NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 423/2012
ze dne 22. května 2012,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1083/2006, pokud jde o některá ustanovení týkající se nástrojů pro sdílení rizika pro členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 177 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nebývale závažná světová finanční krize a hospodářský útlum vážně poškodily hospodářský růst a finanční stabilitu a vyvolaly podstatné zhoršení finančních, hospodářských a sociálních podmínek v několika členských státech.
(2)
Přestože již byla přijata řada významných opatření včetně změn v právním rámci, která mají vyvážit negativní vlivy finanční krize, je její dopad na reálnou ekonomiku, trh práce a občany pociťován v mnoha směrech.
(3)
Na základě čl. 122 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, podle kterého může Unie poskytnout finanční pomoc členskému státu, jemuž mimo jiné z důvodu mimořádných událostí, které nemůže ovlivnit, nastaly obtíže nebo je vážně ohrožen závažnými obtížemi, byl nařízením Rady (EU) č. 407/2010 (3) zaveden evropský mechanismus finanční stabilizace s cílem zachovat finanční stabilitu celé Unie.
(4)
Prováděcími rozhodnutími Rady 2011/77/EU (4) a 2011/344/EU (5) poskytla Unie finanční pomoc podle nařízení (EU) č. 407/2010 Irsku a Portugalsku.
(5)
Finanční stabilita Řecka byla postižena vážnými obtížemi již před vstupem nařízení (EU) č. 407/2010 v platnost. Finanční pomoc Řecku proto nemohla vycházet z uvedeného nařízení.
(6)
Dohoda mezi věřiteli a dohoda o mechanismu úvěrů pro Řecko podepsané dne 8. května 2010 vstoupily v platnost dne 11. května 2010. Dohoda mezi věřiteli má být plně platná a účinná po dobu tříletého programového období, pokud budou v rámci dohody o mechanismu úvěrů existovat dlužné částky.
(7)
Nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (6), stanoví, že Rada má poskytovat vzájemnou pomoc, pokud je platební bilance členského státu, který nepřijal euro, v obtížích nebo jí takové obtíže vážně hrozí.
(8)
Rozhodnutími Rady 2009/102/ES (7) a 2009/459/ES (8) byla finanční pomoc podle nařízení (ES) č. 332/2002 poskytnuta Maďarsku a Rumunsku.
(9)
Dne 11. července 2011 podepsali ministři financí ze 17 členských států eurozóny Smlouvu o založení Evropského mechanismu stability (ESM). V návaznosti na rozhodnutí představitelů států a vlád eurozóny, která byla přijata ve dnech 21. července a 9. prosince 2011, byla Smlouva upravena tak, aby se dosáhlo lepší účinnosti mechanismu, a podepsána dne 2. února 2012. Podle této Smlouvy ESM převezme do roku 2013 úkoly, které v současnosti plní evropský nástroj finanční stability a evropský mechanismus finanční stabilizace. S ESM by se tedy mělo počítat v tomto nařízení.
(10)
Evropská rada ve svých závěrech ze dne 23. a 24. června 2011 uvítala záměr Komise posílit vazby mezi úvěrovým programem pro Řecko a fondy Unie a podpořila snahy zaměřené na zvýšení schopnosti Řecka využívat prostředků z těchto fondů, aby se podpořil růst a zaměstnanost, čehož bude dosaženo zaměřením pozornosti na zvyšování konkurenceschopnosti a vytváření pracovních míst. Kromě toho uvítala a podpořila souhrnný program technické pomoci Řecku, na jehož přípravě se podílí Komise spolu s členskými státy.
(11)
V prohlášení hlav států nebo vlád zemí eurozóny a orgánů EU ze dne 21. července 2011 byly Komise a Evropská investiční banka (EIB) vyzvány k posílení vazeb mezi úvěrovými programy a fondy Unie ve všech zemích s podporou Unie nebo Mezinárodního měnového fondu. Toto nařízení by mělo přispět k uvedenému cíli.
(12)
V prohlášení členů Evropské rady ze dne 30. ledna 2012 se hlavy států a vlád dohodly, jakožto na naléhavém opatření, na posílení podpory infrastruktury ze strany EIB a vyzvaly Radu, Komisi a EIB, aby zvážily možnosti posílení opatření EIB na podporu růstu a vydaly náležitá doporučení, včetně možnosti využít finanční kapacity skupiny EIB pro souhrnný rozpočet Evropské unie. Cílem tohoto nařízení je reagovat na tuto výzvu v souvislosti s nynějším zvládáním krize.
(13)
Provádění operačních programů a projektů v oblasti investic do infrastruktury a produktivních investic v Řecku naráží na závažné problémy, protože podmínky pro účast soukromého sektoru, a zejména finančního sektoru, se v důsledku hospodářské a finanční krize dramaticky změnily.
(14)
Aby se tyto problémy zmírnily, urychlilo se provádění operačních programů a projektů a posílilo hospodářské oživení, je nezbytné umožnit členským státům, jejichž finanční stabilita je postižena nebo ohrožena závažnými obtížemi a kterým byla poskytnuta finanční pomoc v rámci některého z mechanismů stanovených v čl. 77 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti (9) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1311/2011 (10), aby přispívaly finančními zdroji z operačních programů na zřízení nástrojů pro sdílení rizika, které zajistí úvěry, záruky nebo jiné finanční nástroje na podporu projektů a operací plánovaných v rámci operačního programu.
