NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 461/2010
ze dne 27. května 2010
o použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví motorových vozidel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady č. 19/65/EHS ze dne 2. března 1965 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod a jednání ve vzájemné shodě (1), a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
po zveřejnění předlohy tohoto nařízení,
po konzultaci Poradního výboru pro restriktivní praktiky a dominantní postavení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení č. 19/65/EHS zmocňuje Komisi k tomu, aby formou nařízení použila čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (2) na určité kategorie vertikálních dohod a jim odpovídající jednání ve vzájemné shodě spadající pod čl. 101 odst. 1 Smlouvy. Nařízení o blokových výjimkách se vztahují na vertikální dohody, které splňují určité podmínky, a mohou být obecná nebo specifická pro příslušná odvětví.
(2)
Komise definovala kategorii vertikálních dohod, které zpravidla splňují podmínky stanovené v čl. 101 odst. 3 Smlouvy, a přijala za tím účelem nařízení Komise (EU) č. 330/2010 ze dne 20. dubna 2010 o použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě (3), které nahrazuje nařízení Komise (ES) č. 2790/1999 (4).
(3)
Odvětví motorových vozidel, kam patří osobní automobily a užitková vozidla, bylo předmětem nařízení o specifických blokových výjimkách od roku 1985, z nichž nejnovější je nařízení Komise (ES) č. 1400/2002 ze dne 31. července 2002 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví motorových vozidel (5). Nařízení (ES) č. 2790/1999 výslovně uvádělo, že se nevztahuje na vertikální dohody, jejichž předmět spadal do působnosti jiných nařízení o blokových výjimkách. Odvětví motorových vozidel proto nespadal do působnosti tohoto nařízení.
(4)
Použitelnost nařízení (ES) č. 1400/2002 končí dnem 31. května 2010. Na odvětví motorových vozidel by se však měla bloková výjimka nadále vztahovat, aby se zjednodušila administrativa, snížily náklady na dosažení souladu pro dotčené podniky a zároveň byl zajištěn účinný dozor nad trhem v souladu s čl. 103 odst. 2 písm. b) Smlouvy.
(5)
Dosavadní zkušenosti nabyté od roku 2002 ohledně prodeje nových motorových vozidel, distribuce náhradních dílů a poskytování servisu oprav a údržby motorových vozidel umožňují definovat kategorie vertikálních dohod v odvětví motorových vozidel, o kterých je možné se domnívat, že zpravidla splňují podmínky uvedené v čl. 101 odst. 3 Smlouvy.
(6)
Tato kategorie zahrnuje vertikální dohody o koupi, prodeji a dalším prodeji nových motorových vozidel, vertikální dohody o koupi, prodeji a dalším prodeji náhradních dílů pro motorová vozidla a vertikální dohody o poskytování servisu oprav a údržby pro tato vozidla, pokud jsou tyto dohody uzavřeny mezi podniky, které mezi sebou nesoutěží, mezi určitými soutěžiteli nebo mezi určitými sdruženími maloobchodníků nebo servisních pracovníků. Patří sem i vertikální dohody obsahující dodatečná ustanovení o postoupení nebo užívání práv duševního vlastnictví. „Vertikální dohody“ by měly být definovány tak, aby zahrnovaly jak tyto dohody, tak odpovídající jednání ve vzájemné shodě.
(7)
Určité typy vertikálních dohod mohou zlepšit hospodářskou účinnost uvnitř výrobního a distribučního řetězce tím, že usnadní koordinaci mezi zúčastněnými podniky. Zejména mohou vést ke snížení obchodních a distribučních nákladů stran a zajistit optimální úroveň jejich prodejů a investic.
(8)
Pravděpodobnost, že účinky k povzbuzení účinnosti převáží případné účinky škodlivé pro soutěž vycházející z omezení obsažených ve vertikálních dohodách, závisí na stupni tržní síly stran dohody, a tedy i na míře konkurenceschopnosti těchto podniků vůči dalším dodavatelům zboží a poskytovatelům služeb, které jejich zákazníci považují z důvodů vlastností výrobků, jejich ceny a zamýšleného použití za vzájemně zaměnitelné nebo nahraditelné. Vertikální dohody obsahující omezení, která mohou omezovat hospodářskou soutěž a poškozovat spotřebitele nebo která nejsou nezbytná k dosažení účinků k povzbuzení účinnosti, by měly být z výhod blokové výjimky vyloučeny.
(9)
Pro definování náležité oblasti působnosti nařízení o blokových výjimkách musí Komise přihlížet ke konkurenčním podmínkám v příslušném odvětví. V tomto ohledu závěry podrobného sledování odvětví motorových vozidel obsažené v hodnotící zprávě o uplatňování nařízení Komise (ES) č. 1400/2002 ze dne 28. května 2008 (6) a ve sdělení Komise - Budoucí rámec soutěžního práva použitelný v odvětví motorových vozidel ze dne 22. července 2009 (7) ukázaly, že by měl být stanoven rozdíl mezi dohodami týkajícími se prodeje nových motorových vozidel a dohodami o poskytování servisu oprav a údržby a o prodeji náhradních dílů.
(10)
Pokud jde o prodej nových motorových vozidel, nezdá se, že by existovaly významné nedostatky v hospodářské soutěži, které by toto odvětví odlišovaly od jiných odvětví hospodářství a které by vyžadovaly použití odlišných pravidel, která by byla přísnější než pravidla obsažená v nařízení (EU) č. 330/2010. Prahová hodnota výše podílu na trhu, nevyloučení některých vertikálních dohod a další podmínky stanovené v uvedeném nařízení zpravidla zajistí, že vertikální dohody týkající se prodeje nových motorových vozidel splňují požadavky čl. 101 odst. 3 Smlouvy. Na tyto dohody by se proto měla vztahovat výjimka udělená nařízením (EU) č. 330/2010 za předpokladu, že jsou splněny všechny podmínky, jež jsou v něm stanoveny.
