NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 691/2011
ze dne 6. července 2011
o evropských environmentálních hospodářských účtech
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 338 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii se mimo jiné stanoví, že Unie „usiluje o udržitelný rozvoj Evropy, založený na vyváženém hospodářském růstu a na cenové stabilitě, vysoce konkurenceschopném sociálně tržním hospodářství směřujícím k plné zaměstnanosti a společenskému pokroku a na vysokém stupni ochrany a zlepšování kvality životního prostředí“.
(2)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1600/2002/ES ze dne 22. července 2002 o šestém akčním programu Společenství pro životní prostředí potvrdilo (2), že spolehlivé informace o stavu životního prostředí a o klíčových trendech, vlivech a faktorech environmentálních změn jsou zásadní pro tvorbu efektivní politiky, její provádění a obecněji pro větší zapojení občanů. Je třeba vyvinout nástroje, které by zvýšily povědomí veřejnosti o vlivu hospodářské činnosti na životní prostředí.
(3)
Vědecky podložený přístup k měření nedostatku zdrojů bude mít v budoucnu zásadní význam pro udržitelný rozvoj Unie.
(4)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 1578/2007/ES ze dne 11. prosince 2007 o statistickém programu Společenství na období 2008 až 2012 (3) jasně poukazuje na potřebu vysoce kvalitních statistik a účtů v oblasti životního prostředí. Mezi hlavními iniciativami pro období 2008 až 2012 se dále uvádí, že by měly být případně vypracovány právní základy pro základní oblasti sběru environmentálních údajů, které nejsou v současnosti upraveny žádným právním aktem.
(5)
Komise ve sdělení ze dne 20. srpna 2009 nazvaném „Překročit HDP: měření pokroku v měnícím se světě“ uznala potřebu doplnit stávající ukazatele o údaje, které zohlední environmentální a sociální aspekty, a tím umožní soudržnější a komplexnější tvorbu politiky. K tomuto účelu představují environmentální hospodářské účty nástroj pro monitorování tlaků, jimiž působí hospodářství na životní prostředí, a pro zkoumání, jak by tyto tlaky mohly být zmírněny. Environmentální hospodářské účty poskytují více informací než národní účty samotné, neboť vypovídají o vzájemném působení faktorů souvisejících s hospodářstvím, domácnostmi a životním prostředím. Environmentální hospodářské účty představují důležitý zdroj údajů pro rozhodnutí přijímaná v oblasti životního prostředí a měly by být zohledňovány Komisí při posuzování dopadů. V souladu se zásadami udržitelného rozvoje a úsilím o dosažení ekonomiky efektivně využívající zdroje s minimálním znečištěním, které jsou zakotveny ve strategii Evropa 2020 a v různých významných iniciativách, je stále naléhavějším úkolem vytvořit rámec pro údaje, který bude důsledně zahrnovat kromě hospodářských otázek i otázky z oblasti životního prostředí.
(6)
Evropský systém účtů (ESA) stanovený nařízením Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (4) (dále jen „ESA 95“), který je v souladu se Systémem národních účtů (SNA) přijatým Statistickou komisí OSN v únoru 1993, je hlavním nástrojem hospodářských statistik Unie a mnoha hospodářských ukazatelů (včetně HDP). Rámec ESA lze používat pro analýzu a hodnocení různých aspektů hospodářství (například jeho struktury, určitých úseků nebo vývoje v čase), přesto však pro potřeby určitých konkrétních údajů, jako například pro analýzu vzájemných vztahů mezi životním prostředím a hospodářstvím, je nejlepším řešením sestavit samostatné satelitní účty.
(7)
Ve svých závěrech z června roku 2006 Evropská rada vyzvala Unii a členské státy, aby národní účty rozšířily o hlavní aspekty udržitelného rozvoje. Národní účty by proto měly být doplněny o integrované environmentální hospodářské účty poskytující plně odpovídající údaje.
(8)
Je velmi důležité, aby okamžitě po dosažení plné funkčnosti systému byly evropské environmentální hospodářské účty aktivně a přesně využívány ve všech členských státech a při tvorbě všech příslušných politik Unie a představovaly základ pro posuzování dopadů, akční plány, legislativní návrhy a další důležité výsledky politického rozhodování.
(9)
Aktuálnější údaje by rovněž bylo možné získat takzvaným „okamžitým odhadem“, který využívá statistické techniky podobné technikám používaným při sestavování předpovědí za účelem spolehlivých odhadů.