(15)
Vzhledem k dlouholetým zkušenostem EIB, která je hlavním financovatelem projektů v oblasti infrastruktury, a vzhledem k jejímu odhodlání podpořit hospodářské oživení by Komise měla mít možnost zřizovat nástroje pro sdílení rizika pomocí dohody o spolupráci uzavřené za tímto účelem s EIB. Aby byla zajištěna právní jistota, je nezbytné v nařízení (ES) č. 1083/2006 stanovit hlavní a typické podmínky takové dohody o spolupráci. Pokud jde o specifickou povahu nástrojů pro sdílení rizik zaměřenou na řízení krize, jak je uvedeno v tomto nařízení, měly by být konkrétní a specifické podmínky každé spolupráce stanoveny v samostatné dohodě o spolupráci, která by měla být uzavřena mezi Komisí a EIB v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (11).
(16)
Vzhledem k potřebě rozmnožit příležitosti k investicím, která může v dotčených členských státech vyvstat, by měla Komise rovněž být schopna zřídit nástroje pro sdílení rizika s vnitrostátními nebo mezinárodními veřejnoprávními subjekty nebo subjekty soukromého práva pověřenými výkonem veřejné služby, které poskytují dostatečné záruky podle čl. 54 odst. 2 písm. c) nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 za podobných podmínek, jaké se uplatňují v případě EIB a jaké uplatňuje EIB.
(17)
Aby bylo možné v kontextu stávající hospodářské, finanční a sociální krize rychle reagovat, měla by nástroje pro sdílení rizika upravená v tomto nařízení provádět Komise v souladu s čl. 54 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
(18)
V zájmu jasnosti a právní jistoty by měla být do článku 36a nařízení (ES) č. 1083/2006, ve znění tohoto nařízení, začleněna definice nástroje pro sdílení rizika. Nástroje pro sdílení rizika by měly být používány pro úvěry, záruky a jiné finanční nástroje s cílem financovat operace spolufinancované z Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo z Fondu soudržnosti, pokud jde o investiční náklady, které nemohou být financovány jako způsobilé výdaje podle článku 55 nařízení (ES) č. 1083/2006 nebo podle pravidel Unie pro státní podporu. Za tímto účelem je rovněž nezbytné stanovit odchylku od čl. 54 odst. 5 nařízení (ES) č. 1083/2006.
(19)
Členský stát, který chce využít nástroje pro sdílení rizika, by měl ve své písemné žádosti Komisi jasně uvést, proč se domnívá, že splňuje některou z podmínek způsobilosti uvedených ve čl. 77 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006, a měl by k ní přiložit všechny informace požadované tímto nařízením k prokázaní toho, že daná podmínka způsobilosti byla splněna. Žádající členský stát by měl také určit programy (a přiložit seznam navrhovaných projektů a příslušných potřeb s ohledem na financování), které jsou spolufinancovány z Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo z Fondu soudržnosti, a části finančních přídělů pro tyto programy na rok 2012 a 2013, které má v úmyslu vyčlenit na nástroj pro sdílení rizika. Žádost členského státu by proto měla být podána Komisi do 31. srpna 2013, aby Komise mohla o účasti žádajícího státu na nástroji pro sdílení rizika rozhodnout do 31. prosince 2013. Před rozhodnutím Komise o žádosti členského státu v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006 by měly být příslušné operační programy v rámci Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti revidovány.
(20)
Vybrané operace způsobilé v rámci nástroje pro sdílení rizika by měly být buď hlavní projekty, na které se již vztahuje rozhodnutí Komise podle článku 41 nařízení (ES) č. 1083/2006, nebo jiné projekty spolufinancované z Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo Fondu soudržnosti a spadající pod jeden nebo více z jejich operačních programů, a to v případě, kdy tyto projekty čelí nedostatečnému financování v oblasti investičních nákladů, které by měli nést soukromí investoři. Vybrány by rovněž mohly být operace, které přispívají k cílům národního strategického referenčního rámce žádajícího členského státu a strategických obecných zásad Společenství pro soudržnost a které mohou ze své podstaty přispět k podpoře růstu a posílení hospodářského oživení, pokud k tomu budou dostupné finanční prostředky z nástroje pro sdílení rizika.
(21)
Kromě toho by měl žádající členský stát ve své žádosti uvést dostupnou částku, která se využije výlučně v jeho prospěch, která bude poskytnuta v rámci jeho finančního přídělu na politiku soudržnosti podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1083/2006, která může být vyčleněna pro cíle nástroje pro sdílení rizika výlučně z rozpočtových závazků Unie, jež zbývají k uskutečnění pro roky 2012 a 2013 podle čl. 75 odst. 1 nařízení (ES) č. 1083/2006, a která by neměla přesáhnout 10 % celkového orientačního přídělu pro žádající členský stát na období 2007 až 2013, co se týče Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo Fondu soudržnosti, schváleného v souladu s čl. 28 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1083/2006. Je také nezbytné zajistit, aby financování nástroje pro sdílení rizika Unií, včetně poplatků za správu a jiných způsobilých nákladů, bylo jednoznačně omezeno na shora uvedenou maximální výši příspěvku Unie na nástroj pro sdílení rizika, a neměly by vznikat žádné další podmíněné závazky pro souhrnný rozpočet Evropské unie. Jakákoli zbytková rizika spojená s operacemi financovanými v rámci zřízeného nástroje pro sdílení rizika by tedy měla nést EIB nebo vnitrostátní či mezinárodní veřejnoprávní subjekty nebo subjekty soukromého práva pověřené výkonem veřejné služby, s nimiž byla uzavřena dohoda o spolupráci a na jejím základě zřízen nástroj pro sdílení rizika. Opětovné použití jakýchkoliv vrácených či zbývajících částek přidělených nástroji pro sdílení rizika by mělo být podle tohoto nařízení umožněno stejnému členskému státu, a to na jeho žádost, v rámci stejného nástroje pro sdílení rizika a za předpokladu, že stále splňuje podmínky způsobilosti.