(11)
Pokud jde o dohody týkající se distribuce náhradních dílů a poskytování servisu oprav a údržby motorových vozidel, je třeba přihlédnout k některým specifickým vlastnostem poprodejního trhu motorových vozidel. Zkušenosti, jež Komise nabyla při používání nařízení (ES) č. 1400/2002, svědčí o tom, že zvyšování cen za jednotlivé opravy se jen částečně odrazí ve zvýšené spolehlivosti moderních automobilů a v prodloužení intervalů mezi opravami. Tyto trendy jsou spjaty s technologickým vývojem a zvyšující se složitostí a spolehlivostí automobilových komponentů, které výrobci vozidel nakupují od dodavatelů původního vybavení Tito dodavatelé komponentů prodávají své výrobky jako náhradní díly na poprodejním trhu jak prostřednictvím schválených sítí opraven provozovaných samotnými výrobci vozidel, tak prostřednictvím nezávislých kanálů, v důsledku čehož se na poprodejních trzích s motorovými vozidly stávají významnou konkurenční silou. Náklady, které spotřebitelé v Unii v průměru platí za servis opravy a údržby motorových vozidel, představují velmi vysoký podíl celkových výdajů spotřebitelů v souvislosti s motorovými vozidly.
(12)
Konkurenční podmínky na poprodejním trhu motorových vozidel mají také přímý dopad na veřejnou bezpečnost, neboť vozidla, nejsou-li správně opravena, mohou být řízena nebezpečným způsobem, a také na veřejné zdraví a životní prostředí, jelikož emise oxidu uhličitého a dalších znečišťujících látek ovzduší mohou být vyšší z vozidel u nichž není pravidelně prováděna údržba.
(13)
Pokud je možno definovat samostatný poprodejní trh, závisí účinná hospodářská soutěž na trzích s nákupem a prodejem náhradních dílů a s poskytováním servisu oprav a údržby motorových vozidel na stupni konkurenční interakce mezi schválenými servisními pracovníky, tzn. servisními pracovníky působícími v rámci sítí servisů zřizovaných přímo či nepřímo výrobcem vozidel, a mezi schválenými a nezávislými subjekty, včetně nezávislých dodavatelů náhradních dílů a servisních pracovníků. Schopnost nezávislých subjektů obstát v konkurenci závisí na neomezeném přístupu k nezbytným vstupům, jako jsou náhradní díly a technické informace.
(14)
S ohledem na uvedené zvláštnosti jsou pravidla uvedená v nařízení (EU) č. 330/2010 včetně jednotné prahové hodnoty podílu na trhu 30 % nezbytná, ale nikoliv dostatečná k tomu, aby bylo zajištěno, že bude výhoda blokové výjimky vyhrazena pouze těm vertikálním dohodám týkajícím se distribuce náhradních dílů a poskytování servisu oprav a údržby, o nichž lze s dostatečnou jistotou předpokládat, že splňují podmínky čl. 101 odst. 3 Smlouvy.
(15)
Na vertikální dohody týkající se distribuce náhradních dílů a poskytování servisu oprav a údržby by se proto měla bloková výjimka vztahovat, pouze pokud kromě podmínek pro výjimku stanovených nařízení (EU) č. 330/2010 splňují přísnější požadavky ohledně některých závažných omezení hospodářské soutěže, která by mohla omezit dodávky a využití náhradních dílů na poprodejním trhu motorových vozidel.
(16)
Výhoda blokové výjimky by zejména neměla být udělena dohodám, jež omezují prodej náhradních dílů členy selektivního distribučního systému výrobce vozidel nezávislým servisním pracovníkům, kteří je používají pro poskytování servisu oprav a údržby. Bez přístupu k těmto náhradním dílům by nezávislí servisní pracovníci nebyli schopni účinně soutěžit se schválenými servisy, protože by nemohli poskytovat zákazníkům kvalitní služby, které přispívají k bezpečnému a spolehlivému fungování motorových vozidel.
(17)
V zájmu zajištění účinné hospodářské soutěže na trhu poskytování servisu oprav a údržby a s cílem umožnit servisům nabízet konečným uživatelům konkurenční náhradní díly by se bloková výjimka zároveň neměla vztahovat na vertikální dohody, které však, třebaže jsou v souladu s nařízením (EU) č. 330/2010, omezují schopnost výrobců náhradních dílů tyto díly prodávat schváleným servisním pracovníkům v rámci distribučního systému výrobce vozidel, nezávislým distributorům náhradních dílů, nezávislým servisním pracovníkům nebo konečným uživatelům. Není tím dotčena odpovědnost výrobců náhradních dílů podle občanského práva nebo schopnost výrobců vozidel požadovat od schválených servisních pracovníků v rámci jejich distribučního systému, aby používali náhradní díly, které odpovídají kvalitě komponentů použitých pro montáž určitého motorového vozidla. Navíc vzhledem k tomu, že výrobci vozidel mají přímou smluvní odpovědnost pro případ záručních oprav, servisu zdarma a svolávání vozidel, by dohody obsahující povinnost schválených servisních pracovníků používat pro tyto opravy pouze náhradní díly dodávané výrobcem vozidla měly být výjimkou pokryty.
(18)
Aby také bylo umožněno schváleným i nezávislým servisním pracovníkům a konečným uživatelům rozpoznat výrobce komponentů nebo náhradních dílů pro motorová vozidla a vybírat si mezi jinými možnými díly, bloková výjimka by se neměla vztahovat dohody, kterými výrobce motorových vozidel omezuje možnost výrobce komponentů nebo originálních náhradních dílů umisťovat účinně a čitelně svoji obchodní značku nebo logo na tyto díly.
(19)
Aby byl všem hospodářským subjektům poskytnut čas přizpůsobit se tomuto nařízení, bylo by vhodné prodloužit použitelnost ustanovení nařízení (ES) č. 1400/2002 týkajících se vertikálních dohod o nákupu, prodeji a dalším prodeji nových motorových vozidel do 31. května 2013. Pokud jde o vertikální dohody o prodeji náhradních dílů a o poskytování servisu oprav a údržby, mělo by se toto nařízení použít od 1. června 2010, aby byla zachována náležitá ochrana hospodářské soutěže na poprodejních trzích motorových vozidel.
(20)
Komise bude neustále sledovat vývoj v odvětví motorových vozidel a přijme vhodná nápravná opatření, pokud se objeví nedostatky v hospodářské soutěži, jež mohou na trhu distribuce nových motorových vozidel, dodávek náhradních dílů nebo poprodejního servisu motorových vozidel poškozovat spotřebitele.
