ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 14. července 2010
o vynětí výroby a velkoobchodního prodeje elektřiny v italské makrozóně Sever a maloobchodního prodeje elektřiny konečným zákazníkům napojeným na soustavu středního, vysokého a velmi vysokého napětí v Itálii z použití směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb
(oznámeno pod číslem K(2010) 4740)
(Pouze italské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2010/403/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (1), a zejména na čl. 30 odst. 5 a 6 této směrnice,
s ohledem na žádost Compagnia Valdostana delle Acque S.p.A. - Compagnie Valdôtaine des eaux S.p.A. (dále jen „CVA“) předloženou prostřednictvím elektronické pošty ze dne 15. února 2010,
po konzultaci s Poradním výborem pro veřejné zakázky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI
(1)
Dne 15. února 2010 zaslala CVA elektronickou poštou Komisi žádost dle čl. 30 odst. 5 směrnice 2004/17/ES. Komise požádala elektronickou poštou ze dne 15. dubna 2010 italské orgány a společnost CVA o doplňující informace. Doplňující informace byly zaslány italskými orgány prostřednictvím elektronické pošty ve dnech 10. a 20. května 2010 a společností CVA po prodloužení původní lhůty dne 7. května 2010.
(2)
Žádost předložená společností CVA, veřejným podnikem ve smyslu směrnice 2004/17/ES, se týká těchto činností, které jsou popsány v žádosti:
a)
výroby a velkoobchodního prodeje elektřiny na celém území Italské republiky;
b)
podpůrně výroby a velkoobchodního prodeje elektřiny na území severní zeměpisné zóny (dále jen „Makrozóna Sever“ (2)) a
c)
maloobchodního prodeje elektřiny konečným zákazníkům na volném trhu s elektřinou na celém území Italské republiky.
II. PRÁVNÍ RÁMEC
(3)
Článek 30 směrnice 2004/17/ES stanoví, že zakázky určené pro umožnění výkonu jedné z činností, na které se směrnice vztahuje, se neřídí touto směrnicí, pokud je činnost v členském státě, ve kterém má být vykonávána, přímo vystavena hospodářské soutěži na trzích, na které není omezen přístup. Přímé vystavení hospodářské soutěži se vyhodnocuje na základě objektivních kritérií, která vezmou v úvahu zvláštní vlastnosti dotčeného odvětví. K neomezenému přístupu na trh dochází, pokud členský stát provede a uplatní příslušné právní předpisy Společenství k otevření daného odvětví nebo jeho části. Tyto právní předpisy jsou uvedeny v příloze XI směrnice 2004/17/ES, která pro odvětví elektrické energie odkazuje na směrnici Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou (3). Směrnice 96/92/ES byla nahrazena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES (4).
(4)
Itálie provedla a uplatnila nejen směrnici 96/92/ES, ale rovněž směrnici 2003/54/ES a zvolila právní a funkční oddělení u přenosových a rozvodných sítí s výjimkou nejmenších distribučních společností, které jsou vyňaty z požadavků na právní a funkční oddělení. Přístup na trh by proto v souladu s čl. 30 odst. 3 prvním pododstavcem měl být považován za neomezený na celém území Italské republiky.
(5)
Přímé vystavení hospodářské soutěži by mělo být hodnoceno na základě různých ukazatelů, z nichž žádný není sám o sobě rozhodující. Pokud jde o trhy dotčené tímto rozhodnutím, jedním kritériem, které by mělo být vzato v úvahu, je podíl hlavních účastníků na daném trhu. Dalším kritériem je míra koncentrace na těchto trzích. Vzhledem k charakteristice daných trhů by měla být vzata v úvahu i další kritéria, jako je fungování vyrovnávacího trhu, cenová konkurence a míra, v jaké zákazníci mění dodavatele.
(6)
Tímto rozhodnutím není dotčeno uplatňování pravidel hospodářské soutěže.
III. POSOUZENÍ
(7)
Na základě precedentů Komise (5) lze v odvětví elektrické energie odlišit tyto relevantní trhy výrobků: i) výroba a velkoobchodní dodávky, ii) přenos, iii) rozvod a iv) maloobchodní dodávky. Žádost CVA by tedy měla být analyzována nezávisle, pokud jde o výrobu a velkoobchodní dodávky na jedné straně a maloobchodní prodej na straně druhé.
(8)
Jak se připomíná výše v 2. bodě odůvodnění, žádost předložená společností CVA se týká výroby a velkoobchodního prodeje elektřiny na celém území Italské republiky nebo případně v makrozóně Sever.
(9)
Podle dostupných informací (6) by se mělo mít za to, že celostátní území Itálie kvůli přetížení na spojení mezi jednotlivými zónami, jejichž ceny jsou téměř dokonale korelované, tvoří čtyři zeměpisné trhy, pokud jde o výrobu a velkoobchodní dodávky elektrické energie: makrozóna Sever, makrozóna Střed-Jih (7), makrozóna Sicílie (8) a Sardinie. Italské orgány potvrdily, že vymezení makrozóny Sever zůstává v platnosti jako relevantní trh. Dodaly však, že probíhají změny, takže vymezení mezi zbývajícími makrozónami není zatím jasné, a dokud neproběhnou rozsáhlá šetření, není v současné době konečné posouzení stavu hospodářské soutěže na těchto zeměpisných trzích možné. Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k tomu, že se mimochodem všechny elektrárny CVA nacházejí v makrozóně Sever, se pro účely posouzení podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES toto rozhodnutí omezí na zkoumání situace v oblasti hospodářské soutěže na území makrozóny Sever, pokud jde o výrobu a velkoobchodní dodávky elektrické energie. Přestože makrozóna Sever tvoří relevantní trh sám o sobě, nemůže být nicméně považována za zcela oddělenou od okolních zemí a ostatních regionů.