(22)
Komise by měla ověřit, zda jsou informace předložené žádajícím členským státem správné a zda je jeho žádost oprávněná, a měla by mít pravomoc přijmout prováděcím aktem do čtyř měsíců od předložení žádosti členským státem rozhodnutí o podmínkách účasti žádajícího členského státu na nástroji pro sdílení rizika. Za způsobilé k financování ze zřízeného nástroje pro sdílení rizika by však měly být uznány jen ty projekty, o jejichž financování kladně rozhodla EIB nebo vnitrostátní či mezinárodní veřejnoprávní subjekty nebo subjekty soukromého práva pověřené výkonem veřejné služby, podle okolností. V zájmu transparentnosti a právní jistoty by rozhodnutí Komise mělo být zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(23)
Vzhledem k povaze nástroje pro sdílení rizika zavedeného tímto nařízením a jeho účelu, tedy zaměření na řízení krize, a vzhledem k nebývalé krizi, jež postihla mezinárodní trhy, a hospodářskému poklesu, který vážně narušil finanční stabilitu několika členských států a žádá si rychlou reakci, aby byly vyváženy dopady na reálnou ekonomiku, trh práce a občany, je vhodné, aby toto nařízení vstoupilo v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
(24)
Nařízení (ES) č. 1083/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1083/2006 se mění takto:
1)
V článku 14 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Rozpočet Evropské unie přidělený fondům je plněn v rámci sdíleného řízení, na němž se podílejí členské státy a Komise v souladu s čl. 53 písm. b) nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (12), s výjimkou nástroje podle článku 36a tohoto nařízení a technické pomoci podle článku 45 tohoto nařízení.
V souladu s čl. 48 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 se uplatňuje zásada řádného finančního řízení.
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 36a
Nástroj pro sdílení rizika
1. Pro účely tohoto článku se nástrojem pro sdílení rizika rozumí finanční nástroj, který, v případě potřeby za dohodnutou odměnu, zaručuje celkové nebo částečné pokrytí vymezeného rizika.
2. Členský stát, který splňuje některou z podmínek uvedených v čl. 77 odst. 2 písm. a), b) a c), může přispět částí svých celkových zdrojů přidělených v souladu s články 19 a 20 na nástroj pro sdílení rizika, který bude zřízen dohodou o spolupráci, již Komise uzavře buď s EIB, nebo s vnitrostátními nebo mezinárodními veřejnoprávními subjekty nebo se subjekty soukromého práva pověřenými výkonem veřejné služby, které poskytují dostatečné záruky podle čl. 54 odst. 2 písm. c) nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, za podobných podmínek jako v případě EIB (dále jen „smluvní prováděcí subjekt“), pro účely poskytování a přidělování kapitálu na úvěry, záruky a jiné finanční nástroje v rámci tohoto nástroje pro sdílení rizika.
3. Dohoda o spolupráci uvedená v odstavci 2 musí obsahovat pravidla zejména pro: celkovou výši příspěvku Unie a rozpis jeho vyplácení; podmínky svěřeneckých účtů, které má otevřít smluvní prováděcí subjekt; kritéria způsobilosti pro používání příspěvků Unie; podrobnosti o přesném sdílení rizika (včetně pákového poměru), jež má být pokryto, a záruky, které má poskytnout smluvní prováděcí subjekt; stanovení ceny nástroje pro sdílení rizika na základě rizikové přirážky a pokrytí všech administrativních nákladů nástroje pro sdílení rizika; postup pro předkládání a schvalování návrhů projektů krytých nástrojem pro sdílení rizika; období dostupnosti nástroje pro sdílení rizika; a požadavky na podávání zpráv.
Přesné sdílení rizika (včetně pákového poměru), k němuž se smluvní prováděcí subjekt zavazuje na základě dohody o spolupráci, směřuje v průměru k dosažení nejméně 1,5násobku příspěvku Unie na nástroj pro sdílení rizika.
Platby do nástroje pro sdílení rizika se provádějí v tranších v souladu s plánovaným využíváním nástroje pro sdílení rizika při poskytování úvěrů a záruk pro financování konkrétních operací.
4. Odchylně od čl. 54 odst. 5 nástroj pro sdílení rizika se použije pro finanční operace spolufinancované z Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo z Fondu soudržnosti, pokud jde o investiční náklady, které nemohou být financovány ani jako způsobilé výdaje podle článku 55, ani podle pravidel Unie pro státní podporu.
Lze ho také použít na financování operací, které přispívají k dosažení cílů národního strategického referenčního rámce žádajícího členského státu a strategických obecných zásad Společenství pro soudržnost podle rozhodnutí Rady 2006/702/ES (13) a které přinášejí nejvyšší přidanou hodnotu unijní strategii pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění.
5. Nástroj pro sdílení rizika provádí Komise v rámci nepřímého centralizovaného řízení v souladu s články 54 a 56 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
6. Členský stát, který chce využít nástroje pro sdílení rizika, podá Komisi písemnou žádost do 31. srpna 2013. V této žádosti uvede všechny nezbytné informace, z nichž bude zřetelné:
a)
splnění některé z podmínek uvedených v čl. 77 odst. 2 písm. a), b) a c), a to poskytnutím odkazu na rozhodnutí Rady nebo jiný právní akt dokazující jeho způsobilost;
b)
seznam programů (včetně návrhů projektů a příslušných potřeb s ohledem na financování) spolufinancovaných buď z Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo Fondu soudržnosti, a části finančních přídělů pro tyto programy na rok 2012 a 2013, které z nich chce vyjmout a přidělit je nástroji pro sdílení rizika;
c)
seznam navrhovaných projektů podle odst. 4 druhého pododstavce a části přídělů na rok 2012 a 2013, které chce vyjmout z programů a přidělit je nástroji pro sdílení rizika;
d)
částky dostupné výlučně v jeho prospěch v rámci finančního přídělu na politiku soudržnosti podle čl. 18 odst. 2 a odhad částky, která může být vyčleněna pro cíle nástroje pro sdílení rizika výlučně z rozpočtových závazků Unie, které zbývají k uskutečnění pro rok 2012 a 2013 podle čl. 75 odst. 1.