(21)
Komise může odejmout výhodu plynoucí z tohoto nařízení podle čl. 29 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (8), pokud v konkrétním případě zjistí, že dohoda, na kterou se vztahuje výjimka podle tohoto nařízení, má dopady, které nejsou slučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy.
(22)
Podle čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 může úřad pro hospodářskou soutěž členského státu odejmout výhodu plynoucí z tohoto nařízení na celém území členského státu nebo na jeho části, pokud v konkrétním případě zjistí, že dohoda, na kterou se vztahuje výjimka podle tohoto nařízení, má na celém území členského státu nebo na jeho části dopady, které nejsou slučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy, a pokud má toto území všechny vlastnosti odděleného zeměpisného trhu.
(23)
Při určování, zda by měla být podle článku 29 nařízení (ES) č. 1/2003 odejmuta možnost využívat toto nařízení, mohou mít v tomto ohledu zvláštní význam negativní účinky na hospodářskou soutěž vyplývající z existence paralelních sítí vertikálních dohod, jež mají podobné účinky omezující přístup na relevantní trh nebo hospodářskou soutěž na tomto trhu. Tyto kumulativní účinky mohou například vzniknout v případech selektivní distribuce nebo závazků zakazujících soutěž.
(24)
K posílení dohledu nad paralelními sítěmi vertikálních dohod, které mají podobné účinky omezující hospodářskou soutěž a které se týkají více než 50 % daného trhu, může Komise formou nařízení prohlásit, že se toto nařízení nevztahuje na vertikální dohody obsahující určitá omezení vztahující se k dotyčnému trhu, čímž obnoví plné použití článku 101 Smlouvy na tyto dohody.
(25)
K posouzení účinků tohoto nařízení na hospodářskou soutěž v oblasti maloobchodu s motorovými vozidly, dodávek náhradních dílů a poprodejního servisu pro motorová vozidla na vnitřním trhu je vhodné, aby byla vypracována hodnotící zpráva o provádění tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„vertikální dohodou“ dohoda nebo jednání ve vzájemné shodě, jež byly uzavřeny mezi dvěma nebo více podniky, z nichž každý pro účely dohody nebo jednání ve vzájemné shodě jedná na různé úrovni výrobního či distribučního řetězce, a které se týkají podmínek, za kterých mohou strany nakupovat, prodávat nebo dále prodávat určité zboží nebo služby;
b)
„vertikálním omezením“ omezení hospodářské soutěže obsažené ve vertikální dohodě spadající do oblasti působnosti čl. 101 odst. 1 Smlouvy;
c)
„schváleným servisním pracovníkem“ poskytovatel servisu oprav a údržby motorových vozidel, který působí v rámci distribučního systému vytvořeného dodavatelem motorových vozidel;
d)
„schváleným distributorem“ distributor náhradních dílů pro motorová vozidla, který působí v rámci distribučního systému vytvořeného dodavatelem motorových vozidel;
e)
„samostatným servisním pracovníkem“
i)
poskytovatel servisu oprav a údržby motorových vozidel nezačleněný do distribučního systému vytvořeného dodavatelem motorových vozidel, pro která poskytuje opravy nebo údržbu,
ii)
schválený servisní pracovník v rámci distribučního systému dotyčného dodavatele v tom rozsahu, ve kterém poskytuje servis oprav a údržby pro motorová vozidla jiného dodavatele, do jehož distribučního systému nenáleží;
f)
„samostatným distributorem“
i)
distributor náhradních dílů pro motorová vozidla, který nepůsobí v rámci distribučního systému vytvořeného dodavatelem motorových vozidel pro která prodává náhradní díly,
ii)
schválený distributor v rámci distribučního systému dotyčného dodavatele v tom rozsahu, ve kterém prodává náhradní díly pro motorová vozidla jiného dodavatele, do jehož distribučního systému nenáleží;
g)
„motorovým vozidlem“ vozidlo s vlastním pohonem a třemi či více koly určené pro použití na veřejných komunikacích;
h)
„náhradními díly“ zboží, které je určené k instalaci do motorového vozidla nebo na něj, aby se nahradily komponenty uvedeného vozidla, včetně zboží, jako jsou maziva nutná pro použití motorového vozidla, s výjimkou paliva;
i)
„systémem selektivní distribuce“ distribuční systém, ve kterém se dodavatel zavazuje přímo nebo nepřímo k prodeji smluvního zboží nebo služeb pouze distributorům vybraným na základě stanovených kritérií a ve kterém se tito distributoři zavazují, že nebudou prodávat toto zboží nebo tyto služby neschváleným distributorům na území, které je dodavatelem vyhrazeno pro provoz systému.
2. Pro účely tohoto nařízení zahrnují pojmy „podnik“, „dodavatel“, „výrobce“ a „kupující“ i jejich spojené podniky.
„Propojenými podniky“ se rozumí:
a)
podniky, ve kterých jedna strana dohody přímo nebo nepřímo:
i)
má pravomoc vykonávat více než polovinu hlasovacích práv, nebo
ii)
má pravomoc jmenovat více než polovinu členů dozorčí rady, představenstva nebo orgánů právně zastupujících podnik, nebo
iii)
má právo řídit záležitosti podniku;
b)
podniky, které mohou přímo nebo nepřímo v jedné smluvní straně vykonávat práva, uvedená v písmenu a);
c)
podniky, v nichž podnik uvedený v písmenu b) má přímo či nepřímo práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a);
d)
podniky, v nichž jedna strana dohody spolu s jedním nebo více podniky uvedenými v písmenu a), b) nebo c), nebo v nichž dva nebo více posledně zmíněných podniků, mají společně práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a);
e)
podniky, ve kterých vykonávají práva nebo pravomoci uvedené v písmenu a) společně:
i)
smluvní strany nebo jejich spojené podniky uvedené v písmenech a) až d), nebo
ii)
jedna nebo více smluvních stran nebo jeden nebo více spojených podniků uvedených v písmenech a) až d) a jedna nebo více třetích stran.
