sazby poplatků za přibližovací a letištní služby podle čl. 1 odst. 6, je informace uvedená v odstavci 1 založena na výkazních tabulkách a podrobných pravidlech stanovených v příloze III. Příslušná dokumentace se dá k dispozici zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi, Eurocontrolu a vnitrostátním dozorovým orgánům tři týdny před konzultační schůzkou. Pro každoroční konzultaci uvedenou v odst. 1 druhém pododstavci je příslušná dokumentace dána k dispozici zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi, Eurocontrolu a vnitrostátním dozorovým orgánům každý rok, nejpozději do 1. listopadu.“.
9)
Článek 9 se mění takto:
a)
V odstavci 1 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
letům provedeným výlučně za účelem přepravy během oficiálních cest vládnoucího panovníka a jeho nejbližší rodiny, hlav států, předsedů vlád a vládních ministrů; ve všech případech musí být tato výjimka doložena patřičným označením statusu nebo poznámkou v letovém plánu.“.
b)
Odstavec 4 se mění takto:
i)
první pododstavec se zrušuje;
ii)
ve druhém pododstavci se úvodní věta nahrazuje tímto:
„Náklady vzniklé v souvislosti s lety, kterým byla udělena výjimka z placení poplatků, jsou tvořeny:“.
10)
Články 10 a 11 se nahrazují tímto:
„Článek 10
Výpočet poplatků za traťové navigační služby
1. Aniž je dotčena možnost financování traťových letových navigačních služeb prostřednictvím jiných příjmů podle čl. 3 odst. 2, poplatek za traťové navigační služby u konkrétního letu v konkrétní oblasti zpoplatnění traťových služeb se rovná součinu jednotkové sazby stanovené pro tuto oblast zpoplatnění traťových služeb a počtu přeletových jednotek u daného letu.
2. Jednotková sazba a traťové výkonové jednotky se vypočítají v souladu s přílohou IV.
Článek 11
Výpočet poplatků za přibližovací a letištní služby
1. Aniž je dotčena možnost financování přibližovacích a letištních služeb prostřednictvím jiných příjmů podle čl. 3 odst. 3, poplatek za letištní a přibližovací služby u konkrétního letu v konkrétní oblasti zpoplatnění přibližovacích a letištních služeb se rovná součinu jednotkové sazby stanovené pro tuto oblast a počtu výkonových jednotek přibližovacích a letištních služeb daného letu. Pro účely poplatků se přiblížení a odlet počítá za jeden let. Výpočetní jednotkou je buď let při příletu, nebo let při odletu.
2. Jednotková sazba a výkonové jednotky přibližovacích a letištních služeb se vypočítají v souladu s přílohou V.“.
11)
Vkládá se nový článek 11a, který zní:
„Článek 11a
Sdílení rizika
1. Tento článek stanoví mechanismus sdílení rizika nákladů. Použije se v souladu se zásadami obsaženými v článku 11 nařízení (EU) č. 691/2010.
2. Následující náklady nejsou předmětem sdílení rizika provozu a jsou vráceny bez ohledu na vývoj provozu:
a)
stanovené náklady určené podle čl. 5 odst. 2, s výjimkou dohod týkajících se poskytování přeshraničních letových provozních služeb;
b)
stanovené náklady poskytovatelů meteorologických služeb;
c)
převody povolené z předchozího roku nebo referenčního období a slevy nebo pokuty vyplývající z režimů pobídek;
d)
přeplatky nebo nedoplatky vyplývající ze změn provozu se uhradí nejpozději v roce n + 2.
Navíc, členské státy mohou vyjmout ze sdílení rizika provozu stanovené náklady poskytovatelů letových navigačních služeb, kteří obdrželi povolení k poskytování letových navigačních služeb bez osvědčení, v souladu s čl. 7 odst. 5 nařízení (ES) č. 550/2004.
3. Pokud během daného roku skutečný počet výkonových jednotek nepřevyšší nebo se nesníží o více než 2 % ve srovnání s prognózou zpracovanou na začátku referenčního období, dodatečný příjem nebo ztráta v příjmech poskytovatele letových navigačních služeb týkající se stanovených nákladů se nepřevádí.
4. Pokud během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek převýší prognózu zpracovanou na začátku referenčního období o více než 2 %, vrátí se nejpozději v roce n + 2 nejméně 70 % dodatečného příjmu získaného příslušnými poskytovateli letových navigačních služeb, který překračuje 2 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou týkající se stanovených nákladů, uživatelům vzdušného prostoru.
Pokud během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek se sníží ve srovnání s prognózou zpracovanou na začátku referenčního období o více než 2 %, uhradí uživatelé vzdušného prostoru zpravidla nejpozději v roce n + 2 nejvýše 70 % ztráty v příjmech vzniklé příslušným poskytovatelům letových navigačních služeb, která překračuje 2 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou týkající se stanovených nákladů. Členské státy však mohou rozhodnout, že převod těchto ztrát v příjmech rozloží na několik let za účelem udržení stability jednotkové sazby.
5. Rozdělení rizika provozu uvedeného v odstavci 4 se určí vnitrostátním plánem výkonnosti nebo plánem výkonnosti funkčního bloku vzdušného prostoru na celé referenční období po konzultacích podle článku 8.
6. Pokud je během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek nižší než 90 % ve srovnání s prognózou stanovenou na začátku referenčního období, plnou výši ztráty v příjmech vzniklé příslušným poskytovatelům letových navigačních služeb, která překračuje 10 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou týkající se stanovených nákladů, uhradí uživatelé vzdušného prostoru zpravidla nejpozději v roce n + 2. Členské státy však mohou rozhodnout, že převod těchto ztrát v příjmech rozloží na několik let za účelem udržení stability jednotkové sazby.
Pokud během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek převýší 110 % prognózy zpracované na začátku referenčního období, vrátí se uživatelům vzdušného prostoru v roce n + 2 plná výše dodatečných příjmů získaných příslušnými poskytovateli letových navigačních služeb, která překračuje 10 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou týkající se stanovených nákladů.
7. Poskytovatelé letových navigačních služeb bez vlastního kapitálu nebo s vlastním kapitálem nepřesahujícím 5 % celkových závazků ke dni 31. prosince 2011 mohou být vyňati ze sdílení rizika provozu během prvního referenčního období, aby bylo možné dosáhnout nižšího podílu financování úvěru. Tito poskytovatelé letových navigačních služeb vyňati ze sdílení rizika provozu se uvedou v plánu výkonnosti za účelem přezkumu ze strany Komise a v doplňujících informacích předkládaných v souladu s přílohou II. Členské státy popíší a zdůvodní opatření plánovaná k dosažení nižšího podílu financování úvěru a jeho časového rozvržení.
