NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 578/2010
ze dne 29. června 2010,
kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 1216/2009, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1216/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů (1), a zejména na čl. 8 odst. 3 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 ze dne 30. června 2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritérií pro stanovení výše těchto náhrad (2), bylo několikrát podstatně změněno. Vzhledem k tomu, že jsou nezbytné další změny, mělo by být uvedené nařízení nahrazeno.
(2)
Nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (3) stanoví, že v míře nezbytné pro umožnění vývozu některých zemědělských produktů ve formě určitého zpracovaného zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, na základě kurzů nebo cen za tyto produkty na světovém trhu, může být rozdíl mezi těmito kurzy nebo cenami a cenami v Unii pokryt vývozní náhradou. Poskytování náhrad pro všechny tyto zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, by proto mělo podléhat společným pravidlům.
(3)
Za účelem zajištění jednotného používání nařízení (ES) č. 1234/2007, pokud jde o poskytování vývozních náhrad, by se tyto náhrady neměly poskytovat na zboží ze třetích zemí používané při výrobě zboží, které se vyváží poté, co bylo ve volném oběhu v Unii.
(4)
Vývozní náhrady by se měly vyplácet na zboží, které se získává přímo ze základních produktů, z produktů získaných zpracováním základních produktů a z produktů obdobných kterékoliv z těchto kategorií. V každém z těchto případů by se měl určit způsob stanovení výše vývozní náhrady.
(5)
Nařízení Komise (ES) č. 612/2009 ze dne 7. července 2009, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (4), a nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty (5), se obecně používají u zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy. Je proto nezbytné vymezit, jak se určitá ustanovení uvedených nařízení mají používat.
(6)
V souladu s nařízením Komise (ES) č. 1670/2006 ze dne 10. listopadu 2006, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, pokud jde o stanovení a poskytování náhrad pro obiloviny vyvážené ve formě některých lihovin (6), je sazba vývozní náhrady sazba, která je použitelná v den, kdy jsou obiloviny určené k výrobě lihovin podrobeny celní kontrole. Umístění obilovin určených k výrobě lihovin uvedených v článku 2 nařízení (ES) č. 1670/2006 pod celní dohled by proto mělo být pro účel poskytnutí vývozní náhrady považováno za rovnocenné vývozu.
(7)
Lihoviny jsou ve srovnání s jiným zbožím považovány za méně citlivé na cenu zemědělských produktů používaných při jejich výrobě. Protokol 19 k Aktu o přistoupení Spojeného království, Irska a Dánska však stanoví, že se musí rozhodnout o nezbytných opatřeních, aby se usnadnilo používání obilovin Unie při výrobě lihovin získávaných z obilovin.
(8)
Mnohé zboží, které vyrábí podnik za jasně definovaných technických podmínek a které má stálé vlastnosti a jakost, se řídí obvyklým schématem vývozu. K usnadnění vývozních formalit by se pro takové zboží měl přijmout zjednodušený postup, pomocí něhož by výrobce příslušným orgánům sděloval informace, které tyto orgány považují za nezbytné, pokud jde o podmínky výroby zboží. Pro případy, kdy se množství zemědělských produktů skutečně použitá při výrobě vyváženého zboží evidují u příslušných orgánů, by se mělo začlenit ustanovení týkající se každoročního potvrzování tohoto zaevidování, aby se snížilo riziko spojené s případným nesdělením změn těchto množství.
(9)
Celá řada zemědělských produktů podléhá přírodním a sezónním výkyvům. V důsledku toho se může obsah zemědělských produktů ve vyváženém zboží lišit. Výše náhrady by se proto měla stanovit na základě množství zemědělských produktů, které byly skutečně použity při výrobě vyváženého zboží. U některého zboží jednoduchého a poměrně stálého složení by se však výše náhrady kvůli správnímu zjednodušení měla určovat na základě pevně stanovených množství zemědělských produktů.
(10)
K získání nároku na náhradu je nutné, aby se použité zemědělské produkty, a zejména zboží vyrobené z těchto produktů, vyvezly. Jakákoli výjimka z tohoto pravidla by měla být vykládána restriktivně. Během procesu výroby zboží však výrobcům mohou vzniknout ztráty u surovin, za které přesto byly zaplaceny ceny Unie, zatímco ztráty vzniklé výrobcům, kteří jsou usazeni mimo Unii, se omezují na ceny na světovém trhu. Kromě toho během procesu výroby vznikají určité vedlejší produkty, které se z hlediska hodnoty výrazně liší od hlavních produktů. V některých případech lze tyto vedlejší produkty používat pouze jako krmivo. Je tudíž nezbytné stanovit společná pravidla pro vymezení pojetí množství produktů skutečně použitých při procesu výroby vyváženého zboží.
(11)
Pro účely čl. 8 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1216/2009 je nezbytné stanovit, že náhrady pro základní produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I, by měly být určeny pro totéž období, jaké je stanoveno pro náhrady pro zemědělské produkty vyvážené nezpracované. Je však rovněž třeba stanovit možnost odchýlit se od uvedeného pravidla za okolností narušení trhu, které se určí v souladu s postupem uvedeným v čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1216/2009.
(12)
Při stanovování sazby náhrady pro základní produkty nebo obdobné produkty by se měly brát v úvahu podpory nebo jiná opatření s podobným účinkem, použitelná v souladu s nařízením (ES) č. 1234/2007.
(13)
Bramborový škrob by měl být pro účely stanovení vývozní náhrady považován za obdobný kukuřičnému škrobu. Mělo by však být možné stanovit zvláštní sazbu náhrady pro bramborový škrob v situacích na trhu, kdy je jeho cena podstatně nižší než cena kukuřičného škrobu.
(14)
V souladu s čl. 162 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 nesmí být náhrady poskytované pro vývoz zemědělských produktů použitých ve zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, vyšší než náhrady, které by byly vyplatitelné na tyto produkty v případě, že by se vyvážely nezpracované. Na tuto okolnost by měl být brán ohled při stanovení sazeb náhrad a při vytváření pravidel pro to, aby produkt mohl být považován za obdobný jinému produktu.
(15)
Některé zboží, které má podobné vlastnosti, mohlo být získáno pomocí různých technologií z různých základních materiálů. Od vývozců by se mělo požadovat, aby uvedli povahu základních materiálů a poskytli určité údaje týkající se výrobního procesu, pokud jsou takové informace nezbytné pro stanovení nároku na náhradu či příslušné sazby náhrady, která se má použít.
(16)
Při výpočtu množství zemědělských produktů, které byly skutečně použity, je vhodné brát ohled na obsah sušiny v případě škrobů a některých glukózových a maltodextrinových sirupů.
(17)
Pokud tak vyžaduje situace na světovém trhu nebo zvláštní požadavky některých trhů nebo dohody o mezinárodním obchodu, mělo by být možné rozlišovat náhradu pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, podle místa určení.
(18)
S ohledem na řízení výše náhrad, které mohou být poskytovány během rozpočtového roku pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, by mělo být umožněno stanovit různé sazby pro vývoz se stanovením nebo bez stanovení sazby náhrady předem, a to na základě vývoje na trhu Unie nebo na světových trzích.
(19)
Výše náhrad, kterou lze poskytovat v kterémkoli rozpočtovém roce, je omezena v souladu s mezinárodními závazky Unie. Vývoz zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, by se měl umožnit za podmínek, které jsou známy předem. Zejména by mělo být možné, aby hospodářské subjekty získaly ujištění o tom, že tento vývoz je způsobilý pro náhradu slučitelnou se závazky Unie. V případech, kdy takové ujištění již nemůže být poskytnuto, by měli být vývozci informováni s dostatečným předstihem. Vydávání osvědčení o náhradě umožňuje sledovat žádosti o náhradu a zaručit jejich držitelům, že jim bude poskytnuta náhrada až do výše, na kterou je osvědčení vydáno, pokud splní všechny ostatní podmínky pro náhradu stanovené v právních předpisech Unie.
(20)
Měla by být stanovena řídicí opatření pro systém osvědčení o náhradě. Mělo by se zejména vytvořit ustanovení týkající se koeficientu snížení, který se použije, pokud žádosti o osvědčení o náhradě překročí dostupné částky. Pro některé případy by se mělo vytvořit ustanovení týkající se pozastavení vydávání osvědčení o náhradě.
(21)
Osvědčení o náhradě slouží k zajištění shody s mezinárodními závazky Unie. Rovněž umožňují stanovení náhrady předem, kterou lze poskytovat pro zemědělské produkty použité při výrobě zboží vyváženého do třetích zemí. Tento účel se v některých ohledech liší od záměrů vývozních licencí vydávaných pro základní produkty vyvážené nezpracované, které podléhají mezinárodním závazkům týkajícím se množstevních omezení. Je proto nezbytné přesně stanovit, která obecná ustanovení použitelná u zemědělských licencí a osvědčení, v současné době stanovená v nařízení Komise (ES) č. 376/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty (7), by se neměla vztahovat na osvědčení o náhradě.
(22)
Sazby náhrad se většinou stanovují nebo upravují vždy ve čtvrtek. Je nezbytné snížit nebezpečí, že budou žádosti o stanovení náhrady předem pro produkty předkládány ze spekulativních důvodů. Proto v případě, že je žádost o stanovení náhrady předem předložena ve čtvrtek, měla by být žádost považována za předloženou následující pracovní den.
(23)
Aby se členským státům usnadnil provoz režimu vývozních náhrad, měly by být sazby náhrad pro různé základní produkty použité ve zboží, na něž se nevztahuje příloha I, simultánně stanoveny předem.
(24)
Žádosti o osvědčení mohou být předkládány pro částky vyšší než částky, které mohou být poskytnuty. Rozpočtový rok by se proto měl rozdělit na období tak, aby se osvědčení mohla dát k dispozici jak hospodářským subjektům, které vyvážejí na konci rozpočtového roku, tak i těm, které vyvážejí na začátku rozpočtového roku. Je-li to vhodné, měl by se u všech částek požadovaných během určitého období uplatňovat koeficient snížení.
(25)
V případech, kdy je celková částka náhrad, o niž se žádá ohledně konkrétní tranše, nižší než částka, která je pro uvedenou tranši k dispozici, mělo by být hospodářským subjektům umožněno předložit každý týden žádosti o osvědčení o náhradě ohledně jakékoliv zbývající částky v rámci dané tranše.
(26)
Je nezbytné stanovit způsob, jakým by se měla některá ustanovení nařízení (ES) č. 376/2008 vztahující se k osvědčením stanovícím vývozní náhradu předem, o které se žádá v souvislosti s nabídkovým řízením vypsaným v dovážející třetí zemi, vztahovat na osvědčení o náhradě.
(27)
Měly by být stanoveny podmínky pro uvolnění jistoty, která je složena v souvislosti s osvědčeními o náhradě. Uvedené podmínky by měly zahrnovat povinnosti považované za základní požadavky, na jejichž základě se jistota skládá, a důkazy, které je třeba předložit, aby se prokázalo splnění uvedených povinností.
(28)
Většině vývozců je v náhradách poskytováno méně než 100 000 EUR ročně. Dohromady má tento vývoz malý hospodářský význam a tvoří jen malou část celkové výše náhrad poskytovaných pro zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy. V takových případech by proto mělo být možné osvobodit malé vývozce od požadavku předkládat osvědčení. V zájmu zjednodušení by v určitých případech měli být oprávněni využívat osvědčení o náhradě, aniž by pozbyli statusu malého vývozce. V zájmu zamezení zneužívání je však nezbytné používání tohoto osvobození omezit na členský stát, v němž je malý vývozce usazen.
(29)
Měl by se vytvořit režim monitorování, založený na zásadě, že by vývozce při každém vývozu zboží měl učinit prohlášení příslušným orgánům ohledně množství produktů použitých při výrobě vyváženého zboží. Příslušné orgány by měly učinit veškerá opatření, která považují za nezbytná, k ověření správnosti těchto prohlášení.
(30)
Orgány odpovědné za kontrolu prohlášení vývozce nemusí mít k dispozici dostatečné důkazy, které by jim umožňovaly přijmout prohlášení o použitých množstvích, i kdyby se zakládalo na chemické analýze. Tyto situace velmi pravděpodobně vyvstanou v případech, kdy zboží k vývozu bylo vyrobeno v jiném členském státě, než je vyvážející členský stát. Příslušné orgány vyvážejícího členského státu by proto měly být schopny získat v případě potřeby přímo od příslušných orgánů druhého členského státu všechny informace, které jsou příslušné orgány druhého členského státu schopny získat a které se týkají podmínek výroby zboží.
(31)
Po konzultaci s příslušnými orgány členského státu, v němž je zboží vyrobeno, by se hospodářským subjektům mělo povolit podání zjednodušeného prohlášení o použitých produktech, a to ve formě souhrnných množství těchto produktů, pokud povedou podrobné záznamy o použitých produktech a dají je k dispozici uvedeným orgánům.
(32)
Není vždy možné, aby vývozce znal přesná množství použitých zemědělských produktů, ohledně kterých může žádat o náhradu, a to zejména pokud sám není výrobce. Vývozce tudíž není vždy schopen podat prohlášení o těchto množstvích. Je proto nezbytné, aby se stanovila náhradní metoda výpočtu náhrady, o jejíž použití může dotyčná osoba požádat. Tato metoda by se omezovala na některé zboží, a to na základě chemické analýzy tohoto zboží a za použití tabulky za tímto účelem vytvořené.
(33)
V souladu s článkem 28 nařízení (ES) č. 612/2009 nemá být poskytnuta žádná náhrada pro produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost v den přijetí vývozního prohlášení. Za účelem zajištění jednotného používání tohoto pravidla by se mělo jasně stanovit, že pro poskytnutí náhrady pro některé produkty živočišného původu, na které se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (8) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (9), a které jsou uvedeny v příloze II tohoto nařízení, by měly být dotčené produkty živočišného původu připravené v souladu s požadavky uvedených nařízení a nést požadované označení zdravotní nezávadnosti.
(34)
Je nutné, aby Komise byla schopna monitorovat veškerá přijatá opatření, která se týkají poskytnutých vývozních náhrad. Příslušné orgány členských států by proto měly Komisi předávat určité statistické informace. Měl by být přesně stanoven formát a rozsah těchto informací.
(35)
V souladu s čl. 12 odst. 1 a 4 nařízení (ES) č. 612/2009 složky jiné než produkty v odvětví cukru uvedené v čl. 162 odst. 1 písm. a) bodě iii) a písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, pro které je poskytnuta vývozní náhrada, musí pocházet z Unie. Měla by být proto stanovena opatření, kterými se zajistí splnění uvedeného požadavku.
(36)
Existuje velké množství žádostí, na jejichž základě se poskytují náhrady v souladu s tímto nařízením. Většina zboží, ohledně kterého se tyto žádosti předkládají, se vyrábí za jasně stanovených technických podmínek, má stálé vlastnosti a jakost, řídí se obvyklým schématem vývozu a jeho výrobní plány zaevidovaly a potvrdily příslušné orgány. Za těchto specifických okolností a s cílem zjednodušit administrativní práci spojenou s poskytováním vývozních náhrad podle tohoto nařízení je vhodné poskytnout členským státům větší flexibilitu používáním článku 24 nařízení (ES) č. 612/2009, pokud jde o maximální hodnoty, pod jejichž úrovní mohou členské státy osvobodit hospodářké subjekty od povinnosti předložit požadovaný doklad, jiný než přepravní doklad.
(37)
Je vhodné, aby se na celém území Unie zajistilo jednotné používání ustanovení o poskytování náhrad pro zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy. Každý členský stát by za tímto účelem měl informovat Komisi o režimu monitorování, který uplatňuje na svém území u různých druhů vyváženého zboží.
(38)
Na přechod od administrativních opatření týkajících se osvědčení o náhradě podle nařízení (ES) č. 1043/2005 k administrativním opatřením stanoveným v tomto nařízení by měla být poskytnuta dostatečná doba. Toto nařízení by se proto mělo použít na žádosti o osvědčení předložené od prvního dne prvního období pro předkládání v rozpočtovém roce 2011 a uvedeného dne vstoupit v platnost.
(39)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I Smlouvy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
1. Tímto nařízením se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1216/2009, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad vytvořený podle nařízení (ES) č. 1234/2007.
Použije se na vývoz základních produktů, produktů získaných jejich zpracováním nebo produktů obdobných jedné z těchto dvou kategorií v souladu s článkem 3 tohoto nařízení, pokud jsou tyto produkty vyváženy ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, jsou však uvedeny v částech I až V přílohy XX nařízení (ES) č. 1234/2007 a v příloze II tohoto nařízení.
2. Vývozní náhrada uvedená v odstavci 1 se neposkytuje na zboží propuštěné do volného oběhu v souladu s článkem 29 Smlouvy, které je znovu vyvezeno.
Na toto zboží se neposkytuje žádná náhrada v případě, že se vyváží po zpracování nebo po zapracování do jiného zboží.
3. Kromě případu obilovin se na produkty používané při výrobě alkoholu, který je obsažen v lihovinách uvedených v příloze II a spadajících do kódu KN 2208, neposkytuje žádná náhrada.
Článek 2
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„rozpočtovým obdobím“ období od 1. října jednoho roku do 30. září roku následujícího;
b)
„rozpočtovým rokem“ období od 16. října jednoho roku do 15. října roku následujícího;
c)
„základními produkty“ produkty uvedené v příloze I tohoto nařízení;
d)
„složkami“ základní produkty, produkty získané jejich zpracováním nebo produkty obdobné těmto dvěma kategoriím, které se používají při výrobě zboží a jsou uvedeny v čl. 162 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii), v) a vii) a písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007;
e)
„zbožím“ produkty, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, jsou však uvedeny v částech I až V přílohy XX nařízení (ES) č. 1234/2007 a v příloze II tohoto nařízení;
f)
„dohodou“ Dohoda o zemědělství uzavřená během Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání;
g)
„potravinovou pomocí“ projekty potravinové pomoci, které splňují podmínky stanovené v čl. 10 odst. 4 dohody;
h)
„rezidui“ produkty výrobního procesu, jejichž složení se jasně odlišuje od skutečně vyváženého zboží a které nelze uvádět na trh;
i)
„vedlejšími produkty“ produkty nebo zboží získané v průběhu výrobního procesu, jejichž složení nebo vlastnosti se odlišují od skutečně vyváženého zboží a které jsou způsobilé pro uvádění na trh;
j)
„ztrátami“ množství produktů nebo zboží vzniklých z výrobního procesu od fáze, při které se zemědělské produkty používají nezpracované při výrobě, kromě množství skutečně vyváženého zboží a kromě reziduí a vedlejších produktů, a které nelze uvádět na trh.
2. Pro účely odst. 1 písm. h), i) a j) se za uváděné na trh nepovažují produkty získané v průběhu výrobního procesu, jejichž složení je odlišné od zboží skutečně vyváženého a které jsou prodány proti platbě představující výhradně náklady vzniklé v souvislosti s jejich likvidací.
Pro účely odst. 1 písm. j) jsou produkty nebo zboží vzniklé z výrobního procesu, které lze použít pouze jako krmivo, ať už proti platbě nebo nikoli, považovány za obdobné ztrátám.
Článek 3
1. Bramborový škrob kódu KN 1108 13 00 přímo vyráběný z brambor, kromě vedlejších produktů, se považuje za obdobný produktu získanému zpracováním kukuřice.
2. Syrovátka kódů KN 0404 10 48 až 0404 10 62, nezahuštěná, též zmrazená, se považuje za obdobnou syrovátce v prášku uvedené v příloze I (dále jen „skupina produktů 1“).
3. Následující produkty se považují za obdobné mléku v prášku o obsahu tuku nepřesahujícím 1,5 % uvedenému v příloze I (dále jen „skupina produktů 2“):
a)
mléko a mléčné výrobky kódů KN 0403 10 11, 0403 90 51 a 0404 90 21, nezahuštěné ani neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, též zmrazené, o obsahu mléčného tuku nepřesahujícím 0,1 % hmotnostních;
b)
mléko a mléčné výrobky kódů KN 0403 10 11, 0403 90 11 a 0404 90 21, v prášku, granulích nebo v jiné pevné formě, neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, o obsahu mléčného tuku nepřesahujícím 1,5 % hmotnostních.
4. Následující produkty se považují za obdobné mléku v prášku o obsahu tuku 26 % uvedenému v příloze I (dále jen „skupina produktů 3“):
a)
mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 90 51, 0403 90 53, 0404 90 21 a 0404 90 23, nezahuštěné ani neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, též zmrazené, o obsahu mléčného tuku převyšujícím 0,1 %, avšak nepřesahujícím 6 % hmotnostních;
b)
mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 10 19, 0403 90 13, 0403 90 19, 0404 90 23 a 0404 90 29 v prášku, granulích nebo v jiné pevné formě, neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, o obsahu mléčného tuku vyšším než 1,5 %, avšak nižším než 45 % hmotnostních.
5. Následující produkty se považují za obdobné skupině produktů 6:
a)
mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 0403 10 19, 0403 90 59, 0404 90 23 a 0404 90 29, nezahuštěné ani neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, o obsahu mléčného tuku převyšujícím 6 % hmotnostních;
b)
mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 0403 10 19, 0403 90 19 a 0404 90 29, v prášku, granulích nebo v jiné pevné formě, neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, o obsahu mléčného tuku nejméně 45 % hmotnostních;
c)
máslo a ostatní mléčné tuky kódů KN 0405 10, 0405 20 90, 0405 90 10 a 0405 90 90 o obsahu mléčného tuku jiném než 82 % hmotnostních, avšak nejméně 62 % hmotnostních.
6. Mléko, smetana a mléčné výrobky kódů KN 0403 10 11 až 0403 10 19, 0403 90 51 až 0403 90 59 a 0404 90 21 až 0404 90 29, zahuštěné, jiné než v prášku, v granulích nebo v jiné pevné formě, neobsahující přidaný cukr nebo jiná sladidla, se považují za obdobné skupině produktů 2, pokud jde o obsah beztučné sušiny v daném produktu. Pokud jde o složku mléčného tuku v takovém produktu, považuje se za obdobnou skupině produktů 6.