7. Komise ověří, zda je žádost členského státu správná a oprávněná, a poté přijme prováděcím aktem do čtyř měsíců od podání žádosti členským státem rozhodnutí, v němž uvede systém zřízený k zaručení toho, aby se dostupná částka využila výlučně ve prospěch členského státu, který ji poskytl v rámci svého finančního přídělu na politiku soudržnosti podle čl. 18 odst. 2, a zároveň stanoví podmínky účasti žádajícího státu na nástroji pro sdílení rizika. Tyto podmínky musí zahrnovat zejména:
a)
sledovatelnost a účetnictví, informace o využívání fondů, platební podmínky a systémy monitorování a kontroly;
b)
strukturu poplatků a jiných nákladů na správu a řízení;
c)
orientační seznam projektů způsobilých pro financování a
d)
maximální částku příspěvku Unie, která může být přidělena na nástroj pro sdílení rizika z dostupných přídělů členského státu, a splátky pro provádění v praxi.
Rozhodnutí Komise se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
Při posuzování žádosti členského státu Komise zajistí, aby byly za způsobilé k financování ze zřízeného nástroje pro sdílení rizika uznány jen ty projekty, o jejichž financování kladně rozhodla EIB nebo vnitrostátní či mezinárodní veřejnoprávní subjekt nebo subjekt soukromého práva pověřený výkonem veřejné služby.
8. Rozhodnutí Komise uvedenému v odstavci 7 předchází revize operačních programů v rámci Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti v souladu s čl. 33 odst. 2.
9. Finanční příděly na nástroj pro sdílení rizika jsou přísně omezeny a nepřesáhnou 10 % celkového orientačního přídělu pro žádající členský stát pro roky 2007 až 2013, co se týče Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti, schváleného v souladu s čl. 28 odst. 3 písm. b). Finanční příděly dostupné pro projekty uvedené v odst. 4 druhém pododstavci tohoto článku jsou omezeny na částky zbývající z financování operací uvedených v odst. 4 prvním pododstavci tohoto článku. Až na celkový příspěvek Unie na nástroj pro sdílení rizika schválený v rozhodnutí uvedeném v odstavci 7 tohoto článku nezakládá účast Unie na jakémkoli nástroji pro sdílení rizika žádné další podmíněné závazky ani pro souhrnný rozpočet Evropské unie, ani pro dotčený členský stát.
10. Jakákoli vrácená částka nebo částka zbývající po dokončení operace kryté nástrojem pro sdílení rizika může být v jeho rámci použita znovu na žádost dotčeného členského státu za předpokladu, že tento členský stát stále splňuje některou z podmínek stanovených v čl. 77 odst. 2 písm. a), b) a c). Pokud již členský stát žádnou z uvedených podmínek nesplňuje, považuje se vrácená částka nebo zbývající částka za účelově vázaný příjem ve smyslu článku 18 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002. Na žádost dotčeného členského státu se dodatečné prostředky na závazky vzniklé z těchto účelově vázaných příjmů přičtou v následujícím roce k finančnímu přídělu na politiku soudržnosti tohoto členského státu.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 22. května 2012.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 423/2012/EU RENDELETE
(2012. május 22.)
az 1083/2006/EK tanácsi rendeletnek a pénzügyi stabilitás vonatkozásában súlyos nehézségekkel küzdő vagy súlyos nehézségekkel fenyegetett tagállamok esetében a kockázatmegosztó eszközökre vonatkozó egyes rendelkezések tekintetében történő módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 177. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A példa nélküli globális pénzügyi válság és gazdasági visszaesés súlyosan visszavetette a gazdasági növekedést és a pénzügyi stabilitást, és több tagállamban jelentősen rontotta a pénzügyi, gazdasági és szociális feltételeket.
(2)
Jóllehet a válság negatív hatásainak ellensúlyozására már születtek fontos intézkedések, beleértve a jogi keret módosításait is, a pénzügyi válságnak a reálgazdaságra, a munkaerőpiacra és a polgárokra kifejtett hatása széles körben érzékelhető.
(3)
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 122. cikkének (2) bekezdése alapján - amely előírja, hogy ha egy tagállam többek között általa nem befolyásolható rendkívüli események folytán nehézségekkel küzd, vagy súlyos nehézségek komoly veszélye áll fenn, uniós pénzügyi támogatás nyújtható számára - a 407/2010/EU tanácsi rendelet (3) létrehozta az Unió pénzügyi stabilitásának megőrzését szolgáló európai pénzügyi stabilitási mechanizmust.
(4)
A 407/2010/EU rendelet értelmében a 2011/77/EU (4) és a 2011/344/EU (5) tanácsi végrehajtási határozat pénzügyi támogatást nyújtott Írország, illetve Portugália számára.
(5)
Görögország már a 407/2010/EU rendelet hatálybalépése előtt is súlyos nehézségekkel küzdött a pénzügyi stabilitás tekintetében. A Görögországnak nyújtandó pénzügyi támogatás ezért nem alapulhatott az említett rendeleten.
(6)
A Görögországra vonatkozóan 2010. május 8-án megkötött, hitelezők közötti megállapodás és hitelmegállapodás 2010. május 11-én lépett hatályba. A hitelezők közötti megállapodás egy hároméves programidőszakban korlátozás nélkül hatályban marad mindaddig, amíg a hitelmegállapodás keretében kintlévőségek vannak.
