ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
ze dne 25. listopadu 2010
o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro
(přepracování)
(ECB/2010/23)
(2011/66/EU)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), a zejména na článek 32 tohoto statutu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí ECB/2001/16 ze dne 6. prosince 2001 o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank zúčastněných členských států od účetního období 2002 (1) bylo několikrát zásadním způsobem změněno (2). Vzhledem k tomu, že je v něm třeba provést další změny, mělo by být toto rozhodnutí v zájmu jasnosti přepracováno.
(2)
Podle článku 32.1 statutu ESCB se měnovými příjmy rozumí příjmy dosažené národními centrálními bankami při uskutečňování úkolů v rámci měnové politiky. Podle článku 32.2 statutu ESCB se částka měnových příjmů každé národní centrální banky rovná jejímu ročnímu příjmu z aktiv, která drží jako protihodnotu bankovek v oběhu a závazků z vkladů úvěrových institucí. Tato aktiva mají národní centrální banky vést odděleně v souladu s obecnými zásadami přijatými Radou guvernérů. Národní centrální banky by měly vést aktiva vyplývající z plnění úkolů měnové politiky odděleně jako aktiva, která drží jako protihodnotu bankovek v oběhu a závazků z vkladů úvěrových institucí. V souladu s článkem 32.4 statutu ESCB se výše měnových příjmů každé národní centrální banky snižuje o částku rovnající se úrokům, které tato centrální banka platí ze závazků z vkladů úvěrových institucí podle článku 19 statutu ESCB.
(3)
Podle článku 32.5 statutu ESCB se úhrnný měnový příjem národních centrálních bank mezi ně rozděluje v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu Evropské centrální banky (ECB).
(4)
Podle článků 32.6 a 32.7 statutu ESCB je Rada guvernérů ECB oprávněna stanovovat obecné zásady pro vzájemné zúčtování a vypořádání zůstatků vzniklých při přerozdělování měnových příjmů ze strany ECB a přijímat veškerá další opatření nezbytná k používání článku 32.
(5)
Podle článku 10 nařízení Rady (ES) č. 974/98 ze dne 3. května 1998 o zavedení eura (3) uvede ECB a národní centrální banky do oběhu bankovky znějící na euro. Článek 15 uvedeného nařízení stanoví, že bankovky znějící na národní měnovou jednotku zůstanou v rámci svého územního vymezení zákonným platidlem nejdéle po šest měsíců od příslušného data hotovostního přechodu na hotovostní euro. Rok přechodu na hotovostní euro by se proto měl považovat za zvláštní rok, jelikož bankovky v oběhu znějící na národní měnové jednotky mohou stále představovat značnou část bankovek v oběhu.
(6)
Čl. 15 odst. 1 obecných zásad ECB/2006/9 ze dne 14. července 2006 o některých přípravách na přechod na hotovostní euro a o předzásobení a druhotném předzásobení eurobankovkami a euromincemi mimo eurozónu (4) stanoví, že eurobankovky, kterými byly způsobilé protistrany předzásobeny, se účtují na vrub účtů těchto protistran vedených u jejich národní centrální banky v nominální hodnotě v souladu s následujícím „modelem lineárního účtování na vrub“: celková částka předzásobených eurobankovek se na vrub účtů připíše ve třech stejných částkách v den vypořádání první, čtvrté a páté hlavní refinanční operace Eurosystému po dni přechodu na hotovostní euro. Při výpočtu měnového příjmu za rok přechodu na hotovostní euro je třeba brát v úvahu tento „model lineárního účtování na vrub“.
(7)
Toto rozhodnutí souvisí s rozhodnutím ECB/2010/29 ze dne 13. prosince 2010 o vydávání eurobankovek (přepracované znění) (5), v němž se stanoví, že ECB a národní centrální banky vydávají eurobankovky. Rozhodnutím ECB/2010/29 se stanoví přidělování eurobankovek v oběhu národním centrálním bankám v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB. Toto rozhodnutí dále přiděluje ECB 8 % z celkové hodnoty eurobankovek v oběhu. Při přidělování eurobankovek členům Eurosystému vznikají zůstatky uvnitř Eurosystému. Úročení zůstatků eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému má přímý dopad na příjmy každého člena Eurosystému, a proto by mělo být tímto rozhodnutím regulováno. Příjem ECB z úročení pohledávek uvnitř Eurosystému za národními centrálními bankami v souvislosti s jejím podílem eurobankovek v oběhu by v zásadě měl být mezi národní centrální banky rozdělován v souladu s rozhodnutím ECB/2010/24 ze dne 25. listopadu 2010 o prozatímním přerozdělování příjmu Evropské centrální banky z eurobankovek v oběhu a z cenných papírů nakoupených na základě programu pro trhy s cennými papíry (přepracované znění) (6) v témže účetním roce, kdy vznikl, a to v poměru k jejich podílům v klíči upsaného základního kapitálu.
(8)
Čistý stav pohledávek a závazků uvnitř Eurosystému v souvislosti s eurobankovkami v oběhu by měl být úročen na základě objektivního kritéria, které definuje hodnotu peněz. V této souvislosti se za vhodnou považuje sazba pro hlavní refinanční operace, kterou Eurosystém používá při nabídkových řízeních na hlavní refinanční operace.
