PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. prosince 2011,
kterým se potvrzuje předběžný výpočet průměrných specifických emisí CO2 a cílů pro specifické emise pro výrobce osobních automobilů za kalendářní rok 2010 podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009
(Text s významem pro EHP)
(2011/878/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nové osobní automobily v rámci integrovaného přístupu Společenství ke snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel (1), a zejména na čl. 8 odst. 5 druhý pododstavec a čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 443/2009 je Komise povinna každý rok potvrdit průměrné specifické emise CO2 a cíl pro specifické emise pro každého výrobce osobních automobilů v Unii, jakož i pro každé sdružení výrobců vytvořené v souladu s čl. 7 odst. 7 uvedeného nařízení. Na základě tohoto potvrzení Komise určí, zda výrobci a sdružení splnili požadavky článku 4 uvedeného nařízení. Jestliže je zřejmé, že výrobce nebo sdružení nesplnili svůj cíl pro specifické emise, je Komise podle čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení povinna uložit poplatky za překročení emisí prostřednictvím individuálních rozhodnutí určených dotčeným výrobcům nebo správcům sdružení.
(2)
Podle článku 4 nařízení (ES) č. 443/2009 jsou cíle pro výrobce a sdružení závazné s účinkem od roku 2012. Pro kalendářní roky 2010 a 2011 by však Komise měla vypočítat orientační cíle a podle čl. 8 odst. 6 uvedeného nařízení výrobcům nebo sdružením, jejichž průměrné specifické emise překračují jejich orientační cíle, tuto skutečnost oznámit. Jelikož tyto cíle pro roky 2010 a 2011 budou výrobcům sloužit jako ukazatel úsilí nutného pro dosažení závazného cíle v roce 2012, je vhodné určit průměrné specifické emise výrobců za roky 2010 a 2011 v souladu s požadavky uvedenými v článku 4 druhém odstavci uvedeného nařízení a vzít při tom u každého výrobce v úvahu pouze 65 % vozidel s nejnižšími emisemi.
(3)
Údaje, které se použijí pro výpočet průměrných specifických emisí a cílů pro specifické emise, jsou uvedeny v příloze II části C nařízení (ES) č. 443/2009 a vycházejí z počtu registrací nových osobních automobilů v členských státech během předchozího kalendářního roku. Údaje se získávají z prohlášení o shodě vydaných výrobci nebo z dokumentů obsahujících rovnocenné informace v souladu s čl. 3 odst. 1 nařízení Komise (EU) č. 1014/2010 ze dne 10. listopadu 2010 o sledování a hlášení údajů o registraci nových osobních automobilů podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 (2).
(4)
Údaje za rok 2010 byly Komisi většinou členských států předány ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 443/2009, tedy do 28. února 2011. Úplné soubory údajů za všechny členské státy však byly Komisi definitivně dány k dispozici teprve do poloviny dubna a následně byly předběžně ověřeny.
(5)
V případech, kdy bylo na základě počátečního ověření jasné, že některé údaje chybějí nebo jsou zjevně nesprávné, se Komise obrátila na dotčené členské státy a údaje příslušným způsobem upravila nebo doplnila, jestliže s tím tyto členské státy souhlasily. Pokud se s některým členským státem nebylo možné dohodnout, předběžné údaje tohoto členského státu upraveny nebyly.
(6)
Dne 29. června 2011 Komise v souladu s čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 443/2009 předběžné údaje zveřejnila a oznámila 89 výrobcům předběžné výpočty jejich průměrných specifických emisí v roce 2010 a jejich cílů pro specifické emise. Výrobci byli požádáni, aby tyto údaje ověřili a oznámili Komisi případné chyby ve lhůtě tří měsíců od obdržení oznámení v souladu s čl. 8 odst. 5 prvním pododstavcem uvedeného nařízení.
(7)
Dne 12. srpna byly na internetových stránkách Komise zveřejněny pokyny k oznámení o chybách v údajích o emisích CO2 z automobilů. Tyto pokyny obsahují formát pro oznámení a je v nich uvedeno, které informace od výrobců Komise potřebuje, aby mohla tyto chyby zohlednit.