(7)
A tagállamok fizetési mérlegéhez középtávú pénzügyi támogatási mechanizmus létrehozásáról szóló, 2002. február 18-i 332/2002/EK tanácsi rendelet (6) előírja, hogy a Tanácsnak kölcsönös segítséget kell nyújtania, ha fizetési mérleggel kapcsolatos nehézségek merültek fel, vagy ilyen nehézségek felmerülésének veszélye fenyeget valamely olyan tagállam esetében, amelynek pénzneme nem az euro.
(8)
A 332/2002/EK rendelet értelmében a 2009/102/EK (7) és a 2009/459/EK tanácsi határozat (8) pénzügyi támogatást nyújtott Magyarország, illetve Románia számára.
(9)
Az euroövezetbe tartozó 17 tagállam pénzügyminiszterei 2011. július 11-én aláírták az európai stabilitási mechanizmus (ESM) létrehozásáról szóló szerződést. Az euroövezet állam- és kormányfőinek 2011. július 21-i és december 9-i határozatát követően a szerződést a mechanizmus hatékonyságának növelése érdekében módosították, és azt 2012. február 2-án aláírták. A szerződés szerint 2013-tól az ESM látja el a jelenleg az európai pénzügyi stabilitási eszköz (EFSF) és az európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus (EFSM) által végzett feladatokat. E rendeletnek ezért figyelembe kell vennie az ESM-et.
(10)
Az Európai Tanács 2011. június 23-24-i következtetéseiben üdvözölte a Bizottság azon szándékát, hogy fejlessze a Görögország számára nyújtandó kölcsön programja és az uniós források közötti szinergiákat, és támogatta a Görögország uniós források felvételére való képességének fokozására irányuló erőfeszítéseket annak érdekében, hogy a versenyképesség javítását és a munkahelyteremtést ismételten középpontba állítva ösztönözze a növekedést és a foglalkoztatást. Üdvözölte és támogatta ezenkívül azt a kezdeményezést is, hogy a Bizottság a tagállamokkal közösen dolgozzon ki átfogó programot a Görögországnak nyújtandó technikai segítségre vonatkozóan.
(11)
Az euroövezeti tagállamok állam-, illetve kormányfői és az uniós intézmények 2011. július 21-én nyilatkozatban kérték a Bizottságot és az Európai Beruházási Bankot (EBB), hogy a kölcsönprogramok és az uniós források közötti szinergiákat minden olyan országban fejlesszék, amely uniós vagy IMF-segítségben részesül. E rendeletnek hozzá kell járulnia ehhez a célkitűzéshez.
(12)
Az Európai Tanács tagjainak 2012. január 30-i nyilatkozatában a tagállamok állam- és kormányfői megállapodtak abban, hogy sürgős intézkedésként megerősítik az EBB infrastrukturális támogatásait, és felkérték a Tanácsot, a Bizottságot és az EBB-t, hogy vegyék fontolóra az EBB növekedést támogató tevékenységét fokozó lehetőségeket, és tegyenek megfelelő ajánlásokat, ideértve annak lehetőségét is, hogy az Európai Unió általános költségvetése fejlessze az EBB-csoport finanszírozási képességeit. Ez a rendelet arra törekszik, hogy e felkérésnek a jelenlegi válságkezelés keretében eleget tegyen.
(13)
A görögországi infrastrukturális és termelő beruházásokhoz kapcsolódó operatív programok és projektek végrehajtása komoly problémákba ütközik, mivel a gazdasági és pénzügyi válság miatt drámaian megváltoztak a magánszektor, különösen a pénzügyi szektor részvételének feltételei.
(14)
Az említett problémák enyhítése, az operatív programok és projektek végrehajtásának felgyorsítása és a gazdasági fellendülés előmozdítása érdekében szükséges, hogy a pénzügyi stabilitás vonatkozásában súlyos nehézségekkel küzdő vagy súlyos nehézségekkel fenyegetett, és az 1311/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (9) módosított, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 2006. július 11-i 1083/2006/EK tanácsi rendelet (10) 77. cikkének (2) bekezdésében említett pénzügyi támogatási mechanizmusok valamelyike alapján pénzügyi támogatásban részesülő tagállamok operatív programjaik pénzügyi forrásaiból kölcsönt, garanciát vagy egyéb pénzügyi megoldásokat nyújtó kockázatmegosztó eszközöket is létrehozhassanak, amelyek az operatív programok keretében tervezett projekteket és műveleteket támogatják.
(15)
Lehetővé kell tenni, hogy a Bizottság az EBB infrastrukturális projektek finanszírozásában szerzett tekintélyes tapasztalatát és gazdasági fellendülés támogatása melletti elkötelezettségét figyelembe véve az EBB-vel e célból kötendő együttműködési megállapodás révén kockázatmegosztó eszközöket hozzon létre. Az együttműködési megállapodás főbb jellemző feltételeit a jogbiztonság szavatolása érdekében az 1083/2006/EK rendeletben szükséges meghatározni. Az e rendeletben előirányzott kockázatmegosztó eszközök egyedi válságkezelő jellegére tekintettel minden egyes együttműködés egyedi feltételeit az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelettel (11) összhangban a Bizottság és az EBB között kötendő egyedi együttműködési megállapodásban kell meghatározni.