První pododstavec se vztahuje také na sýry a tvaroh.
7. Loupaná rýže kódu KN 1006 20 a poloomletá rýže kódů KN 1006 30 21 až 1006 30 48 se považuje za obdobnou celoomleté rýži kódů KN 1006 30 61 až 1006 30 98.
8. Pokud následující produkty splňují při vývozu v nezpracovaném stavu podmínky způsobilosti pro náhradu stanovené v nařízení (ES) č. 1234/2007 a v nařízení Komise (ES) č. 951/2006 (10), považují se za obdobné bílému cukru kódu KN 1701 99 10:
a)
surový řepný nebo třtinový cukr kódu KN 1701 11 90 nebo kódu KN 1701 12 90 a o obsahu sacharózy v sušině nejméně 92 % hmotnostních podle polarimetrické metody;
b)
cukr kódu KN 1701 91 00 nebo kódu KN 1701 99 90;
c)
produkty uvedené v písm. c) části III přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007 kromě směsí získaných částečně použitím produktů uvedených v části I přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007;
d)
produkty uvedené v písm. d) a g) části III přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007 kromě směsí získaných částečně použitím produktů uvedených v příloze I nařízení (ES) č. 1234/2007.
Článek 4
Kromě ustanovení tohoto nařízení se použije také nařízení (ES) č. 612/2009 a nařízení EHS) č. 2220/85, pokud čl. 39 odst. 4 a článek 50 tohoto nařízení nestanoví jinak.
KAPITOLA II
VÝVOZNÍ NÁHRADY
ODDÍL 1
Metoda výpočtu
Článek 5
1. Výše náhrady poskytované pro množství každého základního produktu vyváženého ve formě stejného druhu zboží, určené v souladu s oddílem 2, se získá vynásobením uvedeného množství sazbou náhrady pro základní produkt vypočítanou na jednotku hmotnosti v souladu s oddílem 3.
2. Pokud jsou podle čl. 15 odst. 2 stanoveny různé sazby náhrady pro určitý základní produkt, pro každé z množství základního produktu, pro něž existuje odlišná sazba náhrady, se vypočítá samostatná výše.
3. Pokud se při výrobě vyváženého zboží používá zboží, sazba náhrady, která se má použít při výpočtu částky vztahující se ke každému ze základních produktů, k produktům získaným jejich zpracováním nebo produktům obdobným jedné z těchto dvou kategorií v souladu s článkem 3, které byly použity při výrobě vyváženého zboží, je sazba použitelná v případě, že se zboží použité při výrobě vyváží nezpracované.
ODDÍL 2
Referenční množství
Článek 6
Co se týče zboží, množství každého ze základních produktů, které má sloužit jako základ pro výpočet výše náhrady (dále jen „referenční množství“), se určí v souladu s články 7, 8 a 9 s výjimkou případů, kdy je učiněn odkaz na přílohu III, nebo případů, kdy se použije čl. 47 odst. 2.
Článek 7
V případě použití základního nezpracovaného produktu nebo obdobného produktu je referenční množství množstvím, které se skutečně používá při výrobě vyváženého zboží, přičemž se zohlední přepočítací koeficienty uvedené v příloze VII.
Článek 8
1. V případě použití produktu, jehož se týká čl. 1 odst. 1 písm. a) a část I přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007 nebo čl. 1 odst. 1 písm. b) a část II přílohy I nařízení (ES).1234/2007, je referenční množství množstvím, které se skutečně používá při výrobě vyváženého zboží, upraveným tak, aby odpovídalo množství základního produktu, pomocí použití koeficientů uvedených v příloze V tohoto nařízení, pokud se na dotyčný produkt vztahuje jedno z těchto písmen:
a)
produkt vzniká zpracováním základního produktu nebo produktu obdobného uvedenému základnímu produktu;
b)
produkt je obdobný produktu vzniklému zpracováním základního produktu;
c)
produkt vzniká zpracováním produktu, který je obdobný produktu vzniklému zpracováním základního produktu.
2. Odchylně od odstavce 1 odpovídá referenční množství u obilných destilátů obsažených v lihovinách kódu KN 2208 3,4 kg ječmene na % objemových alkoholu získaného z obilovin na hektolitr vyvážené lihoviny.
Článek 9
1. S výhradou článku 11 se v případě použití kteréhokoli z následujících produktů referenční množství pro každý ze základních produktů rovná množství, které stanoví příslušné orgány v souladu s článkem 45:
a)
produkt, na nějž se nevztahuje příloha I Smlouvy, získaný zpracováním produktu uvedeného v článku 7 nebo 8 tohoto nařízení;
b)
produkt získaný ze směsi nebo zpracováním několika produktů uvedených v článku 7 nebo 8 nebo produktů uvedených v písmeni a) tohoto pododstavce.
Referenční množství se určí na základě množství produktu, které bylo skutečně použito při výrobě vyváženého zboží.
Za účelem výpočtu uvedeného množství se použijí přepočítací koeficienty uvedené v příloze VII, případně zvláštní pravidla pro výpočet, poměry rovnocennosti a koeficienty uvedené v článku 8.
2. Odchylně od odstavce 1 u lihovin na bázi obilovin obsažených v lihovinách kódu KN 2208 referenční množství odpovídá 3,4 kg ječmene na % objemových alkoholu získaného z obilovin na hektolitr vyvážené lihoviny.
Článek 10
1. Pro účely článků 6 až 9 se produkty, které se používají nezpracované při výrobě vyváženého zboží, považují za skutečně použité.
2. Pokud je během jedné z fází výroby tohoto zboží samotný základní produkt zpracován na jiný důkladněji zpracovaný základní produkt a použit v pozdější fázi, potom se za skutečně použitý považuje pouze tento důkladněji zpracovaný základní produkt.
3. Množství skutečně použitých produktů ve smyslu odstavce 1 se určují pro každé vyvážené zboží.
4. Odchylně od odstavců 1, 2 a 3 v případě pravidelného vývozu zboží, které vyrábí určitý podnik podle jasně definovaných technických podmínek a které má stálé vlastnosti a jakost, lze daná množství na základě dohody s příslušnými orgány určovat buď z výrobního plánu pro zboží, nebo z průměrných množství produktu použitých během stanovené doby při výrobě daného množství tohoto zboží. Množství produktů takto určená zůstávají základem pro výpočet, pokud nedojde k žádné změně podmínek, za kterých se zboží vyrábí.
S výjimkou případu, kdy daná množství úředně schválí příslušný orgán, se množství produktů takto stanovená potvrzují alespoň jednou za rok.
Článek 11
1. Pokud jde o zboží uvedené v příloze III, referenční množství v kilogramech základního produktu na 100 kg zboží je množství v uvedené příloze u každého druhu tohoto zboží.
V případě čerstvých těstovin se však množství základních produktů stanovená v příloze III sníží na rovnocenné množství sušených těstovin vynásobením těchto množství procentním podílem sušiny z těstovin a jejich vydělením číslem 88.
2. Pokud bylo zboží uvedené v příloze III vyrobeno částečně z produktů, u kterých se vyplácení vývozní náhrady řídí nařízením (ES) č. 1234/2007, a částečně z jiných produktů, referenční množství týkající se těchto prvně jmenovaných produktů se určí v souladu s články 6 až 10.
Článek 12
1. Pro účely stanovení skutečně použitých množství zemědělských produktů se použijí odstavce 2 a 3.
2. Všechny zemědělské produkty použité ve smyslu článku 10, u kterých vzniká nárok na náhradu a které se v obvyklém průběhu výrobního procesu ztrácejí v takových formách, jako je pára nebo kouř, nebo přeměnou na neobnovitelný prach nebo popel, jsou způsobilé pro náhradu ohledně všech použitých množství.
3. Každé množství zboží, které není skutečně vyvezeno, není způsobilé pro náhrady ohledně skutečně použitých množství zemědělských produktů.
Pokud má toto zboží stejné složení jako zboží skutečně vyvezené, může se použít poměrné snížení množství zemědělských produktů skutečně použitých při výrobě druhého jmenovaného zboží.
Článek 13
1. Odchylně od čl. 12 odst. 3 jsou ztráty v hodnotě nejvýše 2 % hmotnostních, které jsou nedílnou součástí výroby tohoto zboží, způsobilé pro náhrady.
Prahová hodnota 2 % se vypočítá jako poměr hmotnosti sušiny všech použitých surovin, po odečtení množství uvedených v čl. 12 odst. 2, k hmotnosti sušiny skutečně vyvezeného zboží nebo pomocí použití jakékoli jiné metody výpočtu vhodné s ohledem na podmínky výroby zboží.
2. Pokud jsou ztráty, které jsou nedílnou součástí výroby zboží, vyšší než 2 %, není nadměrná ztráta způsobilá pro náhrady, pokud jde o množství skutečně použitých zemědělských produktů. Příslušné orgány členských států však mohou přijmout řádně odůvodněné vyšší ztráty. Členské státy oznámí Komisi případy, ve kterých příslušné orgány přijaly vyšší ztráty, jakož i důvody, proč tak učinily.
3. Pro náhrady jsou způsobilá skutečně použitá množství zemědělských produktů obsažená v reziduích.
4. V případech, kdy vznikají vedlejší produkty, se množství skutečně použitých zemědělských produktů připisují k vyvezenému zboží a k vedlejším produktům, a to v uvedeném pořadí.
ODDÍL 3
Sazby náhrady
Článek 14
1. Sazbu náhrady pro základní produkty uvedené v příloze I tohoto nařízení, vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, jak je stanoveno v článku 164 nařízení (ES) č. 1234/2007, stanoví Komise na 100 kg základního produktu na stejnou dobu jako v případě náhrad pro takové produkty vyvážené nezpracované.
2. Odchylně od odstavce 1 může být náhrada stanovena podle jiného časového rozvrhu určeného v souladu s postupem uvedeným v čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1216/2009.
Článek 15
1. Sazbu náhrady stanoví Komise se zvláštním ohledem na následující skutečnosti:
a)
průměrné náklady vzniklé zpracovatelským odvětvím v souvislosti se získáváním dodávek základních produktů na trhu Unie a ceny existující na světovém trhu;
b)
úroveň náhrady pro vývoz zpracovaných zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy, které jsou vyráběny za podobných podmínek;
c)
potřeba zajištění rovných podmínek hospodářské soutěže mezi odvětvími, která používají produkty Unie, a těmi, která používají produkty ze třetích zemí v režimu aktivního zušlechťovacího styku;
d)
na jedné straně vývoj rozpočtových výdajů a na straně druhé vývoj cen základních produktů na trhu v Unii a na světovém trhu;
e)
shoda s omezeními plynoucími z dohod uzavřených v souladu s článkem 218 Smlouvy.
2. Při stanovování sazeb náhrady se, je-li to vhodné, u základních produktů nebo u obdobných produktů berou v úvahu podpory nebo jiná opatření s rovnocenným účinkem použitelná ve všech členských státech v souladu s nařízením (ES) č. 1234/2007.
3. Náhrady poskytované pro vývoz zemědělských produktů obsažených ve zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, nesmí být vyšší než náhrady, které jsou vyplatitelné na tyto produkty v případě, že se vyvážejí nezpracované.
Článek 16
1. V případě bramborového škrobu kódu KN 1108 13 00 se sazba náhrady stanoví odděleně, v ekvivalentu kukuřice, a to postupem podle čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 tak, že se použijí kritéria stanovená v čl. 15 odst. 1 tohoto nařízení. Použitá množství bramborového škrobu se převádějí na ekvivalentní množství kukuřice v souladu s článkem 8 tohoto nařízení.
2. V případě směsí D-glucitolu (sorbitolu, sorbitu) kódů KN 2905 44 a 3824 60, pokud dotyčná strana nevypracuje prohlášení uvedené v článku 45, v němž uvede informace požadované podle čl. 48 odst. 1 písm. d), nebo pokud dotyčná strana své prohlášení uspokojivě nedoloží, sazba náhrady pro tyto směsi je sazbou pro základní produkt, u něhož se uplatňuje nejnižší sazba náhrady.
Článek 17
1. Náhrada pro škroby kódů KN 1108 11 00 až 1108 19 90 nebo produkty uvedené v písm. d) části I přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007 vzniklé zpracováním těchto škrobů se poskytne pouze na základě předložení prohlášení dodavatele těchto produktů, v němž se potvrzuje, že tyto produkty byly vyrobeny přímo z obilovin, brambor nebo rýže, kromě veškerého použití vedlejších produktů získaných při výrobě jiných zemědělských produktů nebo zboží.
2. Prohlášení uvedené v odstavci 1 se až do odvolání vztahuje ke všem dodávkám téhož výrobce. Ověřuje se v souladu s článkem 45.
Článek 18
1. Pokud obsah sušiny bramborového škrobu obdobného kukuřičnému škrobu podle čl. 3 odst. 1 činí nejméně 80 %, je sazba vývozní náhrady sazbou stanovenou v souladu s článkem 14. Pokud je obsah sušiny nižší než 80 %, je sazba náhrady sazbou stanovenou v souladu s článkem 14, vynásobenou 1/80 procenta skutečné sušiny.
U všech ostatních škrobů o obsahu sušiny nejméně 87 % je sazba vývozní náhrady sazbou stanovenou v souladu s článkem 14. Pokud je obsah sušiny nižší než 87 %, je sazba náhrady sazbou stanovenou v souladu s článkem 14, vynásobenou 1/87 procenta skutečné sušiny.
2. Pokud obsah sušiny v glukózových nebo maltodextrinových sirupech kódů KN 1702 30 90, 1702 40 90, 1702 90 50 nebo 2106 90 55 činí nejméně 78 %, je sazba vývozní náhrady sazbou stanovenou v souladu s článkem 14. Pokud je obsah sušiny těchto sirupů nižší než 78 %, je sazba náhrady sazbou stanovenou v souladu s článkem 14, vynásobenou 1/78 procenta sušiny.
3. Pro účely odstavce 1 se obsah sušiny u škrobů určí pomocí metody uvedené v příloze IV nařízení Komise (ES) č. 687/2008 (11) a obsah sušiny glukózových nebo maltodextrinových sirupů se určí pomocí metody 2 uvedené v příloze II směrnice Komise 79/796/EHS (12) nebo kterékoli jiné vhodné metody analýzy, která poskytuje přinejmenším stejné záruky.
4. Je-li předloženo prohlášení uvedené v článku 45, nahlásí žadatel obsah sušiny u použitých škrobů nebo glukózových nebo maltodextrinových sirupů.
Článek 19
1. Náhrady pro kasein kódu KN 3501 10, kaseináty kódu KN 3501 90 90 nebo pro vaječný albumin kódu KN 3502 11 90 a 3502 19 90 vyvážené v nezměněném stavu se mohou lišit podle místa určení, pokud si to vyžaduje některá z těchto skutečností:
a)
situace ve světovém obchodě ohledně těchto druhů zboží;
b)
specifické požadavky určitých trhů;
c)
dohody o mezinárodním obchodu.
2. Sazba náhrad pro zboží kódů KN 1902 11 00, 1902 19 a 1902 40 10 se může lišit podle místa určení.
3. Náhrada se může lišit podle toho, zda je či není stanovena předem v souladu s článkem 26.
Článek 20
1. Sazba náhrady je sazbou platnou v den, kdy se zboží vyváží, s výjimkou následujících případů:
a)
v souladu s článkem 26 byla podána žádost o to, aby sazba náhrady byla stanovena předem;
b)
v souladu s čl. 37 odst. 2 byla podána žádost a sazba náhrady byla stanovena předem v den, kdy byla žádost o osvědčení o náhradě předložena.
2. Pokud se uplatňuje systém stanovení sazby náhrady předem, sazba platná v den, kdy byla předložena žádost o stanovení náhrady předem, se použije u zboží vyváženého později během doby platnosti osvědčení o náhradě v souladu s čl. 35 odst. 2.
V případě zpracovaných výrobků z obilovin a rýže se sazba náhrady upraví za použití stejných pravidel, která se použijí při stanovení náhrad předem pro základní produkty vyvážené nezpracované, avšak za použití přepočítacích koeficientů stanovených v příloze V.
3. Na výpisy z osvědčení o náhradě ve smyslu nařízení (ES) č. 376/2008 se nevztahuje stanovení náhrady předem bez ohledu na osvědčení, z nichž pocházejí.
KAPITOLA III
OSVĚDČENÍ O NÁHRADĚ
ODDÍL 1
Obecná ustanovení
Článek 21
1. Členské státy vydávají žadateli bez ohledu na jeho místo usazení v Unii osvědčení o náhradě, která jsou platná na celém území Unie.
Osvědčení o náhradě zaručují vyplacení náhrady za předpokladu, že jsou splněny podmínky stanovené v kapitole V. Podmínky mohou obsahovat i stanovení sazeb náhrad předem. Osvědčení jsou platná pouze na jedno rozpočtové období.
2. Poskytování náhrad pro vývoz základních produktů ve formě zboží uvedeného v příloze II tohoto nařízení nebo pro obiloviny umístěné pod celní dohled určené k výrobě lihovin uvedených v článku 2 nařízení (ES) č. 1670/2006 je podmíněno předložením osvědčení o náhradě vydaným v souladu s článkem 24 tohoto nařízení.
Obiloviny uvedené v prvním pododstavci se považují za vyvezené.
První pododstavec se nepoužije na dodávky uvedené v čl. 4 odst. 1 druhém pododstavci třetí odrážce, čl. 33 odst. 1, čl. 37 odst. 1, čl. 41 odst. 1 a čl. 43 odst. 1 nařízení (ES) č. 612/2009 nebo na vývoz uvedený v kapitole IV tohoto nařízení.
3. Poskytování náhrady v rámci systému stanovení náhrad předem podle čl. 20 odst. 2 je podmíněno předložením osvědčení o náhradě, ve kterém se uvádí stanovení sazeb náhrad předem.
Článek 22
1. Nařízení (ES) č. 376/2008 se vztahuje na osvědčení o náhradě uvedená v tomto nařízení.
2. Ustanovení nařízení (ES) č. 376/2008 o právech a povinnostech vyplývajících z osvědčení o náhradě vyjádřených v množstvích se použijí obdobně na práva a povinnosti vyplývající z osvědčení o náhradě uvedených v tomto nařízení pro částky vyjádřené v eurech, přičemž se zohlední příloha VI tohoto nařízení.
3. Odchylně od odstavců 1 a 2 tohoto článku se čl. 7 odst. 2 a 4, články 8, 11 a 13, čl. 17 odst. 1, články 20, 23, 31, 32 a 34, čl. 35 odst. 6 a články 41, 45, 46 a 48 nařízení (ES) č. 376/2008 nepoužijí na osvědčení o náhradě uvedená v tomto nařízení.
4. Pro účely článků 39 a 40 nařízení (ES) č. 376/2008 nelze prodloužit platnost osvědčení, která vyprší 30. září.
V těchto případech se osvědčení na všechny částky, o které nebylo požádáno z důvodu vyšší moci, zruší a příslušná jistota se uvolní.
Článek 23
1. Žádosti o osvědčení o náhradě, kromě žádostí týkajících se projektů potravinové pomoci uvedených v článku 36, jsou platné pouze tehdy, pokud byla složena jistota rovnající se 10 % částky, o kterou se žádá, v souladu s podmínkami stanovenými v článku 14 nařízení (ES) č. 376/2008.
2. Jistota se uvolňuje v souladu s podmínkami stanovenými v článku 40 tohoto nařízení.
Článek 24
1. Žádost o osvědčení o náhradě a samotné osvědčení o náhradě vychází z tiskopisu „Vývozní licence nebo osvědčení o stanovení náhrady předem“ uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008 a udává částku v eurech.
Uvedené dokumenty se vyplňují v souladu s pokyny uvedenými v příloze VI tohoto nařízení.
2. Pokud žadatel nemá v úmyslu vyvážet zboží z jiného členského státu, než je stát, v němž žádá o osvědčení o náhradě, může příslušný orgán vzniklé osvědčení o náhradě uchovávat, zejména v elektronické podobě. V takovém případě informuje příslušný orgán žadatele o tom, že jeho osvědčení o náhradě bylo zaevidováno, a poskytne mu informace uvedené ve vyhotovení osvědčení o náhradě určeném pro držitele (dále jen „vyhotovení č. 1“). Vyhotovení osvědčení o náhradě určené pro vydávající orgány (dále jen „vyhotovení č. 2“) se nevydává.
Příslušný orgán zaznamená všechny informace z osvědčení o náhradě uvedených v oddílech III a IV přílohy VI a částky požadované na základě osvědčení.
Článek 25
1. Závazky vyplývající z osvědčení nejsou převoditelné. Práva vyplývající z osvědčení může převádět jejich držitel během doby jejich platnosti za předpokladu, že práva vyplývající z každého osvědčení či výpisu z osvědčení jsou převedena pouze na jediného nabyvatele. Tento převod se týká pouze částek, které ještě nejsou zapsány do osvědčení nebo výpisu.
2. Nabyvatelé nesmí svá práva dále převádět, mohou je ale převádět zpět na držitele. Zpětný převod na držitele se týká pouze částek, které ještě nejsou zapsány do osvědčení nebo výpisu. V těchto případech zapíše vydávající orgán v kolonce 6 osvědčení jeden z údajů stanovených v příloze VIII.
3. V případě žádosti držitele o převod práv nebo v případě zpětného převodu práv nabyvatelem na držitele uvede vydávající orgán nebo subjekt či subjekty jmenované každým členským státem na osvědčení nebo případně na výpisu z osvědčení toto:
a)
jméno a adresu nabyvatele podle odstavce 1 nebo údaj uvedený v odstavci 2;
b)
datum převodu nebo zpětného převodu na držitele potvrzené razítkem orgánu nebo subjektu.
4. Převod nebo zpětný převod na držitele nabývá platnosti dnem uvedení daného údaje podle odst. 3 písm. b).
Článek 26
1. Žádosti o stanovení sazeb náhrady předem se dotýkají všech platných sazeb náhrady.