(9)
Čisté závazky uvnitř Eurosystému týkající se eurobankovek v oběhu by měly být zahrnuty do základny pasiv pro účely výpočtu měnových příjmů národních centrálních bank podle článku 32.2 statutu ESCB, jelikož odpovídají bankovkám v oběhu. Vyrovnání úroků ze stavu eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému bude mít proto za výsledek přerozdělení značné částky měnových příjmů Eurosystému mezi národní centrální banky v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB. Tento stav uvnitř Eurosystému by měl být upraven tak, aby umožnil postupné přizpůsobování rozvah a výkazů zisku a ztráty národních centrálních bank. Základem úprav by měly být hodnoty bankovek v oběhu každé národní centrální banky v období před zavedením eurobankovek. Tyto úpravy by měly platit každý rok podle pevně stanoveného vzorce po dobu nejvýše pěti let.
(10)
Úpravy stavu eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému byly vypočítány tak, aby vyrovnávaly významné změny stavu příjmů národních centrálních bank v důsledku zavedení eurobankovek a následného přerozdělování měnových příjmů.
(11)
Obecná pravidla stanovená v článku 32 statutu ESCB platí rovněž pro příjmy z odpisu eurobankovek, které byly staženy z oběhu.
(12)
Článek 32.5 statutu ESCB uvádí, že úhrnný měnový příjem národních centrálních bank se rozdělí mezi národní centrální banky v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB. Podle článku 32.7 statutu ESCB je Rada guvernérů příslušná k tomu, aby přijala veškerá další opatření nezbytná k používání článku 32. To zahrnuje pravomoc zohlednit při rozhodování o přerozdělení příjmů z odpisu eurobankovek, které byly staženy z oběhu, další faktory. V této souvislosti vyžadují zásady rovného zacházení a spravedlnosti, aby byla zohledněna doba, po kterou byly eurobankovky stažené z oběhu vydávány. Klíč pro přidělování tohoto specifického příjmu proto musí odrážet příslušný podíl na základním kapitálu ECB a délku doby vydávání.
(13)
Stahování eurobankovek z oběhu je třeba upravit zvláštními rozhodnutími přijatými podle článku 5 rozhodnutí ECB/2003/4 ze dne 20. března 2003 o nominálních hodnotách, specifikacích, reprodukci, výměně a stahování eurobankovek (7),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„národní centrální bankou“ národní centrální banka členského státu, jehož měnou je euro;
b)
„základnou pasiv“ výše pasiv v rozvaze každé národní centrální banky, blíže určených v příloze I tohoto rozhodnutí;
c)
„odděleně vedená aktiva“ výše aktiv v rozvaze každé národní centrální banky, blíže určených v příloze II tohoto rozhodnutí, která jsou protipoložkami k základně pasiv;
d)
„stavem eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému“ pohledávky a závazky vzniklé mezi národní centrální bankou a ECB a mezi národní centrální bankou a ostatními národními centrálními bankami v důsledku použití článku 4 rozhodnutí ECB/2010/29;
e)
„klíčem upsaného základního kapitálu“ podíly národních centrálních bank (vyjádřené v procentech) na upsaném základním kapitálu ECB, které pro národní centrální banky vyplývají z jejich váhy v klíči podle článku 29.1 statutu ESCB a které platí pro příslušný účetní rok;
f)
„úvěrovou institucí“ (a) úvěrová instituce ve smyslu článku 2 a čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (přepracované znění) (8), jak jsou provedeny ve vnitrostátním právu, která podléhá dohledu ze strany příslušného orgánu, nebo (b) jiná úvěrová instituce ve smyslu čl. 123 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, která podléhá kontrole, jež je srovnatelná s dohledem ze strany příslušného orgánu;
g)
„HR“ harmonizovaná rozvaha, jak je upravena v příloze VIII obecných zásad ECB/2010/20 ze dne 11. listopadu 2010 o právním rámci pro účetnictví a finanční vykazování v Evropském systému centrálních bank (9);
h)
„referenční sazbou“ poslední dostupná mezní úroková sazba, které se v Eurosystému používá v nabídkových řízeních pro hlavní refinanční operace podle odstavce 3.1.2 přílohy I obecných zásad ECB/2000/7 ze dne 31. srpna 2000 o nástrojích a postupech měnové politiky Eurosystému (10). Pokud probíhá více než jedna hlavní refinanční operace pro účely vyrovnání v týž den, používá se aritmetický průměr mezních sazeb operací, které probíhají souběžně.
