ROZHODNUTÍ RADY 2010/127/SZBP
ze dne 1. března 2010
o omezujících opatřeních vůči Eritreji
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rada Evropské unie přijala dne 16. února 2009 společný postoj 2009/138/SZBP o omezujících opatřeních vůči Somálsku (1), kterým se provádí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008), kterou se zavádí omezující opatření vůči osobám, které se snaží překazit nebo zablokovat mírový politický proces, či osobám, které hrozí prozatímním federálním orgánům Somálska nebo misi Africké unie v Somálsku (AMISOM) silou, nebo podnikají kroky, které narušují stabilitu v Somálsku nebo regionu.
(2)
Dne 14. ledna 2009 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1862 (2009) týkající se hraničního sporu mezi Džibutskem a Eritreou a jeho možného dopadu na místní stabilitu a bezpečnost.
(3)
Dne 23. prosince 2009 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1907 (2009), kterou se uvaluje embargo na zbraně vůči Eritreji a vyzývá všechny státy, aby prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a mezinárodním právem kontrolovaly na svém území, včetně přístavů a letišť, veškerý náklad pocházející z Eritreje nebo do ní směřující, pokud má dotyčný stát k dispozici informace, na jejichž základě je možné se domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávání, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle této rezoluce nebo podle všeobecného a úplného zbrojního embarga uvaleného na Somálsko podle bodu 5 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 733 (1992), rozpracované a pozměněné dalšími rezolucemi.
(4)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1907 (2009) rovněž zavádí omezující opatření vůči jednotlivcům a subjektům, včetně nejen eritrejského politického a vojenského velení, jež určil výbor, který byl zřízen podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 751 (1992), rozšířené rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008).
(5)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zabránily prodeji nebo dodávkám zbrojního a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedenému materiálu, do Eritreje státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel pod jejich vlajkou, bez ohledu na to, zda tento materiál pochází z jejich území či nikoliv.
2. Zakazuje se přímé nebo nepřímé poskytování technického poradenství, výcviku, finanční nebo jiné pomoci, které souvisí s vojenskou činností, nebo poskytování, výroba, údržba či používání věcí uvedených v odstavci 1 státními příslušníky členských států nebo z území členských států do Eritreje.
3. Zakazuje se rovněž pořizování věcí uvedených v odstavci 1 z Eritreje, ať už z tohoto území pocházejí či nikoli, státními příslušníky členských států nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států, jakož i poskytování technické pomoci, výcviku, finanční či jiné pomoci spojené s vojenskými činnostmi, nebo poskytování, výroba, údržba či používání věcí uvedených v odstavci 1 ze strany Eritreje státním příslušníkům členských států.
Článek 2
1. Členské státy prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a mezinárodním právem kontrolují na svém území, včetně přístavů a letišť, každý náklad pocházející z Eritreje nebo do ní směřující, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě je možné se domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí.
2. Na letadla a plavidla přepravující náklad do Eritreje nebo z ní se vztahuje povinnost poskytnout dodatečné informace před příjezdem a před odjezdem o veškerém zboží, které je přiváženo do členského státu nebo je z něj vyváženo.
3. Pokud členské státy objeví věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, zajistí je a odstraní (zničením či znehodnocením).
Článek 3
Omezující opatření podle článku 4, čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 1 a 2 se ukládají vůči osobám a subjektům, včetně nejen eritrejského politického a vojenského velení, jakož i včetně vládních a polostátních subjektů, nebo jakýchkoli osob či subjektů jednajících jejich jménem nebo pod jejich vedením, určených výborem zřízeným na základě rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 751 (1992), rozšířené rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008) (dále jen „Výbor pro sankce“) jako:
-
osoby či subjekty, které porušily zbrojní embargo a související opatření podle článku 1;
-
osoby či subjekty, které z Eritreje poskytují pomoc ozbrojeným opozičním skupinám, jejichž cílem je destabilizovat region;
-
osoby či subjekty, které brání provádění rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1862 (2009) týkající se Džibuti;
-
osoby či subjekty, které ukrývají, financují, podporují, organizují, cvičí či podněcují jednotlivce či skupiny k páchání násilných či teroristických činů vůči jiným státům či jejich občanům v regionu, nebo činnost takových osob či skupin usnadňují;
-
osoby či subjekty, které brání vyšetřování či práci monitorovací skupiny, která byla znovustavena rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1853 (2008).