2. Žádost o stanovení náhrady předem se může předkládat buď v době žádosti o osvědčení o náhradě, nebo kdykoli po dni, kdy bylo osvědčení o náhradě poskytnuto.
3. Žádosti o stanovení náhrady předem se podávají v souladu s oddílem II přílohy VI za použití tiskopisu uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008. Stanovení náhrady předem se nevztahuje na vývoz, který se uskutečnil přede dnem, kdy byla žádost předložena.
4. Žádosti o stanovení náhrady předem předložené ve čtvrtek se považují za předložené následující pracovní den.
Článek 27
1. Držitel osvědčení o náhradě může žádat o výpis z osvědčení v podobě uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008. Žádost musí obsahovat informace uvedené v bodě 3 oddíle II přílohy VI tohoto nařízení.
Částka, na kterou se o výpis žádá, se zaznamená na původním osvědčení.
2. Aniž je dotčen článek 9 nařízení (ES) č. 376/2008, výpisy platné v celé Unii se mohou vyhotovovat z osvědčení, která se evidují jako platná osvědčení v jednom členském státě.
Článek 28
1. Každý vývozce vyplňuje zvláštní žádost o platbu ve smyslu článku 46 nařízení (ES) č. 612/2009. Předkládá se orgánu, který je odpovědný za platbu, společně s odpovídajícími osvědčeními, s výjimkou případu zaevidování osvědčení podle čl. 24 odst. 2 tohoto nařízení nebo v případě vývozu, který není pokryt osvědčeními o náhradě.
Příslušný orgán nemusí zvláštní žádost považovat za podklady pro výplatu uvedené v čl. 46 odst. 2 nařízení (ES) č. 612/2009.
Příslušný orgán může považovat zvláštní žádost za vývozní prohlášení ve smyslu čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 612/2009. V takovém případě je den, kdy orgán odpovědný za platbu podle odstavce 2 tohoto článku obdrží zvláštní žádost, dnem, kdy uvedený orgán obdrží vývozní prohlášení. Ve všech ostatních případech musí zvláštní žádost obsahovat podrobné údaje z vývozního prohlášení, včetně referenčního čísla vývozního prohlášení.
2. Orgán odpovědný za platbu určuje částku požadovanou na základě informací obsažených ve zvláštní žádosti, přičemž se za základ považuje výhradně množství a povaha vyváženého(vyvážených) základního(základních) produktu(ů) a platná(é) sazba(y) náhrady(náhrad). Zmíněné údaje se ve vývozním prohlášení uvedou jasně nebo se v něm na ně jasně odkáže.
Orgán odpovědný za platbu zaznamená uvedenou částku na osvědčení o náhradě do šesti měsíců ode dne obdržení zvláštní žádosti.
Osvědčení se zapisuje na zadní straně vyhotovení č. 1. Kolonky 28, 29 a 30 musí obsahovat částku v eurech místo množství.
Třetí pododstavec se použije obdobně na osvědčení vedená v elektronické podobě.
3. Není-li osvědčení o náhradě po zapsání zaevidováno podle čl. 24 odst. 2, vyhotovení č. 1 osvědčení se vrací držiteli nebo je na žádost vývozce uchovává platební orgán.
4. Jistota zadržená ohledně částky, která byla zapsána do osvědčení o náhradě vzhledem k vyvezenému zboží, se může uvolnit nebo může být převedena tak, aby zaručovala vyplacení náhrady předem v souladu s hlavou II kapitolou 2 nařízení (ES) č. 612/2009.
Článek 29
1. O osvědčení o náhradě vydaná pro jediné rozpočtové období se může žádat odděleně v šesti tranších. Žádosti o osvědčení se mohou předkládat nejpozději dne:
a)
7. září, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. října;
b)
7. listopadu, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. prosince;
c)
7. ledna, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. února;
d)
7. března, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. dubna;
e)
7. května, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. června;
f)
7. července, pokud jde o osvědčení k použití ode dne 1. srpna.
2. O osvědčení o náhradě mohou hospodářské subjekty žádat pouze v souvislosti s tranší, která odpovídá prvnímu termínu po dni podání žádosti uvedenému v odst. 1.
Článek 30
Termín pro oznámení žádostí o osvědčení členskými státy Komisi je tento:
a)
14. září, pokud jde o osvědčení uvedená v čl. 29 odst. 1 písm. a);
b)
14. listopadu, pokud jde o osvědčení uvedená v čl. 29 odst. 1 písm. b);
c)
14. ledna, pokud jde o osvědčení uvedená v čl. 29 odst. 1 písm. c);
d)
14. března, pokud jde o osvědčení uvedená v čl. 29 odst. 1 písm. d);
e)
14. května, pokud jde o osvědčení uvedená v čl. 29 odst. 1 písm. e);
f)
14. července, pokud jde o osvědčení uvedená v čl. 29 odst. 1 písm. f).
Článek 31
1. Celková částka, ohledně které lze osvědčení o náhradě vydat pro každé rozpočtové období, se určí v souladu s odstavcem 2.
2. Od částky, která představuje maximální výši náhrad, stanovenou v souladu s čl. 9 odst. 2 dohody, se odečítají tyto složky:
a)
částka převyšující maximální částku a neoprávněně poskytnutá během předchozího rozpočtového roku;
b)
částka vyhrazená k pokrytí vývozu podle kapitoly IV tohoto nařízení;
c)
částky, ohledně kterých byla vydána osvědčení o náhradě platná během dotčeného rozpočtového období.
3. Částka, ohledně které byla vydaná osvědčení podle článku 41 vrácena, se připočte k číselnému údaji získanému v souladu s odstavcem 2.
4. Jakákoliv částka vyhrazená k pokrytí vývozu uvedeného v kapitole IV, která zůstává nevyužita, se připočte k číselnému údaji získanému v souladu s odstavcem 2.
5. Pokud ohledně částek uvedených v odst. 2 písm. a), b) a c) panuje nejistota, zohlední se tato skutečnost při určování konečné částky.
Článek 32
Celková částka, ohledně které lze osvědčení vydat pro každou z tranší uvedených v článku 29, je:
a)
30 % částky vypočítané v souladu s článkem 31, stanovené dne 14. září, v případě tranše uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. a);
b)
27 % částky vypočítané v souladu s článkem 31, stanovené dne 14. listopadu, v případě tranše uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. b);
c)
32 % částky vypočítané v souladu s článkem 31, stanovené dne 14. ledna, v případě tranše uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. c);
d)
44 % částky vypočítané v souladu s článkem 31, stanovené dne 14. března, v případě tranše uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. d);
e)
67 % částky vypočítané v souladu s článkem 31, stanovené dne 14. května, v případě tranše uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. e);
f)
100 % částky vypočítané v souladu s článkem 31, stanovené dne 14. července, v případě tranše uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. f).
ODDÍL 2
Žádost o vydání osvědčení o náhradě
Článek 33
1. Pokud celková částka požadovaná v žádostech obdržených pro jedno z dotčených období převyšuje maximální částku uvedenou v čl. 31 odst. 2, stanoví Komise koeficient snížení použitelný u všech žádostí předložených před odpovídajícím datem uvedeným v článku 29 tak, aby byla dodržena maximální částka uvedená v článku 31.
Komise zveřejní koeficient v Úředním věstníku Evropské unie do pěti pracovních dnů ode dnů uvedených v článku 30.
2. Pokud Komise stanoví koeficient snížení, osvědčení se vydávají na požadovanou částku vynásobenou 1 mínus koeficient snížení stanovený podle odstavce 1 tohoto článku nebo čl. 34 odst. 3 písm. a).
Pokud však jde o tranše uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. f), mohou žadatelé stahovat své žádosti do pěti pracovních dnů od zveřejnění koeficientu v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Členské státy oznámí Komisi do 1. srpna částky uvedené v žádostech o osvědčení o náhradě, stažených podle odst. 2 druhého pododstavce.
Článek 34
1. Pokud po termínu pro předložení žádostí o osvědčení o náhradě vzhledem ke konkrétní tranši uvedené v čl. 29 odst. 1 nebyl zveřejněn koeficient snížení podle čl. 33 odst. 1, hospodářské subjekty mohou předložit žádost o vydání osvědčení o náhradě na jakoukoli zbývající částku, která je k dispozici v rámci uvedené tranše a o niž ještě nebylo žádáno.
Žádost se předloží během období do dalšího termínu uvedeného v čl. 29 odst. 1.
2. Členské státy oznámí Komisi žádosti předložené v průběhu každého týdne vždy následující pondělí. Odpovídající osvědčení se mohou vydávat počínaje středou následující po oznámení, nevydá-li Komise jiné pokyny.
3. Pokud celková částka, ohledně které jsou obdrženy žádosti v konkrétním týdnu podávání žádostí, překročí zbývající částku, která je k dispozici, uvedenou v odstavci 1, Komise přijme jedno z následujících opatření:
a)
stanoví koeficient snížení použitelný u žádostí o osvědčení o náhradě, předložených v konkrétním týdnu předkládání žádostí, které byly oznámeny Komisi a pro které dosud nebyla vydána osvědčení o náhradě;
b)
nařídí členským státům, aby zamítly žádosti předložené v konkrétním týdnu předkládání žádostí, které se teprve musí oznámit Komisi;
c)
pozastaví předkládání žádostí o osvědčení o náhradě.
4. Každé nařízení přijaté podle odstavce 3 se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie do tří dnů po oznámení žádostí uvedených v odstavci 2.
Článek 35
1. Osvědčení o náhradě jsou platná ode dne vydání, jak je stanoveno v čl. 22 odst. 1 nařízení (ES) č. 376/2008.
2. S výhradou druhého pododstavce jsou osvědčení o náhradě platná do posledního dne pátého měsíce po měsíci, v němž byla podána žádost o osvědčení, nebo do posledního dne rozpočtového období podle toho, který den nastane dříve.
Osvědčení o náhradě uvedená v článku 36 jsou platná do posledního dne pátého měsíce po měsíci, v němž byla žádost o osvědčení podána.
3. Jsou-li sazby náhrady stanoveny předem v souladu s článkem 26, zůstávají v platnosti do posledního dne platnosti osvědčení.
Článek 36
Nařízení Komise (ES) č. 2298/2001 (13) se použije na žádosti o osvědčení o náhradě a osvědčení o náhradě vydaná na vývoz zboží, které je součástí fungování mezinárodní potravinové pomoci ve smyslu čl. 10 odst. 4 dohody.
Článek 37
1. Pro účely článku 47 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí odstavce 2 až 11 tohoto článku.
2. Od 1. října každého rozpočtového období se podle tohoto článku mohou mimo období stanovená v článcích 29 a 34 podávat žádosti o osvědčení v souvislosti s nabídkovým řízením vyhlášeným v dovážející třetí zemi, obsahující stanovení vývozní náhrady předem v den předložení žádosti, pokud souhrn částek odpovídající jednomu nabídkovému řízení, ohledně něhož jeden nebo více vývozců podalo jednu nebo více žádostí o osvědčení o náhradě a ohledně něhož dosud nebylo vydáno žádné osvědčení, nepřevyšuje částku 2 milionů EUR.
Uvedené omezení se však může zvýšit na 4 miliony EUR, pokud žádný z koeficientů snížení zveřejněných od začátku rozpočtového období a uvedených v čl. 33 odst. 1 nebo v čl. 34 odst. 3 nepřesahuje 50 %.
3. Částka, ohledně které se osvědčení žádá nebo žádají, nesmí přesahovat množství uvedené v nabídkovém řízení, vynásobené odpovídající(mi) sazbou(sazbami) náhrady, stanovenou(stanovenými) předem v den předložení žádosti. Nepřihlíží se k přípustným odchylkám nebo k opcím stanoveným v oznámení o nabídkovém řízení.
4. Kromě údajů uvedených v čl. 47 odst. 3 prvním pododstavci nařízení (ES) č. 376/2008 členské státy sdělí neprodleně Komisi částky, ohledně kterých byly podány žádosti o každé osvědčení, a den a dobu předložení každé žádosti.
5. Pokud částky oznámené podle odstavce 4 po připočtení k částkám, ohledně kterých již byly v rámci téhož nabídkového řízení podány žádosti o jedno či více osvědčení, překročí příslušné omezení podle odstavce 2, informuje Komise členské státy do dvou pracovních dnů ode dne obdržení dodatečné informace podle odstavce 4 o tom, že osvědčení o náhradě nebude hospodářskému subjektu vydáno.
6. Komise může pozastavit používání odstavce 2, pokud kumulovaný součet částek v osvědčeních o náhradě, která mohou být vydána v souladu s článkem 47 nařízení (ES) č. 376/2008, převyšuje 4 miliony EUR v jednom rozpočtovém období. Rozhodnutí o pozastavení se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie.
7. Odchylně od čl. 35 odst. 1 a 2 tohoto nařízení jsou osvědčení o náhradě vydaná podle článku 47 nařízení (ES) č. 376/2008 platná ode dne, kdy jsou vydána ve smyslu čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008. Osvědčení o náhradě jsou platná do konce osmého měsíce po měsíci vydání nebo do 30. září podle toho, který den nastane dříve. Sazby stanovené předem jsou platné do posledního dne platnosti osvědčení.
8. Pokud bylo ke spokojenosti příslušného orgánu v souladu s čl. 47 odst. 9 písm. a) nařízení (ES) č. 376/2008 prokázáno, že, z důvodů vybraným účastníkem nabídkového řízení nezaviněných a nepovažovaných za případ vyšší moci, subjekt, který vyhlásil nabídkové řízení, zrušil smlouvu, uvolní příslušný orgán jistotu v případech, kdy je sazba náhrady na základní produkt, která je stanovena předem a odpovídá nejvyšší náhradě v porovnání s ostatními použitými základními produkty, vyšší nebo se rovná sazbě náhrady platné v poslední den platnosti osvědčení.
9. Pokud bylo ke spokojenosti příslušného orgánu v souladu s čl. 47 odst. 9 písm. b) nařízení (ES) č. 376/2008 prokázáno, že, z důvodů vybraným účastníkem nabídkového řízení nezaviněných a nepovažovaných za případ vyšší moci, subjekt, který vyhlásil nabídkové řízení, mu uložil změny ve smlouvě, příslušný orgán může prodloužit dobu platnosti osvědčení a období, během něhož se má použít sazba náhrady stanovené předem, až do 30. září.
10. Pokud vybraný účastník nabídkového řízení předloží důkaz v souladu s čl. 47 odst. 9 písm. c) nařízení (ES) č. 376/2008, že v oznámení o nabídkovém řízení nebo ve smlouvě uzavřené po výběru nabídky je stanovena přípustná odchylka nebo opce vyšší než 5 % a že subjekt, který vyhlásil nabídkové řízení, využil této doložky, je závazek vyvézt považován za splněný, pokud je vyvezené množství nejvíce o 10 % menší než množství odpovídající částce, na kterou bylo osvědčení vydáno.
První pododstavec se použije za podmínky, že sazba náhrady stanovená předem ohledně základního produktu, která odpovídá nejvyšší náhradě v porovnání s ostatními použitými základními produkty, je vyšší nebo se rovná sazbě náhrady platné v poslední den platnosti osvědčení. V těchto případech se sazba ve výši 95 % uvedená v čl. 40 odst. 3 a 5 tohoto nařízení nahrazuje sazbou ve výši 90 %.
11. Pro účely odstavců 1 až 10 tohoto článku činí lhůta 21 dnů uvedená v čl. 47 odst. 5 nařízení (ES) č. 376/2008 44 dnů.
ODDÍL 3
Jistoty
Článek 38
1. Vydání osvědčení o náhradě zavazuje držitele k tomu, aby žádal o náhrady na zboží vyvážené během doby platnosti osvědčení o náhradě rovnající se částce, na kterou bylo osvědčení vydáno.
Složí se jistota uvedená v článku 23, aby se zaručilo dodržení závazku uvedeného v prvním pododstavci.
2. Závazek uvedený v odst. 1 prvním pododstavci tohoto článku se považuje za zásadní požadavek ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85.
Článek 39
1. Zásadní požadavek se považuje za splněný, pokud vývozce odeslal zvláštní žádost vztahující se na zboží vyvezené během doby platnosti osvědčení o náhradě v souladu s podmínkami stanovenými v článku 28 a v oddílu V přílohy VI.
2. Pokud zvláštní žádost není vývozním prohlášením, musí být předložena do tří měsíců ode dne uplynutí doby platnosti osvědčení o náhradě, jehož číslo je vyplněné na zvláštní žádosti, s výjimkou případů vyšší moci.
Není-li dodržena lhůta tří měsíců stanovená v prvním pododstavci, zásadní požadavek nelze považovat za splněný.
3. Doklad o splnění zásadního požadavku se poskytuje tak, že se příslušnému orgánu předloží vyhotovení č. 1 osvědčení o náhradě řádně zaevidovaného v souladu s čl. 28 odst. 2. Uvedený doklad se předloží do konce dvanáctého měsíce po skončení období platnosti osvědčení o náhradě.
První pododstavec se obdobně použije na osvědčení zaevidovaná podle čl. 24 odst. 2.
4. Odchylně od čl. 22 odst. 3 nařízení (EHS) č. 2220/85 jistota stanovená v článku 23 tohoto nařízení propadá v poměru k částce, ohledně níž nebyl předložen požadovaný doklad ve lhůtě stanovené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku.
Článek 40
1. Pokud se používá koeficient snížení podle čl. 33 odst. 2 nebo čl. 34 odst. 3 písm. a), část jistoty rovnající se složené částce vynásobené koeficientem snížení se uvolní okamžitě.
2. Stáhne-li žadatel svou žádost o osvědčení v souladu s čl. 33 odst. 2 druhým pododstavcem, uvolní se 80 % původní jistoty.
3. Jistota se uvolní v plné výši, jakmile držitel osvědčení požádá o náhrady, které celkem činí 95 % částky, ohledně níž bylo osvědčení vydáno.
4. Členské státy mohou na žádost držitele uvolnit jistotu ve splátkách v poměru k částkám, ohledně kterých byly splněny podmínky uvedené v čl. 39 odst. 1 a 3 za předpokladu, že byl předložen doklad o tom, že bylo požádáno o částku rovnající se nejméně 5 % částky uvedené v osvědčení.
5. Pokud byly podány žádosti o náhrady na méně než 95 % částky, ohledně níž bylo osvědčení vydáno, část jistoty, která se rovná 10 % rozdílu mezi 95 % částky, na niž bylo osvědčení vydáno, a skutečně použitou částkou náhrad, propadá.
6. Je-li částka, ohledně níž byly splněny podmínky uvedené v čl. 39 odst. 1 a 3, nižší než 5 % částky uvedené v osvědčení, celá jistota propadá.
7. Pokud celková částka jistoty, která má propadnout, dosahuje 100 EUR nebo méně na dané osvědčení, dotyčný členský stát uvolní celou jistotu.
Článek 41
1. Pokud se osvědčení nebo výpis z osvědčení vrátí vydávajícímu orgánu v době odpovídající počátečním dvěma třetinám jeho doby platnosti, odpovídající částka jistoty, která má propadnout, se sníží o 40 %, přičemž se pro tyto účely započítává jakákoli část dne jako celý den.
2. Pokud se osvědčení nebo výpis z osvědčení vrátí vydávajícímu orgánu v době odpovídající poslední třetině jeho doby platnosti nebo během měsíce po datu skončení platnosti, odpovídající částka jistoty, která má propadnout, se sníží o 25 %.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí pouze na osvědčení a výpisy z osvědčení vrácené vydávajícímu orgánu během rozpočtového období, na které byla tato osvědčení vydána, za předpokladu, že se vrátí nejpozději do 31. srpna uvedeného období.
KAPITOLA IV
VÝVOZ NEKRYTÝ OSVĚDČENÍM
Článek 42
1. Osvědčení se nevyžadují pro vývoz, u kterého žádosti, jež předloží hospodářský subjekt během rozpočtového roku, nezakládají nárok na vyplacení částky vyšší než 100 000 EUR.
2. Osvědčení se nevyžadují pro dodávky uvedené v čl. 4 odst. 1 druhém pododstavci třetí odrážce, čl. 33 odst. 1, čl. 37 odst. 1, čl. 41 odst. 1 a čl. 43 odst. 1 nařízení (ES) č. 612/2009.
3. Odstavce 1 a 2 se rovněž použijí na vývoz uskutečňovaný hospodářskými subjekty, které získaly osvědčení o náhradě během dotyčného rozpočtového období nebo které byly držiteli takového osvědčení v den vývozu.
4. Odstavce 1, 2 a 3 se použijí pouze v členském státě, ve kterém je hospodářský subjekt usazen.
Článek 43
1. V každém rozpočtovém období je vývoz uvedený v čl. 42 odst. 1 způsobilý pro výplatu náhrady v rozsahu celkové rezervy 40 milionů EUR pro každý rozpočtový rok.
2. Náhrady pro vývoz, který je součástí fungování mezinárodní potravinové pomoci ve smyslu čl. 10 odst. 4 dohody, a náhrady pro dodávky uvedené v čl. 4 odst. 1 druhém pododstavci třetí odrážce, čl. 33 odst. 1, čl. 37 odst. 1, čl. 41 odst. 1 a čl. 43 odst. 1 nařízení (ES) č. 612/2009 se nezohlední při stanovení výše výdajů v rámci rezervy uvedené v odstavci 1.
Článek 44
1. Pokud součet částek, které členské státy oznámí v souladu s článkem 53, dosahuje 30 milionů EUR, může Komise při zohlednění mezinárodních závazků Unie pozastavit používání čl. 43 odst. 1 u vývozu nekrytého osvědčením o náhradě nejvýše na 20 pracovních dnů.
2. Za podmínek stanovených v odstavci 1 může Komise v souladu s čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1216/2009 pozastavit používání čl. 43 odst. 1 tohoto nařízení u vývozu nekrytého osvědčením o náhradě na období delší než 20 pracovních dnů.