(10)
Jak vyplývá z ustálené praxe (9) v rozhodnutích Komise podle článku 30, Komise dospěla k závěru, že pokud jde o výrobu elektřiny, „je jedním z ukazatelů míry hospodářské soutěže na vnitrostátních trzích celkový podíl na trhu tří největších výrobců“. Podle italských orgánů činil v makrozóně Sever v roce 2009 podíl tří největších výrobců 49,7 %. Tato míra koncentrace zahrnující celkový podíl na trhu tří největších výrobců je nižší než míra (52,2 %) uvedená v rozhodnutí 2008/585/ES ohledně Rakouska a je rovněž nižší než míra (58 % hrubé produkce) uvedená v rozhodnutí 2008/741/ES v případě Polska a mnohem nižší než příslušné míry uvedené v rozhodnutích 2006/422/ES a 2007/706/ES týkající se Finska (73,6 %) a Švédska (86,7 %). Je však třeba poznamenat, že míra koncentrace je vyšší než odpovídající procentní podíl, který uvádějí rozhodnutí Komise 2006/211/ES a 2007/141/ES pro Spojené království, tj. 39 %. Tato míra je nicméně považována za uspokojivě nízkou, a lze ji tedy považovat za projev určitého stupně přímého vystavení hospodářské soutěži v oblasti výroby a velkoobchodních dodávek elektřiny v makrozóně Sever.
(11)
Itálie navíc rovněž vykazuje významné hodnoty dovozu elektrické energie, kdy v roce 2008 její vývoz dosáhl více než 42 997 GWh. Itálie je čistým dovozcem a dovezená elektřina se na pokrytí jejích celkových potřeb podílela zhruba 13,43 % (10). Jak potvrdily italské orgány (11), dovoz má pozitivní účinek na hospodářskou soutěž, a to zejména v makrozóně Sever. Přestože je tento účinek podmíněn technickým omezením vzájemného propojení s jinými zeměmi, očekává se, že s ohledem na zavedení nových právních předpisů (12) se situace dále zlepší. Dovoz elektřiny ze zahraničí tedy vytváří určitý tlak na cenové chování předních výrobců elektrické energie v makrozóně Sever. Tyto faktory by se proto měly považovat za projev určitého stupně přímého vystavení hospodářské soutěži z jiných členských států EU v oblasti výroby a velkoobchodních dodávek elektřiny v makrozóně Sever.
(12)
Ze sdělení Komise ze dne 11. března 2010„Zpráva o pokroku při vytváření vnitřního trhu s plynem a elektřinou“ (13) vyplynulo, že tři největší producenti stále kontrolují více než 75 % výrobní kapacity ve 14 členských státech. Zpráva nicméně řadí italský trh s elektřinou do kategorie „mírně koncentrovaných“ trhů (14), ve které má Herfindahl-Hirschmanův index (HHI) nižší hodnoty ve srovnání s ostatními kategoriemi. Vzhledem k tomu, že konkurenční tlak je v makrozóně Sever pociťován ještě mnohem více než ve zbytku zón, může být míra koncentrace považována za projev přímého vystavení hospodářské soutěži v oblasti výroby elektřiny a velkoobchodního prodeje v makrozóně Sever.
(13)
Za doplňkový ukazatel by se také mělo považovat fungování vyrovnávacích mechanismů, byť představují malý podíl na celkovém množství elektřiny vyrobené a/nebo spotřebované v členském státě. Podle dostupných informací fungování vyrovnávacího mechanismu (zejména tržní ceny a dobře vyvinutý intradenní trh) nepředstavuje samo o sobě překážku tomu, aby byla výroba elektřiny přímo vystavena hospodářské soutěži.
(14)
Pokud jde o maloobchodní dodávky elektřiny, lze rozdělit relevantní trhy výrobků na: (A) maloobchodní dodávky velkým průmyslovým zákazníkům napojeným na soustavu středního, vysokého a velmi vysokého napětí a (B) maloobchodní dodávky menším zákazníkům z řad podniků, obchodníků a domácností napojeným na nízkonapěťovou soustavu. Tyto trhy budou dále analyzovány samostatně.
(15)
Jak potvrdily italské orgány, trh pro maloobchodní dodávky elektřiny konečným zákazníkům napojeným na soustavu středního, vysokého a velmi vysokého napětí je celostátního rozsahu.
(16)
Podle dostupných informací (15) celkové tržní podíly všech tří největších maloobchodních prodejců elektřiny pro konečné zákazníky napojené na soustavu středního, vysokého a velmi vysokého napětí činí 43,89 %, což je uspokojivě nízká úroveň (16) a měla by být považována za projev přímého vystavení hospodářské soutěži.
(17)
Vzhledem k vlastnostem daného výrobku (elektřina) a nedostatku či nedostupnosti vhodných náhradních výrobků nebo služeb má při hodnocení stavu hospodářské soutěže na trzích s elektřinou větší význam cenová konkurence a tvorba cen. Počet zákazníků, kteří mění dodavatele, může proto sloužit jako ukazatel cenové konkurence, a tedy nepřímo jako „přirozený ukazatel účinnosti hospodářské soutěže. Mění-li dodavatele pouze málo zákazníků, je pravděpodobné, že trh nefunguje správně, ačkoli by se neměly opomíjet výhody plynoucí z možnosti opětovného uzavírání dohod s dosavadními dodavateli.“ (17)
(18)
Podle posledních dostupných údajů (18) dosahuje míra změn dodavatele na odběrní místo v roce 2008 úrovně 32,50 % v případě velkých průmyslových zákazníků a úrovně 32,80 % v případě středně velkých průmyslových subjektů v Itálii. Třebaže je nižší než míra změny dodavatele např. v Rakousku, kde míra změny dodavatele u velkých a největších průmyslových zákazníků činila 41,5 % (19), přesto je míra změny dodavatele v Itálii stále značná, přičemž ji využívá téměř jedna třetina velkých a středně velkých průmyslových zákazníků. Maloobchodní trh pro konečné zákazníky napojené na soustavu středního, vysokého a velmi vysokého napětí navíc nepodléhá regulovaným cenám. Situace v Itálii je proto uspokojivá, pokud jde o změnu dodavatele a regulaci cen pro koncového uživatele, a měla by se považovat za ukazatel přímého vystavení hospodářské soutěži.