(8)
V tříměsíční lhůtě předložilo oznámení o chybách patnáct výrobců. Jeden výrobce úplné oznámení předložil po uplynutí lhůty. Sedm výrobců z uvedených patnácti předložilo oznámení obsahující podrobné informace o chybách a odůvodnění navrhovaných oprav. Zbývajících osm výrobců předložilo souhrnná oznámení, která jen zčásti odpovídala doporučením Komise k formátu a obsahu oznámení. Vedle výrobců, kteří předložili oznámení o chybách, informovalo osm výrobců Komisi, že soubory údajů obsahují chyby, aniž by poskytli jakékoli další informace nebo důkazy o povaze nebo důvodech těchto chyb.
(9)
V případě 73 výrobců, kteří neoznámili žádné chyby v souborech údajů nebo Komisi pouze informovali o chybách v souborech údajů, aniž by předložili nezbytné důkazy, by předběžné údaje a předběžné výpočty průměrných specifických emisí a cílů pro specifické emise měly být potvrzeny bez úprav.
(10)
Pokud výrobci předložili nezbytné informace a důkazy o existenci chyb v souborech údajů, měla by Komise příslušná oznámení zohlednit a ve vhodných případech změnit předběžné výpočty průměrných specifických emisí a cílů.
(11)
Za počet registrací ohlášený Komisi jsou odpovědné výlučně registrační orgány členských států. Jelikož údaje výrobců o prodeji nemusí přesně odpovídat počtu registrací v daném členském státě za dané období, pro účely výpočtu průměrných specifických emisí nelze zohlednit chyby v počtu registrací. Proto by měly být vzaty v úvahu pouze chyby týkající se obsahu souborů údajů o registrovaných vozidlech. V některých případech však výrobci oznámili, že by určité registrace měly být přiřazeny jinému výrobci. Tato nová přiřazení by se měla promítnout do konečných potvrzených souborů údajů.
(12)
Z úplných oznámení vyplývá, že část souborů údajů mohli výrobci označit za správnou a že navrhli opravy těch částí souborů údajů, které bylo možné ověřit. Nicméně 4 až 15 procent souborů údajů sestává z registrací neidentifikovatelných vozidel, u kterých výrobce nemůže ověřit hodnoty jako emise CO2 či hmotnost. To je obvykle způsobeno skutečností, že chybějí informace potřebné pro identifikaci jednotlivých vozidel výrobcem, přesněji identifikační kód sestávající z typu, varianty a verze dotčených vozidel. V malém počtu případů bylo možné registrace přiřadit výrobcům, ale klíčové údaje o emisích CO2 a hmotnosti nebyly k dispozici.
(13)
Komise ověřila opravy navrhované výrobci a podpůrné důkazy. V případech, kdy byly záznamy opraveny buď doplněním chybějící hodnoty, nebo nahrazením nesprávné hodnoty u registrací, které může výrobce ověřit, a opravené hodnoty jsou v souladu s hodnotami vyplývajícími ze zdrojů referenčních údajů, jako jsou údaje z dokumentace schválení typu, jsou takové opravy opodstatněné. Avšak pokud výrobce sice oznámil chyby, ale nenavrhl opravy, přestože tyto chyby mohly být ověřeny a opraveny, a dostatečně nedoložil, že příslušné opravy nelze provést ve tříměsíční lhůtě pro ověření, dané chyby by pro účely konečného výpočtu neměly být zohledněny.
(14)
Pokud jde o registrace, které lze přiřadit výrobcům, ale výrobci je nemohou ověřit, měly by se hodnoty emisí CO2 a hmotnosti uvedené v těchto registracích přesto použít pro výpočet průměrných emisí CO2 a cíle pro specifické mise. Je ovšem nutné vzít v úvahu skutečnost, že výrobci tyto hodnoty nemohou ověřit, a zajistit, aby jejich zahrnutí nemělo záporný dopad na konečné hodnoty stanovené pro dotčené výrobce. V souladu s tím by mělo být u tohoto výpočtu použito chybové rozpětí odpovídající individuální situaci výrobce, popsané a odůvodněné v oznámení o chybách. Přesněji řečeno by se chybové rozpětí mělo vypočítat pro průměrné specifické emise a pro průměrnou hmotnost, protože tyto dva parametry určují vzdálenost každého výrobce od cíle pro specifické emise, tj. jak blízko je výrobce k dosažení svého cíle pro specifické emise.