KAPITOLA V
ZÁVAZKY VÝVOZCE
Článek 45
1. Před vývozem zboží podává dotyčná strana prohlášení o množstvích základních produktů, produktů získaných jejich zpracováním nebo produktů obdobných jedné z těchto dvou kategorií v souladu s článkem 3, které byly skutečně použity, ve smyslu článku 10, při výrobě tohoto zboží, na které bude žádat o náhradu, nebo odkáže na uvedené složení, bylo-li určeno v souladu s čl. 10 odst. 4.
2. Pokud bylo při výrobě zboží k vývozu použito zboží, v prohlášení dotyčné strany se uvede skutečně použité množství zboží a povaha a množství každého ze základních produktů, produktů získaných jejich zpracováním a/nebo produktů obdobných jedné z těchto dvou kategorií v souladu s článkem 3, z níž bylo zboží získáno.
Dotyčná strana poskytne příslušným orgánům na podporu svého prohlášení všechny dokumenty a informace, které tyto orgány považují za důležité. Dotčené dokumenty a informace mohou být uchovávány a předkládány v elektronické podobě.
Příslušné orgány ověří správnost prohlášení jakýmikoli vhodným způsobem.
3. Na žádost příslušných orgánů členského státu, na jehož území se provádějí celní formality při vývozu, jim příslušné orgány jiného členského státu přímo sdělí všechny informace, které jsou schopny získat, aby bylo možné ověřit prohlášení předložené dotyčnou stranou.
Článek 46
Odchylně od článku 45 a po poradě s příslušnými orgány lze prohlášení o použitých produktech nebo zboží nahradit souhrnným prohlášením o množstvích použitých produktů nebo odkazem na prohlášení o těchto množstvích, pokud již byla určena podle čl. 10 odst. 4 a pod podmínkou, že výrobce dá orgánům k dispozici všechny informace nezbytné k ověření prohlášení.
Článek 47
1. Pokud vývozce nevypracuje prohlášení uvedené v článku 46 nebo neposkytne uspokojivé informace na podporu svého prohlášení, nemá nárok na náhradu.
2. Odchylně od odstavce 1 může dotyčná strana na svou výslovnou žádost obdržet náhradu, je-li dotyčné zboží uvedeno ve sloupcích 1 a 2 přílohy IV. Povaha a množství základních produktů vzatých v úvahu pro výpočet této náhrady se určuje z analýzy zboží k vývozu a v souladu s tabulkou v příloze IV. Příslušný orgán rozhodne o podmínkách, za kterých se provede analýza, a o informacích, které se mají poskytnout na podporu žádosti.
3. Náklady na tuto analýzu hradí vývozce.
Článek 48
1. Článek 45 se nepoužije na množství zemědělských produktů určená v souladu s přílohou III, s výjimkou následujícího:
a)
množství produktů uvedených v čl. 45 odst. 1 vyvážených ve formě zboží získaného částečně z produktů, u kterých je platba vývozní náhrady upravena v nařízení (ES) č. 1234/2007, a částečně z jiných produktů v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 11 odst. 2;
b)
množství vajec nebo vaječných výrobků vyvážených ve formě těstovin kódu KN 1902 11 00;
c)
množství sušiny v čerstvých těstovinách, jak je uvedeno v čl. 11 odst. 1;
d)
povaha základních produktů skutečně použitých při výrobě D-glucitolu (sorbitolu, sorbitu) kódů KN 2905 44 a 3824 60 a, v případě potřeby, podíl D-glucitolu (sorbitolu, sorbitu) získaného ze škrobových produktů a sacharózy;
e)
množství kaseinu vyváženého ve formě zboží kódu KN 3501 90 90;
f)
stupeň Bg piva ze sladu kódu KN 2202 90 10;
g)
množství nesladového ječmene přijatá příslušnými orgány.
Při popisu zboží uvedeného na vývozním prohlášení a v žádosti o náhradu na zboží uvedené v příloze III se zohlední nomenklatura v uvedené příloze.
2. Při analýze zboží pro účely článků 45, 46, 47 nebo odstavců 1 nebo 3 tohoto článku se použijí metody analýzy uvedené v nařízení Komise (ES) č. 904/2008 (14) nebo, v případě jejich neexistence, metody uvedené v nařízení Komise (ES) č. 900/2008 (15) nebo, v případě jejich neexistence, metody použitelné u klasifikace podobného zboží dováženého do Unie podle společného celního sazebníku.
3. Na dokumentu potvrzujícím vývoz se uvedou množství vyvezeného zboží a množství produktů uvedených v čl. 45 odst. 1 nebo odkaz na složení určené v souladu s čl. 10 odst. 4. Pokud se však používá čl. 47 odst. 2, druhá jmenovaná množství se nahradí množstvími základních produktů uvedených ve sloupci 4 přílohy IV, která odpovídají výsledkům analýzy vyvezeného zboží.
4. Aby mohla být poskytnuta náhrada na zboží kódů KN 0403 10 51 až 0403 10 99, 0403 90 71 až 0403 90 99, 0405 20 10, 0405 20 30, 2105 00 99, 3502 11 90 a 3502 19 90, musí toto zboží splňovat požadavky nařízení (ES) č. 852/2004 a nařízení (ES) č. 853/2004, včetně požadavku, aby bylo připraveno ve schváleném zařízení a vyhovovalo požadavkům označení zdravotní nezávadnosti uvedeným v oddílu I přílohy II nařízení (ES) č. 853/2004.
5. Pro účely článků 45 a 46 každý členský stát informuje Komisi o kontrolách různých druhů vyváženého zboží provedených na svém území. Komise podle toho informuje ostatní členské státy.
Článek 49
1. Podle článků 45 a 46 tohoto nařízení a za použití článku 12 nařízení (ES) č. 612/2009, pokud jde o zboží, které obsahuje obiloviny, rýži, mléko a mléčné výrobky nebo vejce uvedené v čl. 162 odst. 1 písm. a) bodě i), ii), v) a vii) a písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, předloží dotyčná strana prohlášení o tom, že žádná z těchto složek nebyla dovezena ze třetích zemí, nebo přesně stanoví množství těchto produktů dovezených ze třetích zemí.
2. Pokud se žádá o to, aby byla daná množství určena v souladu s čl. 10 odst. 4, příslušný orgán může přijmout prohlášení dotyčné strany o tom, že obiloviny, rýže a mléčné a vaječné výrobky uvedené v odstavci 1, které byly dovezeny ze třetích zemí, se nepoužijí.
3. Pokud se žádá o to, aby byla daná množství určena v souladu s čl. 11 odst. 1 nebo v souladu s čl. 47 odst. 2, příslušný orgán může přijmout prohlášení dotyčné strany o tom, že obiloviny, rýže a mléčné a vaječné výrobky uvedené v odstavci 1, které byly dovezeny ze třetích zemí, se nepoužijí.
4. Prohlášení podle odstavců 1 až 3 musí být ověřena příslušnými orgány jakýmkoli vhodným způsobem.
KAPITOLA VI
PLATBA NÁHRADY
Článek 50
1. V případě zboží vyvezeného mezi 1. říjnem a 15. říjnem každého roku se náhrady nevyplatí před 16. říjnem.
Pokud se jedná o zboží vyvezené na základě předložení osvědčení o náhradě vydaného na rozpočtové období a pokud se Komise domnívá, že existuje nebezpečí, že Unie nesplní své mezinárodní závazky, platby náhrady naplánované po skončení uvedeného období se neprovedou před 16. říjnem. V tom případě se lhůty uvedené v čl. 46 odst. 8 nařízení (ES) č. 612/2009 mohou dočasně prodloužit na tři měsíce a 15 dní prostřednictvím nařízení, které se vyhlásí přede dnem 20. září v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Pro zboží uvedené v příloze II tohoto nařízení a odchylně od článku 24 nařízení (ES) č. 612/2009 platí částka stanovená v čl. 24 odst. 1 písm. a) bodě ii) nařízení (ES) č. 612/2009 bez ohledu na zemi nebo území určení vývozu zboží:
a)
v případě zboží baleného pro maloobchodní prodej spotřebiteli v bezprostředním obalu o čisté hmotnosti nepřevyšující 2,5 kg nebo v nádobách o obsahu nejvýše 2 litry s označením ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES (16), jež buď uvádí dovozce do země určení, nebo jehož text je v úředním jazyce země určení nebo v jazyce srozumitelném v této zemi;
b)
v případech, kdy určitý vývozce nejméně dvanáctkrát v průběhu dvou let předcházejících datu žádosti o povolení, jak je uvedena v odstavci 3, vyváží zboží, které neobsahuje více než 90 % hmotnostních jakéhokoli jediného základního produktu, na nějž se vyplácí náhrada, které má stejný osmimístný kód KN a směřuje ke stejnému příjemci či stejným příjemcům.
3. V případech uvedených v odstavci 2 mohou členské státy na základě žádosti udělit úřední povolení osvobozující daného vývozce od povinnosti předložit doklady vyžadované podle článku 17 nařízení (ES) č. 612/2009 jiné, než je přepravní doklad.
Povolení uvedené v prvním pododstavci platí, není-li zrušeno, nejdéle po dobu dvou let a je obnovitelné. Členské státy mohou povolení podle vlastního uvážení zrušit a musí je okamžitě odebrat, zejména pokud mají důvodné podezření, že vývozce nedodržel podmínky v něm uvedené.
Osvobození udělená v souladu s prvním pododstavcem se pokládají za rizikové faktory, k nimž je třeba přihlédnout pro účely čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 485/2008 (17).
Vývozci, kteří využívají osvobození, uvedou číslo povolení na jednotný správní doklad a na zvláštní žádost o platbu, jak je uvedena v článku 28 tohoto nařízení.
4. Odchylně od odstavce 3 mohou členské státy v případech uvedených v odst. 2 písm. b) osvobodit daného vývozce od povinnosti předložit přepravní doklady na veškerý vývoz, na nějž se vztahuje povolení, pokud se po daném vývozci žádá, aby předložil přepravní doklady k přinejmenším 10 % takových vývozních prohlášení nebo jeden ročně, podle toho, která z hodnot je větší, o čemž rozhodne členský stát podle kritérií stanovených v nařízení Komise (ES) č. 1276/2008 (18).
5. V případě zboží uvedeného v příloze II tohoto nařízení, jehož vývozní prohlášení bylo přijato nejpozději dne 30. září 2007 a k němuž vývozce nemůže předložit průkazní doklad uvedený v čl. 17 odst. 1 nařízení (ES) č. 612/2009, se zboží považuje za dovezené do třetí země po předložení kopie přepravního dokladu a buď jednoho z dokladů uvedených v čl. 17 odst. 2 nařízení (ES) č. 612/2009, nebo bankovního dokladu vydaného schválenými zprostředkovateli usazenými v Unii, který potvrzuje, že platba odpovídající vývozu je připsána na účet vývozce vedený u zprostředkovatelů, nebo dokladu o zaplacení.
6. Pro účely použití článku 27 nařízení (ES) č. 612/2009 členské státy přihlédnou k odstavci 5.
KAPITOLA VII
OZNAMOVACÍ POVINNOST
Článek 51
1. Členské státy oznámí Komisi před desátým dnem každého měsíce toto:
a)
částky, vyjádřené v eurech, ohledně kterých byla vrácena osvědčení o náhradě během předchozího měsíce v souladu s čl. 41 odst. 1;
b)
částky, vyjádřené v eurech, ohledně kterých bylo během předchozího měsíce stanoveno, že zásadní požadavek uvedený v článku 38 nebyl splněn;
c)
osvědčení o náhradě, vyjádřená v eurech, vydaná během předchozího měsíce, jak je uvedeno v článku 35;
d)
osvědčení o náhradě, vyjádřená v eurech, vydaná během předchozího měsíce v souladu s článkem 47 nařízení (ES) č. 376/2008.
Částky uvedené v prvním pododstavci písm. b) se rozlišují podle odkazu na rozpočtové období osvědčení o náhradě, k němuž se vztahují.
2. Před 1. listopadem každého roku oznámí členské státy Komisi celkové částky, vyjádřené v eurech, zapsané před 1. říjnem téhož roku do osvědčení o náhradě vydaných v rozpočtovém období, jež skončilo 30. září předchozího kalendářního roku.
Článek 52
1. Členské státy nejpozději do konce měsíce po každém měsíci kalendářního roku sdělí Komisi prostřednictvím Systému výměny údajů, známého jako DEX (Data Exchange System), statistické údaje o zboží, na které se vztahuje toto nařízení a na něž byly v předchozím měsíci poskytnuty vývozní náhrady, přičemž údaje se rozepisují podle osmimístných kódů KN a zahrnují:
a)
množství tohoto zboží, vyjádřená v tunách nebo jiné stanovené měrné jednotce;
b)
výši vývozních náhrad, vyjádřenou v eurech, poskytnutých v předchozím měsíci na každý z dotyčných základních zemědělských produktů;
c)
množství každého ze základních zemědělských produktů, vyjádřená v tunách, pro která byly poskytnuty náhrady.
2. Členské státy oznámí Komisi před 31. prosincem každého roku celkové částky náhrad, vyjádřené v eurech, které skutečně poskytly během rozpočtového období, jež skončilo 30. září téhož roku, ve vztahu ke zboží vyvezenému v rozpočtovém období, jež skončilo 30. září předchozího roku, a během jakýchkoli předchozích rozpočtových období, která nebyla dosud oznámena, přičemž dotyčná období uvedou.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 poskytnuté náhrady zahrnují platby předem.
4. Členské státy oznámí Komisi před 31. prosincem každého roku celkové částky, vyjádřené v eurech, zpětných uhrazení náhrad vyplacených neoprávněně, jež byly získány během rozpočtového období, jež skončilo 30. září téhož roku, přičemž uvedou dotyčné období (dotyčná období).
Článek 53
Členské státy oznámí Komisi nejpozději do pátého dne každého měsíce částky náhrad poskytnutých podle čl. 43 odst. 1 od šestnáctého dne do konce předchozího měsíce a nejpozději do dvacátého dne každého měsíce částky náhrad poskytnutých podle čl. 43 odst. 1 od prvního do patnáctého dne daného měsíce. Je-li to vhodné, členské státy informují Komisi o tom, že mezi příslušnými dny nebyly poskytnuty žádné částky.
KAPITOLA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 54
Nařízení (ES) č. 1043/2005 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IX.
Článek 55
Toto nařízení vstupuje v platnost druhým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na žádosti předkládané od 8. července 2010 o osvědčení k použití od 1. října 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. června 2010.
A BIZOTTSÁG 578/2010/EU RENDELETE
(2010. június 29.)
az 1216/2009/EK tanácsi rendeletnek a Szerződés I. mellékletében nem szereplő áruk formájában exportált egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó export-visszatérítési rendszer és az ilyen visszatérítések összegének megállapítására szolgáló szempontok tekintetében történő végrehajtásáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági termékek feldolgozásával előállított egyes árucikkekre alkalmazandó kereskedelmi szabályokról szóló, 2009. november 30-i 1216/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 8. cikke (3) bekezdésének első albekezdésére,
mivel:
(1)
A 3448/93/EK tanácsi rendeletnek a Szerződés I. mellékletében nem szereplő áruk formájában exportált egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó export-visszatérítési rendszer és az ilyen visszatérítések összegének megállapítására szolgáló szempontok tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2005. június 30-i 1043/2005/EK bizottsági rendeletet (2) több alkalommal is jelentősen módosították. Tekintettel arra, hogy további módosítások is szükségesek, a rendeletet egy új rendelettel kell felváltani.
(2)
A mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendelet (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) (3) előírja, hogy olyan mértékben, mint a világpiaci árfolyamok vagy az ilyen árukra vonatkozó árak alapján egyes mezőgazdasági áruk a Szerződés I. mellékletében nem szereplő áruk formájában történő exportjának lehetővé tételéhez szükséges, az említett árfolyamok vagy árak és az uniós árak közötti különbséget export-visszatérítés révén ki lehet egyenlíteni. A Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek formájában exportált mezőgazdasági termékekre szóló visszatérítések odaítélésére ezért közös szabályokat kell alkalmazni.
(3)
Az 1234/2007/EK rendeletben foglalt, az export-visszatérítések nyújtásával kapcsolatos előírások egységes alkalmazásának biztosítása érdekében ilyen visszatérítések nem adhatók harmadik országok árucikkeire, ha azokat olyan árucikkek előállításához használják fel, amelyeket azt követően exportálnak, hogy az Unióban szabad forgalomban voltak.
(4)
Export-visszatérítések azokra az árucikkekre adhatók, amelyeket közvetlenül az alaptermékekből, az alaptermékek feldolgozásával nyert termékekből és az e kategóriák valamelyikének megfeleltetett termékekből nyernek. Valamennyi ilyen esetben meg kell határozni az export-visszatérítés összegének megállapítására szolgáló módszert.
(5)
A Szerződés I. mellékeltében nem szereplő árukra általánosan a mezőgazdasági termékek után járó export-visszatérítési rendszer alkalmazása közös részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2009. július 7-i 612/2009/EK bizottsági rendelet (4) és a mezőgazdasági termékeket érintő biztosítéki rendszer alkalmazására vonatkozó közös részletes szabályok megállapításáról szóló, 1985. július 22-i 2220/85/EGK bizottsági rendelet (5) vonatkozik. Meg kell ezért pontosan határozni, hogy e rendeletek egyes rendelkezései milyen módon alkalmazandók.
(6)
Az 1784/2003/EK tanácsi rendeletnek az egyes szeszes italok formájában exportált gabonafélékre vonatkozó kiigazított visszatérítések rögzítése és odaítélése tekintetében történő alkalmazása egyes részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2006. november 10-i 1670/2006/EK bizottsági rendelet (6) szerint az export-visszatérítés mértéke a szeszes italok gyártására szánt gabonafélék vámfelügyelet alá helyezésének napján érvényes mérték. Az 1670/2006/EK rendelet 2. cikke szerinti szeszes italok gyártására szánt gabonafélék vámfelügyelet alá helyezése tehát az export-visszatérítés kiszámításakor egyenértékűnek tekintendő a kivitellel.
(7)
A szeszes italok más termékeknél kevésbé érzékenyek az előállításukhoz felhasznált mezőgazdasági termékek árára. Az Egyesült Királyság, Írország és Dánia csatlakozási okmányának 19. jegyzőkönyve azonban úgy rendelkezik, hogy határozni kell az uniós gabonaféléknek a gabonából nyert szeszes italok gyártására való felhasználásának megkönnyítéséhez szükséges intézkedésekről.
(8)
Egyértelműen meghatározott technikai feltételek szerint, vállalkozások által előállított, állandó tulajdonságokkal és minőséggel rendelkező sok árucikk szabályos exportstruktúrát követ. Az exportügyintézés megkönnyítésére az ilyen árucikkekre vonatkozóan egyszerűsített eljárást kell bevezetni, amelynek során a gyártó közli az illetékes hatóságokkal az árucikkek gyártási feltételeire vonatkozó azon információkat, amelyeket a hatóságok szükségesnek tart. Amennyiben az exportált árucikkekben ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségét az illetékes hatóságok nyilvántartják, úgy rendelkezni kell az ilyen nyilvántartás évenkénti felülvizsgálatáról, annak érdekében, hogy csökkentsék azt a kockázatot, amely a szóban forgó árucikkek előállításához használt termékek mennyiségében bekövetkezett változás bejelentésének elmulasztásából fakad.
(9)
Számos mezőgazdasági termék ki van téve természeti és szezonális változásoknak. Ebből következően az exportált áruk mezőgazdaságitermék-tartalma változhat. A visszatérítés összegét ezért az exportált árucikkek gyártásához ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségei alapján kell meghatározni. Bizonyos egyszerű és viszonylag állandó összetételű árucikkekre azonban az ügyintézés megkönnyítése érdekében a visszatérítés összegét a mezőgazdasági termékek rögzített mennyiségei alapján kell meghatározni.
(10)
Ahhoz, hogy a visszatérítésre jogosulttá váljanak, a felhasznált mezőgazdasági termékeket és különösen az ilyen termékekből előállított árucikkeket exportálni kell. Az ezen szabály alól adott bármiféle kivételt megszorítóan kell értelmezni. Az árucikkek előállításának folyamatában azonban a gyártóknál felmerülhetnek olyan nyersanyaggal kapcsolatos veszteségek, amelyeket uniós áron szereztek be, miközben az Unión kívüli gyártóknál felmerült ilyen veszteségek a világpiaci árak miatt korlátozottabbak. Emellett a gyártási folyamatban bizonyos melléktermékek keletkeznek, amelyek értéke jelentősen különbözik a fő termékekétől; egyes esetekben a melléktermékek csak állati takarmányozásra használhatók fel. Ezért szükséges közös szabályok meghatározása az exportált árucikkek előállítási folyamatában ténylegesen felhasznált termékmennyiségek fogalmának megállapításához.
(11)
Az 1216/2009/EK rendelet 8. cikke (3) bekezdésének második albekezdése alkalmazásában úgy kell rendelkezni, hogy az I. mellékletben nem szereplő áruk formájában exportált alaptermékekre a visszatérítés ugyanarra az időszakra legyen rögzítve, mint a feldolgozatlanul exportált mezőgazdasági termékek visszatérítésénél. Az is szükséges azonban, hogy lehetőség legyen a szabálytól való eltérésre piaci zavarok esetén, amelyeket az 1216/2009/EK rendelet 16. cikkének (2) bekezdésében említett eljárással kell meghatározni.
(12)
Az alaptermékekre vagy a megfeleltetett termékekre érvényes visszatérítési mérték meghatározásakor figyelembe kell venni az 1234/2007/EK rendelet szerint alkalmazandó támogatásokat és más hasonló hatású intézkedéseket.
(13)
A burgonyakeményítőt az export-visszatérítés mértékének megállapításához a kukoricakeményítőnek kell megfeleltetni. Lehetővé kell azonban tenni, hogy konkrét visszatérítési mérték megállapítására kerüljön sor a burgonyakeményítőre az olyan piaci helyzetekben, amikor annak ára lényegesen alacsonyabb, mint a kukoricakeményítőé.