8. Na sdílení rizika nákladů se vztahují tyto zásady:
a)
pokud se skutečné náklady během celého referenčního období sníží pod stanovené náklady určené na začátku referenčního období, výsledný rozdíl si ponechá příslušný poskytovatel letových navigačních služeb, členský stát nebo kvalifikovaný subjekt;
b)
pokud skutečné náklady během celého referenčního období převýší stanovené náklady určené na začátku referenčního období, výsledný rozdíl uhradí příslušný poskytovatel letových navigačních služeb, členský stát nebo kvalifikovaný subjekt, aniž je dotčena aktivace varovného mechanismu podle článku 18 nařízení (EU) č. 691/2010;
c)
písmena a) a b) se nemohou vztahovat na rozdíl mezi skutečnými a stanovenými náklady, u nichž lze mít za to, že jsou mimo kontrolu poskytovatelů letových navigačních služeb, členských států a kvalifikovaných subjektů v důsledku:
i)
nepředvídaných změn vnitrostátních důchodových předpisů a předpisů pro důchodové účetnictví,
ii)
nepředvídaných změn vnitrostátního daňového práva,
iii)
nepředvídaných a nových nákladových položek nezahrnutých do vnitrostátního plánu výkonnosti, ale vyžadovaných právem,
iv)
nepředvídaných změn v nákladech nebo příjmech vyplývajících z mezinárodních dohod,
v)
podstatných změn v úrokových sazbách za půjčky.
Aniž je dotčen čl. 6 odst. 1 třetí pododstavec, je seznam nekontrolovatelných nákladových faktorů stanoven vnitrostátním dozorovým orgánem ze seznamu stanoveného v prvním pododstavci bodech i) až v) a je součástí plánu výkonnosti.
Pokud jsou skutečné náklady během celého referenčního období nižší než stanovené náklady určené na začátku referenčního období, vrátí se výsledný rozdíl uživatelům vzdušného prostoru převodem na následující referenční období.
Pokud skutečné náklady během celého referenčního období převýší stanovené náklady určené na začátku referenčního období, postoupí se výsledný rozdíl uživatelům vzdušného prostoru převodem na následující referenční období. Vnitrostátní dozorový orgán dá výslovný souhlas k převodu poté, co se ujistí, že:
i)
rozdíl ve skutečných nákladech ve srovnání se stanovenými náklady je skutečně výsledkem vývoje překračujícího rámec vlivu příslušného poskytovatele letových navigačních služeb, členského státu nebo kvalifikovaného subjektu;
ii)
rozdíl v nákladech, který se postupuje uživatelům, je výslovně určen a kategorizován.
Převáděná částka se musí specifikovat podle faktorů a popsat v doplňujících informacích předkládaných v souladu s přílohou VI.“.
12)
V článku 12 se odstavce 1, 2 a 3 nahrazují tímto:
„1. Členské státy na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni funkčního bloku vzdušného prostoru mohou na nediskriminačním a transparentním základě stanovit či schválit režimy pobídek na podporu zlepšení poskytování letových navigačních služeb nebo snížení vlivu letectví na životní prostředí, což bude mít za následek jiný výpočet poplatků podle odstavců 2 a 3. Pobídky se mohou vztahovat na poskytovatele letových navigačních služeb a/nebo uživatele vzdušného prostoru.
2. V souladu s článkem 11 nařízení (EU) č. 691/2010 může členský stát na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni funkčního bloku vzdušného prostoru schválit finanční pobídky, aby jeho poskytovatelé letových navigačních služeb dosahovali cílů výkonnosti. Jednotková sazba může být upravena, aby byla poskytnuta sleva nebo uložena pokuta podle skutečné úrovně výkonnosti poskytovatele letových navigačních služeb ve srovnání s příslušným cílem. Tyto slevy nebo pokuty se uplatní pouze tehdy, když změny ve výkonnosti mají značné dopady na uživatele. Použitelná výše slev a pokut je úměrná cílům a výkonnosti, kterých je třeba dosáhnout. Úrovně změn výkonnosti a použitelná výše slev a pokut se stanoví po nabídce konzultovat uvedené v článku 8 a stanovena vnitrostátním plánem výkonnosti nebo plánem výkonnosti funkčního bloku vzdušného prostoru.
3. Pokud se členský stát rozhodne použít režim pobídek v případě uživatelů letových navigačních služeb, změní, po nabídce konzultovat uvedené v článku 8, poplatky účtované uživatelům, aby zohlednil úsilí vyvinuté dotčenými uživateli, zejména k:
a)
optimalizaci využívání letových navigačních služeb;
b)
snížení dopadů letectví na životní prostředí;
c)
snížení celkových nákladů letových navigačních služeb a zvýšení jejich účinnosti, zejména snížením nebo změnou poplatků podle letového vybavení, které zvyšuje kapacitu, nebo kompenzací obtíží spojených s volbou méně přetížených tratí;
d)
urychlení zavádění kapacit řízení letového provozu podle projektu SESAR ATM.“.
13)
Článek 13 se mění takto:
a)
Odstavce 1 a 2 se nahrazují tímto:
„1. Členské státy zajistí, že jednotkové sazby jsou stanoveny pro každou oblast zpoplatnění každoročně.
Jednotkové sazby se stanoví v národní měně. Pokud se členský stát, který je součástí funkčního bloku vzdušného prostoru, rozhodne vytvořit společnou oblast zpoplatnění s jedinou jednotkovou sazbou, jednotková sazba se stanoví v eurech nebo v národní měně jednoho z příslušných členských států. Příslušné členské státy oznámí použitelnou měnu Komisi a Eurocontrolu.
2. Podle čl. 11 odst. 4 písm. e) nařízení (ES) č. 549/2004 a článku 18 nařízení (EU) č. 691/2010 může být jednotková sazba změněna v průběhu roku v případě aktivace varovného mechanismu.“.
b)
Doplňuje se nový odstavec 4, který zní:
„4. Pro první rok referenčního období se jednotkové sazby vypočítají na základě plánu výkonnosti oznámeného příslušným členským státem nebo funkčním blokem vzdušného prostoru ke dni 1. listopadu roku předcházejícího počátku referenčního období. Pokud je plán výkonnosti přijat později než 1. listopadu roku předcházejícího počátku referenčního období, jednotkové sazby se v případě potřeby přepočítají na základě konečného přijatého plánu nebo použitelných nápravných opatřeních.“.