KAPITOLA II
VERTIKÁLNÍ DOHODY TÝKAJÍCÍ SE NÁKUPU, PRODEJE NEBO DALŠÍHO PRODEJE NOVÝCH MOTOROVÝCH VOZIDEL
Článek 2
Použitelnost nařízení (ES) č. 1400/2002
Podle čl. 101 odst. 3 Smlouvy se od 1. června 2010 do 31. května 2013 ustanovení čl. 101 odst. 1 Smlouvy nepoužije na vertikální dohody týkající se podmínek, na jejichž základě mohou strany kupovat, prodávat nebo dále prodávat nová motorová vozidla a které splňují požadavky pro výjimku podle nařízení (ES) č. 1400/2002, jež se vztahují konkrétně na vertikální dohody týkající se nákupu, prodeje a dalšího prodeje nových motorových vozidel.
Článek 3
Použití nařízení (EU) č. 330/2010
S účinkem ode dne 1. června 2013 se nařízení (EU) č. 330/2010 použije na vertikální dohody týkající se nákupu, prodeje a dalšího prodeje nových motorových vozidel.
KAPITOLA III
VERTIKÁLNÍ DOHODY TÝKAJÍCÍ SE POPRODEJNÍHO TRHU MOTOROVÝCH VOZIDEL
Článek 4
Výjimka
Podle čl. 101 odst. 3 Smlouvy a s výhradou ustanovení tohoto nařízení se čl. 101 odst. 1 Smlouvy nepoužije pro vertikální dohody týkající se podmínek, za kterých mohou strany nakupovat, prodávat nebo dále prodávat náhradní díly pro motorová vozidla nebo poskytovat servis oprav a údržby pro motorová vozidla, které splňují požadavky pro výjimku podle nařízení Komise (EU) č. 330/2010 a neobsahují žádné z tvrdých omezení uvedených v článku 5 tohoto nařízení.
Tato výjimka se použije, pokud uvedené dohody obsahují vertikální omezení.
Článek 5
Omezení, jež vedou k odebrání výhody blokové výjimky - tvrdá omezení
Výjimka podle článku 4 se nevztahuje na vertikální dohody, jejichž cílem je přímo nebo nepřímo, samostatně nebo společně s jinými faktory pod kontrolou stran:
a)
omezení prodeje náhradních dílů pro motorová vozidla členy selektivního distribučního systému nezávislým servisním pracovníkům, kteří používají tyto díly k opravám a údržbě motorových vozidel;
b)
omezení dohodnuté mezi dodavatelem náhradních dílů, nástrojů pro opravy nebo diagnostického nebo jiného zařízení a výrobcem motorových vozidel, které omezuje možnost dodavatele prodávat toto zboží schváleným nebo nezávislým distributorům nebo schváleným nebo nezávislým servisním pracovníkům nebo konečným uživatelům;
c)
omezení dohodnuté mezi výrobcem motorových vozidel, který používá komponenty pro první montáž motorových vozidel, a dodavatelem těchto komponentů, které omezuje schopnost dodavatele účinným a dobře viditelným způsobem umisťovat svoji obchodní značku nebo logo na dodávané komponenty nebo na náhradní díly.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 6
Nepoužití tohoto nařízení
Podle článku 1a nařízení č. 19/65/EHS může Komise tam, kde paralelní sítě podobných vertikálních omezení pokrývají více než 50 % relevantního trhu, nařízením prohlásit, že se toto nařízení nepoužije na vertikální dohody obsahující specifická omezení vztahující se k uvedenému trhu.
Článek 7
Dohled a hodnotící zpráva
Komise pravidelně dohlíží na provádění tohoto nařízení a vypracuje zprávu o provádění tohoto nařízení nejpozději do dne 31. května 2021 zejména s ohledem na podmínky stanovené v čl. 101 odst. 3 Smlouvy.
Článek 8
Doba platnosti
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. června 2010.
Jeho použitelnost končí dnem 31. května 2023.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. května 2010.
A BIZOTTSÁG 461/2010/EU RENDELETE
(2010. május 27.)
az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikke (3) bekezdésének a gépjármű-ágazatbeli vertikális megállapodások és összehangolt magatartások csoportjaira történő alkalmazásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a Szerződés 85. cikke (3) bekezdésének a megállapodások és összehangolt magatartások egyes csoportjaira történő alkalmazásáról szóló, 1965. március 2-i 19/65/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 1. cikkére,
e rendelet tervezetének közzétételét követően,
a versenykorlátozó magatartásokkal és erőfölénnyel foglalkozó tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)
A 19/65/EGK rendelet felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés (2) 101. cikkének (3) bekezdését rendeleti úton alkalmazza a Szerződés 101. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozó vertikális megállapodások és azoknak megfelelő összehangolt magatartások egyes csoportjaira. A csoportmentességi rendeletek meghatározott feltételeknek megfelelő vertikális megállapodásokra vonatkoznak, és lehetnek általános jellegűek, illetve ágazatspecifikusak.
(2)
A Bizottság meghatározta azon vertikális megállapodások csoportját, amelyeket úgy tekint, hogy általában eleget tesznek a Szerződés 101. cikkének (3) bekezdésében megállapított feltételeknek, és e célból elfogadta a 2790/1999/EK bizottsági rendelet (3) helyébe lépő, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikke (3) bekezdésének vertikális megállapodások és összehangolt magatartások csoportjaira történő alkalmazásáról szóló, 2010. április 20-i 330/2010/EU bizottsági rendeletet (4).
(3)
A személyautókat és a haszongépjárműveket egyaránt felölelő gépjárműágazatban 1985 óta születtek egyedi csoportmentességi rendeletek, amelyek közül a legutóbbi a Szerződés 81. cikke (3) bekezdésének a gépjármű-ágazatbeli vertikális megállapodások és összehangolt magatartások egyes csoportjaira történő alkalmazásáról szóló, 2002. július 31-i, 1400/2002/EK bizottsági rendelet (5). A 2790/1999/EK rendelet kifejezetten kimondta, hogy nem vonatkozik olyan vertikális megállapodásokra, amelyeknek tárgya bármely más csoportmentességi rendelet hatálya alá tartozott. A gépjárműágazat tehát e rendelet hatályán kívül esett.