(14)
Az 1234/2007/EK rendelet 162. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkekben feldolgozott mezőgazdasági termékek kivitele után járó visszatérítések nem haladhatják meg azokat a visszatérítéseket, amelyeket ezekre a termékekre akkor kellene fizetni, ha feldolgozatlan állapotban exportálnák azokat. Ezt figyelembe kell venni a visszatérítési mértékek rögzítésekor és a megfeleltetési szabályok kialakításakor.
(15)
Egyes, hasonló tulajdonságokkal rendelkező árucikkek különféle technikákkal nyerhetőek különböző alapanyagokból. Az exportőröktől meg kell követelni, hogy adják meg az alapanyagok jellegét és tegyenek bizonyos nyilatkozatokat a gyártási folyamat tekintetében, amikor az ilyen információra szükség van ahhoz, hogy a visszatérítésre való jogosultságot vagy az alkalmazandó megfelelő visszatérítési mértéket meghatározzák.
(16)
A ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségeinek kiszámításakor a keményítők és egyes glükóz- és maltodextrinszirupok esetében a szárazanyag-tartalmat kell figyelembe venni.
(17)
Amikor a világkereskedelmi helyzet, egyes piacok vagy nemzetközi kereskedelmi egyezmények sajátos követelményei azt megkövetelik, a Szerződés I. mellékletében nem szereplő áruk formájában exportált bizonyos mezőgazdasági árucikkekre lehetővé kell tenni a visszatérítés azok rendeltetési helye szerint történő differenciálását.
(18)
A Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek formájában exportált egyes mezőgazdasági termékekre egy költségvetési év során nyújtható visszatérítési összegek kezelésének tekintetében meg kell engedni különböző mértékek meghatározását az exportokra, függetlenül attól, hogy a visszatérítés mértéke az uniós piac és a világpiac fejleményei alapján előzetesen rögzítésre kerültek-e, vagy sem.
(19)
Az odaítélhető visszatérítések összege minden költségvetési évben korlátozott, az Unió által vállalt nemzetközi kötelezettségekkel összhangban. Lehetővé kell tenni a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek előzetesen ismert feltételek szerinti kivitelét. Különösen azt kell lehetővé tenni, hogy a piaci szereplők biztosítékot kapjanak arról, hogy ezen exportok jogosultak az Unió kötelezettségeivel összeegyeztethető visszatérítésre. Ha ilyen biztosíték már nem adható, úgy erről megfelelő időben előre tájékoztatni kell az exportőröket. A visszatérítési bizonyítványok kibocsátása lehetővé teszi a visszatérítési kérelmek nyomon követését és garantálja a bizonyítvány jogosultjának, hogy a bizonyítvány összegéig részesül visszatérítésben, amennyiben eleget tesz az uniós szabályok által előírt egyéb feltételeknek.
(20)
Igazgatási intézkedéseket kell meghatározni a visszatérítési bizonyítványok rendszerével kapcsolatban. Így különösen egy csökkentési együttható alkalmazásáról kell gondoskodni, ha a visszatérítési bizonyítvány iránti kérelmek túllépik a rendelkezésre álló összeget. Bizonyos körülmények között gondoskodni kell a visszatérítési bizonyítványok kibocsátásának felfüggesztéséről.
(21)
A visszatérítési bizonyítványok biztosítják az Unió által vállalt nemzetközi kötelezettségvállalások betartását. Lehetővé teszik azt is, hogy előre meg lehessen határozni azt a visszatérítést, amely a harmadik országokba exportált árucikkek gyártásában felhasznált mezőgazdasági termékekre adható. Ez a cél bizonyos tekintetben különbözik az exportengedélyek célkitűzéseitől, amelyeket az olyan, feldolgozatlan állapotban exportált alaptermékekre adnak ki, amelyek mennyiségi korlátozásokat magukban foglaló nemzetközi kötelezettségvállalások hatálya alá tartoznak. Ezért szükség van annak meghatározására, hogy melyek azok a jelenleg a mezőgazdasági termékekre vonatkozó behozatali és kiviteli engedélyek és előzetes rögzítési igazolások rendszerének alkalmazására kialakított részletes közös szabályok megállapításáról szóló, 2008. április 23-i 376/2008/EK bizottsági rendeletben (7) megállapított mezőgazdasági engedélyekre és bizonyítványokra vonatkozó általános rendelkezések, amelyeket a visszatérítési bizonyítványokra nem kell alkalmazni.
(22)
A visszatérítés mértékét általában csütörtökönként rögzítik vagy módosítják. Csökkenteni kell annak kockázatát, hogy a termékekre spekulatív céllal adjanak be előzetes rögzítésre irányuló kérelmeket. Ennek megfelelően az előzetes rögzítés iránt csütörtöki napon beadott kérelmeket úgy kell tekinteni, mintha azokat a következő munkanapon adták volna be.
(23)
Az I. mellékletben nem szereplő árukhoz felhasznált különböző alaptermékek visszatérítési mértékeire az előzetes rögzítésnek egy időben kell megtörténnie, hogy a tagállamok az export-visszatérítések rendszerét könnyebben működtethessék.
(24)
Bizonyítványok iránti kérelmek az odaítélhető összeget meghaladó összegre is benyújthatók. A költségvetési évet ezért időszakokra kell osztani oly módon, hogy a bizonyítványok mind azoknak a piaci szereplőknek kiadhatók legyenek, akik a költségvetési év végén exportálnak, mind pedig azoknak, akik a költségvetési év elején exportálnak. Szükség szerint csökkentési együtthatót kell alkalmazni minden, egy adott időszak során kért összegre.
(25)
Ha egy adott időszakra a kérelmezett visszatérítések teljes összege kisebb, mint az erre az időszakra rendelkezésre álló összeg, akkor a piaci szereplők számára lehetővé kell tenni, hogy az adott időszakra rendelkezésre álló fennmaradó összeg tekintetében heti szinten benyújthassanak visszatérítési bizonyítvány iránti kérelmet.
(26)
Meg kell határozni, hogy a 376/2008/EK rendeletnek az export-visszatérítés előzetes rögzítéséről szóló, egy importáló harmadik országban meghirdetett pályázati felhívással kapcsolatban kérelmezett bizonyítványokkal kapcsolatos egyes előírásai hogyan alkalmazandóak a visszatérítési bizonyítványokra.
(27)
Meg kell állapítani a visszatérítési bizonyítvány esetében nyújtott biztosíték felszabadításának a feltételeit. Ezeknek a feltételeknek tartalmazniuk kell azokat a kötelezettségeket, amelyek elsődlegesnek tekintendők, amelyeket a biztosíték fedez, és azokat a bizonyítékokat, amelyeket be kell mutatni e kötelezettségek teljesítésének igazolására.
(28)
Az exportőrök többsége évi 100 000 EUR-nál kevesebb visszatérítést kap. Együttesen ez az export csak elhanyagolható gazdasági jelentőséggel bír, és csupán egy kis részét teszi ki a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek formájában exportált mezőgazdasági termékekre adott visszatérítések teljes összegének. Ezekben az esetekben ezért lehetővé kell tenni, hogy a kisebb exportőröket mentesítsék a bizonyítvány benyújtásának követelménye alól. Az egyszerűsítés érdekében az ilyen exportőröknek bizonyos körülmények között jogosultságot kell biztosítani arra, hogy kis exportőri státuszukat megőrizve használhassák a visszatérítési bizonyítványokat. A visszaélések elkerülése érdekében azonban arra a tagállamra kell korlátozni a mentesség igénybevételét, ahol az ilyen kis exportőr székhelye található.
(29)
Ki kell dolgozni az ellenőrzésre vonatkozó szabályokat, mégpedig annak az elvnek az alapján, hogy az exportőr az árucikkek minden egyes kivitelénél közli az illetékes hatóságokkal az exportált árucikkek előállításához felhasznált termékek mennyiségét. Az illetékes hatóságoknak meg kell hozniuk azokat az intézkedéseket, amelyeket szükségesnek tartanak az ilyen nyilatkozat pontosságának ellenőrzésére.
(30)
Előfordulhat, hogy az exportőr nyilatkozatának ellenőrzéséért felelős hatóságoknak nem áll rendelkezésükre elegendő bizonyíték, amely lehetővé tenné számukra a felhasznált mennyiségekre vonatkozó közlés elfogadását, még akkor sem, ha az kémiai analízisen alapul. Ilyen helyzetek előfordulása különösen akkor valószínű, ha az exportálandó árucikkeket nem az exportáló tagállamban, hanem valamely másik tagállamban gyártották. Ezért lehetővé kell tenni, hogy az exportáló tagállam illetékes hatósága szükség esetén közvetlenül a másik tagállam illetékes hatóságától beszerezhessen valamennyi olyan információt, amelyet ez utóbbi hatóság az árucikkek gyártásának feltételeire vonatkozóan be tud szerezni.
(31)
A piaci szereplők számára engedélyezni kell, hogy egy egyszerűsített nyilatkozatot készítsenek annak a tagállamnak az illetékes hatóságaival egyeztetve, amelyben az árucikkeket előállítják, a felhasznált termékekről e termékek összesített mennyiségei formájában, feltételezve, hogy részletes nyilvántartást vezetnek a felhasznált termékekről, és azt az említett hatóságok rendelkezésére bocsátják.
(32)
Az exportőrnek, különösen, ha nem ő a gyártó, nincs mindig lehetősége arra, hogy ismerje azoknak a mezőgazdasági termékeknek a pontos felhasznált mennyiségét, amelyekre visszatérítést igényelhet. Ezért az exportőr nem mindig képes nyilatkozni ezekről a mennyiségekről. Ezért egy alternatív módszert kell biztosítani a visszatérítés kiszámítására, amelynek alkalmazását az érintett személy kérheti, bizonyos árucikkekre korlátozva, ezeknek az árucikkeknek a vegyi elemzése alapján, és az erre a célra összeállított táblázat segítségével.
(33)
A 612/2009/EK rendelet 28. cikke szerint nem jár visszatérítés az olyan termékek után, amelyek nem megfelelő és tisztességes piaci minőségűek azon a napon, amelyen a kiviteli nyilatkozatot elfogadják. E szabály egységes alkalmazásának biztosítása érdekében egyértelművé kell tenni, hogy az élelmiszer-higiéniáról szóló, 2004. április 29-i 852/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (8) és az állati eredetű élelmiszerek különleges higiéniai szabályainak megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (9) szereplő, valamint az e rendelet II. mellékletében felsorolt bizonyos állati termékekre adott visszatérítés esetében az érintett állati termékeket az említett rendeletek előírásainak megfelelően kell elkészíteni, és fel kell tüntetni rajtuk a kötelező állat-egészségügyi jelölést.
(34)
Lényeges, hogy a Bizottság ellenőrizni tudja a megadott export-visszatérítésekkel kapcsolatos intézkedéseket. Ezért a tagállamok illetékes hatóságainak át kell adniuk bizonyos statisztikai információkat a Bizottságnak. Ennek a tájékoztatásnak a formátumát és terjedelmét indokolt meghatározni.
(35)
A 612/2009/EK rendelet 12. cikkének (1) és (4) bekezdésével összhangban az 1234/2007/EK rendelet 162. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontjában és 162. cikke (1) bekezdésébek b) pontjában említett cukorágazati termékek kivételével a visszatérítésben részesülő összetevőknek az Unióból kell származniuk. Meg kell ezért határozni az ezen előírás betartatásához szükséges intézkedéseket.
(36)
Sok az olyan kérelem, amelyre e rendelet alapján visszatérítést nyújtanak. A legtöbb olyan áru, amelyre ezeket a kérelmeket benyújtják, egyértelműen meghatározott műszaki feltételek mellett készül, állandó jellemzőkkel és minőséggel bír, szabályos exportstruktúrát követ, és az illetékes hatóságok által nyilvántartott és megerősített gyártási receptek szerint készül. Ezeknek a különleges körülményeknek a fényében, valamint tekintettel az e rendelet szerint nyújtandó export-visszatérítéssel kapcsolatos adminisztratív munka egyszerűsítésére, helyénvaló a tagállamoknak nagyobb rugalmasságot engedni a 612/2009/EK rendelet 24. cikkének alkalmazásakor, amennyiben ez azokra a maximális értékekre vonatkozik, amelyek alatt a tagállamok mentesíthetik az exportőröket a fuvarokmányokon kívüli igazolások bemutatása alól.
(37)
Biztosítani kell, hogy a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árukra adott visszatérítésekkel kapcsolatos rendelkezéseket az Unióban mindenütt egyformán alkalmazzák. Ennek céljából minden tagállamnak tájékoztatnia kell a Bizottságot azokról az ellenőrzési rendszerekről, amelyeket a területén az exportált árucikkek különféle típusaira alkalmaz.
(38)
Elegendő időt kell biztosítani az 1043/2005/EK rendelet szerinti, a visszatérítési bizonyítványokkal kapcsolatos rendszereknek az ebben a rendeletben előírt igazgatási rendszerhez való átállítására. Ezért e rendeletet alkalmazni kell azokra a bizonyítványok iránti kérelmekre, amelyeket a 2011-es költségvetési időszakra vonatkozó első benyújtási időszak első napjától kezdve nyújtottak be, és e rendeletnek e napon kell hatályba lépnie.
(39)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Szerződés I. mellékletében nem szereplő feldolgozott mezőgazdasági termékek kereskedelmére vonatkozó horizontális kérdésekkel foglalkozó irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
(1) E rendelet az 1216/2009/EK tanácsi rendeletnek az 1234/2007/EK rendeletben létrehozott export-visszatérítési rendszer tekintetében történő végrehajtásáról szóló szabályokat határozza meg.
Ez a rendelet az alaptermékek, az azok feldolgozásából származó termékek, vagy az e rendelet 3. cikkével összhangban a két kategória valamelyikének megfeleltetett termékek exportjára vonatkozik, amennyiben ezeket a termékeket a Szerződés I. mellékletében nem szereplő, de az 1234/2007/EK rendelet XX. mellékletének I-V. részében és e rendelet II. mellékletében szereplő árucikkek formájában exportálják.
(2) Az (1) bekezdésben említett export-visszatérítés nem jár a Szerződés 29. cikkének megfelelően szabad forgalomba bocsátott és újra kivitelre került árucikkek után.
Hasonlóképpen nem jár visszatérítés az ilyen árucikkek után, ha azokat a feldolgozás után exportálnak, illetve más árucikkbe dolgoznak be.
(3) A gabonaféléket kivéve nem adható visszatérítés olyan termékekre, amelyeket a II. mellékletben említett és a 2208 KN-kód alá tartozó szeszes italokban lévő alkohol gyártására használnak.
2. cikk
(1) E rendelet alkalmazásában:
a) „költségvetési időszak”: az egyik év október 1-jétől a következő év szeptember 30-ig tartó időszak;
b) „költségvetési év”: az egyik év október 16-tól a következő év október 15-ig tartó időszak;
c) „alaptermékek”: az e rendelet I. mellékletében felsorolt termékek;
d) „összetevők”: az alaptermékek, az azok feldolgozásából származó termékek, vagy az e két kategóriának megfeleltetett, a termékek előállítása során használt és az 1234/2007/EK rendelet 162. cikke (1) bekezdése a) pontjának i., ii., iii., v. és vii. alpontjában és 162. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő termékek;
e) „árucikkek”: a Szerződés I. mellékletében nem szereplő, de az 1234/2007/EK rendelet XX. mellékletének I-V. részében, valamint e rendelet II. mellékletében felsorolt termékek;
f) „megállapodás”: a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulójában kötött mezőgazdasági megállapodás;
g) „élelmiszersegély”: a megállapodás 10. cikkének (4) bekezdése értelmében vett élelmiszersegély-intézkedések;
h) „maradványok”: a gyártási folyamat olyan termékei, amelyek összetétele határozottan eltér a ténylegesen exportált árucikkekétől, és amelyek nem hozhatók forgalomba;
i) „melléktermékek”: a gyártási folyamat során keletkező olyan termékek vagy árucikkek, amelyek összetevői vagy jellemzői különböznek a ténylegesen exportált árucikkekétől, és amelyek kereskedelmi forgalomba hozhatók;
j) „veszteség”: a termékeknek vagy árucikkeknek azon mennyisége, amely a gyártási folyamatból származik, a mezőgazdasági termékeket feldolgozatlanul használó szakasztól kezdve, ténylegesen nem lett exportálva, nem maradvány és nem melléktermék, és nem hozható forgalomba.
(2) Az (1) bekezdés h), i) és j) pontja alkalmazásában nem tekintendők forgalomba hozottnak a gyártási folyamat során nyert olyan termékek, amelyek összetétele különbözik a ténylegesen exportált árucikkekétől, s amelyeket kizárólag az ártalmatlanításuk kapcsán felmerült költségeket fedező fizetség ellenében értékesítenek.
Az (1) bekezdés j) pontja alkalmazásában veszteségnek kell megfeleltetni azokat a termékeket vagy árucikkeket, amelyek a gyártási folyamatból származnak, és amelyeket akár fizetség ellenében, akár anélkül csak állati takarmányként lehet ártalmatlanítani.
3. cikk
(1) A közvetlenül burgonyából előállított, az 1108 13 00 KN-kód alá tartozó burgonyakeményítő a melléktermékek kivételével a kukorica feldolgozásából nyert terméknek felel meg.
(2) A 0404 10 48 és 0404 10 62 KN-kód alá tartozó sűrítetlen tejsavó, fagyasztva is, az I. mellékletben felsorolt por alakú savónak (a továbbiakban: 1. termékcsoport) felel meg.
(3) A következő termékek az I. mellékletben felsorolt, legfeljebb 1,5 % zsírtartalommal rendelkező tejpornak (a továbbiakban: 2. termékcsoport) felelnek meg:
a)
a 0403 10 11, 0403 90 51 és 0404 90 21 KN-kód alá tartozó, sűrítetlen, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, legfeljebb 0,1 tömegszázalék tejzsírtartalmú tej és tejtermékek, fagyasztva is;
b)
a 0403 10 11, 0403 90 11 és 0404 90 21 KN-kód alá tartozó, por, granulátum vagy más szilárd alakú, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, legfeljebb 1,5 tömegszázalék tejzsírtartalmú tej és tejtermékek.
(4) A következő termékek az I. mellékletben felsorolt 26 %-nál kevesebb zsírtartalmú tejpornak (a továbbiakban: 3. termékcsoport) felelnek meg:
a)
a 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 90 51, 0403 90 53, 0404 90 21 és 0404 90 23 KN-kódok alá tartozó, sűrítetlen, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, 0,1 tömegszázaléknál magasabb, de 6 tömegszázaléknál alacsonyabb tejzsírtartalmú tej, tejszín és tejtermékek, fagyasztva is;
b)
a 0403 10 11, 0403 10 13, 0403 10 19, 0403 90 13, 0403 90 19, 0404 90 23 és 0404 90 29 KN-kódok alá tartozó, por, granulátum vagy más szilárd alakú, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, 1,5 tömegszázaléknál magasabb, de 45 tömegszázaléknál alacsonyabb tejzsírtartalmú tej, tejszín és tejtermékek.
(5) A következő termékek a 6. termékcsoportnak felelnek meg:
a)
a 0403 10 19, 0403 90 59, 0404 90 23 és 0404 90 29 KN-kód alá tartozó, sűrítetlen, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, 6 tömegszázalékot meghaladó tejzsírtartalmú tej, tejszín és tejtermékek,
b)
a 0403 10 19, 0403 90 19 és 0404 90 29 KN-kód alá tartozó, por, granulátum vagy más szilárd alakú, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli, legalább 45 tömegszázalék tejzsírtartalmú tej, tejszín és tejtermékek,
c)
valamint a 0405 10, 0405 20 90, 0405 90 10 és 0405 90 90 KN-kód alá tartozó, 82 tömegszázaléktól eltérő, de legalább 62 tömegszázalék tejzsírtartalmú vaj és más tejzsírok,
(6) A 0403 10 11-0403 10 19, 0403 90 51-0403 90 59 és a 0404 90 21-0404 90 29 KN-kódok alá tartozó, sűrített, a por, granulátum vagy más szilárd alakúaktól eltérő, cukor vagy más édesítő anyag hozzáadása nélküli tej, tejszín és tejtermékek a termék szárazanyag-tartalmának zsírmentes részét illetően a 2. termékcsoportnak felelnek meg. A termék tejzsírtartalmát a 6. termékcsoportnak kell megfeleltetni.
Az első albekezdést kell alkalmazni a sajtra és túróra is.
(7) Az 1006 20 KN-kód alá tartozó előmunkált rizs és az 1006 30 21-1006 30 48 KN-kódok alá tartozó félig hántolt rizs az 1006 30 61-1006 30 98 KN-kódok alá tartozó teljesen hántolt rizsnek felel meg.
(8) Ha a következő termékek teljesítik a visszatérítésre való jogosultságra az 1234/2007/EK rendeletben és a 951/2006/EK bizottsági rendeletben (10) előírt feltételeket, akkor feldolgozatlan állapotban történő export esetén az 1701 99 10 KN-kód alá tartozó fehércukornak felelnek meg:
a)
az 1701 11 90 KN-kód vagy az 1701 12 90 KN-kód alá tartozó nyers répa- és nádcukor, amely száraz állapotra számítva polarimetriás módszerrel meghatározva legalább 92 tömegszázalék szacharózt tartalmaz;
b)
az 1701 91 00, illetve az 1701 99 90 KN-kód alá tartozó cukor;
c)
az 1234/2007/EK rendelet I. melléklete III. részének c) pontjában említett termékek, az 1234/2007/EK rendelet I. mellékletének I. részében szereplő termékek részleges felhasználásával nyert keverékek kivételével;
d)
az 1234/2007/EK rendelet I. melléklete III. részének d) és g) pontjában említett termékek, az 1234/2007/EK rendelet I. mellékletében szereplő termékek részleges felhasználásával nyert keverékek kivételével.
4. cikk
E rendelet rendelkezései mellett a 612/2009/EK rendeletet és a 2220/85/EGK rendeletet is alkalmazni kell, kivéve, ha e rendelet 39. cikkének (4) bekezdése, illetve 50. cikke másként rendelkezik.