14)
V článku 14 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Členské státy mohou vybírat poplatky prostřednictvím jediného poplatku za každý let. Pokud se poplatky účtují a vybírají v regionálním rámci, fakturační měna může být euro a administrativní jednotková sazba pro úhradu fakturačních nákladů a nákladů na výběr poplatků může být doplněna do příslušné jednotkové sazby.“.
15)
Článek 15 se zrušuje.
16)
V článku 17 se úvodní část prvního pododstavce nahrazuje tímto:
„Poskytovatelé letových navigačních služeb usnadní inspekce a průzkumy prováděné vnitrostátními dozorovými orgány nebo kvalifikovaným subjektem, který jedná jménem uvedených orgánů, včetně kontrol na místě. Oprávněné osoby jsou zmocněny:“.
17)
Vkládá se nový článek 17a, který zní:
„Článek 17a
Přezkum
Přezkum systému sledování výkonnosti uvedeného v článku 24 nařízení (EU) č. 691/2010 prováděný Komisí zahrnuje mechanismus sdílení rizika stanovený v článku 11a tohoto nařízení, režimy pobídek stanovené podle článku 12 tohoto nařízení a jejich vliv a efektivnost v dosahování vytýčených cílů výkonnosti.“.
18)
Přílohy I až VI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Přechodná ustanovení
Členské státy, u nichž je vnitrostátními předpisy, které existovaly už před 8. červencem 2010, stanoveno snížení jednotkové sazby přesahující rámec cílů Evropské unie vytýčených v souladu s nařízením (EU) č. 691/2010, mohou vyjmout své poskytovatel letových navigačních služeb z působnosti čl. 11a odst. 3 nařízení (ES) č. 1794/2006. Toto vynětí se vztahuje na období, po které vnitrostátní předpisy snižují jednotkovou sazbu a nesmí překročit konec prvního referenčního období v roce 2014. Členské státy o tom informují Komisi a Eurocontrol.
Členské státy mohou rozhodnout, že se do 31. prosince 2014 ustanovení nařízení (ES) č. 1794/2006 ve znění tohoto nařízení nepoužijí na přibližovací a letištní služby. Oznámí to Komisi. Pokud členské státy vyjmou přibližovací a letištní služby z působnosti ustanovení uvedeného nařízení, lze plné náklady za poskytování přibližovacích a letištních služeb uhradit do 31. prosince 2014.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Začne se používat na náklady, poplatky a jednotkové sazby letových navigačních služeb roku 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. prosince 2010.
A BIZOTTSÁG 1191/2010/EU RENDELETE
(2010. december 16.)
a léginavigációs szolgálatok közös díjszámítási rendszerének létrehozásáról szóló 1794/2006/EK rendelet módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a léginavigációs szolgálatoknak az egységes európai égbolt keretében történő ellátásáról szóló, 2004. március 10-i 550/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre („léginavigációs-szolgálati rendelet”) (1) és különösen annak 15. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel az egységes európai égbolt létrehozására vonatkozó keret megállapításáról szóló, 2004. március 10-i 549/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (keretrendelet) (2) és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1794/2006/EK bizottsági rendelet (3) meghatározza a léginavigációs szolgálatoknak az Eurocontrol Útvonal-használati Díjrendszerével összhangban lévő közös díjszámítási rendszerének kidolgozásához szükséges intézkedéseket. A repülés minden egyes szakasza alatt biztosított léginavigációs szolgálatok közös díjszámítási rendszerének kidolgozása rendkívül fontos az egységes európai égbolt végrehajtása szempontjából. A rendszernek hozzá kell járulnia ahhoz, hogy a légtérfelhasználóknak felszámított díjak meghatározása, kivetése és beszedése átláthatóbbá, a léginavigációs szolgáltatások nyújtása pedig költséghatékonyabbá váljon. A rendszernek továbbá elő kell segítenie, hogy - a biztonság optimális szintjének fenntartása mellett - a légi közlekedés hatékonyabban szerveződjön, és ösztönöznie kell az integrált szolgáltatásnyújtást.
(2)
Annak biztosítása érdekében, hogy a léginavigációs szolgálatok költséghatékonyságának javítására vonatkozó általános célkitűzés érvényesüljön, a díjszámítási rendszernek - az európai légiforgalmi szolgáltatási főtervvel összhangban és azt támogatva - elő kell segítenie a költséghatékonyságot és a működési hatékonyságot.
(3)
Az 1794/2006/EK rendeletet aktualizálni kell annak érdekében, hogy a teljesítményrendszer pénzügyi következményei megjelenjenek a díjszámítási rendszerben, különösen a költségek és a közlekedési kockázatmegosztási rendszerek valamint a léginavigációs szolgálatok és a hálózati funkciók teljesítményrendszerének megállapításáról, valamint a léginavigációs szolgálatok ellátására vonatkozó közös követelmények megállapításáról szóló 2096/2005/EK rendelet módosításáról szóló, 2010. július 29-i 691/2010/EU bizottsági rendeletben (4) meghatározott ösztönző rendszerek tekintetében. Az 1794/2006/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(4)
Megfelelő rendelkezéseket kell elfogadni az aktualizált díjrendszer ésszerű bevezetésének biztosítására.
(5)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az egységes égbolttal foglalkozó bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1794/2006/EK rendeletet módosításai
Az 1794/2006/EK rendelet az alábbiak szerint módosul:
1.
Az 1. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Ez a rendelet meghatározza a léginavigációs szolgálatoknak az Eurocontrol Útvonal-használati Díjrendszerével összhangban lévő közös díjszámítási rendszerének kidolgozásához szükséges intézkedéseket.”.
b)
Az (5) és (6) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(5) A 691/2010/EU bizottsági rendelet (5) 1. cikke (3) bekezdésének harmadik mondatára figyelemmel a tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem alkalmazzák e rendeletet az évente 50 000-nél kevesebb kereskedelmi légiforgalmi műveletet végző repülőtereken biztosított léginavigációs szolgálatok esetében, függetlenül a maximális felszálló tömegtől és a légi jármű üléseinek számától.
A tagállamok e döntésről értesítik a Bizottságot. A Bizottság rendszeres időközönként közzé teszi azon repülőterek aktualizált listáját, amelyek esetén a tagállamok úgy döntöttek, hogy a léginavigációs szolgálatokra nem alkalmazzák e rendeletet.