(16)
Az érintett tagállamokban esetlegesen felmerülő beruházási lehetőségek kibővítése érdekében a Bizottság - az EBB-re alkalmazott feltételekhez és az általa alkalmazott feltételekhez hasonló feltételek mellett - az 1605/2002/EK, Euratom rendelet 54. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerinti megfelelő garanciákat nyújtó nemzeti vagy nemzetközi közszektorbeli szervekkel vagy a magánjog hatálya alá tartozó, közfeladatot ellátó szervekkel is létrehozhat kockázatmegosztó eszközöket.
(17)
A jelenlegi gazdasági, pénzügyi és szociális válságra való gyors reagálás érdekében célszerű, hogy a Bizottság az e rendelet hatálya alá tartozó kockázatmegosztó eszközöket az 1605/2002/EK, Euratom rendelet 54. cikke (2) bekezdésének megfelelően hajtsa végre.
(18)
Az egyértelműség és a jogbiztonság érdekében az e rendelettel módosított 1083/2006/EK rendelet 36a. cikkét ki kell egészíteni a kockázatmegosztó eszköz fogalommeghatározásával. A kockázatmegosztó eszközöket az ERFA-ból vagy a kohéziós alapból társfinanszírozott műveletek finanszírozása érdekében kölcsönök és garanciák, valamint más pénzügyi megoldások nyújtására kell használni, azon beruházási költségek tekintetében, amelyek sem az 1083/2006/EK rendelet 55. cikke, sem pedig az állami támogatásokról szóló uniós szabályok szerint nem finanszírozhatók támogatható kiadásként. E célból szükséges az 1083/2006/EK rendelet 54. cikkének (5) bekezdése alóli eltérés létrehozása is.
(19)
A kockázatmegosztó eszközből támogatásra pályázó tagállamnak a Bizottsághoz intézett írásbeli kérelmében egyértelműen meg kell indokolnia, hogy miért véli úgy, hogy rá az 1083/2006/EK rendelet 77. cikkének (2) bekezdése szerinti támogathatósági feltételek valamelyike érvényes, és kérelméhez az adott támogathatósági feltétel teljesülésének bizonyítására mellékelnie kell az e rendelet által előírt valamennyi információt. A kérelmező tagállamnak kérelmében meg kell jelölnie az ERFA-ból vagy a Kohéziós Alapból társfinanszírozott programokat (beleértve a javasolt projektek és azok finanszírozási szükségleteinek listáját) és a 2012-es és 2013-as allokációk e programokra szánt azon részét, amelyet a kockázatmegosztó eszközhöz kíván rendelni. Ezért a tagállamnak legkésőbb 2013. augusztus 31-ig el kell juttatnia kérelmét a Bizottsághoz annak érdekében, hogy a Bizottság legkésőbb 2013. december 31-ig határozatot fogadjon el a kérelmező tagállam kockázatmegosztó eszközben való részvételéről. Mielőtt a Bizottság a tagállami kérelemről az 1083/2006/EK rendelet 33. cikkének (2) bekezdésével összhangban határozatot hozna, felül kell vizsgálni az ERFA-hoz és a Kohéziós Alaphoz tartozó adott operatív programokat.
(20)
A valamely kockázatmegosztó eszközből támogatható, kiválasztott tevékenységeknek vagy az 1083/2006/EK rendelet 41. cikke szerinti bizottsági határozat tárgyát képező nagyprojekteknek vagy egyéb, az ERFA-ból vagy a Kohéziós Alapból társfinanszírozott és azok egy vagy több operatív programjába tartozó projekteknek kell lenniük-, amennyiben e projektek finanszírozása a magánberuházó által viselendő beruházási költségek tekintetében nem elegendő. Végül, a kiválasztott műveletek - a kockázatmegosztó eszközben rendelkezésre álló források függvényében - olyan műveletek is lehetnek, amelyek hozzájárulnak a kérelmező tagállam nemzeti stratégiai referenciakeretében és a kohézióra vonatkozó uniós stratégiai iránymutatásokban meghatározott célkitűzésekhez, és amelyek jellegüknél fogva hozzájárulhatnak a növekedés támogatásához és erősíthetik a gazdasági fellendülést.
(21)
Ezenkívül a kérelmező tagállamnak kérelmében meg kell jelölnie azt az összeget, amelyet az 1083/2006/EK rendelet 18. cikkének (2) bekezdése szerinti kohéziós politikai allokáción belül kizárólag saját javára fordíthat, és amely az 1083/2006/EK rendelet 75. cikkének (1) bekezdése szerint kizárólag a 2012-es és 2013-as uniós költségvetési kötelezettségvállalásokból különíthető el a kockázatmegosztó eszköz céljaira, és amely nem haladhatja meg a kérelmező tagállam számára a 2007-2013 közötti időszakra az ERFA és a Kohéziós Alap tekintetében biztosított és az 1083/2006/EK rendelet 28. cikke (3) bekezdésének b) pontjával összhangban jóváhagyott indikatív összallokáció 10 %-át. Végül, biztosítani kell azt, hogy a kockázatmegosztó eszköznek a kezelési díjakat és egyéb támogatható költségeket is tartalmazó uniós finanszírozása egyértelműen csak a kockázatmegosztó eszközhöz való uniós hozzájárulás fent megjelölt maximális összegére korlátozódjon, és az Európai Unió általános költségvetésére nézve ne merülhessen fel további függő kötelezettség. A létrehozott kockázatmegosztó eszköz keretében finanszírozott tevékenységek fennmaradó kockázatát ezért vagy az Európai Beruházási Banknak vagy annak a nemzeti vagy nemzetközi közigazgatási szervnek vagy magánjog alapján működő, közfeladatot ellátó szervnek kell viselnie, amellyel együtt az együttműködési megállapodás keretében a kockázatmegosztó eszközt létrehozták. A kockázatmegosztó eszközbe bevitt és visszafolyó vagy fel nem használt összegek újbóli felhasználását e rendelet alapján kérésre lehetővé kell tenni az adott tagállam számára, ugyanazon kockázatmegosztó eszközön belül, feltéve, hogy a támogathatósági feltételeknek továbbra is megfelel.