II. FEJEZET
EXPORT-VISSZATÉRÍTÉSEK
1. SZAKASZ
Számítási módszer
5. cikk
(1) A 2. szakasznak megfelelően meghatározott mennyiségre adott visszatérítés összegét az ugyanolyan típusú árucikkek formájában exportált alaptermékek mindegyikére oly módon kell meghatározni, hogy a mennyiséget az alaptermékre adott visszatérítés mértékével kell megszorozni, fajlagos súly szerint számolva, a 3. szakasznak megfelelően.
(2) Amikor - a 15. cikk (2) bekezdésének megfelelően - különböző visszatérítési mértékeket határoznak meg egy bizonyos alaptermékre, külön összeget kell kiszámítani az alaptermék minden egyes mennyiségére, amelyre eltérő a visszatérítési mérték.
(3) Amennyiben az exportált árucikkek gyártása során árucikkeket használnak fel, az exportált árucikkek gyártása során felhasznált alaptermékek, az azok feldolgozásából nyert termékek, illetve e kategóriák valamelyikének a 3. cikk alapján megfeleltetett termékek mindegyikére vonatkozó összeg kiszámításához a figyelembe veendő visszatérítési mérték az a mérték, amely az említett árucikkek feldolgozatlan exportjára érvényes.
2. SZAKASZ
Referenciamennyiség
6. cikk
Az árucikkek tekintetében a visszatérítés összegének kiszámításához alapul szolgáló alaptermékek mindegyikének mennyiségét (a továbbiakban: a referenciamennyiség) a 7., 8. és 9. cikk szerint kell meghatározni, kivéve, ha a III. mellékletre történik utalás, vagy a 47. cikk (2) bekezdése alkalmazandó.
7. cikk
Feldolgozatlan alaptermék vagy megfeleltetett termék használata esetén referenciamennyiségnek az exportált árucikkek gyártásához ténylegesen felhasznált mennyiséget kell tekinteni, a VII. mellékletben meghatározott átváltási együtthatók figyelembevételével.
8. cikk
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdése a) pontjának és I. melléklete I. részének, vagy az 1234/2007/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdése b) pontjának és I. melléklete II. részének hatálya alá tartozó termék használata esetén referenciamennyiségnek az exportált árucikkek gyártásához ténylegesen felhasznált mennyiséget kell tekinteni, azt olyan módon kiigazítva, hogy megfeleljen az alaptermék egy mennyiségének az e rendelet V. mellékletében szereplő együtthatókat használva, amennyiben a következő esetek valamelyike áll fenn az érintett termékre:
a)
a termék alaptermék vagy az annak megfeleltetett termék feldolgozásából származik;
b)
a termék olyan terméknek felel meg, amely alaptermék feldolgozásából származik;
c)
a termék alaptermék feldolgozásából származó terméknek megfeleltetett termék feldolgozásából származik.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérően a 2208 KN-kód alá tartozó szeszes italokban lévő gabonaszesznél a referenciamennyiség 3,4 kg árpa a gabonából nyert alkohol minden egyes térfogatszázalékára az exportált szeszes ital minden hektoliterére.
9. cikk
(1) A 11. cikk előírásaira tekintettel a következő termékek bármelyikének használata esetén az egyes alaptermékekre a referenciamennyiségnek azonosnak kell lennie az illetékes hatóságok által a 45. cikknek megfelelően megállapított mennyiséggel:
a)
az ennek a rendeletnek a 7. vagy a 8. cikkében említett termék feldolgozásával nyert termék, amely nem szerepel a Szerződés I. mellékletében;
b)
több, a 7. vagy a 8. cikkben említett termék, vagy ennek az albekezdésnek az a) pontjában említett termékek keverésével vagy feldolgozásával nyert termék.
A referenciamennyiséget az exportált árucikkek gyártásához ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termék mennyisége alapján kell meghatározni.
Ennek a mennyiségnek a kiszámítása céljára az ennek a rendeletnek a VII. mellékletében említett átváltási együtthatókat, vagy adott esetben a 8. cikkben említett speciális számítási szabályokat, egyenértékűségi arányszámokat és együtthatókat kell alkalmazni.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérően a 2208 KN-kód alá tartozó szeszes italokban lévő gabona-alapú szesznél azonban a referenciamennyiség 3,4 kg árpa a gabonából nyert alkohol minden egyes térfogatszázalékára az exportált szeszes ital minden hektoliterére.
10. cikk
(1) A 6-9. cikk alkalmazásában az exportált árucikkek gyártásához feldolgozatlanul felhasznált termékeket ténylegesen felhasználtnak kell tekinteni.
(2) Amennyiben az ilyen árucikkek gyártási szakaszainak egyikében magát az alapterméket egy másik, kifinomultabb alaptermékké dolgozzák fel, és egy későbbi szakaszban használják fel, csak az utóbbi alapterméket kell ténylegesen felhasználtnak tekinteni.
(3) Az (1) bekezdés értelmében ténylegesen felhasznált termékek mennyisége az exportált árucikkek mindegyikére megállapítandó.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdéstől eltérően, ha egy bizonyos vállalkozás által, egyértelműen meghatározott technikai feltételek szerint gyártott, állandó tulajdonságokkal és minőséggel rendelkező árucikkeket rendszeresen exportálnak, az illetékes hatóságokkal történt megállapodás alapján a mennyiségek akár a kérdéses árucikkek gyártási receptjéből, akár a terméknek az árucikk adott mennyiségének gyártásához egy konkrét időszakban felhasznált átlagos mennyiségeiből is kiszámíthatók. Az ily módon meghatározott termékmennyiség marad a számítás alapja mindaddig, amíg a termék gyártásának feltételeiben változás nem következik be.
Az illetékes hatóság által adott hivatalos felhatalmazás esetének kivételével, a termék így meghatározott mennyiségeit minden évben legalább egyszer ellenőrizni kell.
11. cikk
(1) A III. mellékletben felsorolt árucikkek tekintetében az alapterméknek az árucikk 100 kg-jára kilogrammban számított referenciamennyisége az abban a mellékletben azon árucikkeknél jelzett mennyiség.
Azonban a friss tészta esetében az alaptermékek III. mellékletben meghatározott mennyiségeit csökkenteni kell a száraztésztának egy egyenértékű mennyiségére, megszorozva e mennyiségeket a tészta száraz kivonatának százalékával, majd 88-cal elosztva őket.
(2) Amikor a III. mellékletben felsorolt termékeket részben olyan termékekből állították elő, amelyek export-visszatérítéséről az 1234/2007/EK rendelet rendelkezik, és részben más termékekből, ezeknek az előbbi termékeknek a referenciamenynyiségét a 6-10. cikknek megfelelően kell meghatározni.
12. cikk
(1) A ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségeinek meghatározásához a (2) és a (3) bekezdéseket kell alkalmazni.
(2) Minden, a 10. cikk értelmében felhasznált, visszatérítésre jogosító mezőgazdasági termék, amely a gyártási folyamat szokásos menete során például gőz vagy füst formájában eltűnik, esetleg nem visszanyerhető porrá vagy hamuvá alakul át, jogosít a teljes felhasznált mennyiségre érvényes visszatérítésre.
(3) Az árucikkeknek a ténylegesen nem exportált mennyisége a ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségei tekintetében nem jogosít visszatérítésre.
Ha az ilyen termékek összetétele azonos a ténylegesen exportáltakéval, sor kerülhet az utóbbiak gyártása során ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségeinek arányos csökkentésére.
13. cikk
(1) A 12. cikk (3) bekezdésétől eltérően az árucikkek gyártásával járó, 2 tömegszázalék vagy annál kevesebb veszteség visszatérítésre jogosít.
A 2 %-os küszöböt az összes felhasznált nyersanyag szárazanyag-tömegarányaként kell kiszámítani a 12. cikk (2) bekezdésében említett mennyiségeknek a ténylegesen exportált árucikkek szárazanyag-tömegének levonásával vagy bármely más, az árucikkek gyártási feltételeinek megfelelő számítási módszer alkalmazásával.
(2) Amikor az áru gyártásával járó veszteségek a 2 %-ot meghaladják, a többletveszteség nem jogosít visszatérítésre a ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségei tekintetében. A tagállamok illetékes hatóságai azonban megfelelően indokolt esetben nagyobb veszteségeket is elfogadhatnak. A tagállamoknak jelenteniük kell a Bizottság felé azokat az eseteket, amelyekben az illetékes hatóságok elfogadtak nagyobb veszteségeket, valamint az elfogadás indokait.
(3) A mezőgazdasági termékeknek a maradványokban megtestesülő ténylegesen felhasznált mennyiségei visszatérítésre jogosítanak.
(4) Melléktermékek keletkezésekor a ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékek mennyiségeit értelemszerűen kell az exportált termékekhez illetve a melléktermékekhez számítani.
3. SZAKASZ
A visszatérítés mértéke
14. cikk
(1) Az e rendelet I. mellékletében felsorolt, a Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkek formájában exportált alaptermékek esetében a visszatérítés mértékét, az 1234/2007/EK rendelet 164. cikkének megfelelően, 100 kilogramm alaptermékre nézve a Bizottság állapítja meg a feldolgozatlan állapotban exportált termékekre adott visszatérítés szerinti időszakkal megegyező időszakra.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérően a visszatérítés egy másik, az 1216/2009/EK rendelet 16. cikkének (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően meghatározott menetrend szerint is rögzíthető.
15. cikk
(1) A visszatérítés mértékét a Bizottság különösen a következők figyelembevételével határozza meg:
a)
a feldolgozó iparágaknál az abból adódóan felmerülő átlagos költség, hogy az alaptermékeket az Európai Unió piacán szerzik be, valamint a világpiacon uralkodó árak;
b)
azoknak a Szerződés I. mellékletében szereplő feldolgozott mezőgazdasági termékeknek az exportjára vonatkozó visszatérítés mértéke, amelyeket hasonló feltételek mellett állítanak elő;
c)
annak szükségessége, hogy azonos versenyfeltételeket teremtsenek az uniós termékeket felhasználó, valamint az aktív feldolgozási rendszer alapján harmadik országból származó termékeket felhasználó iparágak között;
d)
egyrészt a költségvetési ráfordítás, másrészt az alaptermék piaci árát illetően az uniós és világpiaci ár alakulásának tendenciája;
e)
a Szerződés 218. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból eredő korlátozásoknak való megfelelés.
(2) A visszatérítés mértékének rögzítésekor adott esetben figyelembe veendők az 1234/2007/EK rendeletnek megfelelően az alaptermékekre vagy a megfeleltetett termékekre vonatkozó, minden tagállamban érvényes termelési visszatérítések, támogatások vagy azonos hatású intézkedések.
(3) A Szerződés I. mellékletében nem szereplő árucikkekben feldolgozott mezőgazdasági termékek kivitelére adott visszatérítések nem haladhatják meg azokat a visszatérítéseket, amelyeket ezekre a termékekre akkor kell fizetni, ha feldolgozatlan állapotban exportálják azokat.
16. cikk
(1) Az 1108 13 00 KN-kód alá tartozó burgonyakeményítő esetében a visszatérítés mértéke külön kerül meghatározásra, kukorica-egyenértékben, az 1234/2007/EK rendelet 195. cikkének (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően, az e rendelet 15. cikkének (1) bekezdésében feltüntetett kritériumok szerint. A felhasznált burgonyakeményítő mennyiségeit át kell váltani a kukorica egyenértékű mennyiségeire, e rendelet 8. cikkével összhangban.
(2) A 2905 44 és a 3824 60 KN-kódok alá tartozó D-glucit (szorbit-) keverékek esetében, amennyiben az érintett fél nem készíti el a 45. cikkben említett nyilatkozatot a 48. cikk (1) bekezdésének d) pontjában előírt információ megadásával, vagy nem nyújt be kielégítő dokumentációt nyilatkozatának alátámasztására, ezekre a keverékekre a visszatérítés mértéke a legalacsonyabb visszatérítésre jogosító alaptermék után járó mérték.
17. cikk
(1) Az 1108 11 00 -1108 19 90 KN-kódok alá tartozó keményítőkre, illetve az ilyen keményítők feldolgozásából származó, az 1234/2007/EK rendelet I. melléklete I. részének d) pontjában felsorolt termékekre vonatkozó visszatérítés csak az e termékek szállítója által adott nyilatkozat alapján jár, amelyben a szállító igazolja, hogy azokat közvetlenül gabonafélékből, burgonyából vagy rizsből állították elő, kizárva a más mezőgazdasági termékek vagy árucikkek előállítása során keletkezett melléktermékek bármiféle felhasználását.
(2) Az (1) bekezdésben említett nyilatkozatot visszavonásig kell alkalmazni az ugyanattól a termelőtől származó összes szállítmányra. Ellenőrzése a 45. cikknek megfelelően történik.
18. cikk
(1) Ha a kukoricakeményítőnek megfeleltetett burgonyakeményítő kivonható szárazanyag-tartalma a 3. cikk (1) bekezdése alapján legalább 80 %, az export-visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték. Amennyiben a kivonható szárazanyag-tartalom kevesebb, mint 80 %, a visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték, szorozva a tényleges kivonható szárazanyag-százalék 1/80 részével.
Az összes többi keményítőre, amelyeknek kivonható szárazanyag-tartalma legalább 87 %, az export-visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték. Amennyiben a kivonható szárazanyag-tartalom kevesebb, mint 87 %, a visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték, szorozva a tényleges kivonható szárazanyag-százalék 1/87 részével.
(2) Amennyiben az 1702 30 90, 1702 40 90, 1702 90 50 vagy a 2106 90 55 KN-kód alá tartozó szőlőcukor- vagy maltodextrin-szirupok kivonható szárazanyag-tartalma legalább 78 %, az export-visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték. Amennyiben az ilyen szirupok kivonható szárazanyag-tartalma kevesebb, mint 78 %, a visszatérítés mértéke a 14. cikknek megfelelően meghatározott mérték, szorozva a tényleges kivonható szárazanyag-százalék 1/78 részével.
(3) Az (1) bekezdés alkalmazásában a keményítők kivonható szárazanyag-tartalma a 687/2008/EK bizottsági rendelet (11) IV. mellékletében leírt módszer segítségével kerül meghatározásra; a szőlőcukor- vagy maltodextrin-szirupok szárazanyag-tartalma a 79/796/EGK bizottsági irányelv (12) II. mellékletében említett 2. módszer, illetve bármely más alkalmas, legalább ugyanolyan biztosítékokat nyújtó analitikai módszer segítségével kerül meghatározásra.
(4) A 45. cikkben említett nyilatkozat készítésekor a kérelmezőnek nyilatkoznia kell a felhasznált keményítők, illetve szőlőcukor- vagy maltodextrin-szirupok kivonható szárazanyag-tartalmáról.
19. cikk
(1) A változatlan állapotban exportált, a 3501 10 KN-kód alá tartozó kazeinra, a 3501 90 90 KN-kód alá tartozó kazeinátokra, illetve a 3502 11 90 és a 3502 19 90 KN-kód alá tartozó ovalbuminra vonatkozó visszatérítés rendeltetési helytől függően különböző mértékben is megállapítható, amennyiben ezt a következők valamelyike szükségessé teszi:
a)
az említett árucikkek világpiaci helyzete;
b)
az egyes piacok sajátos követelményei;
c)
nemzetközi kereskedelmi megállapodások.
(2) Az 1902 11 00, 1902 19 és 1902 40 10 KN-kódok alá tartozó árucikkekre vonatkozó visszatérítés mértéke a rendeltetési helytől függően különböző mértékben is megállapítható.
(3) A visszatérítés változhat attól függően, hogy a 26. cikknek megfelelően előre rögzített-e.
20. cikk
(1) A visszatérítés mértéke az árucikkek exportjának napján érvényes mérték, a következő eseteket kivéve:
a)
ha kérelmet nyújtottak be a 26. cikkel összhangban a visszatérítés mértékének előzetes rögzítésére;
b)
ha kérelmet nyújtottak be a 37. cikk (2) bekezdésével összhangban és a visszatérítés mértékét a visszatérítési bizonyítvány iránti kérelem benyújtásának napján előzetesen rögzítették.
(2) Amennyiben a visszatérítés előzetes rögzítésének rendszerét alkalmazzák, az előzetes rögzítési kérelem benyújtásának napján érvényes mérték vonatkozik a későbbi napon exportált árucikkekre a visszatérítési bizonyítványnak a 35. cikk (2) bekezdése szerinti érvényességi időszaka alatt.
A feldolgozott gabona- és rizstermékek esetében a meghatározott visszatérítési mérték kiigazításra kerül a feldolgozatlanul exportált alaptermékek visszatérítésének előzetes rögzítésére érvényes szabályok szerint, alkalmazva azonban az V. mellékletben meghatározott átváltási együtthatókat.
(3) A visszatérítési bizonyítványoknak a 376/2008/EK rendelet értelmében vett kivonatai nem képezhetik az attól a bizonyítványtól független előzetes rögzítés tárgyát, mint amelyből származnak.
III. FEJEZET
VISSZATÉRÍTÉSI BIZONYÍTVÁNYOK
1. SZAKASZ
Általános rendelkezések
21. cikk
(1) A tagállamok - az Unión belüli letelepedési helyre tekintet nélkül - bármely kérelmező számára az Unió teljes területén érvényes visszatérítési bizonyítványokat állítanak ki.
A visszatérítési bizonyítványok biztosítják a visszatérítés kifizetését, feltéve hogy az V. fejezetben előírt feltételek teljesülnek. E feltételek tartalmazhatják a visszatérítés mértékének előzetes rögzítését is. A bizonyítványok csak egyetlen költségvetési időszakra érvényesek.
(2) Az e rendelet II. mellékletében felsorolt árucikkek formájában exportált alaptermékre vagy az 1670/2006/EK rendelet 2. cikkében említett szeszes italok gyártására szánt, vámfelügyelet alá helyezett gabonafélékre járó visszatérítés megadásának feltétele az e rendelet 24. cikkével összhangban kiadott visszatérítési bizonyítvány bemutatása.
Az első albekezdésben említett gabonaféléket exportáltnak kell tekinteni.
Az első albekezdés nem vonatkozik a 612/2009/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdése második albekezdésének harmadik francia bekezdésében, és 33. cikkének (1) bekezdésében, 37. cikkének (1) bekezdésében, 41. cikkének (1) bekezdésében, és 43. cikkének (1) bekezdésében említett szállítmányokra vagy az e a rendelet IV. fejezetében említett exportra.
(3) A 20. cikk (2) bekezdésében előírt előzetes rögzítési rendszer szerinti visszatérítés feltétele a visszatérítés mértékét előzetesen rögzítő visszatérítési bizonyítvány bemutatása.
22. cikk
(1) Az e rendeletben említett visszatérítési bizonyítványokra alkalmazandó a 376/2008/EK rendelet.
(2) A 376/2008/EK rendeletnek a meghatározott mennyiségekre kiállított visszatérítési bizonyítványokból eredő jogokra és kötelezettségekre vonatkozó rendelkezései megfelelően alkalmazandók az e rendeletben említett, euróban meghatározott összegekre kiállított visszatérítési bizonyítványokból eredő jogokra és kötelezettségekre, e rendelet VI. mellékletének figyelembevételével.
(3) Az (1) és a (2) bekezdéstől eltérve a 376/2008/EK rendelet következő rendelkezései nem alkalmazhatók az e rendeletben említett visszatérítési bizonyítványokra: a 7. cikk (2) és (4) bekezdése, a 8., 11. és 13. cikk, a 17. cikk (1) bekezdése, a 20., a 23., a 31., a 32. és a 34. cikkek, a 35. cikk (6) bekezdése és a 41., a 45., a 46. és a 48. cikkek.
(4) A 376/2008/EK rendelet 39. és 40. cikkeinek alkalmazása céljából a szeptember 30-ig érvényes bizonyítványok nem hosszabbíthatók meg.
Az ilyen esetekben a bizonyítványt érvényteleníteni kell minden vis maior miatt nem igényelt összegre, és a vonatkozó biztosítékot fel kell szabadítani.
23. cikk
(1) A visszatérítési bizonyítványok iránti kérelmek, a 36. cikkben említett élelmiszersegély-műveletekhez kapcsolódóak kivételével csak akkor érvényesek, ha a kért összeg 10 %-ának megfelelő biztosítékot nyújtottak a 376/2008/EK rendelet 14. cikkében meghatározott feltételekkel összhangban.
(2) A biztosíték az e rendelet 40. cikkében meghatározott feltételeknek megfelelően szabadítható fel.
24. cikk
(1) A visszatérítési bizonyítványt a 376/2008/EK rendelet I. mellékletében meghatározott „Kiviteli engedély vagy előzetes rögzítési igazolás” formanyomtatványon kell kérni, és az ugyanott meghatározott formában kell kiállítani, az összeget pedig euróban kell feltüntetni.
A dokumentumokat az e rendelet VI. mellékletében meghatározott utasításoknak megfelelően kell kitölteni.
(2) Amennyiben a kérelmező nem tervezi az árucikket attól a tagállamtól eltérő tagállamból exportálni, mint amelyben a visszatérítési bizonyítvány iránti kérelmét benyújtotta, az illetékes hatóság megőrizheti a visszatérítési bizonyítványt, nevezetesen egy számítógépes fájl formájában. Ez esetben az illetékes hatóság tájékoztatja a kérelmezőt visszatérítési bizonyítványa nyilvántartásba vételéről, a visszatérítési bizonyítványnak a jogosult példányán (a továbbiakban: 1. példány) szereplő információk megadásával. A kiállító szerv másolata a visszatérítési bizonyítványról, a továbbiakban: 2. példány nem kerül kibocsátásra.
A hatáskörrel rendelkező hatóság feljegyzi a VI. melléklet III. és IV. szakaszaiban említett visszatérítési bizonyítványokból származó összes információt, valamint a bizonyítvány alapján igényelt összegeket.