(15)
Chybové rozpětí by se mělo určit jako rozdíl mezi vzdálenostmi od cíle pro specifické emise, vyjádřenými jako cíle pro specifické emise minus průměrné emise, vypočtenými se zahrnutím a bez zahrnutí registrací, které výrobci nemohou ověřit. Bez ohledu na to, zda je tento rozdíl kladný, nebo záporný, by chybové rozpětí mělo vždy snižovat vzdálenost daného výrobce od cíle.
(16)
Registrace, u kterých vedle identifikačního kódu chybí také hodnoty emisí CO2 nebo hmotnosti, by se pro účely konečného výpočtu průměrných emisí neměly zohlednit.
(17)
Jelikož v roce 2010 proběhlo první ověření údajů podle nařízení (ES) č. 443/2009, je vhodné vzít pro účely plného zohlednění chyb výjimečně v potaz i oznámení, která neobsahují všechny informace požadované Komisí. Chybová rozpětí, která se použijí pro konečné výpočty uvedené v těchto oznámeních, by se však měla vypočítat na základě vlastního posouzení Komise, pokud jde o počet registrací, jež příslušní výrobci nemohou ověřit. Je rovněž vhodné, aby bylo pro účely potvrzení údajů za rok 2010 výjimečně vzato v úvahu oznámení o chybách, které bylo předloženo krátce po uplynutí lhůty.
(18)
Průměrné specifické emise CO2 z nových osobních automobilů registrovaných v roce 2010, cíle pro specifické emise a rozdíl mezi těmito dvěma hodnotami by proto měly být potvrzeny,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro každého výrobce osobních automobilů a každé sdružení výrobců se pro kalendářní rok 2010 potvrzují tyto hodnoty, uvedené v příloze:
a)
cíl pro specifické emise;
b)
průměrné specifické emise CO2, případně upravené o příslušné chybové rozpětí;
c)
rozdíl mezi hodnotami uvedenými v písmenech a) a b);
d)
průměrné specifické emise CO2 pro všechny nové osobní automobily;
e)
průměrná hmotnost všech nových osobních automobilů v Unii.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 20. prosince 2011.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2011. december 20.)
a személygépkocsi-gyártók átlagos fajlagos szén-dioxid-kibocsátása és fajlagos kibocsátási célértéke vonatkozásában a 2010. naptári évre vonatkozóan a 443/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján elvégzett előzetes számítás megerősítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2011/878/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a könnyű haszongépjárművek szén-dioxid-kibocsátásának csökkentésére irányuló közösségi integrált megközelítés keretében az új személygépkocsikra vonatkozó kibocsátási követelmények meghatározásáról szóló, 2009. április 23-i 443/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 8. cikke (5) bekezdésének második albekezdésére és 10. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 443/2009/EK rendelet 8. cikkének (5) bekezdése értelmében a Bizottság köteles minden, az Unióban működő személygépkocsi-gyártó és minden, a rendelet 7. cikkének (7) bekezdése alapján létrehozott gyártói csoportosulás esetében minden évben megerősíteni az átlagos fajlagos CO2-kibocsátás értékét és a fajlagos kibocsátási célértéket. E megerősítés alapján a Bizottságnak meg kell állapítania, hogy a gyártók és a csoportosulások teljesítették-e a rendelet 4. cikkében foglalt követelményeket. Ha nyilvánvaló, hogy valamely gyártó vagy csoportosulás nem teljesítette a fajlagos kibocsátási célértékét, akkor a rendelet 9. cikkének (1) bekezdése értelmében a Bizottság köteles az érintett gyártókat, illetve az érintett csoportosulásokat vezető gyártókat - nekik címzett egyedi határozat útján - többletkibocsátási díj megfizetésére kötelezni.