(6) Az évente 150 000-nél kevesebb kereskedelmi légiforgalmi műveletet végző repülőtereken biztosított léginavigációs szolgálatok esetében, függetlenül a maximális felszálló tömegtől és a légi jármű üléseinek számától a tagállamok az 549/2004/EK rendelet 11. cikke (3) bekezdésének d) pontjában említett egyes referencia-időszakokat megelőzően dönthetnek úgy, hogy nem teszik meg az alábbiakat:
a)
kiszámítják a megállapított költségeket az e rendelet 6. cikkével összhangban;
b)
kiszámítják a repülőtéri díjakat az e rendelet 11. cikkében meghatározott módon;
c)
meghatározzák az e rendelet 13. cikkében említett repülőtéri egységdíjakat.
Az első albekezdés az 550/2004/EK rendelet 14. és 15. cikkében említett alapelvek alkalmazásának sérelme nélkül, és a 691/2010/EU rendelet 1. cikke (3) bekezdésének harmadik mondatára figyelemmel alkalmazandó
A tagállamok, amelyek úgy döntenek, hogy nem alkalmazzák az első albekezdésben felsorolt rendelkezéseket részletes értékelést készítenek arról, hogy milyen mértékben teljesültek az e rendelet I. mellékletében meghatározott feltételek. Ezen értékelés magában foglalja a légtérfelhasználók képviselőivel történő konzultációt.
E tagállamok részletes jelentést küldenek a Bizottságnak a harmadik albekezdésben említett értékelésről. A jelentést bizonyítéknak kell alátámasztani, a jelentésnek magában kell foglalnia a felhasználókkal folytatott konzultáció eredményét és tartalmaznia kell a tagállam következtetéseinek teljes indokolását.
Az érintett tagállammal folytatott konzultációt követően a Bizottság megállapíthatja, hogy az e rendelet I. mellékletében megállapított feltételek nem teljesülnek, és a jelentés kézhezvételétől számított két hónapon belül felkérheti az érintett tagállamot az értékelés felülvizsgált körülmények között történő újra lefolytatására.
Amennyiben a Bizottság ilyen megállapítást tesz, meghatározza, hogy az értékelés mely részeit kell felülvizsgálni és megadja ennek indokait.
Amennyiben a Bizottság felülvizsgált értékelést kért, az érintett tagállam a bizottsági kérés kézhezvételétől számított két hónapon belül benyújtja a felülvizsgált értékelés következtetéseiről szóló jelentést.
A végleges jelentést nyilvánosságra kell hozni és az az érintett referencia-időszak teljes időtartamára érvényes.
2.
A 2. cikk a következő pontokkal egészül ki:
„h) »megállapított költségek«: az 550/2004/EK rendelet 15. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontjában említett, a tagállam által előre meghatározott költségek.
i) »referencia-időszak«: a teljesítményrendszerre vonatkozó, az 549/2004/EK rendelet 11. cikke (3) bekezdésének d) pontjában előírt referencia-időszak.
j) »kereskedelmi légiforgalmi műveletek«: a kereskedelmi légi közlekedési felszállásoknak és leszállásoknak a 691/2010/EU rendelet 12. cikkében említett teljesítménytervek elfogadását megelőző három év átlaga alapján számolt összege.
k) »egyéb bevételek«: az állami forrásokból vagy a léginavigációs szolgáltatók kereskedelmi tevékenységéből származó olyan bevételek, és/vagy a repülőtéri egységdíjak esetében a léginavigációs szolgáltatók és a repülőtér-üzemeltetők közötti szerződésekből vagy megállapodásokból származó olyan bevételek, amelyek az egységdíjak szintje tekintetében a léginavigációs szolgáltatók javára szolgálnak.”.
3.
A 3. cikk (1), (2) és (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A díjszámítási rendszerre az 550/2004/EK rendelet 15. cikkében megállapított általános elveket kell alkalmazni.
(2) Az útvonali léginavigációs szolgálatok megállapított költségeit a léginavigációs szolgálatok igénybevevőire a III. fejezettel összhangban kivetett útvonaldíjakon keresztül és/vagy egyéb bevételekből kell finanszírozni.
(3) A repülőtéri léginavigációs szolgálatok megállapított költségeit a léginavigációs szolgálatok igénybevevőire a III. fejezetelel összhangban kivetett repülőtéri díjakon keresztül és/vagy egyéb bevételekből kell finanszírozni. Ezek magukban foglalhatják az uniós joggal összhangban nyújtott kereszttámogatásokat.”.
4.
A 4. cikk (3) és (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(3) Egy útvonaldíjkörzet a földön kezdődik és magában foglalja a magas légteret. Összetett közelkörzetek esetén a tagállamok külön körzeteket hozhatnak létre egy díjkörzeten belül.
(4) Ha a díjszámítási körzetek egynél több tagállam légterére terjednek ki, ami egy funkcionális légtérblokkon belüli közös díjszámítási körzet létrehozásának következménye lehet, az érintett tagállamok biztosítják e rendelet minél következetesebb és egységesebb alkalmazását az érintett légtérben.
Amennyiben nem lehetséges e rendelet egységes alkalmazása az érintett légtérben, a tagállamok átlátható módon tájékoztatják a használókat az e rendelet alkalmazásával kapcsolatos különbségekről és értesítik a Bizottságot és az Eurocontrol-t e különbségekről.”.
5.
Az 5. cikk (2) és (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A tagállamok a következő költségeket vehetik figyelembe megállapított költségként az 550/2004/EK rendelet 15. cikke (2) bekezdésének a) pontjával összhangban, amennyiben azok a léginavigációs szolgáltatások nyújtásának eredményeként merülnek fel:
a)
az illetékes nemzeti hatóságoknál felmerült költségek;
b)
az 550/2004/EK rendelet 3. cikkében említett minősített szervezeteknél felmerült költségek;
c)
nemzetközi megállapodásokból eredő költségek.
(3) Az 550/2004/EK rendelet 15a. cikke (3) bekezdésével összhangban - az egyéb finanszírozási források sérelme nélkül és az uniós joggal összhangban - a díjakból eredő bevétel egy részét fel lehet használni a hálózattal kapcsolatos funkciók terén indított olyan közös projektek finanszírozására, amelyek a légiforgalmi irányítás és a léginavigációs szolgálatok európai összteljesítményének javítása szempontjából különösen fontosak. Ilyen esetekben a tagállamok biztosítják, hogy átfogó és átlátható elszámolási gyakorlatok létezzenek annak biztosítására, hogy a légtérfelhasználóknak ne kelljen kétszeresen fizetniük. Azokat a megállapított költségeket amelyek a közös projektek finanszírozzák egyértelműen jelezni kell a II. melléklettel összhangban.”.
6.