Příslušné osoby a subjekty jsou uvedeny v příloze.
Článek 4
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zabránily přímým nebo nepřímým dodávkám, prodeji či převozu zbrojního a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů pro výše uvedený materiál a přímému či nepřímému poskytování vojenské pomoci či výcviku, finanční a jiné pomoci, včetně investování, brokerských či jiných finančních služeb spojených s vojenskou činností, nebo poskytování, výrobě, údržbě či užívání zbraní a vojenského vybavení státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států osobám a subjektům uvedeným v článku 3.
Článek 5
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření s cílem zabránit tomu, aby na jejich území vstupovaly nebo přes ně projížděly osoby uvedené v článku 3.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavec 1 se nepoužije, pokud Výbor pro sankce v jednotlivých případech stanoví, že cesta je odůvodněna humanitární potřebou, včetně náboženské povinnosti, nebo pokud Výbor pro sankce dojde k závěru, že by výjimka mohla jinak podpořit cíle, kterými jsou mír a stabilita v regionu.
4. Pokud členský stát povolí podle odstavce 3 osobám určeným Výborem pro sankce vstup na své území nebo průjezd přes ně, je toto povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 6
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo či nepřímo vlastněné nebo ovládané osobami či subjekty uvedenými v článku 3.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Členské státy mohou udělit výjimky týkající se opatření uvedených v odstavcích 1 a 2 v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné k úhradě základních výdajů, včetně úhrad za potraviny, nájemné nebo hypotéku, léky a lékařské ošetření, daně, pojistné a poplatky za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů spojených s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na služby v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů;
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, po oznámení dotyčného členského státu Výboru pro sankce a po jeho schválení;
e)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v tomto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí bylo vydáno přede dnem přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1907(2009) a není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1, a po oznámení Výboru pro sankce ze strany dotyčného členského státu.
4. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb na zmrazené účty splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, ke kterému se na tyto účty začala vztahovat omezující opatření,
pokud se na tento úrok, jiné výnosy či platby i nadále vztahuje odstavec 1.
5. Výjimky uvedené v odst. 3 písm. a), b) a c) mohou být uděleny poté, co dotyčný členský stát oznámí výboru svůj záměr případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům, a hospodářským zdrojům, a pokud do tří pracovních dnů od tohoto oznámení neobdrží od Výboru pro sankce zamítavé rozhodnutí.
Článek 7
Rada vyhotovuje seznam uvedený v příloze a provádí jeho změny na základě rozhodnutí Výboru pro sankce.
Článek 8
Toto rozhodnutí bude přezkoumáno, pozměněno nebo případně zrušeno v souladu s příslušnými rozhodnutími Rady bezpečnosti OSN.
Článek 9
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Článek 10
Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 1. března 2010.
A TANÁCS 2010/127/KKBP HATÁROZATA
(2010. március 1.)
az Eritreával szembeni korlátozó intézkedésekről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 29. cikkére,
mivel:
(1)
A Tanács 2009. február 16-án elfogadta az Egyesült Nemzetek Szervezete Biztonsági Tanácsának a békés politikai folyamatokat erővel megakadályozni vagy leállítani próbálók, vagy Szomália ideiglenes szövetségi intézményeit (TFI) vagy az Afrikai Uniónak a Szomáliában tevékenykedő misszióját (AMISOM) erővel fenyegetők, illetve a cselekvésükkel Szomália vagy a régió stabilitását veszélyeztetők elleni korlátozó intézkedéseket bevezető 1884 (2008) sz. határozatát (1844 (2008) ENSZ BT-határozat) végrehajtó, a Szomáliával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2009/138/KKBP közös álláspontot (1).