i)
„dnem přechodu na hotovostní euro“ den, kdy eurobankovky a euromince získají v členském státě, jehož měnou je euro, status zákonného platidla;
j)
„referenčním obdobím“ období v délce 24 měsíců, které začíná 30 měsíců přede dnem přechodu na hotovostní euro;
k)
„rokem přechodu na hotovostní euro“ období v délce 12 měsíců, které začíná v den přechodu na hotovostní euro;
l)
„denním referenčním směnným kurzem“ denní referenční směnný kurz, který vychází z pravidelného každodenního slaďovacího postupu mezi centrálními bankami v rámci Evropského systému centrálních bank a mimo něj, jenž se obvykle koná ve 14:15 hodin středoevropského času;
m)
„eurobankovkami staženými z oběhu“ všechny nominální hodnoty nebo série eurobankovek, které byly staženy z oběhu na základě rozhodnutí Rady guvernérů přijatého podle článku 5 rozhodnutí ECB/2003/4;
n)
„klíčem pro vydávání eurobankovek“ průměrný klíč upsaného základního kapitálu během doby vydávání nominální hodnoty nebo série eurobankovek stažených z oběhu;
o)
„dobou vydávání“ ve vztahu k nominální hodnotě nebo sérii eurobankovek období, které začíná dnem, kdy je první emise eurobankovek této nominální hodnoty nebo série zachycena v základně pasiv, a které končí dnem, kdy je v základně pasiv zachycena poslední emise eurobankovek této nominální hodnoty nebo série;
p)
pojmem „odepsat“ odstranění eurobankovek stažených z oběhu z rozvahové položky „bankovky v oběhu“.
Článek 2
Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému
1. Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému se počítá každý měsíc a zachycuje se v účetních knihách ECB a národních centrálních bank v první pracovní den v měsíci s dnem připsání v poslední pracovní den předcházejícího měsíce.
Pokud členský stát přijme euro, zachycuje se stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému, vypočtený podle prvního pododstavce, v účetních knihách ECB a národních centrálních bank s dnem připsání v den přechodu na hotovostní euro.
Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému se pro období od 1. ledna do 31. ledna prvního roku, od kterého platí úprava podle článku 29.3 statutu ESCB, k níž dochází každých pět let, počítá na základě upraveného klíče upsaného základního kapitálu, jenž se použije na stav celkového počtu eurobankovek v oběhu k 31. prosinci předcházejícího roku.
2. Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému, včetně stavů vyplývajících z použití článku 4 tohoto rozhodnutí, se úročí referenční sazbou.
3. Úroky podle odstavce 2 se vypořádávají čtvrtletně prostřednictvím plateb v TARGET2.
Článek 3
Metoda měření měnových příjmů
1. Výše měnových příjmů každé národní centrální banky se určuje na základě skutečných příjmů, které vyplývají z odděleně vedených aktiv zapsaných v jejích účetních knihách. Výjimku představují zlato, u kterého se předpokládá, že nevytváří žádný příjem, a cenné papíry držené pro účely měnové politiky podle rozhodnutí ECB/2009/16 ze dne 2. července 2009 o provádění programu nákupu krytých dluhopisů (11), u kterých se předpokládá, že vytvářejí příjem ve výši referenční sazby.
2. Pokud hodnota odděleně vedených aktiv národní centrální banky přesáhne hodnotu její základny pasiv nebo je nižší, vyrovná se rozdíl tím, že se na hodnotu rozdílu uplatní referenční sazba.
Článek 4
Úpravy stavu eurobankovek uvnitř Eurosystému
1. Pro účely výpočtu měnových příjmů se stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému pro každou národní centrální banku upravuje pomocí vyrovnávací částky, která se stanoví podle tohoto vzorce:
C = (K - A) × S
kde:
C
je vyrovnávací částka,
K
je částka (vyjádřená v eurech) pro každou národní centrální banku, která vyplývá z uplatnění klíče upsaného základního kapitálu na průměrnou hodnotu bankovek v oběhu během referenčního období, přičemž hodnota bankovek v oběhu znějících na národní měnu členského státu, jenž přijímá euro, se přepočítává na euro podle denního referenčního směnného kurzu během referenčního období,
A
je průměrná hodnota bankovek v oběhu během referenčního období (vyjádřená v eurech) pro každou národní centrální banku, přepočtená na euro podle denního referenčního směnného kurzu během referenčního období,
S
je níže uvedený koeficient pro každý účetní rok počínaje dnem přechodu na hotovostní euro:
Účetní rok
Koeficient
Rok přechodu na hotovostní euro
1
Rok přechodu na hotovostní euro plus jeden rok
0,8606735
Rok přechodu na hotovostní euro plus dva roky
0,7013472
Rok přechodu na hotovostní euro plus tři roky
0,5334835
Rok přechodu na hotovostní euro plus čtyři roky
0,3598237
Rok přechodu na hotovostní euro plus pět let
0,1817225
2. Souhrn vyrovnávacích částek národních centrálních bank se rovná nule.
3. Vyrovnávací částky se počítají vždy, když členský stát přijme euro, nebo mění-li se klíč upsaného základního kapitálu ECB.
4. Když národní centrální banka vstoupí do Eurosystému, její vyrovnávací částka se rozdělí mezi ostatní národní centrální banky v poměru k příslušným podílům ostatních národních centrálních bank v klíči upsaného základního kapitálu s opačným znaménkem (+/-), přičemž tato vyrovnávací částka doplňuje vyrovnávací částky, jež se na ostatní národní centrální banky již uplatňují.
5. Vyrovnávací částky a účetní položky k jejich vyrovnání se zachycují na účtech, které jednotlivé národní centrální banky vedou odděleně pro transakce v rámci Eurosystému, s dnem připsání v den přechodu na hotovostní euro a s dnem připsání v tentýž den každého následujícího roku, ve kterém dochází k úpravám. Účetní položky k vyrovnání vyrovnávacích částek se neúročí.