(10)
Satelitní účty umožňují pružně a bez přetěžování nebo narušení ústředního systému rozšířit analytické kapacity národních účtů na vybrané oblasti společenského zájmu, jako jsou tlaky na životní prostředí vyplývající z lidské činnosti. Satelitní účty by měly být pravidelně a ve srozumitelné podobě zpřístupňovány veřejnosti.
(11)
Systém integrovaných environmentálních hospodářských účtů (SEEA), který společně vyvinuly OSN, Evropská komise, Mezinárodní měnový fond, Organizace pro ekonomickou spolupráci a rozvoj a Světová banka, je satelitním systémem SNA. Spojuje hospodářské informace a informace o životním prostředí do společného rámce, který umožňuje měřit přínos životního prostředí pro hospodářství a vliv hospodářství na životní prostředí. Poskytuje tvůrcům politiky ukazatele a popisné statistické údaje pro sledování tohoto vzájemného působení a také databázi pro strategické plánování a analýzu politik za účelem nalezení udržitelnějších cest rozvoje.
(12)
SEEA v maximální možné míře slučuje a integruje jednotlivé kategorie environmentálních hospodářských účtů. Všechny tyto kategorie obecně rozšiřují stávající pojetí nákladů, tvorby kapitálu a základního kapitálu v SNA tím, že je doplňují dalšími údaji vyjádřenými ve fyzických jednotkách, což umožňuje zahrnout environmentální náklady a využití přírodních zdrojů ve výrobě, nebo je korigují díky zahrnutí těchto účinků vyjádřených v peněžních jednotkách. V rámci tohoto celkového zaměření se některé stávající kategorie značně liší, pokud jde o metodiku a pokud jde o otázky životního prostředí, kterých se týkají.
(13)
V roce 1994 předložila Komise svou první strategii „ekologického účetnictví“. Od té doby Komise (Eurostat) a členské státy vypracovaly a vyzkoušely metody účetnictví do takové míry, že několik členských států nyní pravidelně poskytuje první soubory environmentálních hospodářských účtů. Nejčastější jsou účty související s fyzickým tokem emisí do ovzduší (včetně skleníkových plynů) a účty materiálové spotřeby, jakož i peněžní účty výdajů na ochranu životního prostředí a daní souvisejících s životním prostředím.
(14)
Jedním z cílů pro období zahrnuté ve statistickém programu Společenství na období 2008 až 2012 je přijmout iniciativy k nahrazení dohod právními předpisy Unie v určitých oblastech, ve kterých se pravidelně vyhotovují evropské statistiky a které již dosáhly dostatečné zralosti.
(15)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009 ze dne 11. března 2009 o evropské statistice (5) poskytuje referenční rámec pro evropské environmentální hospodářské účty. Vyžaduje zejména, aby byly evropské statistiky v souladu se zásadami profesionální nezávislosti, nestrannosti, objektivity, spolehlivosti, statistické důvěrnosti a efektivity nákladů.
(16)
Jelikož se jednotlivé soubory environmentálních hospodářských účtů nacházejí ve stádiu vývoje a jsou na různém stupni zralosti, měla by být přijata modulární struktura umožňující přiměřenou pružnost, aby bylo mimo jiné možné zavést další moduly.
(17)
Měl by být zaveden program pilotních studií s cílem zlepšit kvalitu výkaznictví a údajů, posílit metodiku a připravit se na další vývoj.
(18)
Před zavedením dalších zpravodajských povinností by mělo být provedeno posouzení proveditelnosti.
(19)
Komise by měla mít pravomoc povolit členským státům během přechodných období výjimky, pokud jejich vnitrostátní statistické systémy vyžadují rozsáhlé úpravy.
(20)
Unie by měla podporovat zavádění environmentálních hospodářských účtů ve třetích zemích, zejména pak v zemích, které sdílí některé složky životního prostředí (zejména vodu) s členskými státy EU.
(21)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž vytvoření společného rámce pro sběr údajů, sestavování, předávání a vyhodnocování evropských environmentálních hospodářských účtů, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(22)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přizpůsobení modulů environmentálnímu, hospodářskému a technickému vývoji a poskytnutí metodických pokynů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(23)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení a řádného fungování systému evropských environmentálních hospodářských účtů by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (6).