(4)
Az 1400/2002/EK rendelet 2010. május 31-én hatályát veszti. Ugyanakkor a gépjárműágazatnak továbbra is csoportmentességben kell részesülnie a hatósági ellenőrzés egyszerűsítése és az érintett vállalkozások megfelelési költségeinek csökkentése érdekében, a Szerződés 103. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti hatékony piacfelügyelet biztosítása mellett.
(5)
A gépjárműágazatban az új gépjárművek forgalmazása, a pótalkatrészek forgalmazása és a javítási és karbantartási szolgáltatások nyújtása terén 2002 óta szerzett tapasztalatok lehetővé teszik a gépjárműágazatban létrejövő vertikális megállapodások azon csoportjainak meghatározását, amelyek úgy tekinthetők, hogy általánosságban teljesítik a Szerződés 101. cikkének (3) bekezdésében megállapított feltételeket.
(6)
E csoportba tartoznak az új gépjárművek vételére, eladására vagy viszonteladására vonatkozó vertikális megállapodások, a gépjárművek pótalkatrészeinek vételére, eladására vagy viszonteladására vonatkozó vertikális megállapodások, és az ezeknél a járműveknél alkalmazott javítási vagy karbantartási szolgáltatások nyújtására vonatkozó vertikális megállapodások, amennyiben ezek a megállapodások nem versenytárs vállalkozások között, vagy bizonyos versenytársak között jönnek létre vagy azokat bizonyos kiskereskedelmi társulások, illetve javítóműhely-társulások kötik meg. Ezt a rendeletet ezekre a vertikális megállapodásokra abban az esetben is alkalmazni kell, ha azok szellemi tulajdonjogok átruházására vagy használatára vonatkozó kiegészítő rendelkezéseket tartalmaznak. A „vertikális megállapodás” fogalmát ennek megfelelően úgy kell meghatározni, hogy az magában foglalja mind az ilyen jellegű megállapodásokat, mind a megfelelő összehangolt magatartásokat.
(7)
A vertikális megállapodások bizonyos fajtái a termelési vagy forgalmazási láncon belül a részt vevő vállalkozások közötti jobb együttműködés megkönnyítése révén javíthatják a gazdasági hatékonyságot. E megállapodások különösen a felek tranzakciós és forgalmazási költségeinek csökkentéséhez, valamint eladásaik és befektetéseik optimális szintjének kialakulásához vezethetnek.
(8)
Annak valószínűsége, hogy az ilyen hatékonyságnövelő hatások túlsúlyban vannak a vertikális megállapodásokban foglalt korlátozásoknak tulajdonítható versenyellenes hatásokhoz viszonyítva, a megállapodásban részt vevő felek piaci erejének szintjétől és ezért attól függ, hogy az említett vállalkozások milyen mértékű versennyel szembesülnek más olyan áruk vagy szolgáltatások szállítói részéről, amelyeket a vevők egymással felcserélhetőnek vagy helyettesíthetőnek tekintenek a termékek jellemzői, ára és rendeltetése alapján. A csoportmentesség kedvezményéből ki kell zárni azokat a vertikális megállapodásokat, amelyek olyan korlátozásokat tartalmaznak, amelyek valószínűleg versenyellenesek, illetve a fogyasztókat megkárosítják, vagy amelyek nem nélkülözhetetlenek a hatékonyságnövelő hatások kiváltásához.
(9)
A csoportmentességi rendelet megfelelő hatályának meghatározása érdekében a Bizottságnak figyelembe kell vennie az adott ágazat versenyfeltételeit. E vonatkozásban, a gépjárműágazat alapos vizsgálatának az 1400/2002/EK bizottsági rendelet végrehajtásáról szóló, 2008. május 28-i értékelő jelentésben (6) és a gépjármű-ágazatra vonatkozó jövőbeni versenyjogi keretszabályról szóló, 2009. július 22-i bizottsági közleményben (7) foglalt következtetései megmutatták, hogy különbséget kell tenni az új gépjárművek forgalmazására vonatkozó megállapodások, valamint a javítási és karbantartási szolgáltatások nyújtására, illetve a pótalkatrészek forgalmazására vonatkozó megállapodások között.
(10)
Az új gépjárművek forgalmazásának tekintetében úgy tűnik, nincsenek olyan komoly versenyt érintő hiányosságok, amelyek megkülönböztetnék ezt az ágazatot a többi gazdasági ágazattól, és amelyek szükségessé tennék a 330/2010/EU rendeletben meghatározottaktól eltérő, illetve azoknál szigorúbb szabályok alkalmazását. A piaci részesedési küszöb, bizonyos vertikális megállapodások kizárása a csoportmentességből, és az azon rendeletben meghatározott egyéb feltételek általában biztosítják azt, hogy az új gépjárművek forgalmazására vonatkozó vertikális megállapodások megfeleljenek a Szerződés 101. cikkének (3) bekezdésében megállapított követelményeknek. Ezért az ilyen megállapodásoknak részesülniük kell a 330/2010/EU rendelet által nyújtott mentességben, az ott meghatározott valamennyi feltétel teljesülése esetén.
(11)
A pótalkatrészek forgalmazására, illetve a javítási és karbantartási szolgáltatások nyújtására vonatkozó megállapodások tekintetében figyelembe kell venni a gépjárműágazat utópiacának egyes sajátos jellemzőit. A Bizottságnak az 1400/2002/EK rendelet alkalmazása során nyert tapasztalatai azt mutatják, hogy az egyedi javítási munkák árnövekedése csak részben jár együtt a korszerű járművek megbízhatóságának növekedésével, illetve a karbantartások közötti időszak meghosszabbodásával. Ez utóbbi folyamatok azon gépjármű-alkatrészek technológiai fejlődésével, valamint magasabb fokú komplexitásával és megbízhatóságával állnak összefüggésben, amelyeket a gépjárműgyártók az eredeti berendezések szállítóitól szereznek be. Ezek a beszállítók pótalkatrészként értékesítik termékeiket az utópiacon a gépjárműgyártók szerződéses javítóműhely-hálózatain, valamint független csatornákon keresztül egyaránt, ezáltal fontos versenyerőt képviselnek a gépjárműágazat utópiacán. Az uniós fogyasztók által átlagosan viselt gépjármű-javítási és -karbantartási költségek a gépjárművekre fordított fogyasztói összkiadások nagyon magas hányadát teszik ki.
