PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 744/2011
ze dne 28. července 2011
o zapsání názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Karlovarské oplatky (CHZO))
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 7 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 6 odst. 2 a čl. 17 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006 byla v Úředním věstníku Evropské unie (2) zveřejněna žádost České republiky ze dne 20. října 2004 o zapsání názvu „Karlovarské oplatky“.
(2)
Rakousko a Německo vznesly v souladu s čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006 proti zápisu námitku. Námitky byly podle čl. 7 odst. 3 prvního pododstavce písm. a), b), c) a d) uvedeného nařízení shledány přípustnými.
(3)
Dopisy ze dne 21. ledna 2008 vyzvala Komise dotčené členské státy k hledání vzájemné dohody v souladu s jejich vnitřními postupy.
(4)
Vzhledem k tomu, že Česká republika a Rakousko ani Česká republika a Německo ve stanovené lhůtě dohody nedosáhly, je třeba, aby Komise postupem podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006 přijala rozhodnutí.
(5)
Pokud jde o námitku týkající se nedodržení ustanovení článku 2 s ohledem na vymezení zeměpisné oblasti a produkce v ní, použití a charakteristické znaky vřídelní vody a uvedení grafického motivu na oplatkách, příslušné vnitrostátní orgány potvrdily, že tyto prvky jsou správné a navíc nebyla zjištěna žádná zjevná chyba. Vnitrostátní orgány dále poskytly důkazy, že název „Karlovarské oplatky“ je používán ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 510/2006 a byl navržen konkrétním seskupením producentů.
(6)
Bylo zjištěno, že výrazy „Karlsbader Oblaten“ a „Karlovarské oplatky“ jsou překladem stejného významu v německém a českém jazyce. Z námitky vznesené Německem je patrné, že ochranné známky obsahující výraz „Karlsbader Oblaten“ byly zapsány před podáním žádosti o zápis názvu „Karlovarské oplatky“ jako chráněného zeměpisného označení. Byly předloženy důkazy, z nichž vyplývá, že název případně mohl získat status ochranné známky zavedené používáním. Byly rovněž poskytnuty důkazy, že spotřebitelé v Německu spojují označení „Karlsbader Oblaten“ s určitým druhem oplatky. Námitka však neobsahovala žádný důkaz, že spotřebitelé výrazně spojují oplatky se všemi nebo některými ochrannými známkami, které se liší od popisného označení „Karlsbader Oblaten“, ani že by spotřebitelé mohli být uvedeni v omyl ohledně skutečné identity produktu uváděného na trh pod názvem „Karlovarské oplatky“. Komise proto nemůže učinit závěr, že by zápis názvu „Karlovarské oplatky“ byl v rozporu s čl. 3 odst. 4 nařízení (ES) č. 510/2006.
(7)
Protože nejvýznamnější část názvů „Karlsbader Oblaten“ a „Karlovarské oplatky“ je totožná, lze logicky vyvodit, že pro účely čl. 7 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 510/2006 jsou oba názvy zčásti totožné. Stejně tak i s ohledem na skutečnost, že se jedná o vzájemný překlad stejného významu a oba produkty se vyznačují podobnými fonetickými a vizuálními znaky a mají společný původ, by použití ustanovení o ochraně uvedeného v článku 13 nařízení (ES) č. 510/2006, a zejména v odst. 1 písm. b), mohlo vést příslušný soud k závěru, že název „Karlovarské oplatky“, pokud by byl zapsán, je chráněn proti použití názvu „Karlsbader Oblaten“ na daných oplatkách. Z důkazů proto vyplývá, že ve smyslu čl. 7 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 510/2006 by další existence názvu „Karlsbader Oblaten“ byla zapsáním názvu „Karlovarské oplatky“ ohrožena.
(8)
Námitky byly prohlášeny za přípustné mimo jiné proto, že zapsání navrhovaného názvu by ohrozilo existenci částečně totožného názvu, tj. „Karlsbader Oblaten“, pokud se tohoto názvu používá pro výrobek a není-li chráněn právními předpisy pro ochranné známky. Dále z důkazů vyplývá, že název „Karlsbader Oblaten“ dali produktu výrobci ve městě dříve známém jako Karlsbad a že výroba takto označených oplatek probíhala po značně dlouhou dobu. Existují rovněž důkazy, že používání názvu „Karlsbader Oblaten“ se vztahovalo na produkt stejného původu jako „Karlovarské oplatky“, aniž by obecně bylo záměrem využívat pověsti označení „Karlovarské oplatky“. Z těchto důvodů a v zájmu spravedlnosti a tradičních zvyklostí je třeba stanovit maximální přechodné období uvedené v čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 510/2006.
(9)
Pokud jde o ochranné známky obsahující výraz „Karlsbader Oblaten“, které byly chráněny zapsáním nebo získány používáním před podáním žádosti o zapsání názvu „Karlovarské oplatky“, jelikož nejsou splněny podmínky stanovené v čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006, nelze uvedené ochranné známky zrušit ani bránit jejich dalšímu používání zapsáním názvu „Karlovarské oplatky“ jako chráněného zeměpisného označení, jestliže jsou jinak splněny obecné požadavky stanovené právními předpisy pro ochranné známky.