6. Nastanou-li konkrétní případy související s vývojem oběhu bankovek podle přílohy III tohoto rozhodnutí, upravuje se stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému u každé národní centrální banky odchylně od odstavce 1 postupem uvedeným ve zmíněné příloze.
7. Použitelnost úprav stavu eurobankovek uvnitř Eurosystému stanovených v tomto článku končí prvním dnem šestého roku po roce přechodu na hotovostní euro.
Článek 5
Výpočet a přerozdělení měnových příjmů
1. Výpočet měnových příjmů národních centrálních bank provádí ECB každý den. Výpočet se zakládá na účetních údajích, které ECB poskytují národní centrální banky. ECB informuje národní centrální banky o úhrnných částkách za každé čtvrtletí.
2. Výše měnových příjmů každé národní centrální banky se snižuje o částku, která se rovná naběhlým úrokům nebo úrokům zaplaceným z pasiv zahrnutých do základny pasiv, v souladu s rozhodnutím Rady guvernérů ECB podle čl. 32.4 druhého pododstavce statutu ESCB.
3. Přerozdělování úhrnného měnového příjmu všech národních centrálních bank podle klíče upsaného základního kapitálu probíhá na konci každého účetního roku.
Článek 6
Výpočet a přerozdělení příjmů z odpisu eurobankovek
1. Eurobankovky stažené z oběhu jsou zahrnuty do základny pasiv, dokud nedojde k jejich výměně či odpisu, podle toho, která událost nastane dříve.
2. Rada guvernérů může rozhodnout o odpisu eurobankovek stažených z oběhu, přičemž určí den odpisu a celkovou výši rezervy, která má být vytvořena pro eurobankovky stažené z oběhu, u kterých se dosud očekává, že budou vyměněny.
3. Eurobankovky stažené z oběhu se odepisují takto:
a)
V den odpisu se rozvahové položky ECB a národních centrálních bank „bankovky v oběhu“ sníží o celkovou částku eurobankovek stažených z oběhu, které jsou dosud v oběhu. Za tímto účelem se skutečné částky eurobankovek stažených z oběhu, které byly dány do oběhu, upraví na poměrné částky těchto eurobankovek vypočtené podle klíče pro vydávání eurobankovek a mezi ECB a národními centrálními bankami dojde k vypořádání rozdílů.
b)
Upravená částka eurobankovek stažených z oběhu se odepíše z rozvahové položky „bankovky v oběhu“ a převede se do výkazů zisku a ztráty národních centrálních bank.
c)
Všechny národní centrální banky vytvářejí rezervu pro eurobankovky stažené z oběhu, u kterých se dosud očekává, že budou vyměněny. Výše rezervy se rovná podílu příslušné národní centrální banky na celkové výši rezervy vypočtenému pomocí klíče pro vydávání eurobankovek.
4. Eurobankovky stažené z oběhu, k jejichž výměně dochází až po dni odpisu, se zachycují v účetních knihách národní centrální banky, která je přijala. Příliv eurobankovek stažených z oběhu se mezi národní centrální banky přerozdělí pomocí klíče pro vydávání eurobankovek alespoň jednou ročně a mezi národními centrálními bankami dojde k vypořádání rozdílů. Každá národní centrální banka započte poměrnou částku vůči své rezervě nebo, pokud je příliv vyšší než rezerva, zaznamená odpovídající náklad ve svém výkazu zisku a ztráty.
5. Rada guvernérů celkovou výši rezervy každoročně přezkoumává.
Článek 7
Zrušení
Rozhodnutí ECB/2001/16 se zrušuje. Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí a použijí se v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
Článek 8
Platnost rozhodnutí
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 31. prosince 2010.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 25. listopadu 2010.
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK HATÁROZATA
(2010. november 25.)
azon tagállamok nemzeti központi bankjai monetáris jövedelmének felosztásáról, amelyeknek pénzneme az euro
(átdolgozás)
(EKB/2010/23)
(2011/66/EU)
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára (a továbbiakban: a KBER Alapokmánya) és különösen annak 32. cikkére,
mivel:
(1)
A részt vevő tagállamok nemzeti központi bankjai monetáris jövedelmeinek a 2002. pénzügyi évtől történő felosztásáról szóló, 2001. december 6-i EKB/2001/16 határozat (1) több alkalommal (2) jelentősen módosult. Mivel további módosításokra van szükség, az egyértelműség érdekében azt át kell dolgozni.
(2)
A KBER Alapokmányának 32.1. cikke szerint a monetáris jövedelem az a jövedelem, amely a monetáris politikai feladatok ellátása folytán az NKB-knál halmozódik fel. A KBER Alapokmányának 32.2. cikke alapján az egyes NKB-k monetáris bevételének összege megegyezik a forgalomban lévő bankjegyekkel, valamint a hitelintézetek jegybanki betéteivel szemben fennálló eszközökből származó éves bevétellel. Ezen eszközöket az NKB-knak a Kormányzótanács iránymutatásainak megfelelően külön ki kell mutatniuk. Az NKB-knak a monetáris politikai feladatok ellátásából származó eszközöket külön kell kimutatniuk, mint a forgalomban lévő bankjegyekkel, valamint a hitelintézetek jegybanki betéteivel szemben fennálló eszközöket. A KBER Alapokmányának 32.4. cikke alapján az egyes NKB-k monetáris jövedelméből le kell vonni az adott NKB által a hitelintézetek jegybanki betétei után a 19. cikkel összhangban fizetett bármely kamat összegét.