(22)
A Bizottságnak ellenőriznie kell, hogy a kérelmező tagállam által megküldött információ helyes-e, és a tagállam kérelme indokolt-e, továbbá felhatalmazást kell kapnia arra, hogy négy hónapon belül végrehajtási jogi aktus révén határozatot hozzon a kérelmező tagállam kockázatmegosztó eszközben való részvételének feltételeiről. Ugyanakkor biztosítani kell, hogy egy létrehozott kockázatmegosztó eszközből való finanszírozásra csak azok a projektek lehessenek jogosultak, amelyek esetében vagy az EBB vagy a nemzeti vagy nemzetközi közigazgatási szerv vagy adott esetben a magánjog alapján működő, közfeladatot ellátó szerv kedvező finanszírozási határozatot hozott. Az átláthatóság és a jogbiztonság érdekében a Bizottság határozatát közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
(23)
Az e rendelet által bevezetett kockázatmegosztó eszköz válságkezelő rendeltetése és jellege, a nemzetközi piacokat sújtó, példa nélküli válság, valamint a több tagállam pénzügyi stabilitását súlyosan károsító gazdasági visszaesés miatt, amely a reálgazdaságot, a munkaerőpiacot és az állampolgárokat érintő hatások ellensúlyozása érdekében gyors reagálást tesz szükségessé, indokolt, hogy e rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetése napján lépjen hatályba.
(24)
Az 1083/2006/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1083/2006/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 14. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Az alapok számára biztosított európai uniós költségvetést - az e rendelet 36a. cikkében említett eszköz és az e rendelet 45. cikkében említett technikai segítségnyújtás kivételével - a tagállamok és a Bizottság közötti megosztott irányítás keretében kell végrehajtani az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (12) 53. cikke b) pontjával összhangban.
Az 1605/2002/EK, Euratom rendelet 48. cikkének (2) bekezdésével összhangban a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvét kell alkalmazni.
2.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„36a. cikk
Kockázatmegosztó eszköz
(1) E cikk alkalmazásában kockázatmegosztó eszköz az a pénzügyi eszköz, amely egy meghatározott kockázat teljes vagy részleges fedezetét garantálja, adott esetben megállapodás szerinti ellentételezés fejében.
(2) A 77. cikk (2) bekezdésének a), b) és c) pontja szerinti feltételek valamelyikének megfelelő tagállam a 19. és a 20. cikkben említett összforrások egy részét olyan kockázatmegosztó eszköz számára is rendelkezésre bocsáthatja, amelyet a Bizottság vagy az EBB-vel, vagy - az EBB-re alkalmazott feltételekhez és az általa alkalmazott feltételekhez hasonló feltételek mellett - az 1605/2002/EK Euratom tanácsi rendelet 54. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerinti megfelelő garanciákat nyújtó nemzeti vagy nemzetközi közszektorbeli szervekkel vagy a magánjog hatálya alá tartozó, közfeladatot ellátó szervekkel (a továbbiakban: szerződő végrehajtó szerv) kötendő együttműködési megállapodás révén hoz létre annak érdekében, hogy biztosítsa a kockázatmegosztó eszköz keretében nyújtott garanciák és kölcsönök, valamint egyéb pénzügyi megoldások céltartalékait, illetve forrásait.
(3) A (2) bekezdésben említett együttműködési megállapodásnak különösen az alábbiakra vonatkozó szabályokat kell tartalmaznia: az uniós hozzájárulás teljes összege és rendelkezésre bocsátásának ütemezése; a vagyonkezelői számlára vonatkozó, a szerződő végrehajtó szerv által meghatározandó feltételek; az uniós hozzájárulás felhasználására vonatkozó támogathatósági kritériumok, a pontos fedezendő kockázatmegosztás részletei (a tőkeáttételt is beleértve), valamint a szerződő végrehajtó szerv által nyújtandó garanciák; a kockázatmegosztó eszköz árazása a kockázati ráhagyást és az eszköz valamennyi igazgatási költségének fedezését is figyelembe véve; a kockázatmegosztó eszköz hatálya alá tartozó projektjavaslatokra vonatkozó kérelmezési és jóváhagyási eljárás; a kockázatmegosztó eszköz rendelkezésre állásának időtartama; illetve a jelentéstételi követelmények.
Arra kell törekedni, hogy a szerződő végrehajtó szerv által az együttműködési megállapodásban vállalt pontos kockázatmegosztás (ideértve a tőkeáttételt is) átlagosan a kockázatmegosztó eszközhöz való uniós hozzájárulás legalább 1,5-szeresét kitegye.
A kockázatmegosztó eszköz finanszírozását részletkifizetésekkel kell biztosítani, a kockázatmegosztó eszköz konkrét műveletekhez kapcsolódó kölcsön- és garancianyújtási ütemtervével összhangban.
(4) Az 54. cikk (5) bekezdésétől eltérve a kockázatmegosztó eszközt az ERFA-ból vagy a Kohéziós Alapból társfinanszírozott műveletek finanszírozására kell felhasználni azon beruházási költségek tekintetében, amelyek sem az 55. cikk, sem pedig az állami támogatásokról szóló uniós szabályok szerint nem finanszírozhatók támogatható kiadásként.
Felhasználható továbbá olyan műveletek finanszírozására, amelyek hozzájárulnak a kérelmező tagállam nemzeti stratégiai referenciakeretében és a 2006/702/EK tanácsi határozat (13) alapján a kohézióra vonatkozó közösségi stratégiai iránymutatásokban meghatározott célkitűzésekhez, és amelyek az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre irányuló uniós stratégiához a legnagyobb hozzáadott értéket adják.