(12)
A gépjárműágazat utópiacának versenyfeltételei közvetlenül érintik a közbiztonságot is, mivel a nem megfelelően javított járművek vezetése adott esetben nem biztonságos, valamint a közegészséget és a környezetet is, mivel a szén-dioxid és egyéb légszennyező anyagok kibocsátása magasabb lehet azon járműveknél, amelyeket nem tartanak rendszeresen karban.
(13)
Amennyiben meghatározható egy különálló utópiac, a pótalkatrészek adásvételi piacán, valamint a gépjármű-javítási és -karbantartási szolgáltatások piacán a hatékony verseny attól függ, hogy a gépjárműgyártók által közvetve vagy közvetlenül létrehozott javítóműhely-hálózaton belül működő szerződéses javítóműhelyek között, valamint a szerződéses és a független szereplők - beleértve a független pótalkatrész-szállítókat és javítóműhelyeket is - között milyen mértékű a verseny. Az utóbbiak versenyképessége az alapvető tényezőkhöz - pl. pótalkatrészek, műszaki információ - való korlátlan hozzáférés függvénye.
(14)
E sajátosságokra figyelemmel a 330/2010/EU rendeletben foglalt szabályok, amelyek magukban foglalják az egységes 30 %-os piaci részesedési küszöböt is, szükségesek, de nem elégségesek annak biztosításához, hogy csak azok a pótalkatrészek forgalmazására, illetve javítási és karbantartási szolgáltatások nyújtására vonatkozó vertikális megállapodások részesüljenek csoportmentességben, amelyek esetében kellő bizonyossággal feltételezhető, hogy teljesülnek a Szerződés 101. cikkének (3) bekezdésében megállapított feltételek.
(15)
Ezért a pótalkatrészek forgalmazására, illetve a javítási és karbantartási szolgáltatások nyújtására vonatkozó vertikális megállapodások csak abban az esetben részesülhetnek csoportmentességben, ha - a 330/2010/EU rendeletben előírt mentességi feltételeken túl - megfelelnek a gépjárműágazat utópiacán való pótalkatrész-ellátást és -felhasználást esetlegesen korlátozó súlyos versenykorlátozások meghatározott típusaira vonatkozó szigorúbb követelményeknek is.
(16)
Különösen azok a megállapodások nem részesülhetnek a csoportmentesség kedvezményében, amelyek korlátozzák egy gépjárműgyártó szelektív forgalmazási rendszerének tagja által pótalkatrészeknek olyan független javítóműhelyek számára történő eladását, amelyek javítási vagy karbantartási szolgáltatások nyújtásához használják azokat. Az ilyen pótalkatrészekhez való hozzáférés nélkül a független javítóműhelyek nem lennének képesek a szerződéses javítóműhelyekkel hatékonyan versenyezni, mivel a fogyasztók számára nem nyújthatnának a gépjárművek biztonságos és megbízható működéséhez hozzájáruló, jó minőségű szolgáltatásokat.
(17)
Továbbá a javítási és karbantartási piacokon a hatékony verseny biztosítása és annak lehetővé tétele érdekében, hogy a javítóműhelyek a végfelhasználónak versenyképes pótalkatrészeket kínáljanak, nem tartoznak a csoportmentesség hatálya alá azok a vertikális megállapodások, amelyek - bár megfelelnek a 330/2010/EU rendeletnek - korlátozzák a pótalkatrészgyártókat abban, hogy ilyen alkatrészeket adjanak el egy gépjárműgyártó forgalmazási rendszerének keretén belül működő szerződéses javítóműhelyek számára, illetve a pótalkatrészek független forgalmazói, a független javítóműhelyek vagy a végfelhasználók számára. Ez nem érinti a pótalkatrészek gyártóinak polgári jogi felelősségét, illetve a gépjárműgyártók azon jogát, hogy megköveteljék a forgalmazási rendszerükön belüli szerződéses javítóműhelyektől, hogy csak olyan pótalkatrészt használjanak, amelyek megfelelnek az adott gépjármű összeállításához felhasznált alkatrészek minőségének. Ezenkívül - mivel a gépjárműgyártók szerződéses alapon közvetlenül részt vállalnak a jótállás alapján történő javításban, ingyenes szervizben és járművisszahívással kapcsolatos munkákban - mentességet kell adni azokra a megállapodásokra, amelyek arra kötelezik a szerződéses javítóműhelyeket, hogy ezeknél a javításoknál csak a gépjárműgyártó által szállított pótalkatrészeket használják fel.
(18)
Végül annak érdekében, hogy a szerződéses és a független javítóműhelyek, továbbá a végfelhasználók képesek legyenek azonosítani a gépjármű-alkatrészek vagy pótalkatrészek gyártóit, és választani az alternatív alkatrészek között, nem adható csoportmentesség azokra a megállapodásokra, amelyek révén a gépjárműgyártó korlátozza az alkatrészek vagy az eredeti pótalkatrészek gyártóját abban, hogy védjegyét vagy logóját azokon az alkatrészeken ténylegesen és láthatóan elhelyezhesse.
(19)
Annak érdekében, hogy minden szereplő elegendő idővel rendelkezzen az e rendelet előírásaihoz való alkalmazkodáshoz, 2013. május 31-ig meg kell hosszabbítani az 1400/2002/EK rendeletnek az új gépjárművek vételére, eladására és viszonteladására vonatkozó vertikális megállapodásokra vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazási idejét. A pótalkatrészek forgalmazására, illetve a javítási és karbantartási szolgáltatások nyújtására vonatkozó vertikális megállapodásokra e rendeletet 2010. június 1-jétől kell alkalmazni, hogy továbbra is biztosítható legyen a verseny megfelelő védelme a gépjárműágazat utópiacain.
(20)
A Bizottság folyamatosan nyomon követi majd a gépjárműágazat fejlődését, és azonnal intézkedik, ha a fogyasztókat esetleg károsító versenyhiányosság lép fel az új gépjárművek értékesítésének, vagy a pótalkatrész-ellátásnak vagy a gépjárművek értékesítés utáni szolgáltatásainak piacán.