(19)
Co se týče relevantního zeměpisného trhu pro maloobchodní dodávky, byl tradičně považován za trh celostátního rozsahu. Ve své přihlášce CVA používá celostátní trh jako trh relevantní pro maloobchodní dodávky elektrické energie.
(20)
Na základě předpokladu, že zeměpisný trh je celostátního rozsahu, a na základě údajů, které jsou v současné době dostupné (20), se zdá, že míra koncentrace trhu pro maloobchodní dodávky elektřiny na italském trhu je velmi vysoká. Kumulovaný podíl na trhu tří největších maloobchodních dodavatelů pro zákazníky napojené na nízkonapěťovou soustavu činí 79,44 %, z toho největší společnost má sama o sobě podíl 71,11 %. V této souvislosti by mělo být přihlédnuto k ustálené judikatuře (21), podle které jsou až na výjimečné případy „velké podíly na trhu samy o sobě důkazem existence dominantního postavení. To je situace, kdy podíl na trhu představuje 50 %“.
(21)
Mimoto je maloobchodní trh v Itálii rozdělen do tří podkategorií, z nichž první dvě podléhají regulovaným cenám:
a)
služba zvýšené ochrany pro zákazníky v domácnostech a malé společnosti (s méně než 50 zaměstnanci a obratem nejvýše 10 milionů EUR) napojené na nízkonapěťovou soustavu, kteří nepodepsali smlouvu o nákupu na volném trhu. Provozování této služby je vyhrazeno pro společnost Acquirente Unico SpA (dále jen „Jediný kupující“);
b)
chráněná služba pro všechny zákazníky, kteří nejsou způsobilí pro službu zvýšené ochrany a kteří nemají smlouvu pro nákupy na volném trhu. Tato služba je dodávána poskytovateli vybranými Jediným kupujícím prostřednictvím výběrového řízení; a
c)
volný trh, tedy zbývající část maloobchodního trhu
(22)
Tyto trhy by však neměly být považovány za nezávislé relevantní trhy pro účely tohoto rozhodnutí, jelikož zákazníci mohou přecházet z jedné podkategorie do druhé a jelikož ceny v rámci všech tří podkategorií jsou tržně orientované (22). Podle výroční zprávy AEEG z roku 2009 však na takzvaný „trh vlastní spotřeby“, který zahrnuje „službu zvýšené ochrany“ a „chráněnou službu“, připadá zhruba 36 % celého maloobchodního trhu. Podle stejné zprávy se navíc služba zvýšené ochrany vyznačuje velmi silnou přítomností (84,3 %) jednoho konkrétního dodavatele, který působí také na volném trhu. Podle italských orgánů jsou náklady na změnu dodavatele vnímány zákazníky jako vysoké a vnímané výhody změny dodavatele jsou považovány za nízké. To ve spojení s nízkými cenami v podkategorii služby zvýšené ochrany způsobuje novým operátorům velké obtíže při získávání dostatečné zákaznické základny v této podkategorii. To má v podstatě za následek konkurenční výhodu operátorů působících v podkategorii služby zvýšené ochrany, kteří působí rovněž na volném trhu, vzhledem k tomu, že zákazníci, kteří chtějí přejít od služby zvýšené ochrany na volný trh nebo naopak, tak činí, aniž by změnili dodavatele.
(23)
Nicméně na základě údajů předaných příslušnými italskými orgány (23) lze mít pro účely tohoto rozhodnutí za to, že zeměpisný trh pro maloobchodní prodej elektřiny v Itálii není celostátního rozsahu, za jaký je tradičně považován a jak předpokládá žadatel, nýbrž je rozsahu místního, s územím, které nejčastěji nepřekračuje úroveň obce.
(24)
Při nedostatku informací o míře hospodářské soutěže na každém z takto definovaných místních trhů pro maloobchodní dodávky elektřiny koncovým uživatelům napojeným na nízkonapěťovou soustavu a s ohledem na výše uvedené pochybnosti o míře hospodářské soutěže na maloobchodním trhu pro zákazníky napojené na nízkonapěťovou soustavu posuzované celkově na vnitrostátní úrovni, jak je uvedeno v 19. až 22. bodě odůvodnění, nelze mít za to, že jsou splněny podmínky pro udělení výjimky podle čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES v případě maloobchodních dodávek elektřiny konečným zákazníkům napojeným na nízkonapěťovou soustavu v Itálii.
(25)
Směrnice 2004/17/ES proto nadále zůstává v platnosti v případě, kdy zadavatelé udělují zakázky určené pro umožnění maloobchodních dodávek elektřiny konečným zákazníkům napojeným na nízkonapěťovou soustavu, které mají být poskytovány v Itálii, a v případě, jsou-li pořádány veřejné soutěže s ohledem na výkon této činnosti v Itálii.
IV. ZÁVĚRY
(26)
Pokud jde o výrobu a velkoobchodní prodej elektřiny v makrozóně Sever, lze tudíž situaci shrnout takto: celkový podíl tří největších výrobců na trhu je relativně nízký a podstatné množství dovážené elektrické energie má v této zóně na hospodářskou soutěž pozitivní účinky. Jak je uvedeno v 13. bodu odůvodnění, fungování vyrovnávacího mechanismu nepředstavuje překážku přímému vystavení hospodářské soutěži v oblasti výroby elektřiny. Lze mít tedy za to, že všechny výše uvedené faktory jsou projevem přímého vystavení hospodářské soutěži v makrozóně Sever.
(27)
Na základě faktorů posouzených v 8. až 13. bodě odůvodnění je podmínka přímého vystavení hospodářské soutěži stanovená v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES splněná, pokud jde o výrobu a velkoobchodní dodávky elektřiny v makrozóně Sever.
(28)
Dále vzhledem k tomu, že se podmínka neomezeného přístupu na trh považuje za splněnou, neměla by se směrnice 2004/17/ES uplatňovat v případě, že zadavatelé udělují zakázky určené pro umožnění výroby a velkoobchodních dodávek elektřiny v makrozóně Sever, ani v případě, jsou-li pořádány veřejné soutěže s ohledem na výkon této činnosti v této zeměpisné oblasti.