(2)
A 443/2009/EK rendelet 4. cikke értelmében a gyártóknak és a csoportosulásoknak a célértékeket 2012-től fogva kell kötelezően teljesíteniük. A Bizottság ennek ellenére a 2010. és a 2011. naptári évre vonatkozóan is számít indikatív célértékeket, és a rendelet 8. cikkének (6) bekezdése alapján értesíti azokat a gyártókat és csoportosulásokat, amelyek átlagos fajlagos kibocsátása az indikatív célértéküket meghaladja. Mivel a 2010. és a 2011. évi célértékek arra szolgálnak, hogy jelezzék a gyártóknak a 2012. évi kötelező célérték teljesítése érdekében megteendő erőfeszítések mértékét, a gyártók 2010. és 2011. évi átlagos fajlagos kibocsátásait indokolt a rendelet 4. cikkének második bekezdésében foglalt követelményeknek megfelelően, minden egyes gyártó esetében csak az általa gyártott járművek legkevesebbet kibocsátó 65 %-ának figyelembevételével meghatározni.
(3)
Az átlagos fajlagos kibocsátások és a fajlagos kibocsátási célértékek számításához a 443/2009/EK rendelet II. mellékletének C. részében meghatározott, a tagállamok által a megelőző naptári évben nyilvántartásba vett új személygépkocsikra vonatkozó adatokat kell felhasználni. Az adatokat a gyártók által kibocsátott megfelelőségi nyilatkozatokból vagy más, az új személygépkocsik nyilvántartásba vett adatainak a 443/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti nyomon követéséről és bejelentéséről szóló, 2010. november 10-i 1014/2010/EU bizottsági rendelet (2) 3. cikkének (1) bekezdése értelmében ezzel egyenértékű adatokat tartalmazó dokumentumokból kell venni.
(4)
A 2010. évi adatokat a tagállamok többsége a 443/2009/EK rendelet 8. cikkének (2) bekezdésében előírt 2011. február 28-i határidőig továbbította a Bizottságnak. Az összes tagállamra kiterjedő teljes adathalmaz azonban csak április közepére jutott hiánytalanul a Bizottság birtokába, és csak ekkor kezdődhetett meg előzetes ellenőrzése.
(5)
Azokban az esetekben, amikor az előzetes ellenőrzés alapján azt állapította meg, hogy egyes adatok hiányoznak vagy nyilvánvalóan helytelenek, a Bizottság felvette a kapcsolatot az érintett tagállammal, és az érintett tagállam beleegyezésével végrehajtotta a megfelelő módosításokat, illetve kiegészítéseket. Ha egy tagállammal nem sikerült megállapodásra jutni, akkor e tagállam előzetes adatai nem kerültek kiigazításra.
(6)
A Bizottság 2011. június 29-én a 443/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdésével összhangban közzétette az előzetes adatokat, és 89 gyártót értesített a 2010. évi átlagos fajlagos kibocsátására és fajlagos kibocsátási célértékére vonatkozóan elvégzett előzetes számítás eredményeiről. A gyártókat felkérte arra, hogy ellenőrizzék az adatokat, és a rendelet 8. cikke (5) bekezdése első albekezdésének megfelelően az értesítés kézhezvételétől számítva három hónapon belül értesítsék a Bizottságot a bennük észlelt esetleges hibákról.
(7)
A Bizottság az internetes oldalain augusztus 12-én iránymutatást tett közzé a személygépkocsik CO2-kibocsátási adataiban észlelt hibákra vonatkozó értesítések összeállításához. Az iránymutatás meghatározza az értesítés formátumát, és megjelöli azokat az adatokat, amelyeket a gyártóknak meg kell küldeniük a Bizottságnak ahhoz, hogy mód legyen az általuk észlelt hibák figyelembevételére.