(2)
Az Egyesült Nemzetek Szervezetének Biztonsági Tanácsa 2009. január 14-én elfogadta a Dzsibuti és Eritrea közötti határvitáról, valamint annak a szubregionális stabilitásra és biztonságra gyakorolt esetleges hatásáról szóló 1862 (2009) sz. határozatot (1862 (2009) ENSZ BT-határozat).
(3)
Az Egyesült Nemzetek Szervezetének Biztonsági Tanácsa 2009. december 23-án elfogadta az 1907 (2009) sz. határozatot (1907 (2009) ENSZ BT-határozat), amely fegyverembargót rendel el Eritreával szemben, és felszólít minden államot, hogy nemzeti hatóságaival és jogszabályaival összhangban és a nemzetközi jognak megfelelően területén - a tengeri kikötőket és a repülőtereket is beleértve - ellenőrizze az Eritreából induló és az Eritreába tartó összes rakományt, amennyiben az érintett állam olyan információval rendelkezik, amely alapján alapos okkal feltételezhető, hogy a rakomány olyan cikkeket tartalmaz, melyek szállítása, értékesítése, átadása vagy exportja az említett határozat alapján vagy a 733 (1992) ENSZ BT-határozat (5) bekezdése értelmében bevezetett, illetve további határozatokban kidolgozott és módosított, Szomáliával szembeni általános és teljes fegyverembargó alapján tilos.
(4)
Az 1907 (2009) ENSZ BT-határozat korlátozó intézkedéseket vezet be továbbá az Egyesült Nemzetek Szervezete Biztonsági Tanácsának 751 (1992) sz. határozata alapján létrehozott és az 1844 (2008) ENSZ BT-határozattal kibővített bizottság által megnevezett személyek és jogalanyok, többek között, de nem kizárólagosan az eritreai politikai és katonai vezetők ellen.
(5)
Egyes intézkedések végrehajtásához az Unió további fellépése szükséges,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy megakadályozzák a tagállamok állampolgárai által vagy a tagállamok területéről, illetve a lobogójuk alatt közlekedő vízi vagy légi járművek révén fegyvereknek, illetve bárminemű kapcsolódó anyagoknak - függetlenül azok származási helyétől - Eritreába való értékesítését vagy szállítását, ideértve a fegyvereket és lőszereket, katonai járműveket és felszereléseket, katonai jellegű felszereléseket, és a fent említettek pótalkatrészeit.
(2) A tagállamok állampolgárai részéről vagy a tagállamok területéről tilos Eritreának katonai tevékenységgel kapcsolatos technikai segítséget, képzést, pénzügyi vagy egyéb támogatást nyújtani, ideértve az (1) bekezdésben említett eszközökkel való ellátást, ezek előállítását, karbantartását vagy használatát.
(3) Tilos továbbá a tagállamok állampolgárai részéről vagy a lobogójuk alatt közlekedő vízi vagy légi járművek révén az (1) bekezdésben említett cikkeket Eritreától beszerezni, valamint Eritrea részéről a tagállamok állampolgárai részére katonai tevékenységgel kapcsolatos technikai segítséget, képzést, pénzügyi vagy egyéb támogatást nyújtani, ideértve az (1) bekezdésben említett eszközökkel való ellátást, ezek előállítását, karbantartását vagy használatát, függetlenül attól, hogy azok származási helye Eritrea területén van-e.
2. cikk
(1) A tagállamok nemzeti hatóságaikkal és jogszabályaikkal összhangban és a nemzetközi jognak megfelelően területükön - a tengeri kikötőket és a repülőtereket is beleértve - ellenőrzik az Eritreából induló és oda tartó összes rakományt, amennyiben olyan információval rendelkeznek, amely alapján alapos okkal feltételezhető, hogy a rakomány olyan cikkeket tartalmaz, melyek szállítása, értékesítése, átadása vagy exportja e határozat értelmében tilos.