(24)
Byl konzultován Výbor pro evropský statistický systém,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví společný rámec pro sběr, sestavování, předávání a vyhodnocování evropských environmentálních hospodářských účtů za účelem vytváření environmentálních hospodářských účtů jakožto satelitních účtů k ESA 95 tím, že stanoví metodiku, společné standardy, definice, klasifikace a účetní pravidla, jež mají být používány pro sestavování environmentálních hospodářských účtů.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„emisí do ovzduší“ fyzický tok plynných látek nebo prachových částic z národního hospodářství (výrobních nebo spotřebních procesů) do ovzduší, které je součástí systému životního prostředí;
2)
„daní související s životním prostředím“ daň, jejíž daňový základ tvoří fyzická jednotka (případně její zástupná jednotka) něčeho, co má určitý prokázaný negativní vliv na životní prostředí, a která je v systému ESA-95 označena jako daň;
3)
„účty materiálových toků na makroekonomické úrovni (EW-MFA)“ ucelené zaznamenávání materiálových vstupů do národního hospodářství, změn materiálových zásob v hospodářství a materiálových výstupů do jiných hospodářství nebo do životního prostředí.
Článek 3
Moduly
1. Environmentální hospodářské účty, které mají být sestavovány v rámci společného rámce podle článku 1, se dělí do těchto modulů:
a)
modul pro účty emisí do ovzduší uvedený v příloze I;
b)
modul pro daně související s životním prostředím podle ekonomických činností uvedený v příloze II;
c)
modul pro účty materiálových toků na makroekonomické úrovni uvedený v příloze III.
2. Každá příloha obsahuje tyto údaje:
a)
cíle, pro které mají být účty sestavovány;
b)
rozsah pokrytí účtů;
c)
seznam ukazatelů, pro které mají být sestavovány a předávány údaje;
d)
první referenční rok, četnost a lhůty pro předávání sestavených uvedených účtů;
e)
vykazovací tabulky;
f)
maximální délku přechodných období uvedených v článku 8, na která může Komise povolit výjimky.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 9, je-li to nezbytné s ohledem na environmentální, hospodářský nebo technický vývoj, za účelem:
a)
poskytnutí metodických pokynů a
b)
aktualizace příloh uvedených v odstavci 1 týkající se informací uvedených v odst. 2 písm. c), d) a e),
Při výkonu pravomoci podle tohoto odstavce Komise zajistí, aby jí vydané akty v přenesené pravomoci nepředstavovaly pro členské státy a respondenty další podstatnou administrativní zátěž.
Článek 4
Pilotní studie
1. Komise vypracuje program pro pilotní studie, které by měly členské státy provést na základě dobrovolnosti, s cílem zlepšit kvalitu vykazování a údajů, vytvořit dlouhodobé časové řady a vyvinout metodiku. Program zahrnuje pilotní studie, které mají ověřit proveditelnost zavedení nových modulů environmentálních hospodářských účtů. Při vypracovávání tohoto programu Komise zajistí, aby členským státům a respondentům nevznikla žádná další administrativní nebo finanční zátěž.
2. Závěry z pilotních studií Komise vyhodnotí a zveřejní, přičemž vezme v úvahu přínosy dostupnosti údajů v poměru k nákladům na jejich sběr a k administrativní zátěži respondentů. Tyto závěry se zohlední v návrzích na zavedení nových modulů environmentálních hospodářských účtů, jež může Komise zahrnout do zprávy podle článku 10.
Článek 5
Sběr údajů
1. V souladu s přílohami tohoto nařízení členské státy shromažďují údaje nezbytné pro sledování ukazatelů uvedených v čl. 3 odst. 2 písm. c).
2. Členské státy shromažďují potřebné údaje tak, že uplatní zásadu administrativního zjednodušení a kombinují tyto zdroje:
a)
zjišťování;
b)
postupy statistického odhadování v případě, že některé ukazatele nebyly sledovány u všech jednotek;
c)
administrativní zdroje.
3. Členské státy informují Komisi a poskytnou podrobné údaje o použitých metodách a zdrojích.
Článek 6
Předávání údajů Komisi (Eurostatu)
1. Členské státy předají Komisi (Eurostatu) údaje uvedené v přílohách, včetně důvěrných údajů, a to ve lhůtách stanovených v těchto přílohách.