(29)
Pokud jde o maloobchodní prodej elektřiny konečným zákazníkům napojeným na soustavu středního, vysokého a velmi vysokého napětí v Itálii, lze tudíž situaci shrnout takto: celkový podíl tří největších maloobchodních společností na trhu je nízký a míra změny dodavatele podle odběrního místa je uspokojivá a neexistuje kontrola cen pro koncového uživatele. Tyto závěry jsou rovněž v souladu se stanoviskem příslušných italských orgánů, dle kterého byl tento trh vystaven hospodářské soutěži po několik let a výsledná míra hospodářské soutěže je uspokojivá.
(30)
Na základě faktorů posouzených v 15. až 18. bodě odůvodnění je podmínka přímého vystavení hospodářské soutěži stanovená v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES splněná, pokud jde o maloobchodní dodávky elektrické energie konečným zákazníkům napojeným na soustavu středního, vysokého a velmi vysokého napětí na celém území Italské republiky.
(31)
Dále vzhledem k tomu, že se podmínka neomezeného přístupu na trh považuje za splněnou, neměla by se směrnice 2004/17/ES uplatňovat v případě, že zadavatelé udělují zakázky určené pro umožnění maloobchodních dodávek elektřiny konečným zákazníkům napojeným na soustavu středního, vysokého a velmi vysokého napětí v Itálii, ani v případě, jsou-li pořádány veřejné soutěže s ohledem na výkon této činnosti v této zeměpisné oblasti.
(32)
Na základě faktorů posouzených v 19. až 25. bodě odůvodnění a vzhledem k pochybnostem o existenci dostatečné hospodářské soutěže na vnitrostátní úrovni, pokud jde o maloobchodní dodávky konečným zákazníkům napojeným na nízkonapěťovou soustavu, a mimoto při nedostatku podrobnějších informací o všech jednotlivých relevantních místních trzích, jak jsou definovány italskými orgány, není možné mít za to, že jsou splněny podmínky pro udělení výjimky podle čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES v případě maloobchodních dodávek elektřiny konečným zákazníkům napojeným na nízkonapěťovou soustavu v Itálii. Směrnice 2004/17/ES se tedy nadále uplatňuje v případě, kdy zadavatelé zadají zakázky určené pro umožnění maloobchodních dodávek elektřiny konečným zákazníkům napojeným na nízkonapěťovou soustavu v Itálii nebo když pořádají veřejné soutěže na výkon této činnosti v Itálii. Vzhledem k tomu, že budou nadále platit statistické povinnosti podle článku 67, může být nezbytné zajistit, aby dotyční zadavatelé přijali vhodná opatření, jako je oddělené řízení a/nebo účetnictví, aby bylo možné podávat přesné zprávy o zadávání zakázek na výkon příslušných činností, které nebyly vyňaty podle tohoto rozhodnutí.
(33)
Rovněž se připomíná, že se zakázkami zahrnujícími více činností se nakládá v souladu s článkem 9 směrnice 2004/17/ES. Za stávající situace to znamená, že pokud zadavatel provádí „smíšené“ zadávání zakázek, tj. zadávání zakázek určených na podporu provádění jak činností vyňatých z použití směrnice 2004/17/ES, tak činností nevyňatých, je třeba přihlížet k činnostem, pro které je zakázka především zamýšlena. V případě tohoto smíšeného zadávání zakázek, kde je účelem především podpora maloobchodního prodeje konečným zákazníkům napojeným na nízkonapěťovou soustavu, se použije ustanovení směrnice 2004/17/ES. Jestliže je objektivně nemožné stanovit, pro které činnosti je zakázka především zamýšlena, zadává se zakázka v souladu s pravidly stanovenými v odstavcích 2 a 3 článku 9.
(34)
Toto rozhodnutí se zakládá na právní a skutkové situaci z období února až května 2010, jak je zřejmé z informací předložených Italskou republikou, společností CVA, ze sdělení z roku 2005 a 2010 a jejich technických příloh a z dokumentu útvarů Komise z roku 2007 a ze závěrečné zprávy a z výroční zprávy AEEG z roku 2009. Může být revidováno, pokud by v případě zásadních změn právní či skutkové situace došlo k tomu, že by nebyly splněny podmínky pro uplatnění čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES pro velkoobchodní dodávky elektřiny v makrozóně Sever a maloobchodní dodávky konečným zákazníkům napojeným na soustavu středního, vysokého a velmi vysokého napětí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Směrnice 2004/17/ES se nevztahuje na zakázky zadané zadavateli, které jim mají umožnit provádět tyto činnosti:
a)
výrobu a velkoobchodní dodávky elektřiny v makrozóně Sever;
b)
maloobchodní dodávky elektřiny konečným zákazníkům napojeným na soustavu středního, vysokého a velmi vysokého napětí na celém území Italské republiky.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 14. července 2010.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2010. július 14.)
Olaszország északi makroövezetében a villamos energia előállításának és nagykereskedelmi értékesítésének, valamint Olaszországban a villamos energia közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára történő kiskereskedelmi értékesítésének a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alkalmazása alóli mentesítéséről
(az értesítés a C(2010) 4740. számú dokumentummal történt)
(Csak az olasz nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2010/403/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 30. cikke (5) és (6) bekezdésére,
tekintettel a Compagnia Valdostana delle Acque S.p.A. - Compagnie Valdôtaine des eaux S.p.A. (a továbbiakban: CVA) által 2010. február 15-én e-mailben benyújtott kérelemre,
a közbeszerzési tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
I. TÉNYEK
(1)
A CVA a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (5) bekezdése alapján 2010. február 15-én e-mailben kérelemmel fordult a Bizottsághoz. A Bizottság 2010. április 15-én e-mailben kiegészítő információkat kért az olasz hatóságoktól, és szintén 2010. április 15-én e-mailben további információkat kért a CVA-tól. A további információkat az olasz hatóságok 2010. május 10-én és 2010. május 20-án küldték el e-mailben, a CVA pedig az eredeti határidő meghosszabbítását követően, 2010. május 7-én.