A 6. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A megállapított költségek és tényleges költségek az e rendelet 5. cikke értelmében támogatható szolgálatokhoz, berendezésekhez és tevékenységekhez kapcsolódó költségeket foglalják magukban és az 550/2004/EK rendelet 12. cikkében szereplő számviteli követelményekkel összhangban határozzák meg azokat.
A nemzetközi számviteli standardok bevezetéséből eredő nem ismétlődő hatásokat legfeljebb 15 éves időtartamra szét lehet osztani.
A 691/2010/EU rendelet 16. és 18. cikkének sérelme nélkül, a megállapított költségeket az egyes referencia-időszakok kezdetét megelőzően - az 549/2004/EK rendelet 11. cikkében és a 691/2010/EU rendelet 10. cikke (3) bekezdésének b) pontjában említett teljesítménytervek részeként - kell rögzíteni, az adott referencia-időszak valamennyi évére vonatkozóan, mind reál-, mind nominális értéken. Az egységdíjakat a nominális értéken kifejezett költségek alapján kell kiszámítani. A referencia-időszak valamennyi évére vonatkozóan a referencia-időszakot megelőzően rögzített, nominális értéken kifejezett megállapított költségek és a Bizottság (Eurostat) által az adott évre vonatkozóan feljegyzett tényleges infláció alapján kiigazított megállapított költségek közötti különbséget legfeljebb az n+2. évre lehet átvinni.
A megállapított költségeket és a tényleges költségeket nemzeti pénznemben kell meghatározni. Ha egy funkcionális légtérblokkon belül egységes egységdíjon alapuló, közös díjszámítási körzet került létrehozásra, az érintett tagállamok biztosítják a nemzeti szintű költségek euróra vagy az érintett tagállamok valamelyikének nemzeti pénznemére történő átváltását annak érdekében, hogy az e rendelet 13. cikke (1) bekezdése első albekezdésének alkalmazásában az egységdíjak kiszámítása átlátható legyen. E tagállamok minderről értesítik a Bizottságot és az Eurocontrolt.”
b)
A (2) bekezdés a következők szerint módosul:
i.
A második albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„A személyi jellegű ráfordítások magukban foglalják a bruttó javadalmazást, a túlóradíjat, a munkáltatói társadalombiztosítási járulékokat, valamint a nyugdíjköltségeket és minden egyéb juttatást. A nyugdíjköltségek kiszámítása prudens feltevésekre támaszkodva, megfelelő módon az adott rendszer irányításának vagy a nemzeti jognak a figyelembevételével történhet. E feltevéseket a nemzeti teljesítménytervekben részletesen fel kell tüntetni.”
ii.
A negyedik és az ötödik albekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„Az amortizációs költségek a léginavigációs szolgálat nyújtása céljából működtetett összes befektetett eszközhöz kapcsolódnak. A befektetett eszközök amortizációját várható működési élettartamuk alapján kell kiszámítani az amortizálandó eszközök bekerülési költségeire alkalmazott lineáris módszerrel. Az amortizáció kiszámításához a bekerülési áras vagy a folyóáras költségelszámolás is alkalmazható. Az alkalmazott módszer az amortizáció ideje alatt nem változhat, és összhangban kell lennie a tőkeköltség kiszámításának módszerével. A folyóáras költségelszámolás alkalmazása esetén - összehasonlítás és értékelés céljából - rendelkezésre kell bocsátani a bekerülési áras költségelszámolással kapott adatokat is.
A tőkeköltség megegyezik a következők szorzatával:
a)
a léginavigációs szolgáltató által használt működő vagy beszerelés alatt lévő befektetett eszközök átlagos nettó könyv szerinti értékének és az összes eszköz nemzeti felülvizsgálati hatóság általi esetleges kiigazításának, és a léginavigációs szolgálatok biztosításához szükséges - a kamatozó számlákat nem tartalmazó - forgóeszközök nettó átlagértékének összege; valamint
b)
a tartozások kamatának és a saját tőke megtérülésének súlyozott átlaga. A saját tőkével nem rendelkező léginavigációs szolgáltatók esetében a súlyozott átlagot az a) pontban említett összes eszköz, illetve a tartozások közötti különbségből eredő hozam alapján kell kiszámítani.
A rendkívüli tételek az ugyanazon év során a léginavigációs szolgálat biztosításával kapcsolatban felmerült nem rendszeres költségeket foglalják magukban.
Minden olyan kiigazítást, amelyre nem a nemzetközi számviteli standardok előírásai nyomán került sor, a Bizottság általi felülvizsgálat céljából fel kell tüntetni a nemzeti teljesítménytervekben, továbbá szerepeltetni kell a II. melléklettel összhangban benyújtandó további információk között.”
c)
A (3) bekezdés első albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A (2) bekezdés ötödik albekezdésének alkalmazásában a súlyozó faktoroknak a tartozásokon vagy saját tőkén keresztül történő finanszírozás arányán kell alapulniuk. A tartozások kamata megegyezik a léginavigációs szolgáltatók tartozásainak átlagos kamatával. A saját tőke megtérülése a léginavigációs szolgáltatónál ténylegesen felmerült pénzügyi kockázaton alapul.”
7.
A 7. cikk (2) bekezdése az alábbi albekezdéssel egészül ki:
„Az első albekezdés b) pontja alkalmazásában a tagállamok minden egyes referencia-időszakot megelőzően minden repülőtér vonatkozásában meghatározzák a költségeknek a repülőtéri és az útvonali szolgálatok közötti elosztásához használt kritériumokat, és ezekről tájékoztatják a Bizottságot.”
8.
A 8. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„8. cikk
A költségek és a díjszámítási mechanizmus átláthatósága
(1) A tagállamok legkésőbb hat hónappal az egyes referencia-időszakok kezdete előtt konzultációt ajánlanak a légtérfelhasználók képviselői részére a megállapított költségekről, a tervezett beruházásokról, a szolgáltatási egységekkel kapcsolatos előrejelzésekről, a díjszámítási politikáról és az abból eredő egységdíjakról, és a léginavigációs szolgáltatók támogatják őket. A tagállamok a nemzeti szintű vagy funkcionális légtérblokkok szintjén az 5. cikknek megfelelően meghatározott költségeiket és egységdíjaikat a légtérfelhasználók képviselői, a Bizottság és adott esetben az Eurocontrol számára átláthatóan rendelkezésre bocsájtják.
A referencia-időszak során a tagállamok minden évben konzultációt javasolnak a légtérfelhasználók képviselői részére az előrejelzésektől való bárminemű eltérésről, különös tekintettel az alábbiakra:
a)
a tényleges forgalom és a tényleges költségek összehasonlítása a az előre jelzett forgalommal és a megállapított költségekkel;
b)
a 11a. cikk szerinti kockázatmegosztási mechanizmus végrehajtása;
c)
a 12. cikk szerinti ösztönző rendszerek.