(2) Az Eritreából induló és oda tartó rakományt szállító légi járműveknek és hajóknak meg kell felelniük az érkezés, illetve az indulás előtti kiegészítő információnyújtás követelményének minden, a tagállamokba érkező vagy onnan induló áru tekintetében.
(3) A tagállamok, amennyiben olyan cikkeket fedeznek fel, amelyek szállítása, értékesítése, átadása vagy exportja e határozat értelmében tilos, azokat lefoglalják és hatástalanítják (akár megsemmisítés akár működésképtelenné tétel útján).
3. cikk
A 4. cikk, az 5. cikk (1) bekezdése, a 6. cikk (1) és (2) bekezdése által előírtak szerinti korlátozó intézkedéseket kell bevezetni a 751 (1992) ENSZ BT-határozattal létrehozott és az 1844 (2008) ENSZ BT-határozattal kibővített bizottság („szankcióbizottság”) által megnevezett személyek és jogalanyok, többek között, de nem kizárólagosan az eritreai politikai és katonai vezetők, valamint kormányzati és részben állami szervezetek, illetve az említettek nevében vagy irányításuk szerint eljáró minden olyan személy vagy jogalany ellen,
-
akik megsértik az 1. cikkben említett fegyverembargót és az ahhoz kapcsolódó intézkedéseket;
-
akik Eritreából támogatást nyújtanak a térség destabilizálását célzó fegyveres ellenzéki csoportok számára;
-
akik akadályozzák az 1862 (2009) ENSZ BT-határozat Dzsibuti tekintetében történő végrehajtását;
-
akik a térségben található más államok vagy azok állampolgárai elleni erőszakos cselekmények vagy terrorcselekmények elkövetése céljából személyeket vagy csoportokat fogadnak be, finanszíroznak, segítenek, támogatnak, szerveznek, képeznek ki vagy bujtanak fel;
-
akik akadályozzák az 1853 (2008) ENSZ BT-határozata által újfent létrehozott megfigyelőcsoport vizsgálatait vagy munkáját.
Az érintett személyek és jogalanyok felsorolása a mellékletben található.
4. cikk
A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak megakadályozása érdekében, hogy a tagállamok állampolgárai részéről vagy a tagállamok területéről, illetve a lobogójuk alatt közlekedő vízi vagy légi járművek révén a 3. cikkben említett személyeknek és jogalanyoknak fegyvereket és bárminemű kapcsolódó anyagokat közvetlenül vagy közvetve szállítsanak, értékesítsenek vagy továbbadjanak, ideértve a fegyvereket és lőszereket, katonai járműveket és felszereléseket, katonai jellegű felszereléseket, és a fent említettek pótalkatrészeit, továbbá hogy közvetlenül vagy közvetve katonai tevékenységgel valamint a fegyverekkel vagy katonai felszerelésekkel való ellátással, ezek előállításával, karbantartásával vagy használatával kapcsolatos technikai segítséget, képzést, pénzügyi vagy egyéb támogatást nyújtsanak, ideértve a befektetést, brókertevékenységet, illetve egyéb pénzügyi szolgáltatásokat.
5. cikk
(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy megakadályozzák a 3. cikkben említett személyek tagállamuk területére történő belépését vagy azon keresztül történő átutazását.
(2) Az (1) bekezdés nem kötelezi a tagállamokat arra, hogy saját állampolgáraiktól megtagadják a területükre való belépést.
(3) Az (1) bekezdés nem alkalmazandó, ha a szankcióbizottság eseti alapon úgy dönt, hogy az ilyen utazás humanitárius okokból - beleértve a vallási kötelezettségeket is - indokolt, vagy ha a szankcióbizottság arra a következtetésre jut, hogy a mentesség megadása máskülönben a térség békéjének és stabilitásának a célját szolgálja.