2. Údaje se předávají v příslušném technickém formátu, který stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
Článek 7
Posouzení kvality
1. Pro účely tohoto nařízení se na údaje, které mají být předány, použijí kritéria kvality uvedená v čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 223/2009.
2. Členské státy předloží Komisi (Eurostatu) zprávu o kvalitě předávaných údajů.
3. Při uplatňování kritérií kvality uvedených v odstavci 1 na údaje, na které se vztahuje toto nařízení, přijme Komise prováděcí akty ke stanovení způsobu zpracování, struktury a periodicity zpráv o kvalitě. Tyto akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
4. Komise (Eurostat) posoudí kvalitu předávaných údajů a může do jednoho měsíce od jejich obdržení požádat dotyčný členský stát, aby předložil doplňující informace ohledně těchto údajů nebo případně souboru revidovaných údajů.
Článek 8
Výjimky
1. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými povolí členským státům během přechodných období uvedených v přílohách výjimky, pokud jejich vnitrostátní statistické systémy vyžadují rozsáhlé úpravy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
2. Za účelem získání výjimky podle odstavce 1 předloží dotyčný členský stát Komisi řádně odůvodněnou žádost do 12. listopadu 2011.
Článek 9
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 3 odst. 3 je Komisi svěřena na dobu pěti let od 11. srpna 2011. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 3 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 3 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 10
Zprávy a přezkum
Komise předloží do 31. prosince 2013 Evropskému parlamentu a Radě a poté jim předkládá každé tři roky zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Ve zprávě se vyhodnotí zejména kvalita předávaných údajů, metody shromažďování údajů, administrativní zátěž pro členské státy a respondenty, jakož i proveditelnost a efektivnost těchto statistik.
Ke zprávě budou ve vhodných případech a s přihlédnutím k závěrům podle čl. 4 odst. 2 připojeny návrhy:
-
na zavedení nových modulů environmentálních hospodářských účtů, jako jsou například výdaje a výnosy spojené s ochranou životního prostředí (EPER)/účty výdajů na ochranu životního prostředí (EPEA), sektor environmentálního zboží a služeb (EGSS), účty energií, dotace související s životním prostředím, účty výdajů na využívání, správu a řízení přírodních zdrojů (RUMEA), účty vody (kvantitativní a kvalitativní), účty odpadů, účty lesů, účty ekosystémových služeb, účty materiálových zásob na makroekonomické úrovni (EW-MSA) a měření nevyužitých vytěžených zemních materiálů (včetně zeminy),
-
zaměřené na další zvyšování kvality údajů a metod jejich shromažďování, čímž se zlepší pokrytí a srovnatelnost údajů a sníží administrativní zátěž pro podniky a správní orgány.
Článek 11
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro evropský statistický systém zřízený nařízením (ES) č. 223/2009. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 12
Vstup v platnost
Tato nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 6. července 2011.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 691/2011/EU RENDELETE
(2011. július 6.)
az európai környezeti-gazdasági számlákról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 338. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
mivel:
(1)
Az Európai Unióról szóló szerződés 3. cikkének (3) bekezdése többek között úgy rendelkezik, hogy az Unió „Európa fenntartható fejlődéséért munkálkodik, amely olyan kiegyensúlyozott gazdasági növekedésen, árstabilitáson és magas versenyképességű, teljes foglalkoztatottságot és társadalmi haladást célul kitűző szociális piacgazdaságon alapul, amely a környezet minőségének magas fokú védelmével és javításával párosul”.
(2)
A hatodik közösségi környezetvédelmi cselekvési program megállapításáról szóló, 2002. július 22-i 1600/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (2) megerősítette, hogy a környezet állapotáról és a legfontosabb tendenciákról, a környezeti változásokat előidéző tényezőkről és mozgatórugókról szóló helytálló információ alapvetően fontos a hatékony szakpolitika kialakításához és végrehajtásához, általánosabb értelemben pedig a polgárok fokozottabb bevonásához. Eszközöket kell kialakítani annak érdekében, hogy a nyilvánosság nagyobb mértékben tudatában legyen a gazdasági tevékenységek környezeti hatásainak.
(3)
Az Unió fenntartható fejlődése szempontjából a jövőben alapvető fontosságú lesz az erőforrások szűkösségére irányuló mérések tudományosan megalapozott megközelítése.