(5) A Bizottság a kockázatmegosztó eszközt az 1605/2002/EK, Euratom rendelet 54. és 56. cikkével összhangban közvetett centralizált irányítással hajtja végre.
(6) A kockázatmegosztó eszközből támogatásra pályázó tagállamnak legkésőbb 2013. augusztus 31-ig írásbeli kérelmet kell benyújtania a Bizottsághoz. A tagállam kérelmében megadja az alábbiak megállapításához szükséges valamennyi információt:
a)
teljesíti a 77. cikk (2) bekezdésének a), b) vagy c) pontjában említett feltételek egyikét valamely tanácsi határozatra vagy a támogathatóságot bizonyító más jogi aktusra való hivatkozás révén;
b)
az ERFA-ból vagy a Kohéziós Alapból társfinanszírozott programok listája (beleértve a javasolt projekteket és azok finanszírozási szükségleteit) és a 2012-es és 2013-as allokációk e programokra szánt része, amelyeket ki kíván vonni a programokból annak érdekében, hogy azokat az összegeket a kockázatmegosztó eszközbe helyezze át;
c)
a javasolt projektek (4) bekezdés második albekezdés szerinti jegyzéke és a 2012-es és 2013-as allokációk azon része, amelyeket ki kíván vonni a programokból annak érdekében, hogy azokat az összegeket a kockázatmegosztó eszközbe helyezze át;
d)
a 18. cikk (2) bekezdése szerinti kohéziós politikai pénzügyi allokáción belül kizárólag saját javára fordítható összeg és azon összeg megjelölése, amely a 75. cikk (1) bekezdése szerint kizárólag a 2012-es és 2013-as uniós költségvetési kötelezettségvállalásokból különíthető el a kockázatmegosztó eszköz céljaira.
(7) Miután ellenőrizte, hogy a kérelmező tagállam kérelme helyes és indokolt-e, a Bizottság az érintett tagállam kérelmétől számított négy hónapon belül végrehajtási jogi aktus révén határozatot fogad el, amelyben meghatározza egyrészt az annak biztosítása érdekében létrehozott rendszert, hogy a rendelkezésre bocsátott összeget kizárólag azon tagállam javára lehessen felhasználni, amely azt a 18. cikk (2) bekezdésének megfelelő kohéziós politikai pénzügyi allokációjából nyújtja, másrészt a kérelmező tagállamnak a kockázatmegosztó eszközben való részvételére vonatkozó feltételeket. A feltételek különösen az alábbiakra terjednek ki:
a)
nyomonkövethetőség és elszámolás, illetve a források felhasználására, a fizetési feltételekre, valamint a monitoring- és kontrollrendszerekre vonatkozó információk;
b)
a díjak, valamint az egyéb igazgatási és irányítási költségek szerkezete;
c)
a finanszírozásban részesíthető projektek tájékoztató jellegű jegyzéke; valamint
d)
a rendelkezésre álló tagállami allokációból a kockázatmegosztó eszközbe allokálható uniós hozzájárulás maximális összege, valamint a gyakorlati végrehajtáshoz szükséges részletkifizetések.
A Bizottság határozatát közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
A tagállami kérelem elbírálásakor a Bizottság biztosítja, hogy egy létrehozott kockázatmegosztó eszközből csak azok a projektek lehessenek finanszírozhatóak, amelyek esetében vagy az EBB, vagy a nemzeti vagy nemzetközi közigazgatási szerv vagy a magánjog alapján működő, közfeladatot ellátó szerv kedvező finanszírozási határozatot hozott.
(8) A (7) bekezdésben említett bizottsági határozatot az ERFA és a Kohéziós Alap alá tartozó operatív program 33. cikk (2) bekezdése alapján történő felülvizsgálatának kell megelőznie.
(9) A kockázatmegosztó eszköz pénzügyi allokációira szigorú korlátok érvényesek, és nem haladhatják meg a kérelmező tagállam számára a 2007-2013 közötti időszakra az ERFA és a Kohéziós Alap tekintetében biztosított és a 28. cikk (3) bekezdésének b) pontjával összhangban jóváhagyott indikatív összallokáció 10 %-át. Az e cikk (4) bekezdésének második albekezdésében felsorolt projektek rendelkezésére álló pénzügyi allokációk a (4) bekezdés első albekezdésében említett műveletek finanszírozása után megmaradó összegekre korlátozódnak. A kockázatmegosztó eszközhöz való, a jelen cikk (7) bekezdésében említett határozatban meghatározott teljes uniós hozzájáruláson felül az Európai Unió kockázatmegosztó eszközben való részvétele nem teremthet semmilyen további függő kötelezettséget sem az Európai Unió általános költségvetése, sem az érintett tagállam számára.
(10) Amennyiben a tagállam továbbra is megfelel a 77. cikk (2) bekezdésének a), b) és c) pontjában meghatározott feltételeknek, úgy a kockázatmegosztó eszközből finanszírozott művelet befejezése után visszafolyó vagy fennmaradó összegek az érintett tagállam kérésére a kockázatmegosztó eszköz keretében újra felhasználhatók. Ha a tagállam már nem felel meg a feltételek egyikének sem, akkor minden visszafolyó vagy fennmaradó összeg az 1605/2002/EK, Euratom rendelet 18. cikke szerinti címzett bevételnek minősül. Az illető tagállam kérésére az e címzett bevételből fedezhető kötelezettségvállalási előirányzatokat a következő évben hozzáadják az érintett tagállam kohéziós politikai pénzügyi allokációjához.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2012. május 22-én.