A konzultációkra regionális szinten is sor kerülhet. A légtérfelhasználók képviselői fenntartják azt a jogukat, hogy további konzultációkat kérjenek. A felhasználókkal szintén rendszeres konzultációra kerül sor minden alkalommal, amikor a riasztási mechanizmusok aktiválása az egységdíj felülvizsgálatát eredményezi.
(2) Az (1) bekezdésben említett információk a II. és VI. mellékletben szereplő jelentéstételi táblázatokon és az ott meghatározott részletes szabályokon kell hogy alapuljanak, illetve abban az esetben, ha egy tagállam nemzeti szinten vagy a funkcionális légtérblokkok szintjén úgy döntött, hogy az 1. cikk (6) bekezdésével összhangban nem számítja ki a megállapított költségeket vagy a repülőtéri díjakat és és nem határoz meg repülőtéri egységdíjakat, az (1) bekezdésben említett információknak a III. mellékletben szereplő jelentéstételi táblázatokon és az ott meghatározott részletes szabályokon kell alapulnia. A vonatkozó dokumentációt a konzultációs meghallgatás előtt három héttel a légtérfelhasználók képviselői, a Bizottság, az Eurocontrol és a nemzeti felügyeleti hatóságok rendelkezésére kell bocsátani. Az (1) bekezdés második albekezdésében említett évenkénti konzultáció tekintetében a vonatkozó dokumentációt minden évben legkésőbb november 1-jén a légtérfelhasználók képviselői, a Bizottság, az Eurocontrol és a nemzeti felügyeleti hatóságok rendelkezésére kell bocsátani”.
9.
A 9. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az (1) bekezdés c) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„c)
az uralkodó és közvetlen családja, állam- és kormányfők, valamint miniszterek hivatalos út alkalmával történő szállítása során megvalósult repülések; a mentességet minden esetben meg kell indokolni a státusz jelzésének vagy más megjegyzésnek a repülési terven történő feltüntetésével.”
b)
A (4) bekezdés a következőképpen módosul:
i.
az első albekezdést el kell hagyni;
ii.
a második albekezdés bevezető mondatának helyébe a következő szöveg lép
„A mentességet élvező repülések költségei a következőkből tevődnek össze:”.
10.
A 10. és 11. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„10. cikk
Az útvonaldíjak kiszámítása
(1) Annak a 3. cikk (2) bekezdése szerinti lehetőségnek a sérelme nélkül, hogy az útvonali léginavigációs szolgálatok finanszírozása egyéb forrásokból történjen, egy adott repülés útvonaldíja egy adott útvonaldíj-körzetben a következővel egyezik meg: az adott útvonaldíj-körzetre meghatározott egységdíj és az adott repüléshez kapcsolódó útvonali szolgáltatási egységek szorzata.
(2) Az egységdíjat és az útvonali szolgáltatási egységeket a IV. melléklettel összhangban kell kiszámítani.
11. cikk
A repülőtéri díjak kiszámítása
(1) Annak a 3. cikk (3) bekezdése szerinti lehetőségnek a sérelme nélkül, hogy a repülőtéri léginavigációs szolgálatok finanszírozása egyéb forrásokból történjen, egy adott repülés repülőtéri díja egy adott repülőtéri díjszámítási körzetben a következővel egyezik meg: az adott repülőtéri díjszámítási körzetre meghatározott egységdíj és az adott repüléshez kapcsolódó repülőtéri szolgáltatási egységek szorzata. A díj kiszabása szempontjából a megközelítés és a felszállás egyetlen repülésnek számít. A számítás egysége vagy az érkező vagy az induló járat.
(2) Az egységdíjat és a repülőtéri szolgáltatási egységeket az V. melléklettel összhangban kell kiszámítani.”.
11.
A szöveg az alábbi 11a. cikkel egészül ki:
„11a. cikk
Kockázatmegosztás
(1) E cikk megállapítja a forgalomhoz kapcsolódó kockázat megosztásának és a költségekhez kapcsolódó kockázat megosztásának mechanizmusait. E cikk a 691/2010/EU rendelet 11. cikkében szereplő elvek szerint alkalmazandó.
(2) Az alábbi költségeket nem kell a forgalomhoz kapcsolódó kockázatok megosztásakor figyelembe venni, és e költségek szedendők be a forgalom alakulásától függetlenül:
a)
Az 5. cikk (2) bekezdésével összhangban rögzített megállapított költségek a szolgáltatások határokon átívelő nyújtására vonatkozó megállapodások kivételével;
b)
a meteorológiai szolgáltatók megállapított költségei;
c)
az előző évről vagy referencia-időszakról átvitt, jóváhagyott összegek, és az ösztönző rendszerek keretébe tartozó bónuszok vagy szankciók összege;
d)
a forgalom változásából eredő, túlzott mértékben vagy nem kellő mértékben beszedett díjak, amelyek legkésőbb az n+2. évben szedhetők be.
A tagállamok ezen kívül mentességet engedélyezhetnek a forgalomhoz kapcsolódó kockázatok megosztása alól azon léginavigációs szolgáltatók megállapított költségei tekintetében, amelyek az 550/2004/EK rendelet 7. cikkének (5) bekezdése alapján engedélyt kaptak arra, hogy tanúsítvány nélkül biztosítsanak léginavigációs szolgálatokat.
(3) Ha egy adott évben a szolgáltatási egységek tényleges száma és a referencia-időszak kezdetén megállapított előrejelzés közötti eltérés sem pozitív, sem negatív irányban nem haladja meg a 2 %-ot, a léginavigációs szolgáltatónál a megállapított költségek tekintetében felmerült bevételkiesés vagy többletbevétel nem vihető tovább.
(4) Ha egy adott n. évben a szolgáltatási egységek tényleges száma több mint 2 %-kal meghaladja a referencia-időszak kezdetén megállapított előrejelzést, az érintett léginavigációs szolgáltató(k)nál felmerülő, a szolgáltatási egységek tényleges száma és a megállapított költségekre vonatkozó előrejelzés közötti, 2 %-ot meghaladó különbségből eredő többletbevétel legalább 70 %-át legkésőbb az n+2. évben vissza kell juttatni a légtérfelhasználóknak.