(8)
A három hónapos határidőn belül tizenöt gyártó küldött értesítést az általa észlelt hibákról. Egy gyártó a határidő lejárta után küldött hiánytalan értesítést. A tizenöt gyártó közül hétnek az értesítése részletes információkat tartalmazott az észlelt hibákról, és megindokolta a javasolt kiigazításokat. A fennmaradó nyolc gyártó csupán vázlatos értesítést küldött, mely formátumát és tartalmát tekintve csak részben felelt meg a Bizottság ajánlásának. Az észlelt hibákról értesítést küldő gyártók mellett nyolc további gyártó is jelezte a Bizottságnak, hogy hibákat észlelt az adatokban, további információkat vagy alátámasztó adatokat azonban nem szolgáltatott sem a hibák természetéről, sem okaikról.
(9)
Azon 73 gyártó esetében, amelyek nem küldtek értesítést az általuk észlelt hibákról, illetőleg csak jelezték, hogy hibát észleltek, de nem bocsátották rendelkezésre a szükséges alátámasztó adatokat, az átlagos fajlagos kibocsátásokra és a fajlagos kibocsátási célértékekre vonatkozó előzetes adatokat és előzetes számítást kiigazítás nélkül indokolt megerősíteni.
(10)
A Bizottságnak indokolt figyelembe vennie azon gyártók értesítéseit, amelyek az általuk észlelt hibákkal kapcsolatban rendelkezésre bocsátották a szükséges információkat és alátámasztó adatokat, és, amennyiben az helyénvaló, indokolt módosítania az átlagos fajlagos kibocsátásokra és a célértékekre vonatkozó előzetes számításokat.
(11)
A Bizottságnak bejelentett nyilvántartásba vételek száma a nyilvántartásba vételt végző tagállami hatóságok kizárólagos felelősségi körébe tartozik. Mivel a gyártók eladási adatai nem szükségképpen adnak pontos képet az egy adott tagállamban egy adott időszak folyamán nyilvántartásba vett járművek számáról, a nyilvántartásba vételek számában észlelt hibákat nem indokolt figyelembe venni az átlagos fajlagos kibocsátások számításában. Ez azt jelenti, hogy kizárólag a nyilvántartásba vett járművekre vonatkozó adatokban észlelt hibákat indokolt figyelembe venni. Előfordult ugyanakkor, hogy egyes gyártók azt jelezték, hogy bizonyos nyilvántartásba vett járművek másik gyártóhoz tartoznak. A véglegesen megerősített adatokban ezeket a jelzéseket indokolt figyelembe venni.
(12)
A hiánytalan értesítésekből nyilvánvaló, hogy a gyártók képesek voltak megállapítani az adategyüttesek egy részének helytálló voltát, és képesek voltak kiigazításokat javasolni az adategyüttesek azon részeihez, amelyeket tudtak ellenőrizni. Az adategyüttesek 4-15 %-a azonban olyan nyilvántartásba vételekre vonatkozik, amelyek esetében nem azonosítható be a konkrét jármű, és amelyek esetében így a gyártó nem volt képes ellenőrizni sem a CO2-kibocsátások, sem a tömeg értékét. Ennek oka általában az, hogy hiányoznak azok az információk - pontosabban fogalmazva: hiányzik az adott járművek típusának, változatának és kivitelének kódjából álló azonosító kód -, amelyek alapján a gyártó beazonosíthatná a konkrét járművet. Az esetek egy kis számában a nyilvántartásba vett jármű hozzárendelhető volt a gyártóhoz, a CO2-kibocsátásra és a tömegre vonatkozó alapvető adatok azonban nem álltak rendelkezésre.
(13)
A Bizottság megvizsgálta a gyártók által javasolt kiigazításokat és az alátámasztásukra rendelkezésre bocsátott adatokat. Azokban az esetekben, amikor a gyártó a hiányzó érték beírásával vagy a helytelen érték helyesbítésével kiigazította az azon nyilvántartásba vételekre vonatkozó adatokat, amelyeket képes volt ellenőrizni, és a gyártó által megadott érték összeegyeztethető a referencia-adatforrások által jelzett - például a típus-jóváhagyási okmányokból származó - értékekkel, a gyártó által javasolt kiigazítást indokoltnak kell tekinteni. Azokban az esetekben ugyanakkor, amikor a gyártó jelezte, hogy hibát észlelt, de nem javasolt kiigazítást, és azt sem jelezte kielégítő módon, hogy az ellenőrzésre rendelkezésre álló három hónap alatt a hiba kiigazítása nem lehetséges, a hibát akkor sem kell figyelembe venni a végleges számításban, ha esetleg egyébként volna mód ellenőrzésére és kiigazítására.