(4)
A közösségi statisztikai programról (2008-2012) szóló, 2007. december 11-i 1578/2007/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (3) egyértelműen megállapítja, hogy a környezet terén jó minőségű statisztikákra és számlákra van szükség. A 2008 és 2012 közötti időszakra vonatkozó fő kezdeményezések között kimondja továbbá, hogy adott esetben jogalapokat kell kialakítani a jelenleg jogi aktus hatálya alá nem tartozó legfontosabb környezeti adatgyűjtési területekre.
(5)
„A GDP-n innen és túl: a haladás mérése változó világunkban” című, 2009. augusztus 20-i közleményében a Bizottság elismerte, hogy a következetesebb és átfogóbb szakpolitikai döntéshozatal érdekében szükség van arra, hogy a már meglévő mutatókat a környezeti és társadalmi szempontokra is kiterjedő adatokkal egészítsük ki. E cél érdekében a környezeti-gazdasági számlák révén figyelemmel kísérhető a gazdaság által a környezetre gyakorolt nyomás és megvizsgálható, hogy hogyan lehetne enyhíteni azt. A környezeti-gazdasági számlák a gazdasági, a háztartási és a környezeti tényezők közötti kölcsönhatásokat írják le, következésképpen nagyobb információs értékkel bírnak, mint a nemzeti számlák önmagukban. Fontos adatforrást jelentenek a környezetpolitikai döntések szempontjából, és a Bizottságnak is fel kellene használnia azokat a hatásvizsgálatok elkészítése során. Összhangban a fenntartható fejlődés alapelveivel, valamint az erőforrás-hatékony és kevéssé szennyező gazdaság megvalósításának céljával, amely az Európa 2020 stratégiában és számos fontos kezdeményezésben is szerepel, egyre sürgetőbb egy olyan adatkeret kidolgozása, amely a gazdasági kérdések mellett a környezeti kérdéseket is következetesen magában foglalja.
(6)
Az uniós gazdasági statisztikák és számos gazdasági mutató (ideértve a GDP-t is) elkészítéséhez a fő eszközt az Európai Számlarendszer (ESA) jelenti, amelyet a Közösségben a nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről szóló, 1996. június 25-i 2223/96/EK tanácsi rendelet (4) (a továbbiakban: ESA 95) hozott létre, és amely megfelel az Egyesült Nemzetek Statisztikai Bizottsága által 1993 februárjában elfogadott Nemzeti Számlák Rendszerének (SNA). Az ESA nyújtotta keret felhasználható a gazdaság számos vonatkozásának (pl. struktúrájának, egyes részeinek, időbeli fejlődésének) elemzésére és értékelésére, egyes speciális adatigények esetén azonban - pl. ami a környezet és a gazdaság kölcsönhatásának elemzését illeti - a legjobb megoldás külön szatellitszámlák készítése.
(7)
Az Európai Tanács a 2006. júniusi következtetéseiben felkérte az Uniót és tagállamait, hogy a nemzeti számlák körébe vonják be a fenntartható fejlődés kulcsfontosságú vonatkozásait is. A nemzeti számlákat ezért minden tekintetben következetes adatokat szolgáltató, integrált környezeti-gazdasági számlákkal kell kiegészíteni.
(8)
Rendkívül fontos, hogy amint a rendszer teljesen működőképessé válik, az európai környezeti-gazdasági számlákat aktívan és megfelelően alkalmazzák valamennyi tagállamban és valamennyi érintett uniós szakpolitika kialakításakor, mint a hatásvizsgálatok, a cselekvési tervek, a jogszabálytervezetek és a szakpolitikai folyamat egyéb jelentős eredményeinek meghatározó tényezőit.
(9)
Időszerűbb adatokat ultrarövid távú előrejelzéssel (now-casting) is elő lehetne állítani, amely az előrejelzésekhez hasonló statisztikai módszereket alkalmazva megbízható becsléseket eredményez.
(10)
A szatellitszámlák lehetővé teszik, hogy a nemzeti számlák analitikus kapacitását rugalmas módon, a központi rendszer túlterhelése vagy működésének megszakítása nélkül terjesszék ki olyan, a társadalomban aggodalmat keltő, kiválasztott területekre, mint amilyen az emberi tevékenység folytán a környezetre nehezedő nyomás. A szatellitszámlákat rendszeresen, közérthető formában nyilvánosságra kell hozni.