Ha egy adott n. évben a szolgáltatási egységek tényleges száma több mint 2 %-kal alacsonyabb, mint a referencia-időszak kezdetén megállapított előrejelzés, az érintett léginavigációs szolgáltató(k)nál felmerülő, a szolgáltatási egységek tényleges száma és a megállapított költségekre vonatkozó előrejelzés közötti, 2 %-ot meghaladó különbségből eredő bevételkiesés legfeljebb 70 %-át a légtérfelhasználóknak kell állniuk, elvben legkésőbb az n+2. évig. A tagállamok azonban dönthetnek úgy, hogy a bevételkiesés átvitelét - az egységdíj stabilitásának megőrzése érdekében - több évre elosztva valósítják meg.
(5) A 4. bekezdésben említett forgalomhoz kapcsolódó kockázatok hozzárendelését a nemzeti szinten vagy a funkcionális légtérblokkok szintjén elfogadandó teljesítménytervekben kell rögzíteni a 8. cikkben említett konzultációt követően a referencia-időszak egészére vonatkozóan.
(6) Ha egy adott n. évben a szolgáltatási egységek tényleges száma alacsonyabb, mint a referencia-időszak kezdetén megállapított előrejelzés 90 %-a, az érintett léginavigációs szolgáltató(k)nál felmerülő, a szolgáltatási egységek tényleges száma és a megállapított költségekre vonatkozó előrejelzés közötti, 10 %-ot meghaladó különbségből eredő bevételkiesést teljes egészében a légtérfelhasználóknak kell állniuk, elvben legkésőbb az n+2. évig. A tagállamok azonban dönthetnek úgy, hogy a bevételkiesés átvitelét - az egységdíj stabilitásának megőrzése érdekében - több évre elosztva valósítják meg.
Ha egy adott n. évben a szolgáltatási egységek tényleges száma meghaladja a referencia-időszak kezdetén megállapított előrejelzés 110 %-át, az érintett léginavigációs szolgáltató(k)nál felmerülő, a szolgáltatási egységek tényleges száma és a megállapított költségekre vonatkozó előrejelzés közötti, 10 %-ot meghaladó különbségből eredő többletbevételt az n+2. évben teljes egészében vissza kell juttatni a légtérfelhasználóknak.
(7) A tartozásokon keresztüli finanszírozás arányának csökkentése érdekében azoknak a léginavigációs szolgáltatók, akik 2011. december 31-én nem rendelkeznek saját tőkével vagy saját tőkéjük nem éri el a kötelezettségek 5 %-át, az első referencia-időszakban mentesek lehetnek a forgalomhoz kapcsolódó kockázatok megosztásától. Ezeket a forgalomhoz kapcsolódó kockázatok megosztása alól mentesülő léginavigációs szolgáltatókat fel kell tüntetni a Bizottság által felülvizsgálandó teljesítménytervekben, továbbá szerepeltetni kell a II. melléklettel összhangban benyújtandó további információk között. A tagállamoknak be kell mutatniuk és meg kell indokolniuk a tartozásokon keresztüli finanszírozás arányának csökkentése érdekében tervezett intézkedéseket és azok időbeli megvalósítását.
(8) A költségekhez kapcsolódó kockázatok megosztására a következő elveket kell alkalmazni:
a)
Ha egy referencia-időszak egésze során a tényleges költségek alacsonyabbak, mint a referencia-időszak kezdetén előre jelzett megállapított költségek, az ebből származó különbség az érintett léginavigációs szolgáltatónál, tagállamnál vagy minősített szervezetnél marad.
b)
Ha egy referencia-időszak egésze során a tényleges költségek magasabbak, mint a referencia-időszak kezdetén megállapított költségek, az ebből származó különbséget - a riasztási mechanizmusok 691/2010/EU rendelet 18. cikke szerinti aktiválásának sérelme nélkül - az érintett léginavigációs szolgáltató, tagállam vagy minősített szervezet állja.
c)
Az a) és b) pontot nem kell alkalmazni arra a tényleges és a megállapított költségek közötti különbségre, amelyet úgy lehet tekinteni, hogy azok a léginavigációs szolgáltatók, a tagállamok és a minősített szervezetek ellenőrzésén kívül esnek, az alábbi okok egyikéből:
i.
a nyugdíjra és a nyugdíjelszámolásra vonatkozó nemzeti jogszabályokban bekövetkezett, előre nem látott változások,
ii.
az adózásra vonatkozó nemzeti jogszabályokban bekövetkezett, előre nem látott változások,
iii.
a nemzeti teljesítménytervekben nem szereplő, azonban jogszabályban előírt új, előre nem látott költségtételek,
iv.
nemzetközi megállapodásokból eredő, költségeket vagy bevételeket érintő, előre nem látott változások,
v.
a kölcsönök kamatait érintő jelentős változások,
A 6. cikk (1) bekezdése harmadik albekezdésének sérelme nélkül, a nemzeti felülvizsgálati hatóságok az első albekezdés i.-v. pontjában felsoroltak alapján összeállítják a nem befolyásolható költségtényezők listáját, és azt csatolják a teljesítménytervhez.
Ha egy referencia-időszak során a tényleges költségek alacsonyabbak, mint a referencia-időszak kezdetén rögzített megállapított költségek, az ebből származó különbséget a következő referencia-időszakra való átvitel formájában vissza kell juttatni a légtérhasználókhoz.
Ha egy referencia-időszak egésze során a tényleges költségek magasabbak, mint a referencia-időszak kezdetén rögzített megállapított költségek, az ebből származó különbséget a következő referencia-időszakra való átvitel formájában a légtérfelhasználókra kell áthárítani. Az illetékes nemzeti felülvizsgálati hatóság kifejezetten hozzájárul az átvitelhez miután megbizonyosodott az alábbiakról:
i.
a tényleges költségek és a megállapított költségek közötti eltérés valóban a léginavigációs szolgáltató, a tagállam vagy az minősített szervezet befolyásán kívül álló fejlemények eredménye,
ii.
a költséget érintő, a felhasználókra terhelendő eltérés pontosan azonosításra és kategóriába sorolásra került.
Az átvitt összeget tényezőkre bontva pontosan meg kell adni és be kell mutatni a VI. melléklettel összhangban benyújtandó további információk között.”.
12.
A 12. cikk (1), (2) és (3) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tagállamok nemzeti szinten vagy egy funkcionális légtérblokk szintjén diszkriminációtól mentes és átlátható alapokon nyugvó, a léginavigációs szolgálatok biztosításának javítását vagy a repülés környezeti hatásának csökkentését célzó olyan ösztönző rendszereket hozhatnak létre vagy hagyhatnak jóvá, amelyek a (2) és a (3) bekezdésekben megállapított díjak eltérő módon történő kiszámításához vezetnek. Ezek az ösztönzők vonatkozhatnak a léginavigációs szolgáltatókra vagy a légtérfelhasználókra.