(3)
A KBER Alapokmányának 32.5. cikke alapján az NKB-k monetáris jövedelmének összege az Európai Központi Bankba („EKB”) befizetett tőkerészesedésük arányában kerül felosztásra közöttük.
(4)
A KBER Alapokmányának 32.6. és 32.7. cikke alapján a Kormányzótanács felhatalmazással rendelkezik iránymutatások kialakítására a monetáris jövedelem felosztásából származó egyenlegek EKB általi elszámolására és kiegyenlítésére, valamint a 32. cikk alkalmazásához szükséges egyéb intézkedések megtételére.
(5)
Az euro bevezetéséről szóló, 1998. május 3-i 974/98/EK tanácsi rendelet (3) 10. cikke alapján az EKB és az NKB-k eurobankjegyeket hoznak forgalomba. E rendelet 15. cikke előírja, hogy a nemzeti valutaegységekben denominált bankjegyek törvényes fizetőeszközök maradnak a területi korlátaikon belül legkésőbb az egyes készpénzcsere időpontjától számított hat hónapig. A készpénzcsere évét ezért egy különleges évnek kell tekinteni, mivel a nemzeti valutaegységekben denominált bankjegyek a forgalomban lévő bankjegyek jelentős részét tehetik ki.
(6)
Az euro-készpénzcserére való egyes előkészületekről és az eurobankjegyek és -érmék elő- és továbbszállításáról szóló, 2006. július 14-i EKB/2006/9 iránymutatás (4) 15. cikkének (1) bekezdése arról rendelkezik, hogy a jogosult szerződő felek számára előszállított eurobankjegyek névértékének összegével e feleknek az NKB-nál vezetett számláját terhelik meg a következő „lineáris terhelési modell” alkalmazásával: az előszállított eurobankjegyek teljes összegének terhelése három egyenlő részletben történik, az eurorendszer készpénzcsere dátumát követő első, negyedik és ötödik irányadó refinanszírozási műveletének elszámolási napján. A készpénzcsere évére vonatkozó monetáris jövedelem kiszámításában e „lineáris terhelési modellt” figyelembe kell venni.
(7)
E határozat kapcsolódik az eurobankjegyek kibocsátásáról szóló, 2010. december 13-i EKB/2010/29 határozathoz (átdolgozás) (5), amely előírja, hogy eurobankjegyeket az EKB és az NKB-k bocsátanak ki. Az EKB/2001/29 határozat megállapítja a forgalomban lévő eurobankjegyek NKB-k közötti felosztását az EKB tőkéjébe befizetett részesedésük arányában. A határozat 8 %-ot az EKB-nak utal ki a forgalomban lévő eurobankjegyek teljes értékéből. Az eurobankjegyek felosztása az eurorendszer tagjai között eurorendszeren belüli egyenlegeket hoz létre. A forgalomban lévő eurobankjegyek vonatkozásában az ilyen eurorendszeren belüli egyenlegek kamatozása közvetlen hatást gyakorol az eurorendszer minden egyes tagjának jövedelmére, és így ezt e határozatban szabályozni kell. Az EKB forgalomban lévő eurobankjegyekben való részesedésével összefüggő, az NKB-kkal szemben az eurorendszeren belüli követelések kamatozásából EKB-nál felhalmozódó jövedelmet az Európai Központi Bank a forgalomban lévő eurobankjegyekből, valamint az értékpapír-piaci program keretében vásárolt értékpapírokból származó jövedelmének a részt vevő tagállamok nemzeti központi bankjai közötti átmeneti elosztásáról szóló, 2010. november 25-i EKB/2010/24 határozatnak (átdolgozás) megfelelően főszabály szerint a jövedelem keletkezésének pénzügyi évében a tőkejegyzési kulcsban való részesedésük arányában fel kell osztani az NKB-k között.
(8)
A forgalomban lévő eurobankjegyekkel kapcsolatos, eurorendszeren belüli követelések és tartozások nettó egyenlege után kamatot kell fizetni a pénz megszerzése költségét meghatározó objektív szempont alkalmazásával. Ebben az összefüggésben megfelelő az eurorendszer fő refinanszírozási műveleteinek pályázataiban használt kamatláb.