25. cikk
(1) A bizonyítványokból adódó kötelezettségek nem ruházhatók át. A bizonyítványokhoz fűződő jogokat a jogosult a bizonyítványok érvényességi időtartama alatt átruházhatja, feltéve, hogy ez az átruházás egyetlen kedvezményezett javára történik minden egyes bizonyítvány vagy annak kivonata esetében. Az átruházás kizárólag azokra a mennyiségekre vonatkozhat, amelyeket még nem írtak jóvá a bizonyítványon vagy a kivonaton.
(2) A kedvezményezettek tovább nem ruházhatják át jogaikat, de visszátruházás az eredeti jogosultra lehetséges. A jogosultra történő visszátruházás azokra a mennyiségekre vonatkozhat, amelyeket még nem írtak jóvá az adott bizonyítványon vagy kivonaton. Az ilyen esetekben a kiállító szerv a VIII. mellékletben meghatározott bejegyzések valamelyikét jegyzi be a bizonyítvány 6. rovatába.
(3) Ha az engedélyes átruházási kérelmet nyújt be, vagy ha a kedvezményezett visszátruházással él, a kiállító szerv, illetve az egyes tagállamok által kijelölt szervezet vagy szervezetek a következő bejegyzést vezetik rá a bizonyítványra, vagy ha indokolt, a kivonatára:
a)
az (1) bekezdéssel összhangban a kedvezményezett neve és címe vagy a (2) bekezdésben említett bejegyzés;
b)
az átruházás vagy a jogosultra való visszátruházás dátuma a hivatal vagy szervezet bélyegzőjével hitelesítve.
(4) Az átruházás vagy a jogosultra való visszátruházás az (3) bekezdés b) pontjában említett bejegyzés időpontjától hatályos.
26. cikk
(1) A visszatérítés mértékének előzetes rögzítése iránti kérelmek az összes alkalmazandó visszatérítési mértéket érintik.
(2) Az előzetes rögzítési kérelem a visszatérítési bizonyítvány kérelmének időpontjában, vagy a visszatérítési bizonyítvány kiadásának napjától bármikor benyújtható.
(3) Az előzetes rögzítési kérelmeket a VI. melléklet II. szakaszával összhangban, a 376/2008/EK rendelet 1. melléklete szerinti formanyomtatvány felhasználásával kell benyújtani. Az előzetes rögzítés nem alkalmazható olyan exportra, amelyre a kérelem beadásának napja előtt sor került.
(4) Az előzetes rögzítés iránt csütörtöki napon benyújtott kérelmeket úgy kell tekinteni, mintha azokat a következő munkanapon nyújtották volna be.
27. cikk
(1) A visszatérítési bizonyítvány jogosultja kérhet kivonatot a bizonyítványból, amelyet a 376/2008/EK rendelet I. mellékletében közölt forma szerint állítanak ki. A kérelemnek tartalmaznia kell az e rendelet VI. melléklete II. szakaszának 3. pontjában említett információkat.
Azt az összeget, amelyre a kivonatot kérik, be kell jegyezni az eredeti bizonyítványba.
(2) A 376/2008/EK rendelet 9. cikkének sérelme nélkül az egyetlen tagállamban érvényesként nyilvántartásba vett visszatérítési bizonyítványról az egész Unióban érvényes kivonatok állíthatók ki.
28. cikk
(1) A 612/2009/EK rendelet 46. cikke értelmében minden exportőrnek ki kell töltenie egy, a kifizetésre vonatkozó konkrét kérelmet. Ezt be kell mutatni a kifizetésért felelős hatóságnak, csatolva a vonatkozó bizonyítványokat, kivéve, ha a bizonyítványokat a 24. cikk (2) bekezdésében előírt módon bejegyezték, vagy pedig ha az export nincs visszatérítési bizonyítvánnyal fedezve.
Az illetékes hatóság megállapíthatja, hogy a konkrét kérelem nem tekinthető a 612/2009/EK rendelet 46. cikkének (2) bekezdésében említett, a visszatérítés kifizetésével kapcsolatos okmánynak.
Az illetékes hatóság megállapíthatja, hogy a konkrét kérelem a 612/2009/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdése szerinti kiviteli nyilatkozatnak tekinthető. Ebben az esetben a konkrét kérelem kifizető szerv általi, ezen cikk (2) bekezdésében említett kézhezvételének napja az a nap, amikor a szerv a kiviteli nyilatkozatot kézhez veszi. Minden más esetben a konkrét kérelemnek tartalmaznia kell a kiviteli nyilatkozat adatait, beleértve a kiviteli nyilatkozat hivatkozási számát is.
(2) A konkrét kérelemben megjelölt adatok alapján, kizárólag az exportált alaptermék(ek) mennyiségét és jellegét, valamint az alkalmazandó visszatérítés mértékét (mértékeit) alapul véve a kifizető szerv meghatározza az igényelt összeget. A kiviteli nyilatkozatban ezt a három adatot egyértelműen fel kell tüntetni, illetve utalni kell rájuk.
A konkrét kérelem kézhezvételétől számított hat hónapon belül a kifizető szerv felvezeti ezt az összeget a visszatérítési bizonyítványra.
A bizonyítványokra ez a felvezetés az 1. példány hátoldalán történik; a 28., a 29. és a 30. rovat mennyiség helyett az euróban kifejezett összeget tartalmazza.
A harmadik albekezdés megfelelően alkalmazandó az elektronikus formában tárolt bizonyítványokra.
(3) A felhasználás után, ha nem a 24. cikk (2) bekezdésében előírt módon nyilvántartásba vett visszatérítési bizonyítványról van szó, a bizonyítvány 1. példányát visszaküldik a jogosulthoz, illetve az exportőr kérelmére a kifizető szerv megőrzi azt.
(4) Az exportált árucikkek vonatkozásában az azon összegre nyújtott biztosíték amely összegre a visszatérítési bizonyítványt kiállították, felszabadítható, illetve átutalható a visszatérítésre történő előlegfizetés biztosítására a 612/2009/EK rendelet II. címének 2. fejezetével összhangban.
29. cikk
(1) Az egyetlen költségvetési időszakra kiállított visszatérítési bizonyítványokat hat szakaszban lehet kérelmezni. A visszatérítési bizonyítványokra vonatkozó kérelmeket legkésőbb a következő időpontokban lehet benyújtani:
a)
az október 1-jétől használandó bizonyítványokra szeptember 7-én;
b)
a december 1-jétől használandó bizonyítványokra november 7-én;
c)
a február 1-jétől használandó bizonyítványokra január 7-én;
d)
az április 1-jétől használandó bizonyítványokra március 7-én;
e)
a június 1-jétől használandó bizonyítványokra május 7-én;
f)
az augusztus 1-jétől használandó bizonyítványokra július 7-én.
(2) A piaci szereplők a visszatérítési bizonyítvány iránti kérelmet csak arra az időszakra kérelmezhetik, ami megfelel a kérelmezés időpontját követő első, az (1) bekezdésben meghatározott zárási periódusnak..
30. cikk
A tagállamok a bizonyítványok iránti kérelmekről legkésőbb a következő időpontokig értesítik a Bizottságot:
a)
szeptember 14. a 29. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett bizonyítványok esetén;
b)
november 14. a 29. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett bizonyítványok esetén;
c)
január 14. a 29. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett bizonyítványok esetén;
d)
március 14. a 29. cikk (1) bekezdésének d) pontjában említett bizonyítványok esetén;
e)
május 14. a 29. cikk (1) bekezdésének e) pontjában említett bizonyítványok esetén;
f)
július 14. a 29. cikk (1) bekezdésének f) pontjában említett bizonyítványok esetén.
31. cikk
(1) A teljes összeget, amelyre visszatérítési bizonyítványok állíthatók ki, minden egyes költségvetési időszakra a (2) bekezdéssel összhangban kell megállapítani.
(2) A visszatérítéseknek a megállapodás 9. cikke (2) bekezdésének megfelelően meghatározott maximális összegéből le kell vonni:
a)
az előző költségvetési év során nyújtható visszatérítés maximális összegét meghaladó és jogosulatlanul kifizetett összeget;
b)
az e rendelet IV. fejezetében említett exportok fedezésére fenntartott összeget;
c)
azon összegeket, amelyekre a szóban forgó költségvetési időszakban érvényes visszatérítési bizonyítványok kerültek kiállításra.
(3) A (2) bekezdés szerint kapott számhoz hozzá kell adni azon összeget, amelyre a 41. cikk szerint a kiállított bizonyítványokat visszaküldték.
(4) A IV. fejezetben említett exportok fedezésére fenntartott, de fel nem használt összeget hozzá kell adni a (2) bekezdés szerint kapott számhoz.
(5) Amennyiben a (2) bekezdésben említett összegek bármelyike tekintetében bizonytalanság áll fenn, ezt figyelembe kell venni a végső összeg meghatározásakor.
32. cikk
A teljes összeg, amelyre a 29. cikkben említett időszakokra visszatérítési bizonyítványok állíthatók ki, a következők szerint alakul:
a)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 30 %-a, szeptember 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett időszak esetében;
b)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 27 %-a, a november 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett időszak esetében;
c)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 32 %-a, a január 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett időszak esetében;
d)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 44 %-a, a március 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének d) pontjában említett időszak esetében;
e)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 67 %-a, a május 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének e) pontjában említett időszak esetében;
f)
a 31. cikknek megfelelően kiszámított összeg 100 %-a, a július 14-i állapot szerint, a 29. cikk (1) bekezdésének f) pontjában említett időszak esetében.
2. SZAKASZ
Visszatérítési bizonyítványok kérelmezése és kiállítása
33. cikk
(1) Amennyiben az egyes érintett időszakokra beérkezett kérelmek teljes összege meghaladja a 31. cikk (2) bekezdésében említett maximumot, a Bizottság a 29. cikkben említett megfelelő időpont előtt benyújtott összes kérelemre alkalmazandó csökkentési együtthatót határoz meg úgy, hogy a 31. cikkben említett maximumnak való megfelelés biztosított legyen.
A Bizottság a 30. cikkben említett időpontokat követő öt munkanapon belül közzéteszi az együtthatót az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
(2) Amennyiben a Bizottság csökkentési együtthatót határoz meg, a bizonyítványokat az igényelt összeg szorozva 1 mínusz az (1) bekezdés vagy a 34. cikk (3) bekezdésének a) pontja szerint meghatározott csökkentési együttható összegre lehet kiállítani.
A 29. cikk (1) bekezdésének f) pontjában említett időszakot illetően azonban a kérelmezők az együttható Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő öt munkanapon belül visszavonhatják kérelmüket.
(3) A tagállamok augusztus 1-jéig értesítik a Bizottságot a (2) bekezdés második albekezdésének megfelelően visszavont visszatérítési bizonyítványok által képviselt összegekről.
34. cikk
(1) Amennyiben a 29. cikk (1) bekezdésében említett, adott időszakra vonatkozóan a visszatérítési bizonyítványokra irányuló kérelmek benyújtásának zárónapja után nem tettek közzé csökkentési együtthatót a 33. cikk (1) bekezdése értelmében, a piaci szereplők visszatérítési bizonyítványra irányuló kérelmet nyújthatnak be az adott időszakban bármely olyan megmaradt összegre, amelyre még nem nyújtottak be kérelmet.
A kérelmet a 29. cikk (1) bekezdésében meghatározott, következő zárónapig tartó időszakban kell benyújtani.
(2) Az egyes hetek során benyújtott kérelmekről a tagállamok a következő hétfőn értesítik a Bizottságot. A vonatkozó bizonyítványokat az értesítést követő szerdától kezdődően lehet kiállítani, hacsak a Bizottság ezzel ellentétes intézkedéseket nem hoz.
(3) Amennyiben egy adott kérelmezési héten érkezett kérelmek összértéke meghaladja az (1) bekezdésben említett megmaradt összeget, a Bizottság a következő intézkedések közül egyet vagy többet hoz meg:
a)
csökkentési együtthatót határoz meg az adott kérelmezési héten benyújtott, visszatérítési bizonyítványokra irányuló olyan kérelmekre, amelyekről értesítették a Bizottságot, és amelyekre visszatérítési bizonyítványt még nem állítottak ki;
b)
utasítja a tagállamokat, hogy utasítsák el azokat az adott kérelmezési héten benyújtott kérelmeket, amelyekről még értesíteni kell a Bizottságot;
c)
felfüggeszti a visszatérítési bizonyítványokra irányuló kérelmek benyújtását.
(4) A Bizottság a (3) bekezdés szerint elfogadott rendeleteket kihirdeti az Európai Unió Hivatalos Lapjában a kérelmekről szóló, a (2) bekezdésben említett értesítést követő három munkanapon belül.
35. cikk
(1) A visszatérítési bizonyítvány a 376/2008/EK rendelet 22. cikkének (1) bekezdése szerinti kiállítás időpontjától érvényes.
(2) Figyelemmel a második albekezdésre a visszatérítési bizonyítvány az erre vonatkozó kérelem hónapját követő ötödik hónap utolsó napjáig, vagy amennyiben az korábban bekövetkezik, akkor a költségvetési időszak végéig érvényes.
A 36. cikkben említett visszatérítési bizonyítványok a bizonyítvány iránti kérelem benyújtásának hónapját követő ötödik hónap utolsó napjáig érvényesek.
(3) Ha a visszatérítés mértékét a 26. cikkel összhangban előzetesen rögzítették, ezek a mértékek a bizonyítvány érvényességi idejének végéig érvényesek maradnak.
36. cikk
A 2298/2001/EK bizottsági rendelet (13) alkalmazandó az azon visszatérítési bizonyítványok iránti kérelmekre és visszatérítési bizonyítványokra, amelyek a megállapodás 10. cikkének (4) bekezdése szerinti nemzetközi élelmiszersegély-műveletek részét képező áruk exportjára állítottak ki.
37. cikk
(1) A 376/2008/EK rendelet 47. cikkének alkalmazásában a (2)-(11) bekezdést kell alkalmazni.
(2) Minden költségvetési időszak október 1-jétől a 29. és 34. cikkben meghatározott időszakokon kívül ezzel a cikkel összhangban kérelmezni lehet az importáló harmadik országok által meghirdetett ajánlati felhívással kapcsolatos bizonyítványokat, melyek a kérelem benyújtásának napján előre rögzítik a visszatérítés mértékét, amennyiben az egyetlen ajánlati felhívásnak megfelelő összegek teljes összege, amellyel kapcsolatban egy vagy több exportőr egy vagy több visszatérítési bizonyítvány iránti kérelmet nyújtott be és ilyet még nem állítottak ki, nem haladja meg a 2 millió eurót.
Ez a határ azonban 4 millió euróra növelhető, amennyiben a költségvetési időszak eleje óta kiadott és a 33. cikk (1) bekezdésében, illetve a 34. cikk (3) bekezdésében említett csökkentési együtthatók egyike sem haladta meg az 50 %-ot.
(3) Az az összeg, amelyre a bizonyítvány vagy bizonyítványok iránti kérelmek szólnak, nem haladhatja meg az ajánlati felhívásban megadott összegnek a kérelem beadásának napján előzetesen rögzített megfelelő visszatérítési mértékkel szorzott összegét. Az ajánlati felhívásban szereplő engedélyezett eltéréseket vagy választási lehetőségeket nem lehet figyelembe venni.
(4) A 376/2008/EK rendelet 47. cikke (3) bekezdésének első albekezdésében említett adatokon kívül a tagállamoknak azonnal tájékoztatniuk kell a Bizottságot minden bizonyítvány iránti kérelem összegéről és beadásának napjáról és idejéről.
(5) Amennyiben a (4) bekezdés értelmében bejelentett összegeknek az azonos ajánlati felhívásra vonatkozóan tett egy vagy több kérelem összegével megnövelt összege meghaladja a (2) bekezdésben meghatározott összeget, a Bizottság a (4) bekezdésben meghatározott információ megérkezésétől számított két munkanapon belül értesíti a tagállamokat, hogy a visszatérítési bizonyítvány nem állítható ki a piaci szereplő részére.
(6) A Bizottság felfüggesztheti a (2) bekezdés alkalmazását, amennyiben a 376/2008/EK rendelet 47. cikkével összhangban kiállítható visszatérítési bizonyítványok teljes összege egy költségvetési időszakban meghaladja a 4 millió eurót. A felfüggesztésről szóló határozatokat az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
(7) E rendelet 35. cikkének (1) és (2) bekezdésétől eltérve a 376/2008/EK rendelet 47. cikkével összhangban kiállított visszatérítési bizonyítványok az említett rendelet 22. cikkének (2) bekezdése szerint kiállításuk napjától érvényesek. A visszatérítési bizonyítványok a kiállítás hónapját követő nyolcadik hónap végéig, vagy amennyiben az hamarabb bekövetkezik, szeptember 30-ig érvényesek. Az előzetesen rögzített mértékek a bizonyítvány érvényességének utolsó napjáig érvényesek.
(8) Amennyiben az illetékes hatóság a 376/2008/EK rendelet 47. cikke (9) bekezdésének a) pontjával összhangban hitelt érdemlő bizonyítékot kapott arról, hogy a pályázatot kiíró ügynökség a nyertes ajánlattevőnek fel nem róható és vis maiornak nem tekinthető okokból arra kötelezte a nyertes ajánlattevőt szerződésbeli változások elfogadására, feloldja a biztosítékot, amennyiben a felhasznált alaptermékek közül a legmagasabb visszatérítési mértékre jogosult alaptermékre előre megállapított visszatérítés mértéke magasabb annál a visszatérítési mértéknél, vagy egyenlő azzal, amely a tanúsítvány érvényességének utolsó napján érvényes.
(9) Amikor az illetékes hatóság a 376/2008/EK rendelet 47. cikke (9) bekezdésének b) pontjával összhangban hitelt érdemlő bizonyítékot kapott arról, hogy a pályázatot kiíró ügynökség a nyertes ajánlattevőnek fel nem róható és vis maiornak nem tekinthető okokból felbontotta a szerződést, meghosszabbíthatja a bizonyítvány és az előzetes rögzítés érvényességét szeptember 30-ig.
(10) Ha a nyertes ajánlattevő a 376/2008/EK rendelet 47. cikke (9) bekezdésének c) pontjával összhangban bizonyítékot szolgáltat arról, hogy a pályázat kiírása vagy a nyertes pályázat alapján kötött szerződés 5 %-osnál nagyobb lefelé irányuló engedélyezett eltérést vagy választási lehetőséget írt elő és a pályáztató ügynökség visszavonja a kérdéses kikötést, a kiviteli kötelezettség teljesítettnek minősül, ha az exportált mennyiség 10 %-nál nem nagyobb mértékben marad el attól a mennyiségtől, amelyre a bizonyítványt kiállították.
Az első bekezdés csak akkor alkalmazható, ha a felhasznált alaptermékek közül a legmagasabb visszatérítési mértékre jogosult alaptermékre előre megállapított visszatérítés mértéke magasabb annál a visszatérítési mértéknél, vagy egyenlő azzal, amely a bizonyítvány érvényességének utolsó napján érvényes. Az ilyen esetekben az e rendelet 40. cikkének (3) és (5) bekezdésében említett 95 %-os mérték 90 %-ra változik.
(11) A 376/2008/EK rendelet 47. cikkének (5) bekezdésében előírt 21 napos határidő e cikk (1)-(10) bekezdése alkalmazásában 44 napot tesz ki.
3. SZAKASZ
Biztosítékok
38. cikk
(1) A visszatérítési bizonyítvány kiállítása kötelezi a jogosultat, hogy a visszatérítési bizonyítvány érvényességi ideje alatt exportált árucikkekre vonatkozóan azzal az összeggel azonos mértékű visszatérítését igényeljen, mint amelyre a bizonyítványt kiállították.
A 23. cikkben említett biztosítékot kell letétbe helyezni az első albekezdésben említett kötelezettségnek való megfelelés biztosítására.
(2) Az e cikk (1) bekezdésének első albekezdésében említett kötelezettség a 2220/85/EGK rendelet 20. cikke (2) bekezdésének értelmében vett elsődleges követelménynek tekintendő.
39. cikk
(1) Az elsődleges követelmény akkor tekintendő teljesítettnek, ha az exportőr a 28. cikkben és a VI. melléklet V. szakaszában meghatározott feltételeknek megfelelően benyújtotta a visszatérítési bizonyítvány érvényességi ideje alatt exportált árucikkekre vonatkozó konkrét kérelmet.
(2) Amennyiben a konkrét kérelem nem a kiviteli nyilatkozat, úgy azt, a vis maior esetét kivéve, azon visszatérítési bizonyítvány lejárati napját követő három hónapon belül kell benyújtani amelynek száma a konkrét kérelemben szerepel.
Ha az első albekezdésben meghatározott három hónapos határidőt nem tartják be, az elsődleges kötelezettség nem tekinthető teljesítettnek.
(3) Az elsődleges követelmény teljesítése úgy kerül bizonyításra, hogy az illetékes hatóságnak bemutatják a visszatérítési bizonyítványnak a 28. cikk (2) bekezdésének megfelelő felvezetést tartalmazó 1. példányát,. Ezt a bizonyítékot a visszatérítési bizonyítvány érvényességi időszakának végét követő tizenkettedik hónap végéig kell bemutatni.
Az e rendelet 24. cikkének (2) bekezdésében előírt módon nyilvántartásba vett bizonyítványokra az első albekezdést megfelelően alkalmazni kell.
(4) A 2220/85/EGK rendelet 22. cikkének (3) bekezdésétől eltérve az e rendelet 23. cikkében előírt biztosíték visszatartásra kerül annak az összegnek a mértékében, amelyre a szükséges bizonyítékot nem adták meg az e cikk (2) és (3) bekezdésében meghatározott határidőn belül.
40. cikk
(1) Ha csökkentési együtthatót alkalmaznak a 33. cikk (2) bekezdése vagy a 34. cikk (3) bekezdésének a) pontja alapján, a biztosíték egy része azonnal felszabadul, ez a rész megegyezik a nyújtott összeg és a csökkentési együttható szorzatával.