(2) A tagállamok - a 691/2010/EU rendelet 11. cikkével összhangban - nemzeti szinten vagy a funkcionális légtérblokkok szintjén pénzügyi ösztönzőket fogadhatnak el, hogy léginavigációs szolgáltatóik számára megkönnyítsék egyes teljesítménycélok elérését. Az egységdíj úgy módosítható, hogy az a léginavigációs szolgáltatók számára a releváns célkitűzések tekintetében általuk elért tényleges teljesítményszinttől függően bónuszt vagy szankciót irányozzon elő. Ezen bónuszok vagy szankciók alkalmazására csak akkor kerülhet sor, ha a teljesítménybeli különbségek a fogyasztók szempontjából lényeges hatást eredményeznek. A bónuszok és szankciók alkalmazható mértékének arányban kell állnia az elérendő célokkal és az elért teljesítménnyel. A teljesítménybeli változások szintjét, illetve az alkalmazandó bónuszok és szankciók mértékét a 8. cikk szerint felajánlott konzultációt követően kell meghatározni, és azt rögzíteni kell a nemzeti szinten vagy a funkcionális légtérblokkok szintjén elfogadandó teljesítménytervekben.
(3) Amennyiben egy tagállam a léginavigációs szolgálatokat igénybe vevő felhasználókra vonatkozó ösztönző rendszer alkalmazásáról határoz, a konzultáció 8. cikk szerinti felajánlását követően modulációt alkalmaz az e felhasználókra kiszabott díjakkal kapcsolatban azon erőfeszítések tükrözése érdekében, amelyeket az említett felhasználók az alábbi területeken tettek:
a)
a léginavigációs szolgálatok igénybevételének optimalizálása;
b)
a repülés környezeti hatásának csökkentése;
c)
a léginavigációs szolgálatok általános költségeinek csökkentése és a szolgálatok hatékonyságának növelése, különösen a kapacitásnövelő légi berendezésekkel kapcsolatos díjak csökkentése vagy modulációja, vagy a kevésbé zsúfolt útvonalak választásából eredő hátrányok kompenzálása révén;
d)
a SESAR-ATM-programból eredő kapacitások igénybevételének felgyorsítása.”.
13.
A 13. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az (1) és (2) bekezdés helyébe az alábbi szöveg lép:
„(1) A tagállamok biztosítják az egyes díjszámítási körzetekre vonatkozó egységdíjak évente történő meghatározását.
Az egységdíjakat nemzeti pénznemben kell meghatározni. Ha az egy funkcionális légtérblokkon belüli tagállamok egységes egységdíjon alapuló, közös díjszámítási körzet létrehozásról döntenek, az egységdíjat euróban vagy az érintett tagállamok valamelyikének nemzeti pénznemében kell meghatározni. Az érintett tagállamok értesítik a Bizottságot és az Eurocontrolt az alkalmazandó pénznemről.
(2) Az 549/2004/EK rendelet 11. cikke (4) bekezdése e) pontjának és a 691/2010/EU rendelet 18. cikkének megfelelően az egységdíj év közben is módosítható riasztási mechanizmus aktiválása esetén.”.
b)
A cikk a következő (4) bekezdéssel egészül ki:
„(4) A referencia-időszak első évére vonatkozó egységdíjakat az érintett tagállam vagy funkcionális légtérblokk által a referencia-időszakot megelőző év november 1-jéig eljuttatott teljesítménytervek alapján kell kiszámítani. Ha egy teljesítményterv a referencia-időszak kezdetét megelőző év november 1-jét követően kerül elfogadásra, az egységdíjakat a terv elfogadását követően vagy az alkalmazandó korrekciós intézkedések alapján újra kell számítani.”.
14.
A 14. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tagállamok a díjakat repülésenként kiszabott egyszeri díjak formájában szedhetik be. Ha a díjak kiszámlázása és beszedése regionális szinten történik, a számlák kiállíthatók euróban, és az adott egységdíj kiegészíthető a számlázási és beszedési költségek fedezésére szolgáló adminisztrációs egységdíjjal.”.
15.
A 15. cikket el kell hagyni.
16.
A 17. cikk első bekezdésének bevezető szövege helyébe a következő szöveg lép:
„A léginavigációs szolgáltatók elősegítik a nemzeti felülvizsgálati hatóság vagy egy az utóbbi nevében eljáró minősített szervezet által végzett vizsgálatokat és ellenőrzéseket, beleértve a helyszíni ellenőrzéseket is. A felhatalmazott személyek a következőkre jogosultak:”.
17.
A szöveg az alábbi 17a. cikkel egészül ki:
„17a. cikk
Felülvizsgálat
A teljesítményterveknek a Bizottság által végzendő - a 691/2010/EU rendelet 24. cikkében említett - felülvizsgálata kiterjed az e rendelet 11a. cikke szerinti kockázat-megosztási mechanizmusra, az e rendelet 12. cikke szerinti ösztönző rendszerekre, és ezek hatásaira és hatékonyságára a kitűzött teljesítménycélok elérése szempontjából.”.
18.
Az I.-VI. melléklet e rendelet mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
Átmeneti rendelkezések
Azok a tagállamok, amelyekben léteznek olyan, már 2010. július 8-át megelőzően is hatályos nemzeti jogszabályok, amelyek az egységdíjaknak a 691/2010/EU rendelettel összhangban meghatározott, európai uniós szintű célértéknél nagyobb mértékű csökkentésétől rendelkeznek, léginavigációs szolgáltatóik számára mentességet engedélyezhetnek az 1794/2006/EK rendelet 11a. cikke (3) bekezdésének alkalmazása alól. E mentesség azon időszak során alkalmazható, amely tekintetében a nemzeti jogszabályok az egységdíjak csökkentéséről rendelkeznek, ám legfeljebb az első, 2014-ben befejeződő referencia-időszak végéig. A tagállamok értesítik a Bizottságot és az Eurocontrolt az ilyen mentességekről.
A tagállamok úgy dönthetnek, hogy nem alkalmazzák az e rendelettel módosított 1794/2006/EK rendelet rendelkezéseit a repülőtéri díjak tekintetében 2014. december 31-ig. Erről értesítik a Bizottságot. Amennyiben a tagállamok mentesítik a repülőtéri díjakat azon rendelet rendelkezései alól, a repülőtéri léginavigációs szolgálatok biztosításának teljes költségét 2014. december 31-ig lehet beszedni.
3. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet Az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet a léginavigációs szolgálatok ellátására megállapított 2012. évi költségek, díjak és egységdíjak tekintetében kell először alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2010. december 16-án.