(9)
A forgalomban lévő eurobankjegyek eurorendszeren belüli nettó kötelezettségeit bele kell számítani a számításba bevonható források közé az NKB-k a KBER Alapokmányának 32.2. cikke szerinti monetáris jövedelmének kiszámítása céljából, mivel azok megegyeznek a forgalomban lévő bankjegyekkel. A forgalomban lévő eurobankjegyekre vonatkozó eurorendszeren belüli egyenlegek kamatának elszámolása ezért az eurorendszer monetáris jövedelme jelentős összegének az NKB-k között az EKB tőkéjébe befizetett részesedésük arányában történő felosztását fogja eredményezni. Ezen eurorendszeren belüli egyenlegeket ki kell igazítani az NKB-k mérlege és eredménykimutatása fokozatos átalakításának lehetővé tételéhez. A kiigazításokat az eurobankjegyek bevezetését megelőző időszakra vonatkozóan az egyes NKB-k forgalomban lévő bankjegyeinek értékére kell alapozni. E kiigazításokat évente egy meghatározott képlet szerint kell alkalmazni, legfeljebb a következő öt évben.
(10)
A forgalomban lévő eurobankjegyek eurorendszeren belüli egyenlege kiigazításait annak érdekében számították ki, hogy ellentételezzék az NKB-k jövedelmi helyzetében az eurobankjegyek bevezetéséből és a monetáris jövedelmek azt követő felosztásából eredő valamennyi jelentős változást.
(11)
A KBER Alapokmányának 32. cikkében meghatározott általános szabályok vonatkoznak a forgalomból bevont eurobankjegyek leírásából származó bevételre is.
(12)
A KBER Alapokmányának 32.5. cikke alapján az NKB-k monetáris jövedelmének összege az EKB-ba befizetett tőkerészesedésük arányában kerül felosztásra az NKB-k között. A KBER Alapokmányának 32.7. cikke szerint a Kormányzótanács jogosult megtenni a 32. cikk alkalmazásához szükséges valamennyi egyéb intézkedést. Ez magában foglalja a jogosultságot arra, hogy egyéb tényezőket is figyelembe vegyen a forgalomból bevont eurobankjegyek leírásából származó jövedelem felosztásáról való döntéskor. Ezzel összefüggésben az egyenlő elbánás és méltányosság alapelvei megkövetelik annak az időszaknak a figyelembevételét, amely alatt a bevont eurobankjegyeket kibocsátották. Ezen egyedi jövedelem elosztási kulcsának ezért tükröznie kell mind az EKB tőkéjében fennálló részesedést, mind pedig a kibocsátási fázis hosszát.
(13)
Az eurobankjegyek bevonását külön határozatok útján kell szabályozni az eurobankjegyek címleteiről, technikai jellemzőiről, utánzatai készítéséről, cseréjéről és bevonásáról szóló, 2003. március 20-i EKB/2003/4 határozat (6) 5. cikke alapján,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Fogalommeghatározások
E határozat alkalmazásában:
a)
„NKB”: azon tagállam nemzeti központi bankja, amelynek pénzneme az euro;
b)
„számításba bevonható források”: az egyes NKB-k mérlegén belül az e határozat I. mellékletével összhangban meghatározott minősítő kötelezettségek összege;
c)
„számításba bevonható eszközök”: az egyes NKB-k mérlegén belül az e határozat II. mellékletével összhangban meghatározott, a számításba bevonható források ellenértékeként tartott eszközök összege;
d)
„a forgalomban lévő eurobankjegyek eurorendszeren belüli egyenlegei”: az EKB/2010/29 határozat 4. cikkének alkalmazása eredményeként egy NKB és az EKB, valamint egy NKB és a többi NKB-k között felmerülő követelések és kötelezettségek;
e)
„tőkejegyzési kulcs”: a NKB-knak az EKB jegyzett tőkéjében való (százalékos) részesedése, amely a KBER Alapokmányának 29.1. cikkében említett kulcsban az érintett pénzügyi évre alkalmazandó súlyozás NKB-kra való alkalmazásának eredménye;
f)
„hitelintézet”: a) a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló, 2006. június 14-i 2006/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (átdolgozott változat) 2. cikkében és 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjának - a nemzeti jogba átültetett formájában - értelmében vett olyan hitelintézet (7), amely az illetékes hatóság felügyelete alatt áll; vagy b) az Európai Unió működéséről szóló szerződés 123. cikkének (2) bekezdése értelmében vett, más olyan hitelintézet, amely az illetékes hatóságok általi felügyelethez hasonló szintű ellenőrzés alatt áll;
g)
„HPM”: harmonizált mérleg a Központi Bankok Európai Rendszerében a számvitel és számviteli beszámoló jogi keretéről szóló, 2010. november 11-i EKB/2010/20 iránymutatás (8) VIII. melléklete szerinti felépítésben;
h)
„referencia-kamatláb”: az eurorendszer monetáris politikai eszközeiről és eljárásairól szóló, 2000. augusztus 31-i 2000/7/EKB iránymutatás (9) I. mellékletének 3.1.2. bekezdése alapján az eurorendszer által a fő refinanszírozási műveletek tendereiben használt, legutolsó rendelkezésre álló határkamat; Amennyiben egynél több refinanszírozási művelet elszámolását végzik ugyanazon a napon, a párhuzamosan végzett műveletek marginális kamatlábainak egyszerű átlagát kell használni.