(11)
Az integrált környezeti-gazdasági számlák rendszere (SEEA), amelyet az Egyesült Nemzetek Szervezete, az Európai Bizottság, a Nemzetközi Valutaalap, a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet és a Világbank közösen dolgoztak ki, az SNA szatellitrendszere. Közös keretbe foglalja a gazdasági és környezeti információkat a környezet által a gazdaságban játszott szerep, illetve a gazdaság által a környezetre gyakorolt hatás mérése érdekében. Mutatókat és leíró statisztikákat biztosít a politikai döntéshozók számára e kölcsönhatások figyelemmel kísérésére, és adatbázist nyújt a stratégiai tervezéshez és a szakpolitikai elemzéshez a fejlődés fenntarthatóbb útjainak azonosítása érdekében.
(12)
Az SEEA a lehető legnagyobb mértékben szintetizálja és integrálja a környezeti-gazdasági számlák különböző kategóriáit. Általában véve mindezek a kategóriák kiszélesítik a költség, az eszközfelhalmozás és a tőkekészlet SNA-ban meglévő fogalmát azáltal, hogy fizikai értelemben további adatokkal egészítik ki ezeket, ekként lefedve a környezeti költségeket és a természeti értékek termelés során történő felhasználását, vagy azáltal, hogy e hatások pénzügyi értelemben történő szerepeltetésével módosítják a fogalmakat. Ezen az általános irányultságon belül a számos meglévő kategória jelentősen eltér egymástól a módszertan és az érintett környezeti probléma szempontjából.
(13)
A Bizottság 1994-ben ismertette a „zöld elszámolással” kapcsolatos első stratégiáját. Az azóta eltelt időben a Bizottság (Eurostat) és a tagállamok olyan mértékű előrelépést értek el az elszámolási módszerek kifejlesztésében és tesztelésében, hogy több tagállam ma már rendszeresen szolgáltat környezeti-gazdasági számlákat. Leggyakoribbak a levegőkibocsátások (köztük az üvegházhatást okozó gázok) fizikai áramlására vonatkozó számlák, továbbá az anyagfogyasztásról készített, illetve a környezetvédelmi kiadásokról és környezetvédelmi adókról szóló pénzügyi elszámolások.
(14)
A közösségi statisztikai program (2008-2012) által lefedett időszakra vonatkozó egyik célkitűzés az, hogy kezdeményezzék, hogy egyes területeken, ahol rendszeresen állítanak elő kellő érettséget elért európai statisztikákat, a megállapodásokat uniós jogszabály váltsa fel.
(15)
Az európai statisztikákról szóló, 2009. március 11-i 223/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) az európai környezeti-gazdasági számlák referenciakerete. A rendelet többek között megköveteli, hogy az európai statisztikák megfeleljenek a szakmai függetlenség, a pártatlanság, a tárgyilagosság, a megbízhatóság, a statisztikai adatok bizalmas kezelése és a költséghatékonyság elvének.
(16)
Mivel a környezeti-gazdasági számlák különböző csoportjai kidolgozás alatt állnak, érettségi szintjük pedig eltér, olyan moduláris struktúrát kell elfogadni, amely megfelelő rugalmasságot biztosít, és lehetővé teszi többek között további modulok bevezetését is.
(17)
Kísérleti tanulmányi programot kell létrehozni a jelentéstétel és az adatok minőségének javítása, a módszerek fejlesztése és a további fejleményekre való felkészülés érdekében.
(18)
További jelentéstételi kötelezettségek bevezetését megvalósíthatósági elemzésnek kell megelőznie.
(19)
A Bizottságot fel kell jogosítani arra, hogy eltéréseket engedélyezzen a tagállamok számára az átmeneti időszakok alatt, amennyiben nemzeti statisztikai rendszereik jelentős átalakításokat igényelnek.
(20)
Az Uniónak ösztönöznie kell környezeti-gazdasági számlák bevezetését harmadik országokban, különösen azokban, amelyek tagállamokkal közösen birtokolnak környezeti erőforrásokat (főként vizet).
(21)
Mivel e rendelet célját, nevezetesen az európai környezeti-gazdasági számlák összegyűjtésére, összeállítására, továbbítására és értékelésére szolgáló közös keret létrehozását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az az Unió szintjén jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket fogadhat el az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.
(22)
A Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a moduloknak a környezeti, gazdasági és technikai fejleményekhez való igazítása és módszertani útmutatás nyújtása céljából. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(23)
Ezen rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (6) megfelelően kell gyakorolni.