(14)
Azon nyilvántartásba vételek esetében, amelyeket, bár hozzárendelhetők gyártókhoz, a gyártók nem voltak képesek ellenőrizni, az átlagos CO2-kibocsátás és a fajlagos kibocsátási célérték számításában a nyilvántartásba vételben szereplő CO2-kibocsátás- és tömegértékeket indokolt figyelembe venni. Tekintettel kell ugyanakkor lenni arra a körülményre is, hogy a gyártók nem voltak képesek ellenőrizni ezeket az értékeket, és biztosítani kell, hogy ezen értékek figyelembevétele ne befolyásolja hátrányosan az adott gyártó végleges értékeit. Ennek megfelelően az adott számítás során egy olyan hibahatárt kell alkalmazni, amely megfelelő módon figyelembe veszi az adott gyártónak az észlelt hibákra vonatkozó értesítésben ismertetett és megindokolt különleges helyzetét. Pontosabban fogalmazva: az átlagos fajlagos kibocsátások és az átlagos tömeg értékéhez kell hibahatárt társítani, hiszen ez a két paraméter határozza meg egy adott gyártó esetében a fajlagos kibocsátási célértéktől való távolságot, vagyis azt, hogy az adott gyártó mennyire van közel a fajlagos kibocsátási célértékének teljesítéséhez.
(15)
A hibahatárt a fajlagos kibocsátási célértéktől mért távolságok különbségeként, azaz a fajlagos kibocsátási célérték és az átlagos kibocsátás különbségének az azon nyilvántartásba vételekkel, illetve azok nélkül számított értéke közötti különbségként kell meghatározni, amelyeket a gyártó nem volt képes ellenőrizni. A gyártó célértéktől való távolságát - a különbség előjelétől függetlenül - a hibahatárral mindig csökkenteni kell.
(16)
Az átlagos kibocsátások végleges számításában nem indokolt figyelembe venni azokat a nyilvántartásba vételeket, amelyek kapcsán sem a CO2-kibocsátások vagy a tömeg értéke, sem az azonosító kód nem áll rendelkezésre.
(17)
Mivel most első ízben, a 2010. évi adatok kapcsán kerül sor a 443/2009/EK rendelet szerinti adatellenőrzésre, indokolt kivételesen azokat az értesítéseket is figyelembe venni, amelyek nem tartalmazzák mindazokat az információkat, amelyeket a Bizottság a jelzett hibák teljes mértékű figyelembevételéhez szükségesnek ítél. Az ezen értesítések tárgyát képező számításokban figyelembe veendő hibahatárokat ugyanakkor annak alapján indokolt meghatározni, hogy a Bizottság saját megítélése szerint a szóban forgó gyártók hány nyilvántartásba vételt nem képesek valóban ellenőrizni. A 2010. évi adatok megerősítése kapcsán kivételesen indokolt figyelembe venni azt az értesítést is, amelyet az érintett gyártó röviddel a határidő lejárta után küldött meg a Bizottságnak.
(18)
A 2010-ben nyilvántartásba vett új személygépkocsik átlagos fajlagos CO2-kibocsátásait, a fajlagos kibocsátási célértékeket és az e két érték közötti különbségeket a fentieknek megfelelően meg kell erősíteni,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Bizottság a 2010. naptári év vonatkozásában minden személygépkocsi-gyártó és minden gyártói csoportosulás esetében ezúton megerősíti a mellékletben foglalt következő értékeket:
a)
a fajlagos kibocsátási célértéket;
b)
a fajlagos CO2-kibocsátást, az indokolt esetekben a vonatkozó hibahatárral kiigazítva;
c)
az a) és a b) pont szerinti érték különbségét;
d)
az összes új személygépkocsi átlagos fajlagos CO2-kibocsátását;
e)
az Unióban forgalomba hozott összes új személygépkocsi átlagos tömegét.
2. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2011. december 20-án.