(4) Azokban az esetekben, amelyekben a (3) bekezdésnek megfelelően a tagállam engedélyezi a szankcióbizottság által megnevezett személyeknek a területére való belépést vagy azon történő átutazását, az engedély az abban megjelölt célra és az érintett személyekre korlátozódik.
6. cikk
(1) Be kell fagyasztani minden olyan pénzeszközt és gazdasági erőforrást, amely a 3. cikkben említett személyek vagy jogalanyok tulajdonában van, illetve közvetlen vagy közvetett ellenőrzése alatt áll.
(2) Az (1) bekezdésben említett személyek és jogalanyok számára vagy javára sem közvetlenül, sem közvetetten, semmilyen pénzeszköz vagy gazdasági erőforrás nem bocsátható rendelkezésre.
(3) A tagállamok mentesítést adhatnak az (1) és (2) bekezdésben szereplő intézkedések alól az olyan pénzeszközök és gazdasági erőforrások tekintetében, amelyek:
a)
az alapvető kiadások fedezéséhez szükségesek, beleértve az élelmiszerek, lakbér vagy jelzálog, gyógyszerek és orvosi kezelés, adók, biztosítási díjak és közműdíjakkal kapcsolatos kiadásokat;
b)
a kizárólag jogi szolgáltatások nyújtásával kapcsolatban felmerülő ésszerű mértékű szakértői díjak és kiadások megtérítésére szolgálnak;
c)
kizárólag a befagyasztott pénzeszközök vagy gazdasági erőforrásoknak a nemzeti jogszabályoknak megfelelő, folyamatos kezelésével vagy fenntartásával kapcsolatos díjak vagy szolgáltatási díjak megfizetésére szolgálnak;
d)
rendkívüli kiadásokhoz szükségesek, azt követően, hogy az érintett tagállam erről a szankcióbizottságot értesítette és azt a szankcióbizottság jóváhagyta;
e)
bíróság, hatóság vagy választottbíróság által elrendelt zálogjog vagy meghozott ítélet tárgyát képezik, amely esetben a pénzeszközöket és gazdasági erőforrásokat - azt követően, hogy az érintett tagállam erről a szankcióbizottságot értesítette - a zálogjog vagy határozat végrehajtására fel lehet használni, feltéve, hogy a zálogjog vagy az ítélet az 1907 (2009) ENSZ BT-határozat elfogadásának időpontját megelőzően keletkezett és nem az (1) bekezdésben említett személy vagy jogalany javára szól.
(4) A (2) bekezdés rendelkezéseit nem kell alkalmazni a befagyasztott számlákhoz hozzáadódó:
a)
kamatra vagy egyéb hozamokra; vagy
b)
olyan szerződések, megállapodások vagy kötelezettségek alapján a befagyasztott számlákra esedékes kifizetésekre, amelyeket azt megelőzően kötöttek meg, vagy amelyek azt megelőzően keletkeztek, hogy a fenti számlák korlátozó intézkedések hatálya alá kerültek;
feltéve, hogy az említett kamatok, egyéb hozamok és kifizetések továbbra is az (1) bekezdés hatálya alá tartoznak.
(5) A (3) bekezdés a), b) és c) pontjában szereplő mentesítéseket azt követően lehet megadni, hogy az érintett tagállam értesítette a szankcióbizottságot arról a szándékáról, hogy adott esetben az említett pénzeszközökhöz és gazdasági erőforrásokhoz hozzáférést kíván engedélyezni, és a szankcióbizottság az értesítéstől számított három munkanapon belül nem hozott elutasító határozatot.
7. cikk
A Tanács a mellékletben szereplő jegyzéket a szankcióbizottság döntése alapján állítja össze és módosítja.
8. cikk
E határozat szükség szerinti felülvizsgálatára, módosítására vagy hatályon kívül helyezésére az Egyesült Nemzetek Szervezetének Biztonsági Tanácsa által hozott, vonatkozó határozatokkal összhangban kerül sor.
9. cikk
Ez a határozat elfogadásának napján lép hatályba.
10. cikk
Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
Kelt Brüsszelben, 2010. március 1-jén.