(2) Ha a kérelmező a bizonyítvány iránti kérelmét visszavonja, a 33. cikk (2) bekezdésének második albekezdésével összhangban az eredeti biztosíték 80 %-át fel kell szabadítani.
(3) A biztosítékot teljes mértékben fel kell szabadítani, amint a bizonyítvány birtokosa annak az összegnek a 95 %-át kitevő visszatérítést kérelmezett, amelyre a bizonyítványt kibocsátották.
(4) A jogosult kérésére a tagállamok a biztosítékot részletekben is felszabadíthatják, azoknak az összegeknek az arányában, amelyek tekintetében a 39. cikk (1) és (3) bekezdésében említett feltételeket teljesítették, feltéve, hogy bizonyítékot mutattak be arra, hogy legalább a bizonyítványban megjelölt összeg 5 %-ára nyújtottak be kérelmet.
(5) Amennyiben a kérelem annak az összegnek kevesebb mint 95 %-át kitevő visszatérítésére vonatkozik, amelyre a bizonyítványt kiállították, a biztosíték egy részét visszatartják, ez a rész a bizonyítványban szereplő összeg 95 %-a és a ténylegesen igényelt visszatérítések összege közötti különbség 10 %-ával egyenlő.
(6) Ha azonban az az összeg, amely tekintetében a 39. cikk (1) és (3) bekezdésében említett feltételeket teljesítették, a bizonyítványban megjelölt összeg 5 %-ánál kevesebb, a biztosíték egészét vissza kell tartani.
(7) Ha a visszatartásra kerülő biztosíték teljes összege 100 EUR vagy kevesebb lenne az adott bizonyítványra, az érintett tagállam a biztosíték egészét felszabadítja.
41. cikk
(1) Amennyiben a bizonyítványt vagy a bizonyítvány kivonatát az érvényességi időtartam első kétharmadának megfelelő időn belül a kiállító hatósághoz visszaküldik, a megfelelően meghatározott visszatartott összeg 40 %-kal csökken. E célra egy nap bármely része teljes napnak számít.
(2) Amennyiben a bizonyítványt vagy a bizonyítvány kivonatát az érvényességi időtartam utolsó harmadának megfelelő időszakban vagy az érvényesség lejárta utáni hónapban küldik vissza a kiállító hatósághoz, a megfelelően meghatározott visszatartott összeg 25 %-kal csökken.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés csak azokra a bizonyítványokra és a bizonyítványokról készült kivonatokra vonatkozik, amelyeket a kiállító hatósághoz annak a költségvetési időszaknak a folyamán küldtek vissza, amelyre vonatkozóan a bizonyítványokat kibocsátották, feltéve hogy azokat legkésőbb az adott időszak augusztus 31-éjéig visszaküldik.
IV. FEJEZET
BIZONYÍTVÁNNYAL NEM FEDEZETT EXPORT
42. cikk
(1) Nem írható elő bizonyítvány olyan exportokra, amelyekre a gazdasági szereplő által a költségvetési évben benyújtott kérelmek összesen legfeljebb 100 000 EUR kifizetésére jogosíthatnak.
(2) Nem írható elő bizonyítvány a 612/2009/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdése második albekezdésének harmadik francia bekezdésében, 33. cikke (1) bekezdésében, 37. cikke (1) bekezdésében, 41. cikke (1) bekezdésében és 43. cikke (1) bekezdésében említett szállítmányokra.
(3) Az (1) és (2) bekezdés az olyan exportőr kiviteleire is vonatkozik, aki a szóban forgó költségvetési időszak alatt rendelkezett visszatérítési bizonyítvánnyal, vagy aki az export napján ilyen bizonyítvánnyal rendelkezett.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdés csak abban a tagállamban alkalmazandó, amelyben a piaci szereplő letelepedett.
43. cikk
(1) Minden költségvetési időszakban a 42. cikk (1) bekezdésében említett exportok visszatérítés kifizetésére jogosultak, minden egyes költségvetési évben egy 40 millió eurós tartalék keretén belül.
(2) Azokat az export-visszatérítéseket, amelyek a megállapodás 10. cikkének (4) bekezdése értelmében nemzetközi élelmiszersegély-intézkedések részét képezik, valamint a 612/2009/EK rendelet 4. cikkének (1) bekezdése második albekezdésének harmadik francia bekezdésében, 33. cikkének (1) bekezdésében, 37. cikkének (1) bekezdésében, 41. cikkének (1) bekezdésében, és 43. cikkének (1) bekezdésében említett szállítmányokra vonatkozó visszatérítéseket, nem kell figyelembe venni az (1) bekezdésben említett tartalék szerinti ráfordítási szint meghatározásakor.
44. cikk
(1) Amennyiben a tagállamok által az 53. cikkel összhangban közölt összegek együttesen elérik a 30 millió eurót, a Bizottság, az Unió nemzetközi kötelezettségvállalásaira tekintettel legfeljebb 20 munkanapos időszakra felfüggesztheti a 43. cikk (1) bekezdésének alkalmazását a visszatérítési bizonyítvánnyal nem fedezett exportokra.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott körülmények esetén a Bizottság az 1216/2009/EK rendelet 16. cikkének (2) bekezdésével összhangban 20 munkanapot meghaladó időszakra felfüggesztheti e rendelet 43. cikke (1) bekezdésének alkalmazását a visszatérítési bizonyítvánnyal nem fedezett exportok tekintetében.
V. FEJEZET
AZ EXPORTŐR KÖTELESSÉGEI
45. cikk
(1) Árucikkek exportja esetén az érintett félnek nyilatkoznia kell az árucikkek gyártása során a 10. cikk értelmében ténylegesen felhasznált alaptermékek, az azok feldolgozásából nyert termékek és a 3. cikk értelmében a két kategória valamelyikének megfeleltetett termékek azon mennyiségéről, amelyekre a visszatérítést igényelni fogja, illetve amennyiben ezt a 10. cikk (4) bekezdésével összhangban határozták meg, más módon kell utalnia erre az összetételre.
(2) Amennyiben az árucikkeket exportálandó árucikkek előállítása során használták fel, az érintett fél nyilatkozatának tartalmaznia kell a ténylegesen felhasznált árucikkek mennyiségét, valamint azon alaptermékek, az azok feldolgozásából nyert termékek, illetve az 1. cikk (3) bekezdésének értelmében a két kategória valamelyikének megfeleltetett termékek mindegyikének a jellegét és mennyiségét, amelyekből az árucikkek származnak.
Nyilatkozata alátámasztására az érintett fél eljuttatja az illetékes hatóságokhoz az összes olyan dokumentumot és információt, amelyet az utóbbi célszerűnek ítél. Az érintett dokumentumok és információk tárolhatók és beadhatók elektronikus formátumban.
Az illetékes hatóságoknak megfelelő eszközökkel ellenőrizniük kell a nyilatkozatok pontosságát.
(3) Azon tagállam illetékeső hatóságainak a kérésére, amelynek területén a kiviteli vámalakiságokat elvégzik, a többi tagállam illetékes hatóságai közvetlenül eljuttatják az általuk beszerezhető összes információt, amely lehetővé teszi az érintett fél nyilatkozatának ellenőrzését.
46. cikk
A 45. cikktől eltérve és az illetékes hatóságokkal egyeztetve a felhasznált termékekről és/vagy árucikkekről szóló nyilatkozatot felválthatja a felhasznált termékek mennyiségeire vonatkozó összesített nyilatkozat, vagy az e mennyiségekre vonatkozó nyilatkozatra való utalás, amennyiben a 10. cikk (4) bekezdése alapján ezek a mennyiségek már meghatározásra kerültek, azzal a feltétellel, hogy a gyártó a hatóságok rendelkezésére bocsát minden olyan információt, amely a nyilatkozat ellenőrzéséhez szükséges.
47. cikk
(1) Amennyiben az exportőr nem állítja össze a 46. cikkben említett nyilatkozatot, illetve nem biztosítja a megfelelő információkat nyilatkozatának alátámasztására, nem jogosult a visszatérítésre.
(2) Ha az érintett termékek a IV. melléklet 1. és 2. oszlopában szerepelnek, akkor az (1) bekezdéstől eltérően az érintett fél, kifejezett kérésére, kaphat visszatérítést. Az alaptermékek ilyen visszatérítés kiszámításánál figyelembe veendő jellegét és mennyiségét az exportálandó árucikkek elemzése alapján, valamint a IV. mellékletben szereplő táblázatnak megfelelően kell meghatározni. Az illetékes hatóság dönt az elemzés végrehajtásának feltételeiről és a kérelem alátámasztásához benyújtandó információról.
(3) Az ilyen elemzés költségét az exportőr viseli.
48. cikk
(1) A 45. cikk nem alkalmazandó a mezőgazdasági termékek III. melléklet alapján meghatározott mennyiségére, a következők kivételével:
a)
a 45. cikk (1) bekezdése szerint részben az 1234/2007/EK rendelet alapján létrehozott export-visszatérítési rendszer hatálya alá tartozó termékekből, részben más termékekből származó árucikkek formájában exportált termékmennyiségek, a 11. cikk (2) bekezdésében meghatározott feltételek szerint;
b)
az 1902 11 00 KN-kód alá tartozó tészta formájában exportált tojás, illetve tojástermékek mennyisége;
c)
a 11. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében említett friss tészta szárazanyag-tartalma;
d)
a 2905 44 és a 3824 60 KN-kód alá tartozó D-glucit (szorbit) gyártása során ténylegesen felhasznált alaptermékek jellege, valamint adott esetben a keményítőtartalmú termékekből és szacharózból nyert D-glucit (szorbit) részarányai,
e)
a 3501 90 90 KN-kód alá tartozó árucikkek formájában exportált kazein mennyisége;
f)
a 2202 90 10 KN-kód alá tartozó, malátából készült sör Balling-foka;
g)
az illetékes hatóságok által elfogadott malátázatlan árpa mennyisége.
A III. mellékletben felsorolt árucikkekre vonatkozó kiviteli nyilatkozaton és visszatérítési kérelmen az árucikkek meghatározásánál figyelembe kell venni az adott mellékletben található nómenklatúrát.
(2) Amikor az árucikkeket a 45., a 46., illetve a 47. cikknek vagy e cikk (1) vagy (3) bekezdéseinek alkalmazásában elemzik, az elemzési módszerek megegyeznek a 904/2008/EK bizottsági rendeletben (14) említett módszerekkel, illetve azok hiányában a 900/2008/EK bizottsági rendeletben (15) említett módszerekkel, illetve ezek hiányában az Európai Unióba importált hasonló árucikkeknek a közös vámtarifába való besorolásánál alkalmazott módszerekkel.
(3) A kivitelt igazoló okmány tartalmazza az exportált árucikkek mennyiségét és a 45. cikk (1) bekezdésében említett termékek mennyiségét vagy a 10. cikk (4) bekezdésének megfelelően meghatározott összetételre való utalást. Mindamellett, ha az 47. cikk (2) bekezdése alkalmazandó, az utóbbi mennyiségek helyébe az alaptermékeknek a IV. melléklet 4. oszlopában feltüntetett, az exportált árucikkek elemzése eredményeinek megfelelő mennyiségei lépnek.
(4) Ahhoz, hogy a 0403 10 51 -0403 10 99, a 0403 90 71 -0403 90 99, a 0405 20 10, a 0405 20 30, a 2105 00 99, a 3502 11 90 és a 3502 19 90 KN-kódok alá tartozó áruk esetében visszatérítést lehessen nyújtani, az áruknak meg kell felelniük a 852/2004/EK rendelet és a 853/2004/EK rendelet előírásainak, ideértve azt az előírást is, hogy előkészítésük engedélyezett létesítményben történjen, és hogy eleget tegyenek a 853/2004/EK rendelet II. melléklete I. szakaszában felsorolt, az állat-egészségügyi jelölésre vonatkozó előírásoknak.
(5) A 45. és a 46. cikk alkalmazása céljából valamennyi tagállam tájékoztatja a Bizottságot a területén a különböző típusú exportált árucikkekre vonatkozóan végrehajtott ellenőrzésekről. A Bizottság erről megfelelően tájékoztatja a többi tagállamot.
49. cikk
(1) Az e rendelet 45. és 46. cikke szerint és a 612/229/EK rendelet 12. cikkének alkalmazásában az 1234/2007/EK rendelet 162. cikke (1) bekezdése a) pontjának i., ii., v. és vii. alpontjában és 162. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett gabonaféléket, rizst, tejet és tejtermékeket, vagy tojástermékeket tartalmazó árukra vonatkozóan az érintett félnek nyilatkoznia kell arról, hogy az összetevők egyikét sem importálták harmadik országból, vagy nyilatkoznia kell a harmadik országokból importált termékek mennyiségéről.
(2) Amennyiben a mennyiségeknek a 10. cikk (4) bekezdése szerinti meghatározását kérik, az illetékes hatóságok elfogadhatják az érintett fél nyilatkozatát arról, hogy harmadik országokból importált, az (1) bekezdésben említett gabonaféléket, rizst, tej- és tojástermékeket nem használnak fel.
(3) Amennyiben a mennyiségeknek a 11. cikk (1) bekezdése szerinti, vagy a 47. cikk (2) bekezdésének megfelelő meghatározását kérik, az illetékes hatóságok elfogadhatják az érintett fél nyilatkozatát arról, hogy harmadik országokból importált, az (1) bekezdésben említett gabonaféléket, rizst, tej- és tojástermékeket nem használnak fel.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdésben említett nyilatkozatokat az illetékes hatóságok megfelelő eszközökkel ellenőrzik.
VI. FEJEZET
A VISSZATÉRÍTÉS KIFIZETÉSE
50. cikk
(1) Az adott év október 1-je és október 15-e között exportált áruk után a visszatérítések október 16-a előtt nem fizethetők ki.
Az egy költségvetési időszakra kiállított visszatérítési bizonyítvánnyal exportált áruk esetében, amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy fennáll annak a veszélye, hogy az Európai Unió nem teljesíti nemzetközi kötelezettségeit, az adott időszak végét követően ütemezett visszatérítések nem fizethetők ki október 16. előtt. Ilyen esetben a 612/2009/EK rendelet 46. cikkének (8) bekezdésében említett határidő átmenetileg három hónapra és tizenöt napra hosszabbítható egy szeptember 20-át megelőzően az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdetett rendelettel.
(2) Az e rendelet II. mellékletében szereplő árucikkekre, és a 612/2009/EK rendelet 24. cikkétől eltérve, a 612/2009/EK rendelet 24. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii) alpontjában meghatározott összeg az exportált áruk rendeltetési országától vagy területétől függetlenül alkalmazandó:
a)
olyan árucikkek esetében, amelyek 2,5 kg nettó tömeget meg nem haladó kiskereskedelmi csomagolásban vagy 2 liternél nem nagyobb űrtartalmú tartályokban találhatók, és amelyek a 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (16) 1. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében olyan címkével vannak ellátva, amely feltünteti a rendeltetési országban működő importőrt, vagy amelynek szövege a rendeltetési ország valamely hivatalos nyelvén vagy olyan nyelven készült, amelyet abban az országban könnyen megértenek;
b)
olyan esetekben, amikor egy meghatározott exportőr - a (3) bekezdésben említett engedély kérelmezését megelőző két évben legalább 12 alkalommal - bármilyen visszatérítésre alkalmas egyes alapterméket legfeljebb 90 tömegszázalékban tartalmazó árucikkeket exportál, amelyeknek azonos a nyolc számjegyű KN-kódja és azonos a címzettje.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott esetekben a tagállamok kérésre hivatalos engedélyt adhatnak, amely mentesíti az érintett exportőrt a 612/2009/EK rendelet 17. cikke szerinti, a fuvarokmányokon kívüli, igazolások bemutatása alól.
Az első albekezdésben említett engedély legfeljebb két évig érvényes, kivéve visszavonás esetén, és megújítható. A tagállamok saját megítélésük szerint visszavonhatják az engedélyt, és különösen akkor kell haladéktalanul visszavonniuk, ha megalapozott okuk van azt sejteni, hogy az exportőr nem tesz eleget az abban foglalt egyedi feltételeknek.
Az első albekezdés szerint adott mentességek a 485/2008/EK tanácsi rendelet (17) 2. cikke (1) bekezdése szerint figyelembe veendő kockázati tényezőknek minősülnek.
A mentességet felhasználó exportőrök az egységes vámokmányon és az e rendelet 28. cikkében említett kifizetési kérelmen kötelesek feltüntetni az engedély számát.
(4) A (3) bekezdéstől eltérően a (2) bekezdés b) pontjában meghatározott esetekben a tagállamok mentesíthetik az exportőrt azalól, hogy a fuvarokmányokat minden olyan kivitel esetében bemutassa, amelyre kiterjed az engedély, feltéve hogy az érintett exportőrt az ilyen éves kiviteli nyilatkozatok legalább 10 %-ánál, vagy legalább évi egy alkalommal, akármelyik is a nagyobb, felkérik a fuvarokmányok bemutatására; ezeket az alkalmakat a tagállam választja ki az 1276/2008/EK bizottsági rendeletben (18) meghatározott kritériumok alkalmazásával.
(5) Az e rendelet II. mellékletében felsorolt árucikkek esetében, amelyeknél a kiviteli nyilatkozatot legkésőbb 2007. szeptember 30-ig elfogadták és amelyeknél az exportőr nem képes bemutatni a 612/2009/EK rendelet 17. cikkének (1) bekezdésében említett igazolást, az árucikkeket - a fuvarokmány másolatának és vagy a 612/2009/EK rendelet 17. cikkének (2) bekezdésében említett valamelyik okmány vagy egy az Unióban letelepedett elismert közvetítő által kibocsátott banki okmány, amely igazolja, hogy az export utáni kifizetést teljesítették az exportőr náluk vezetett bankszámlájára vagy a fizetési igazolás bemutatását követően - olyannak kell tekinteni, mint amelyeket egy harmadik országba importáltak.
(6) A tagállamoknak a 612/2009/EK rendelet 27. cikkének alkalmazásakor figyelembe kell venniük az (5) bekezdést.
VII. FEJEZET
ÉRTESÍTÉSI KÖTELEZETTSÉG
51. cikk
(1) A tagállamok minden hónap tizedik napja előtt értesítik a Bizottságot:
a)
azokról az összegekről, euróban kifejezve, amelyekre vonatkozóan az előző hónap során a 41. cikk (1) bekezdésével összhangban visszatérítési bizonyítványokat küldtek vissza;
b)
azokról az összegekről, euróban kifejezve, amelyekre vonatkozóan az előző hónap során megállapították, hogy a 38. cikkben említett elsődleges kötelezettségek nem teljesültek;
c)
a 35. cikkben említettek szerint az előző hónap során kiállított visszatérítési bizonyítványokról, euróban kifejezve;
d)
a 376/2008/EK rendelet 47. cikkével összhangban az előző hónap során kiállított visszatérítési bizonyítványokról, euróban kifejezve.
Az első albekezdés b) pontjában említett összegeket meg kell különböztetni, arra a költségvetési időszakra való utalással, amelyre a visszatérítési bizonyítvány vonatkozik.
(2) A tagállamok minden év november 1. előtt értesítik a Bizottságot a megelőző naptári év szeptember 30-ával végződő költségvetési időszak során kiállított visszatérítési bizonyítványokra október 1. előtt nyújtott teljes, euróban kifejezett összegről.
52. cikk
(1) A tagállamok legkésőbb a naptári év minden hónapját követő hónap végéig a DEX (Data Exchange System) néven ismert adatcsere-rendszer révén közlik a Bizottsággal az e rendelet által érintett olyan árucikkekre vonatkozó statisztikai információkat, amelyekre export-visszatérítést nyújtottak az előző hónapban. Az információ tartalmazza az árucikkek nyolcjegyű KN-kódjai mellett a következőket:
a)
az ilyen áruk tonnában vagy más meghatározott mértékegységben kifejezett mennyisége;
b)
minden érintett mezőgazdasági alaptermékre az előző hónapban nyújtott export-visszatérítések euróban kifejezett összege;
c)
minden mezőgazdasági alaptermék azon tonnában kifejezett mennyisége, amelyre visszatérítést nyújtottak.
(2) A tagállamok minden év december 31-e előtt értesítik a Bizottságot azoknak a visszatérítéseknek a teljes, euróban kifejezett összegéről, amelyeket az adott év szeptember 30-ával végződő költségvetési időszak során ténylegesen nyújtottak az előző év szeptember 30-ával végződő költségvetési időszakban exportált árucikkek vonatkozásában, valamint a korábban nem közölt, korábbi költségvetési időszakokban exportált árucikkekre, pontosan meghatározva az érintett időszakokat.
(3) Az (1) és (2) bekezdések alkalmazásában a ténylegesen nyújtott visszatérítések magukban foglalják az előlegfizetéseket.
(4) A tagállamok minden év december 31-e előtt értesítik a Bizottságot a jogosulatlanul kifizetett visszatérítések visszafizetéseinek euróban kifejezett összegéről, amelyeket az adott év szeptember 30-ával végződő költségvetési időszakban hajtottak be, pontosan meghatározva az érintett költségvetési időszako(ka)t.
53. cikk
A tagállamok legkésőbb minden hónap ötödik napjáig értesítik a Bizottságot az előző hónap tizenhatodik napjától annak végéig a 43. cikk (1) bekezdése szerint nyújtott visszatérítések összegéről, és legkésőbb minden hónap huszadik napjáig a folyó hónap első és tizenötödik napja között a 43. cikk (1) bekezdése szerint nyújtott visszatérítések összegéről. Értelemszerűen a tagállamok arról is tájékoztatják a Bizottságot, ha nem nyújtottak visszatérítéseket a vonatkozó napok között.
VIII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
54. cikk
Az 1043/2005/EK rendelet hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat e rendeletre való hivatkozásnak kell tekinteni, és a IX. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban kell értelmezni.
55. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő második napon lép hatályba.
Ez a rendelet a 2010. július 8-a után benyújtott és 2010. október 1-je után érvényes bizonyítványok iránti kérelmekre vonatkozik.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2010. június 29-én.