(21)
A Bizottság a Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (8) 29. cikke (1) bekezdésének megfelelően visszavonhatja a jelen rendeletben biztosított kedvezményt, amennyiben egyedi esetben úgy találja, hogy egy megállapodás, bár vonatkozik rá az e rendeletben meghatározott mentesség, mégis a Szerződés 101. cikkének (3) bekezdésébe ütköző hatásokkal jár.
(22)
Egy tagállami versenyhatóság visszavonhatja az e rendelet szerinti kedvezményeket az 1/2003/EK rendelet 29. cikkének (2) bekezdése szerint az adott tagállam illetékességi területe vonatkozásában vagy annak egy részén, amennyiben adott esetben az e rendeletben előírt mentesség hatálya alá tartozó megállapodások az érintett tagállam területén vagy annak egy, az elkülönült földrajzi piac minden tulajdonságával rendelkező részén olyan hatásokat váltanak ki, amelyek a Szerződés 101. cikkének (3) bekezdésével összeegyeztethetetlenek.
(23)
Annak eldöntése során, hogy vissza kell-e vonni az e rendelet által nyújtott kedvezményt az 1/2003/EK rendelet 29. cikke alapján, azok a versenyellenes hatások bírnak különleges jelentőséggel, amelyek abból adódhatnak, hogy a vertikális megállapodások hasonló hatásokat kiváltó párhuzamos hálózatainak léte az érintett piacra történő bejutást vagy az azon való versengést jelentősen korlátozza. Ilyen halmozott hatásokhoz vezethetnek például a szelektív forgalmazás vagy a versenytilalmi kötelezettségek.
(24)
A vertikális megállapodások hasonló versenyellenes hatásokat kiváltó és az adott piac több mint 50 %-ára kiterjedő párhuzamos hálózatai feletti felügyelet megerősítése érdekében a Bizottság ezt a rendeletet rendelet útján alkalmazhatatlannak nyilváníthatja az érintett piac vonatkozásában meghatározott korlátozásokat tartalmazó vertikális megállapodások tekintetében, ily módon állítva helyre a Szerzdődés 101. cikkének az ilyen megállapodásokra való teljes körű alkalmazását.
(25)
Annak érdekében, hogy értékelni lehessen e rendeletnek a belső piacon a versenyre gyakorolt hatását a gépjármű-kiskereskedelem, a pótalkatrész-ellátás és az értékesítés utáni szolgáltatások tekintetében, helyénvaló értékelési jelentést készíteni e rendelet működéséről,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
KÖZÖS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Fogalommeghatározások
(1) E rendelet alkalmazásában:
a)
:
„vertikális megállapodás”
:
olyan megállapodás vagy összehangolt magatartás, amely a megállapodás vagy az összehangolt magatartás szempontjából a termelési vagy értékesítési lánc különböző szintjein tevékenykedő két vagy több vállalkozás között jön létre, és amely azokra a feltételekre vonatkozik, amelyek mellett egyes áruknak vagy szolgáltatásoknak a felek által történő vásárlása, értékesítése vagy viszonteladása történik;
b)
:
„vertikális korlátozás”
:
a Szerződés 101. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozó vertikális megállapodásban foglalt versenykorlátozás;
c)
:
„szerződéses javítóműhely”
:
a gépjárművekkel kapcsolatos javítási vagy karbantartási szolgáltatásokat nyújtó szereplő, amely egy gépjárműszállító által létrehozott forgalmazási rendszer keretén belül működik;
d)
:
„szerződéses forgalmazó”
:
gépjárművek pótalkatrészeinek forgalmazója, amely egy gépjárműszállító által létrehozott forgalmazási rendszer keretén belül működik;
e)
:
„független javítóműhely”
:
i)
a gépjárművekkel kapcsolatos javítási vagy karbantartási szolgáltatásokat nyújtó szereplő, amely nem tagja az azon gépjárműszállító által létrehozott forgalmazási rendszernek, amelynek járművei tekintetében javítást vagy karbantartást végez;
ii)
egy adott szállító forgalmazási rendszerében működő szerződéses javítóműhely, annyiban amennyiben olyan gépjárművek vonatkozásában nyújt javítási vagy karbantartási szolgáltatásokat, amelyek vonatkozásában nem tagja az érintett szállító forgalmazási rendszerének;
f)
:
„független forgalmazó”
:
i)
gépjárművek pótalkatrészeinek forgalmazója, amely nem tagja az azon gépjárműszállító által létrehozott forgalmazási rendszernek, amelynek járműveihez pótalkatrészeket forgalmaz;
ii)
egy adott szállító forgalmazási rendszerében működő szerződéses forgalmazó, annyiban amennyiben olyan gépjárművekhez forgalmaz pótalkatrészeket, amelyek vonatkozásában nem tagja az érintett szállító forgalmazási rendszerének;
g)
:
„gépjármű”
:
önjáró, közúti használatra szánt, és három vagy annál több kerékkel rendelkező jármű;
h)
:
„pótalkatrészek”
:
azok az áruk, amelyeket a járműbe vagy a járműre kell szerelni az adott jármű alkatrészeinek pótlására, beleértve az olyan árukat is mint az olajok, amik a gépjármű használatához szükségesek, az üzemanyag kivételével;
i)
:
„szelektív forgalmazási rendszer”
:
olyan forgalmazási rendszer, amelyben a szállító vállalja, hogy a szerződés szerinti árukat vagy szolgáltatásokat, akár közvetlenül, akár közvetve, csak meghatározott kritériumok alapján kiválasztott forgalmazóknak adja el, és ezek a forgalmazók vállalják, hogy az ilyen árukat vagy szolgáltatásokat nem szerződéses forgalmazók számára nem értékesítik a szállító által e rendszer működtetésére meghatározott területen.
(2) E rendelet alkalmazásában a „vállalkozás”, „szállító”, „gyártó” és „vevő” fogalmak magukban foglalják a megfelelő kapcsolt vállalkozásokat is.