(2)
A CVA - amely a 2004/17/EK irányelv értelmében közvállalkozás - által benyújtott kérelem a kérelemben foglaltak alapján a következő tevékenységekkel kapcsolatos:
a)
villamos energia előállítása és nagykereskedelmi értékesítése az Olasz Köztársaság teljes területén;
b)
másodlagosan a villamos energia előállítása és nagykereskedelmi értékesítése az északi földrajzi övezet területén (a továbbiakban: északi makroövezet (2)); és
c)
villamos energia kiskereskedelmi értékesítése a végfogyasztók számára a szabad villamosenergia-piacon az Olasz Köztársaság teljes területén.
II. JOGI KERET
(3)
A 2004/17/EK irányelv 30. cikke előírja, hogy az irányelvben említett bármely tevékenység folytatására irányuló szerződések nem tartozhatnak a 2004/17/EK irányelv hatálya alá, ha abban a tagállamban, ahol a szerződést teljesítik, a tevékenység közvetlen módon ki van téve a versenynek olyan piacokon, amelyekre a belépés nem korlátozott. A versenynek való közvetlen kitettséget objektív szempontok alapján kell értékelni, figyelembe véve az érintett ágazat egyedi jellemzőit. A piaci belépés akkor minősül szabadnak, ha a tagállam végrehajtotta és alkalmazta az adott ágazatot vagy annak egy részét megnyitó, megfelelő közösségi jogszabályokat. Ezeket a jogszabályokat a 2004/17/EK irányelv XI. melléklete sorolja fel, amely irányelv a villamosenergia-ágazat tekintetében a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 1996. december 19-i 96/92/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (3) hivatkozik. A 96/92/EK irányelv helyébe a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 96/92/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) lépett.
(4)
Olaszország a 96/92/EK irányelv mellett a 2003/54/EK irányelv rendelkezéseit is végrehajtotta és alkalmazza, és jogi és funkcionális szétválasztást valósít meg az átviteli és az elosztó rendszerek esetében a legkisebb vállalatok kivételével, amelyek mentesülnek a funkcionális szétválasztás követelménye alól. Ebből következően - és a 30. cikk (3) bekezdésének első albekezdésével összhangban - a piacra való belépés nem tekinthető korlátozottnak az Olasz Köztársaság teljes területén.
(5)
A versenynek való közvetlen kitettséget több mutató alapján kell értékelni, amelyek közül önmagában egyik sem döntő. A határozat által érintett piacokra vonatkozó egyik vizsgálandó paraméter az adott piac meghatározó szereplőinek piaci részesedése. További ismérv a piacok összefonódásának szintje. Az érintett piacok sajátosságaira tekintettel egyéb kritériumokat is figyelembe kell venni, úgymint a kiegyenlítő piac működését, az árversenyt és a fogyasztók szolgáltatóváltásának arányát.
(6)
Ez a határozat nem érinti a versenyszabályok alkalmazását.
III. ÉRTÉKELÉS
(7)
A Bizottság korábbi gyakorlata alapján (5) a villamosenergia-ágazatban a következő érintett termékpiacokat lehet megkülönböztetni: i. előállítás és nagykereskedelmi értékesítés; ii. szállítás; iii. elosztás és iv. kiskereskedelmi értékesítés. Következésképpen a CVA kérelmét függetlenül kell vizsgálni egyrészről az előállítás és a nagykereskedelmi értékesítés, másrészről a kiskereskedelmi értékesítés tekintetében.
(8)
A (2) preambulumbekezdésben foglaltak szerint a CVA által benyújtott kérelem a villamos energia előállításával és nagykereskedelmi értékesítésével kapcsolatos az Olasz Köztársaság teljes területén vagy másodlagosan az északi makroövezet területén.
(9)
A rendelkezésre álló információk (6) szerint Olaszország területét - az egyes övezetek közötti szoros kapcsolatok miatt, ahol az árak szinte tökéletes korrelációban vannak - négy regionális földrajzi piacként lehet kezelni a villamos energia előállítása és nagykereskedelmi értékesítése tekintetében: ezek az északi makroövezet, a középső-déli makroövezet (7), valamint a szicíliai (8) makroövezet és Szardínia. Az olasz hatóságok megerősítették, hogy az északi makroövezet érintett piacként való elhatárolása indokolt, hozzátették azonban, hogy a folyamatban lévő változások következtében a többi makroövezet közötti elhatárolás egyelőre nem egyértelmű, átfogó vizsgálatok vannak folyamatban, és így ezeken a földrajzi piacokon a verseny állapotának végleges értékelésére jelenleg nincs mód. A fentiek alapján, figyelembe véve továbbá, hogy a CVA erőművei egyébként mind az északi makroövezetben találhatóak, jelen határozat a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdésében meghatározott feltételek értékelése céljából a villamos energia előállítása és nagykereskedelmi értékesítése tekintetében az északi makroövezet területén belüli verseny állapotának értékelésére korlátozódik. Bár az északi makroövezet önmagában is releváns piacot alkot, nincs teljesen elszigetelve a környező országoktól és a többi régiótól.
(10)
A 30. cikk szerinti bizottsági határozatok tekintetében alkalmazott állandó gyakorlatnak (9) megfelelően a Bizottság úgy vélte, hogy a villamosenergia-előállítás tekintetében a „nemzeti piacokon folyó verseny egyik fokmérője a három legnagyobb termelő teljes piaci részesedése”. Az olasz hatóságok szerint 2009-ben az északi makroövezet három legnagyobb termelőjének részesedése 49,7 % volt. A három legnagyobb termelő teljes piaci részesedését felölelő, ilyen szintű koncentráció alacsonyabb az Ausztria vonatkozásában a 2008/585/EK határozatban említett szintnél (52,2 %), valamint alacsonyabb a Lengyelország vonatkozásában a 2008/741/EK határozatban említett szintnél (a bruttó termelés 58 %-a) is, és sokkal alacsonyabb, mint a Finnország és Svédország vonatkozásában a 2006/422/EK és a 2007/706/EK határozatokban említett szintek (73,6 % és 86,7 %). Meg kell jegyezni azonban, hogy ez a szint magasabb, mint az Egyesült Királyság vonatkozásában a 2006/211/EK és a 2007/141/EK határozatokban említett 39 %. Ez a szint azonban kellően alacsony ahhoz, hogy a versenynek való bizonyos mértékű közvetlen kitettségre utaljon a villamos energia előállítása és nagykereskedelmi értékesítése vonatkozásában az északi makroövezetben.