(24)
Az európai statisztikai rendszer bizottságával konzultációt folytattak,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet közös keretet hoz létre az európai környezeti-gazdasági számlák összegyűjtésére, összeállítására, továbbítására és értékelésére, abból a célból, hogy az ESA 95 szatellitszámláiként környezeti-gazdasági számlákat hozzon létre, és ennek érdekében meghatározza a környezeti-gazdasági számlák összeállításához használandó módszertant, közös szabványokat, fogalommeghatározásokat, osztályozásokat és elszámolási szabályokat.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1. „levegőkibocsátás”: gáz-halmazállapotú vagy szemcsés anyagok fizikai áramlása a nemzetgazdaságból (termelési vagy fogyasztási folyamatok) a légkörbe (a környezeti rendszer részeként);
2. „környezetvédelmi vonatkozású adó”: olyan adó, amelynek alapja a környezetre bizonyított, konkrét negatív hatást gyakorló dolog fizikai egysége (vagy egy fizikai egység helyettesítője) és amelyet az ESA 95 adóként azonosít;
3. „gazdasági szintű anyagáramlás-számlák”: a nemzetgazdaságokba bevitt anyagokra, a gazdaságon belül az anyagkészletek változására és a más gazdaságokba vagy a környezetbe kibocsátott anyagokra kiterjedő, egységes összeállítások.
3. cikk
Modulok
(1) Az 1. cikkben említett közös kereten belül összeállítandó környezeti-gazdasági számlákat a következő modulok szerint kell csoportosítani:
a)
a levegőkibocsátási számlák modulja, az I. mellékletben meghatározottak szerint;
b)
a környezetvédelmi vonatkozású adók modulja, gazdasági tevékenységek szerint, a II. mellékletben meghatározottak szerint;
c)
a gazdasági szintű anyagáramlásszámlák modulja, a III. mellékletben meghatározottak szerint.
(2) Minden melléklet tartalmazza a következő információkat:
a)
a számlák összeállításával elérendő célkitűzések;
b)
a számlák lefedettsége;
c)
azon mutatók jegyzéke, amelyekre vonatkozóan az adatokat összeállítják és továbbítják;
d)
az első referenciaév, gyakoriság és továbbítási határidők a számlák összeállításához;
e)
adatszolgáltatási táblázatok;
f)
a 8. cikkben említett átmeneti időszakok maximális tartama, amelyek alatt a Bizottság eltéréseket engedélyezhet.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy amennyiben a környezeti, gazdasági és műszaki fejlemények figyelembevétele érdekében szükséges, a 9. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el:
a)
módszertani útmutatás nyújtása; valamint
b)
az (1) bekezdésben említett mellékleteknek a (2) bekezdés c)-e) pontjában említett információk tekintetében történő naprakésszé tétele érdekében.
Az e bekezdés szerinti hatásköre gyakorlása során a Bizottság biztosítja, hogy az általa elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok ne okozzanak újabb jelentős adminisztratív terheket a tagállamoknak és a válaszadóknak.
4. cikk
Kísérleti tanulmányok
(1) A Bizottság kísérleti tanulmányokra vonatkozó, a tagállamok által önkéntes alapon végrehajtandó programot dolgoz ki a jelentéstétel fejlesztése és az adatok minőségének javítása, hosszú távú sorozatok létrehozása és a módszertan fejlesztése céljából. A program új környezeti-gazdasági számlamodulok bevezetésének a megvalósíthatóságát vizsgáló kísérleti tanulmányokat foglal magában. A program kidolgozása során a Bizottság biztosítja, hogy a tagállamokra és a válaszadókra ne háruljanak további adminisztratív és pénzügyi terhek.
(2) A Bizottság értékeli és közzéteszi a kísérleti tanulmányok megállapításait, figyelembe véve az adatok rendelkezésre állásának az adatgyűjtés költségeihez és az adatszolgáltatás jelentette adminisztratív teherhez viszonyított előnyeit. Ezeket a megállapításokat figyelembe veszik az új környezeti-gazdasági számlamodulok bevezetésére vonatkozó azon javaslatok kidolgozása során, amelyek a Bizottság 10. cikkben említett jelentésében szerepelhetnek.
5. cikk
Adatgyűjtés
(1) E rendelet mellékleteinek megfelelően a tagállamok összegyűjtik a 3. cikk (2) bekezdésének c) pontjában említett mutatók megfigyeléséhez szükséges adatokat.