„Kapcsolt vállalkozások”:
a)
olyan vállalkozások, amelyekben a megállapodásban részes fél közvetlenül vagy közvetve:
i.
rendelkezik a a szavazati jogok több mint felével, vagy
ii.
jogosult a felügyelő testület, az ügyvezető testület vagy a vállalkozást jogilag képviselő testületek tagjainak több mint felének kinevezésére, vagy
iii.
jogosult a vállalkozás ügyeinek irányítására;
b)
olyan vállalkozások, amelyek a megállapodásban részes felek közül valamelyik tekintetében közvetlenül vagy közvetve az a) pontban felsorolt jogokkal vagy hatáskörökkel rendelkeznek;
c)
olyan vállalkozások, amelyek tekintetében a b) pontban említett vállalkozás közvetlenül vagy közvetve az a) pontban felsorolt jogokkal vagy hatáskörökkel rendelkezik;
d)
olyan vállalkozások, amelyekben a megállapodásban részes valamely fél az a), b) vagy c) pontban említett vállalkozások egyikével vagy közülük többel, illetve az utóbbi vállalkozások közül kettő vagy több, együttesen rendelkezik az a) pontban felsorolt jogokkal vagy hatáskörökkel;
e)
olyan vállalkozások, amelyekben az a) pontban felsorolt jogokkal vagy hatáskörökkel együttesen rendelkeznek:
i.
a megállapodásban részes felek, vagy azoknak az a)-d) pontban említett kapcsolt vállalkozásai; vagy
ii.
a megállapodásban részes egy vagy több fél vagy azoknak az a)-d) pontban említett egy vagy több kapcsolt vállalkozása, és egy vagy több harmadik fél.
II. FEJEZET
ÚJ GÉPJÁRMŰVEK VÉTELÉRE, ELADÁSÁRA ÉS VISZONTELADÁSÁRA VONATKOZÓ VERTIKÁLIS MEGÁLLAPODÁSOK
2. cikk
Az 1400/2002/EK rendelet alkalmazása
A Szerződés 101. cikke (3) bekezdésének megfelelően a Szerződés 101. cikkének (1) bekezdése 2010. június 1-jétől2013. május 31-ig nem alkalmazandó az olyan vertikális megállapodásokra, amelyek azokra a feltételekre vonatkoznak amelyek mellett az új gépjárműveknek a felek által történő vásárlása, értékesítése vagy viszonteladása történik, amennyiben ezek a megállapodások teljesítik az 1400/2002/EK rendeletben kifejezetten az új gépjárművek vételére, eladására vagy viszonteladására vonatkozóan megállapított mentességi követelményeket.
3. cikk
A 330/2010/EU rendelet alkalmazása
2013. június 1-jétől kezdődő hatállyal a 330/2010/EU rendelet alkalmazandó az új járművek vételére, eladására vagy viszonteladására vonatkozó vertikális megállapodásokra.
III. FEJEZET
A GÉPJÁRMŰ UTÓPIACRA VONATKOZÓ VERTIKÁLIS MEGÁLLAPODÁSOK
4. cikk
Mentesség
A Szerződés 101. cikkének (3) bekezdése szerint és e rendelet rendelkezéseire is figyelemmel, a Szerződés 101. cikkének (1) bekezdése nem alkalmazandó az olyan vertikális megállapodásokra, amelyek azokra a feltételekre vonatkoznak, amelyek mellett a felek gépjármű-pótalkatrészek vásárlását, értékesítését vagy viszonteladását végezhetik, illetve gépjárművekkel kapcsolatos javítási vagy karbantartási szolgáltatásokat nyújthatnak, amennyiben ezek a megállapodások teljesítik a 330/2010/EU rendeletben megállapított mentességi követelményeket, és nem tartalmazzák az e rendelet 5. cikkében felsorolt különösen súlyos korlátozások egyikét sem.
E mentesség annyiban alkalmazandó, amennyiben az ilyen megállapodások vertikális korlátozásokat tartalmaznak.
5. cikk
A csoportmentességi kedvezmény megszüntetésével járó korlátozások - különösen súlyos korlátozások
A 4. cikkben meghatározott mentességet nem lehet alkalmazni azokra a vertikális megállapodásokra, amelyek célja - közvetlenül vagy közvetve, önmagukban vagy más, a felek irányítása alatt álló tényezőkkel együtt - a következő:
a)
a szelektív forgalmazási rendszer tagjainak korlátozása abban, hogy a gépjárművek pótalkatrészeit olyan független javítóműhelyeknek értékesítsék, amelyek ezeket az alkatrészeket gépjármű javításához és karbantartásához használják fel;
b)
a pótalkatrészek, javítószerszámok vagy diagnosztikai, illetve egyéb berendezések szállítói és a gépjárműgyártó közötti megállapodás révén a szállító korlátozása abban, hogy ezeket az árukat szerződéses vagy független forgalmazóknak, illetve szerződéses vagy független javítóműhelyeknek vagy végfelhasználóknak értékesítse;
c)
az alkatrészeket a gépjármű első összeszereléséhez felhasználó gépjárműgyártó és ezen alkatrészek szállítója közötti megállapodás révén a szállító korlátozása abban, hogy az általa szállított alkatrészeken vagy pótalkatrészeken védjegyét vagy logóját ténylegesen és könnyen látható módon elhelyezhesse.
IV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
6. cikk
A rendelet alkalmazásának mellőzése
A 19/65/EGK rendelet 1a. cikke értelmében a Bizottság rendeletben kijelentheti, hogy - amennyiben a hasonló vertikális korlátozások párhuzamos hálózatai az érintett piac több mint 50 %-ára terjednek ki - e rendeletet nem lehet alkalmazni azokra a vertikális megállapodásokra, amelyek arra a piacra vonatkozóan tartalmaznak meghatározott korlátozásokat.
7. cikk
Figyelemmel kísérés és értékelési jelentés
A Bizottság figyelemmel kíséri e rendelet működését, és legkésőbb 2021. május 31-ig jelentést készít e rendelet működéséről, különös tekintettel a Szerződés 101. cikkének (3) bekezdésében megállapított feltételekre.
8. cikk
Időbeli hatály
Ez a rendelet 2010. június 1-jén lép hatályba.
Ez a rendelet 2023. május 31-én hatályát veszti.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2010. május 27-én.