(11)
Olaszországban továbbá jelentős a villamosenergia-behozatal, és 2008-ban több mint 42 997 GWh villamos energiát importáltak. Olaszország nettó importőr, és teljes szükséglete (10) körülbelül 13,43 %-át kitevő villamos energiát importált. Az olasz hatóságok megerősítették (11), hogy a behozatalnak versenyélénkítő hatása van, különösen az északi makroövezetben. Bár ennek a hatásnak a más országokkal való összeköttetések technikailag korlátokat szabnak, az új jogszabállyal (12) a helyzet várhatólag tovább fog javulni. Az északi makroövezet vezető termelőinek árképzési magatartását ezért bizonyos mértékben korlátozza az olasz területen kívülről származó villamosenergia-import. Ezeket a tényezőket tehát az északi makroövezetben a villamos energia előállítása és nagykereskedelmi értékesítése vonatkozásában a más uniós tagállamokkal való versenynek való bizonyos mértékű közvetlen kitettség mutatójaként kell értékelni.
(12)
A 2010. március 11-i, „A belső gáz- és villamosenergia-piac létrehozása terén elért haladásról szóló 2010. évi jelentés” című bizottsági közlemény (13) megállapította, hogy 14 tagállamban továbbra is a három legnagyobb termelőtől származik a termelési kapacitás több mint 75 %-a. A jelentés az olasz villamosenergia-piacot azonban a „mérsékelten koncentrált” piacok kategóriájába (14) helyezi, és ilyen módon a Herfindahl-Hirchman-indexnek (HHI) más kategóriákkal összehasonlítva alacsonyabb az értéke. Mivel a versenynyomás még jobban érzékelhető az északi makroövezetben, mint a többi övezetben, a koncentráció mértékét az északi makroövezetben a villamos energia előállítása és nagykereskedelmi értékesítése vonatkozásában a versenynek való közvetlen kitettség mutatójaként kell értékelni.
(13)
Ezenkívül további mutatóként kell kezelni a kiegyenlítő mechanizmusok működését is, még ha ezek csak kis részét is képviselik a valamely tagállamban termelt és/vagy fogyasztott villamos energia teljes mennyiségének. A rendelkezésre álló információk alapján a kiegyenlítő mechanizmusok működése - különösen a piaci alapú árképzés és a fejlett napon belüli piacok - nem képez akadályt a villamosenergia-előállítás versenynek való közvetlen kitettsége előtt.
(14)
A kiskereskedelmi értékesítés tekintetében további különbséget kell tenni a releváns termékpiacokon (A) a közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt ipari fogyasztók számára történő kiskereskedelmi értékesítés és (B) a kisfeszültségű hálózatra kapcsolt kisebb ipari, kereskedelmi és lakossági fogyasztók számára történő kiskereskedelmi értékesítés között. Ezeket a piacokat a továbbiakban külön elemezzük.
(15)
Az olasz hatóságok megerősítették, hogy a közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végső fogyasztók számára értékesített villamos energia kiskereskedelmi piaca nemzeti szintű.
(16)
A rendelkezésre álló információk szerint (15) a közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végső fogyasztók számára kiskereskedelmi villamosenergia-szolgáltatást nyújtó három legnagyobb cég összesített piaci részesedése 43,89 %, amely megfelelően alacsonynak mondható (16), és amelyet a versenynek való közvetlen kitettség mutatójaként kell értékelni.
(17)
Tekintettel az érintett termék (villamos energia) jellemzőire és az egyenértékű kiváltó termékek vagy szolgáltatások hiányára vagy hozzáférhetetlenségére, a villamosenergia-piacokon fennálló versenyhelyzet értékelése során az árverseny és az árképzése egyre meghatározóbb jelentőséggel bír. A szolgáltatót váltó fogyasztók száma ezáltal árversenyre utalhat, és így közvetetten „természetes mutatója a verseny hatékonyságának. Ha sok fogyasztó vált szolgáltatót, valószínűleg gond van a piac működésével, még ha a régi szolgáltatóval folytatandó tárgyalás lehetőségéből eredő előnyöket nem is szabad figyelmen kívül hagyni” (17).
(18)
A rendelkezésre álló legfrissebb adatok alapján (18) a jogosult mérési pontokon való szolgáltatóváltások aránya Olaszországban 2008-ban 32,50 %-ot tett ki a nagy ipari vásárlók és 32,80 %-ot a közepes méretű iparágak esetében. Bár a szolgáltatóváltási arány Olaszországban kisebb, mint például Ausztriában, ahol a szolgáltatóváltási arány a nagy és rendkívül nagy ipari fogyasztók esetében 41,5 % (19), még így is jelentős marad, és a nagy és közepes méretű ipari fogyasztók közel harmadát érinti. A közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végfelhasználók kiskereskedelmi piacának árait nem szabályozzák. Olaszországban a helyzet tehát kielégítő a szolgáltatóváltást és a végfelhasználói árak szabályozását illetően, és ezt a versenynek való közvetlen kitettség mutatójaként kell értékelni.
(19)
A kiskereskedelmi szolgáltatás vonatkozó földrajzi piaca hagyományosan nemzeti szintre korlátozódik. Kérelmében a CVA a nemzeti piacot használja a villamos energia kiskereskedelmi szolgáltatásának vonatkozó piacaként.