i)
„a készpénzcsere dátuma” az a nap, amelyen az eurobankjegyek és -érmék törvényes fizetőeszközzé válnak egy olyan tagállamban, amelynek pénzneme az euro;
j)
„referencia-időszak” a készpénzcsere dátuma előtt 30 hónappal kezdődő 24 hónapos időszak;
k)
„a készpénzcsere éve” a készpénzcsere napján kezdődő 12 hónapos időszak;
l)
„napi deviza referencia-kamatláb” az a napi deviza referencia-kamatláb, amely a Központi Bankok Európai Rendszerén kívüli és belüli központi bankok közötti rendszeres napi egyeztetési eljáráson alapul, amely főszabályként közép-európai idő szerint 14:15-kor történik;
m)
„bevont eurobankjegyek:” bármely olyan eurobankjegy-típus vagy -sorozat, amelyet a Kormányzótanács az EKB/2003/4 határozat 5. cikke alapján hozott határozatával kivont a forgalomból;
n)
„kibocsátási kulcs” a bevont eurobankjegyek valamely típusának vagy sorozatának kibocsátási fázisa alatti átlagos tőkejegyzési kulcs;
o)
„kibocsátási fázis”: az eurobankjegyek típusa vagy sorozatai tekintetében az azon a napon kezdődő időszak, amikor az e típusba vagy sorozatba tartozó eurobankjegyek első kibocsátását nyilvántartásba vették számításba bevonható forrásként, valamint azon a napon végződik, amikor az e típusba vagy sorozatba tartozó eurobankjegy utolsó kibocsátását nyilvántartásba vették számításba bevonható forrásként;
p)
„leírni”: bevont eurobankjegyek „forgalomban lévő bankjegyek” mérlegtételből való kivezetésére utaló ige.
2. cikk
A forgalomban lévő eurobankjegyek eurorendszeren belüli egyenlegei
(1) A forgalomban lévő eurobankjegyek eurorendszeren belüli egyenlegét havonta kell kiszámítani, és az EKB és NKB-k könyveiben a hónap első munkanapján kell rögzíteni az előző hónap utolsó munkanapja szerinti értéknappal.
Amikor egy tagállam bevezeti az eurót, a forgalomban lévő eurobankjegyek eurorendszeren belüli egyenlegének az első albekezdés szerinti kiszámítását a készpénzcsere dátuma szerinti értéknappal kell az EKB és az NKB-k könyveiben rögzíteni.
A forgalomban lévő eurobankjegyek euorendszeren belüli egyenlegeit azon év január 1-je és január 31-e közötti időszakára vonatkozóan, amely a KBER Alapokmányának 29.3. cikke szerinti ötéves módosítás első éve, a módosított tőkejegyzési kulcsnak az előző év december 31-én forgalomban lévő összes euróbankjegy egyenlegére történő alkalmazásával kell kiszámítani.
(2) A forgalomban lévő eurobankjegyek eurorendszeren belüli egyenlegei, beleértve az e határozat 4. cikkének alkalmazásából eredőeket is, a referencia-kamatlábon kamatoznak.
(3) A (2) bekezdésben említett kamatokat negyedévenként TARGET2-fizetések útján kell elszámolni.
3. cikk
A monetáris jövedelem mérésének módszere
(1) Az egyes NKB-k monetáris jövedelemének összegét a könyvelésében rögzített, számításba bevonható eszközökből származó tényleges jövedelem mérése útján kell meghatározni. Ez alól kivétel az arany, ami nem tekinthető jövedelemtermelőnek, míg a fedezettkötvény-vásárlási program végrehajtásáról szóló, 2009. július 2-i EKB/2009/16 határozat (10) alapján a monetáris politikai célokból tartott értékpapírok a referencia-kamatlábon tekinthetők jövedelemtermelőnek.
(2) Ha egy NKB számításba bevonható eszközeinek értéke meghaladja vagy nem éri el a számításba bevonható források értékét, a különbséget a referenciaráta különbsége értékének alkalmazásával írják jóvá.
4. cikk
Kiigazítások az eurorendszeren belüli egyenlegekhez
(1) A monetáris jövedelem kiszámítása alkalmazásában az egyes NKB-k-nak a forgalomban lévő bankjegyekre vonatkozó eurorendszeren belüli egyenlegét egy kompenzációs összeggel kell kiigazítani, amit a következő képlet szerint kell meghatározni:
C = (K - A) × S
ahol:
C
a kompenzációs összeg,
K
az egyes NKB-kra jutó euroösszeg, amely a tőkejegyzési kulcsnak a referencia-időszakban forgalomban lévő bankjegyek átlagértékére történő alkalmazásának eredménye, ahol az eurót bevezető tagállam nemzeti valutájában denominált, forgalomban lévő bankjegyek összegét a referencia-időszak alatt a napi deviza referencia-árfolyamon számítják át euróra,
A
A referencia-időszakban forgalomban lévő bankjegyek átlagértéke minden egyes NKB tekintetében, a referencia-időszak alatt a napi deviza referencia-árfolyamon euróra átszámítva,
S
minden egyes pénzügyi évre a következő együttható, a készpénzcsere dátumától kezdődően:
Pénzügyi év
Együttható
Készpénzcsere éve
1
Készpénzcsere éve + egy év
0,8606735
Készpénzcsere éve + két év
0,7013472
Készpénzcsere éve + három év
0,5334835
Készpénzcsere éve + négy év
0,3598237
Készpénzcsere éve + öt év
0,1817225
(2) Az NKB-k kompenzációs összegei végösszegének 0-ának kell lennie.