(2) A tagállamok a szükséges adatokat az alábbiakban meghatározott, különböző források kombinációjának felhasználásával és a közigazgatás egyszerűsítése elvének alkalmazásával gyűjtik:
a)
felmérések;
b)
statisztikai becslési eljárások azokban az esetekben, amikor egyes mutatókat nem minden egységnél figyeltek meg;
c)
közigazgatási források.
(3) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, és részleteket közölnek a használt módszerekről és forrásokról.
6. cikk
Továbbítás a Bizottság (Eurostat) részére
(1) A tagállamok a mellékletekben meghatározott adatokat, ideértve a bizalmas adatokat is, az ott meghatározott határidőn belül továbbítják a Bizottság (Eurostat) részére.
(2) Az adatokat megfelelő technikai formátumban továbbítják, amelyet a Bizottság végrehajtási jogi aktusokban határoz meg. Ezen végrehajtási jogi aktusokat a 11. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
7. cikk
Minőségértékelés
(1) E rendelet alkalmazásában a továbbítandó adatokra a 223/2009/EK rendelet 12. cikkének (1) bekezdésében említett minőségi követelmények alkalmazandók.
(2) A tagállamok a továbbított adatok minőségéről jelentést tesznek a Bizottságnak (Eurostatnak).
(3) Az (1) bekezdésben említett minőségi követelményeknek az e rendelet hatálya alá tartozó adatokra történő alkalmazása során a Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el az adatok minőségéről szóló jelentések szabályai, szerkezete és gyakorisága meghatározása céljából. Ezen végrehajtási jogi aktusokat a 11. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(4) A Bizottság (Eurostat) értékeli a továbbított adatok minőségét, és az adatok kézhezvételétől számított egy hónapon belül további információkat kérhet az érintett tagállamtól az adatokkal vagy - adott esetben - felülvizsgált adatokkal kapcsolatban.
8. cikk
Eltérések
(1) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok elfogadásával eltéréseket engedélyezhet a tagállamok számára a mellékletekben említett átmeneti időszakok alatt, amennyiben a nemzeti statisztikai rendszerek jelentős átalakításokat igényelnek. Ezen végrehajtási jogi aktusokat a 11. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(2) Az (1) bekezdés szerinti eltérés megszerzése céljából az érintett tagállam megfelelően indokolt kérelmet nyújt be a Bizottsághoz 2011. november 12-ig.
9. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett kap felhatalmazást felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottság 3. cikk (3) bekezdésében említett felhatalmazása ötéves időtartamra szól 2011. augusztus 11-től kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amenyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok vége előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 3. cikk (3) bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 3. cikk (3) bekezdése értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
10. cikk
Jelentés és felülvizsgálat
A Bizottság 2013. december 31-ig és ezt követően háromévente jelentést nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz e rendelet végrehajtásáról. Ez a jelentés értékeli különösen a továbbított adatok minőségét, az adatgyűjtés módszereit, a tagállamokra és a válaszadókra háruló adminisztratív terheket, valamint e statisztikák kivitelezhetőségét és hasznosságát.
A jelentést - adott esetben és a 4. cikk (2) bekezdésében említett megállapítások figyelembevételével - javaslatok egészítik ki:
-
új környezeti-gazdasági számlamodulok - például környezetvédelmi kiadások és bevételek/környezetvédelmi kiadási számlák, környezeti áruk és szolgáltatások ágazata, energiaszámlák, környezetvédelmi vonatkozású transzferek (támogatások), erőforrás-felhasználással és igazgatási kiadásokkal kapcsolatos számlák, vízszámlák (minőségi és mennyiségi), hulladékszámlák, erdőterületek számlái, ökoszisztéma-szolgáltatások számlái és gazdasági szintű anyagkészlet számlák - bevezetésére, valamint a nem felhasznált kiásott földes anyagok (a talajt is beleértve) mérésére vonatkozóan,
-
az adatok minőségének és az adatgyűjtés módszereinek további javítására vonatkozóan, amelynek révén javul az adatok lefedettsége és összehasonlíthatósága, valamint csökkennek a vállalatokat és az igazgatást sújtó adminisztratív terhek.
11. cikk
A bizottság
(1) A Bizottságot a 223/2009/EK rendelettel létrehozott, az európai statisztikai rendszer bizottsága segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
12. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2011. július 6-án.