(20)
Abból a feltevésből kiindulva, hogy a földrajzi piac nemzeti szintű, valamint a jelenleg rendelkezésre álló információk alapján (20) a villamos energia kiskereskedelmi értékesítésének piaci koncentrációs szintje a jelek szerint igen nagy az olasz piacon. A kisfeszültségű hálózatra kapcsolt felhasználók három legnagyobb kiskereskedőjének összevont piaci részesedése 79,44 %, amelyből a legnagyobb cég piaci részesedése önmagában 71,11 %. Ebben az összefüggésben emlékeztetni kell az állandó ítélkezési gyakorlatra (21), amely szerint a „jelentős piaci részesedés önmagában - kivételes körülményektől eltekintve - a domináns pozíció létezésének bizonyítéka. Ez a helyzet áll fenn 50 %-os piaci részesedés esetében”.
(21)
A kiskereskedelmi piac Olaszországban ezen felül három további alkategóriára tagolódik, amelyből az első kettő árai szabályozottak:
a)
a kisfeszültségű hálózatra kapcsolt olyan lakossági fogyasztók és kis cégek (amelynek kevesebb mint 50 munkavállalója van és forgalmuk nem haladja meg a 10 millió EUR-t) számára nyújtott megerősített védelmi szolgáltatás, amelyek nem írtak alá a szabad piacon történő vásárlásról szóló szerződést. Ezeknek a szolgáltatásoknak a működtetése az Acquirente Unico S.p.A. (a továbbiakban: kizárólagos vásárló) számára van fenntartva;
b)
biztonságos szolgáltatás azon fogyasztók számára, akik nem jogosultak a megerősített védelmi szolgáltatásra, és nem rendelkeznek a szabad piacon való vásárlásról szóló szerződéssel. Ezt a szolgáltatást a kizárólagos vásárló által versenyeljárás keretében kiválasztott szolgáltatók nyújtják; és
c)
a szabad piac, nevezetesen a kiskereskedelmi piac maradék része.
(22)
Ezeket a piacokat azonban e határozat alkalmazásában nem szabad független, releváns piacoknak tekinteni, mivel a fogyasztók átválthatnak az egyik alkategóriáról a másikra, és mivel az árak mindhárom alkategóriában piaci alapúak (22). Az AEEG 2009. évi éves jelentése szerint azonban az úgynevezett „kötött piac”, amely magában foglalja a „megerősített védelmi szolgáltatást” és a „biztonságos szolgáltatást”, a teljes kiskereskedelmi piac körülbelül 36 %-át teszi ki. Ugyanezen jelentés szerint továbbá a megerősített védelmi szolgáltatást egy bizonyos szállító rendkívül erőteljes jelenléte jellemzi (84,3 %), amely a szabad piacon is aktív. Az olasz hatóságok szerint a szolgáltatóváltás költségeit a fogyasztók magasnak, míg a váltás érzékelhető előnyeit kevésnek ítélik. Ez a megerősített védelmi szolgáltatás szerinti alacsony árakkal együtt nagyon nehézzé teszi az új szolgáltatók számára, hogy ezen az alkategórián belül megfelelő vásárlói bázist hozzanak létre. Ez alapvetően versenyelőnyt eredményez azoknak a szolgáltatók a számára a megerősített védelmi szolgáltatás értelmében, amelyek a szabad piacon is működnek, azok a fogyasztók ugyanis, akik a megerősített védelmi szolgáltatásról a szabad piacra kívánnak váltani, illetve fordítva, ezt gyakran anélkül teszik, hogy szolgáltatót váltanának.
(23)
Az érintett olasz hatóságoktól kapott információk alapján (23) jelen határozat céljával kapcsolatban azonban azt a következtetést lehet levonni, hogy a villamos energia kiskereskedelmi értékesítésének földrajzi piaca Olaszországban nem nemzeti szintű, ahogy azt a kérelmezők hagyományosan gondolták és feltételezték, hanem helyi szintű, és kiterjedése általában nem haladja meg a települési szintet.
(24)
A kisfeszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára biztosított villamos energia kiskereskedelmi értékesítésének ilyen módon meghatározott egyes helyi piacait jellemző verseny mértékére vonatkozó információk hiányában, valamint figyelembe véve a fent említett aggodalmakat a kisfeszültségű hálózatra kapcsolt fogyasztók nemzeti szinten megfigyelhető kiskereskedelmi piaci versenyével kapcsolatban - a (19)-(22) preambulumbekezdésben foglaltak szerint -, nem lehet azt a következtetést levonni, hogy a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdése szerinti mentesítés feltételei Olaszországban a villamos energia kisfeszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára való kiskereskedelmi értékesítésére vonatkozóan teljesülnek.
(25)
Éppen ezért továbbra is a 2004/17/EK irányelv alkalmazandó abban az esetben, ha az ajánlatkérők a villamos energia kisfeszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára való kiskereskedelmi értékesítését Olaszországban lehetővé tevő szerződéseket ítélik oda, vagy ha az ilyen tevékenységeknek az Olaszországban való folytatására írnak ki tervpályázatot.
IV. KÖVETKEZTETÉSEK
(26)
A villamos energia északi makroövezetben való előállítására és nagykereskedelmi értékesítésére vonatkozóan a helyzet a következőképpen összegezhető: a három legnagyobb termelő összesített piaci részesedése meglehetősen alacsony, és a jelentős mennyiségű importált villamos energia versenyélénkítő hatással van erre az övezetre. A kiegyenlítő mechanizmus működése a (13) preambulumbekezdésben foglaltak szerint nem jelent akadályt a villamosenergia-termelő piacon a versenynek való közvetlen kitettség szempontjából. Ilyen módon valamennyi fent említett tényező a versenynek való közvetlen kitettséget jelzi az északi makroövezetben.
(27)
Tekintettel a (8)-(13) preambulumbekezdésben megvizsgált tényezőkre, a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdésében rögzített, a versenynek való közvetlen kitettségre vonatkozó feltételt teljesítettnek kell tekinteni a villamos energia előállítását és nagykereskedelmi értékesítését illetően az északi makroövezetben.