(3) A kompenzációs összegeket minden egyes olyan esetben ki kell számítani, amikor egy tagállam elfogadja az eurót, vagy amikor az EKB tőkejegyzési kulcsa megváltozik.
(4) Amikor egy új NKB csatlakozik az eurorendszerhez, annak kompenzációs összegét felosztják a többi NKB között a többi NKB-nak a tőkejegyzési kulcsban való részesedésével arányában, fordított (+/-) előjellel, és az kiegészíti a többi NKB-nak már járó, bármely kompenzációs összegeket.
(5) A kompenzációs összegeket és az azokat kiegyenlítő könyvelési tételeket az egyes NKB-k könyvelésében külön eurorendszeren belüli számlákon kell nyilvántartani a készpénzcsere dátuma szerinti értéknappal, illetve a kiigazítási időszak minden egyes következő évének ezzel megegyező értéknapján. A kompenzációs összegeket kiegyenlítő könyvelési tételek nem kamatoznak.
(6) Az (1) bekezdéstől eltérően a bankjegyforgalom szerkezetének változására vonatkozóan e határozat III. mellékletében leírt, bizonyos események felmerülésekor az egyes NKB-k forgalomban lévő eurobankjegyekre vonatkozó eurorendszeren belüli egyenlegét az e mellékletben meghatározott rendelkezéseknek megfelelően kell kiigazítani.
(7) Az eurorendszeren belüli egyenlegekre vonatkozóan e cikkben előírt kiigazításokat az adott készpénzcsere évét követő hatodik év első napjától nem lehet alkalmazni.
5. cikk
A monetáris jövedelem kiszámítása és felosztása
(1) Az egyes NKB-k monetáris jövedelemének kiszámítását az EKB naponta elvégzi. A számítás az NKB-k által az EKB-nek jelentett számviteli adatokon alapul. Az EKB negyedévenként tájékoztatja az NKB-kat a halmozott összegről.
(2) Az egyes NKB-k monetáris jövedelemének összegét csökkenteni kell a számításba bevonható forrásokon belüli kötelezettségekre kapott vagy fizetett bármely kamat összegével, és a Kormányzótanácsnak a KBER Alapokmánya 32.4. cikkének második albekezdése alapján hozott bármely határozatával összhangban.
(3) Az egyes NKB-k monetáris jövedelme összege felosztásának minden pénzügyi év végén a tőkejegyzési kulcs arányában kell megtörténnie.
6. cikk
Az eurobankjegyek leírásából származó jövedelem kiszámítása és felosztása
(1) A bevont eurobankjegyek a számításba vehető források részei maradnak azok cseréje vagy leírása közül a korábbi esemény bekövetkezéséig.
(2) A Kormányzótanács határozhat a bevont eurobankjegyek leírásáról, amely esetben meghatározza a leírás időpontját és a céltartalék összegét azon bevont eurobankjegyek tekintetében, amelyek cseréje még várható.
(3) A bevont eurobankjegyek leírása a következőképpen történik:
a)
A leírás időpontjában az EKB és az NKB-k „forgalomban lévő bankjegyek” mérlegtételéből levonják a még forgalomban lévő, bevont eurobankjegyek teljes összegét. Ebből a célból a forgalomba hozott, bevont eurobankjegyek aktuális összegeit kiigazítják azoknak a kibocsátási kulccsal összhangban kiszámított, arányos összegeire, valamint a különbséget az EKB és az NKB-k elszámolják.
b)
A bevont eurobankjegyek kiigazított összege leírásra kerül az NKB-k eredménykimutatásának „forgalomban lévő bankjegyek” mérlegtételéből.
c)
Minden egyes NKB céltartalékot képez azon bevont eurobankjegyek tekintetében, amelyek cseréje még várható. A céltartalék összege megegyezik az adott NKB-nak a céltartalék teljes összegében meglévő, a kibocsátási kulcs alkalmazásával számított részesedésével.
(4) A leírás időpontja után kicserélt, bevont eurobankjegyeket az azokat elfogadó NKB könyveiben veszik nyilvántartásba. A beáramló bevont eurobankjegyeket legalább évente egyszer szét kell osztani az NKB-k között a kibocsátási kulcs alkalmazásával, és a különbséget azok egymás között elszámolják. Minden egyes NKB elszámolja céltartaléka terhére az arányos összeget, illetve ha a beáramlás meghaladja a céltartalékot, a megfelelő kiadást eredménykimutatásában rögzíti.
(5) A Kormányzótanács évente felülvizsgálja a céltartalék teljes összegét.
7. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az EKB/2001/16 határozat ezennel hatályát veszti. A hatályon kívül helyezett határozatra vonatkozó bármely utalást az ezen határozatra vonatkozó hivatkozásként kell értelmezni, és azok az V. mellékletben lévő megfelelési táblázattal összhangban értelmezendőek.
8. cikk
Hatálybalépés
Ez a határozat 2010. december 31-én lép hatályba.
Kelt Frankfurt am Mainban, 2010. november 25-én.