(28)
Mivel a piachoz való korlátlan hozzáférés feltétele teljesítettnek tekinthető, a 2004/17/EK irányelv nem alkalmazandó abban az esetben, ha az ajánlatkérők a villamos energia északi makroövezetben történő előállítása és nagykereskedelmi értékesítése céljából kötnek szerződést, illetve ha ezeknek a tevékenységeknek ezen a földrajzi területen való folytatásához hirdetnek tervpályázatot.
(29)
A villamos energia közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztóknak történő kiskereskedelmi értékesítését illetően az olaszországi helyzet a következőképpen összegezhető: a három legnagyobb kiskereskedelmi cég összesített piaci részesedése alacsony, a szolgáltatóváltás kivételi pontonként tekintett száma kielégítő, és a végfelhasználói árak nincsenek szabályozva. Ezek a következtetések összhangban vannak az érintett olasz hatóságok véleményével, amely szerint a piac évek óta ki van téve a versenynek, és ebből eredően a verseny mértéke kielégítő.
(30)
Tekintettel a (15)-(18) preambulumbekezdésben megvizsgált tényezőkre, a villamos energia közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztóknak történő kiskereskedelmi értékesítése tekintetében a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdésében rögzített, a versenynek való közvetlen kitettségre vonatkozó feltételt az Olasz Köztársaság teljes területén indokolt teljesítettnek tekinteni.
(31)
Mivel továbbá a piacra való belépés korlátozatlan voltára vonatkozó feltétel teljesítettnek tekinthető, a 2004/17/EK irányelvet nem indokolt alkalmazni azokban az esetekben, amikor az ajánlatkérők a villamos energia közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztóknak Olaszországban történő kiskereskedelmi értékesítése céljából szerződést ítélnek oda, illetve amikor ezeknek a tevékenységeknek ezen a földrajzi területen való folytatásához tervpályázatot szerveznek.
(32)
Tekintettel a (19)-(25) preambulumbekezdésben megvizsgált tényezőkre, valamint mivel kétségek merültek fel azzal kapcsolatban, hogy megfelelő szintű verseny van-e nemzeti szinten a kisfeszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára nyújtott kiskereskedelmi értékesítés tekintetében, továbbá tekintettel arra is, hogy az egyes érintett, az olasz hatóságok meghatározása szerinti helyi piacokra vonatkozóan nem állnak rendelkezésre részletes információk, nem vonható le az a következtetés, hogy a 2004/17/EK irányelv 30. cikkének (1) bekezdése szerinti mentesség feltételei a villamos energia kisfeszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára való olaszországi kiskereskedelmi értékesítésére vonatkozóan teljesülnek. Ezért továbbra is a 2004/17/EK irányelv alkalmazandó azokban az esetekben, amikor az ajánlatkérők a villamos energia kisfeszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára Olaszországban való kiskereskedelmi értékesítését lehetővé tevő szerződéseket ítélnek oda, valamint amikor az ilyen tevékenységeknek az Olaszországban való folytatására tervpályázatot szerveznek. Mivel a 67. cikk szerinti statisztikai követelmények továbbra is alkalmazandók, szükségessé válhat annak biztosítása, hogy az érintett ajánlatkérők olyan megfelelő intézkedéseket tegyenek, mint az igazgatás és/vagy a számvitel szétválasztása, és ezáltal az e határozat alapján mentességet nem élvező tevékenységekre irányuló beszerzésekkel kapcsolatos jelentéstételi kötelezettségüknek az elvárt színvonalon eleget tehessenek.
(33)
Érdemes emlékeztetni továbbá arra, hogy a több tevékenységre irányuló szerződéseket a 2004/17/EK irányelv 9. cikkével összhangban kell kezelni. Az e határozat tárgyát képező esetben ez azt jelenti, hogy amennyiben egy ajánlatkérő „vegyes” közbeszerzésben vesz részt, vagyis olyan közbeszerzésben, amelyben mind a 2004/17/EK irányelv alkalmazása alól mentesített tevékenységek, mind nem mentesített tevékenységek szerepelnek, a szerződés fő tárgyát képező tevékenységeket kell figyelembe venni. Az ilyen jellegű vegyes közbeszerzés esetén ha a fő cél a villamos energia kisfeszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára való kiskereskedelmi értékesítésének támogatása, a 2004/17/EK irányelv rendelkezését kell alkalmazni. Amennyiben objektíven nem határozható meg, hogy melyik tevékenység képezi a szerződés fő tárgyát, a szerződést a 9. cikk (2) és (3) bekezdésében foglalt szabályokkal összhangban kell odaítélni.
(34)
E határozat alapja a 2010. februárjától májusáig terjedő időszakban fennálló jogi és ténybeli helyzet, amelyet az Olasz Köztársaság által benyújtott információk szerint, a CVA, a 2005. és a 2010. évi közlemény és azok technikai mellékletei, a 2007. évi munkadokumentum, a zárójelentés, valamint az AEEG 2009. évi éves jelentése alapján határoznak meg. Amennyiben a jogi vagy ténybeli helyzetben beálló jelentős változások miatt a 2004/17/EK irányelv 30. cikke (1) bekezdésének alkalmazhatóságára vonatkozó feltételek a villamos energia északi makroövezetben történő nagykereskedelmi értékesítésére és a közép-, nagy- és igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára történő kiskereskedelmi értékesítésére vonatkozóan már nem teljesülnek, ez a határozat felülvizsgálható,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 2004/17/EK irányelvet nem kell alkalmazni az ajánlatkérők által a következő tevékenységek érdekében odaítélt szerződésekre:
a)
villamos energia előállítása és nagykereskedelmi értékesítése az északi makroövezetben;
b)
villamos energia kiskereskedelmi értékesítése a közép-, a nagy- és az igen nagy feszültségű hálózatra kapcsolt végfogyasztók számára az Olasz Köztársaság teljes területén.
2. cikk
E határozat címzettje az Olasz Köztársaság.
Kelt Brüsszelben, 2010. július 14-én.