(10)
Pokud jde o druhový charakter, důkazy předložené v námitce se týkaly údajného obecného používání výrazu „Karlsbader Oblaten“ v Německu a v Rakousku, a nikoliv výrazu „Karlovarské oplatky“. Zatímco jsou v námitkách uvedeny důkazy dokládající časté používání výrazu jako obecného popisného označení, včetně německého „Karlsbader Oblaten“, nebyl předložen žádný důkaz, že názvu „Karlovarské oplatky“ se používá k označení kategorie produktů, které nevznikají v karlovarském kraji. Název „Karlovarské oplatky“ byl v roce 1967 zapsán jako chráněné zeměpisné označení v České republice. Situaci v České republice námitka nebere v úvahu. Z těchto důvodů nelze na základě předložených informací považovat název „Karlovarské oplatky“ za druhové označení, a nejedná se tedy o nedodržení ustanovení čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006.
(11)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti by název „Karlovarské oplatky“ měl být zapsán do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení s výhradou přechodného období pěti let, během něhož je možné dále používat výraz „Karlsbader Oblaten“ za okolností, které by bez tohoto přechodného období mohly být v rozporu s ochranou stanovenou v čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Označení uvedené v příloze tohoto nařízení se zapisuje do rejstříku.
Článek 2
1. Výraz „Karlsbader Oblaten“ může být používán k označení oplatek, které neodpovídají specifikaci uvedené pro „Karlovarské oplatky“, po dobu pěti let ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Ochranné známky obsahující výraz „Karlsbader Oblaten“, které byly chráněny zapsáním nebo získány používáním přede dnem 20. října 2004, nelze zrušit ani bránit jejich dalšímu používání zapsáním názvu „Karlovarské oplatky“ jako chráněného zeměpisného označení, pokud jsou jinak splněny obecné požadavky stanovené právními předpisy pro ochranné známky.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. července 2011.
A BIZOTTSÁG 744/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2011. július 28.)
egy elnevezésnek az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába való bejegyzéséről (Karlovarské oplatky [OFJ])
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 7. cikke (5) bekezdésének harmadik albekezdésére,
mivel:
(1)
Az 510/2006/EK rendelet 6. cikke (2) bekezdésével összhangban és 17. cikkének (2) bekezdése alapján a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétette (2) a Cseh Köztársaság 2004. október 20-i kérelmét a „Karlovarské oplatky” elnevezés bejegyzésére.
(2)
Ausztria és Németország az 510/2006/EK rendelet 7. cikkének (1) bekezdése alapján kifogással élt a bejegyzés ellen. E kifogások az említett rendelet 7. cikke (3) bekezdése első albekezdésének a), b), c) és d) pontja alapján elfogadhatónak bizonyultak.
(3)
2008. január 21-én kelt levelében a Bizottság felkérte az érintett tagállamokat, hogy belső eljárásaikkal összhangban igyekezzenek megállapodásra jutni egymás között.
(4)
Mivel a kijelölt határidőn belül sem Ausztria és a Cseh Köztársaság, sem Németország és a Cseh Köztársaság között nem jött létre megállapodás, a Bizottságnak az 510/2006/EK rendelet 15. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárás szerint határozatot kell hoznia.
(5)
A földrajzi terület határvonalát és az azon belüli termelést, a gyógyforrásvíz felhasználását és jellemzőit, valamint az ostyán szereplő rajzolatot illetően a megfelelést kétségbe vonó állítással szemben az illetékes nemzeti hatóságok megerősítették, hogy a termék mindezen vonatkozásokban megfelel a rendelet 2. cikkének, továbbá nem derítettek fényt nyilvánvaló tévedésre. A nemzeti hatóságok továbbá bizonyítékot szolgáltattak arról, hogy a „Karlovarské oplatky” elnevezés az 510/2006/EK rendelet 2. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti értelemben volt használatos, és maga a termelői csoport tett rá javaslatot.
(6)
Megállapítást nyert, hogy a német nyelvű „Karlsbader Oblaten” elnevezés a cseh nyelvű „Karlovarské oplatky” elnevezés fordítása, és viszont. A Németország által benyújtott kifogás szerint a „Karlsbader Oblaten” kifejezést tartalmazó védjegyeket még azelőtt lajstromozták, hogy a „Karlovarské oplatky” kifejezés oltalom alatt álló földrajzi jelzésként való bejegyzését kérelmezték volna. A kifogásban szerepel arra nézve is bizonyíték, hogy volt olyan eset, amelyben egy elnevezés használat révén nyerte el a védjegy jogállását. Ezenkívül bizonyítást nyert, hogy a németországi fogyasztók szemében a „Karlsbader Oblaten” elnevezés bizonyos fajta ostyához kapcsolódik. A kifogások azonban nem szolgálnak bizonyítékkal sem arról, hogy a fogyasztók az ostyákat szoros kapcsolatba hozzák a védjegyek mindegyikével vagy valamelyikével, különbséget téve a „Karlsbader Oblaten” leíró kifejezéssel, sem pedig arról, hogy a „Karlovarské oplatky” megnevezés alkalmas a fogyasztók megtévesztésére az ilyen néven forgalmazott termékek tényleges azonossága tekintetében. Ezért a Bizottság nem vonhatja le azt a következtetést, hogy a „Karlovarské oplatky” elnevezés bejegyzése ellentétes az 510/2006/EK rendelet 3. cikkének (4) bekezdésével.
(7)
Mivel a „Karlsbader Oblaten” és a „Karlovarské oplatky” kifejezés fő része azonos, ésszerű azt a következtetést levonni, hogy a két elnevezés az 510/2006/EK rendelet 7. cikke (3) bekezdése c) pontjának alkalmazásában részben azonos. Tekintettel arra, hogy a termékmegnevezések egymás fordításai, kiejtésük és írásképük hasonló, eredetük pedig közös, az 510/2006/EK rendelet 13. cikke és különösen (1) bekezdésének b) pontja szerinti oltalom alkalmazása következtében a „Karlovarské oplatky” elnevezésről - annak bejegyzése esetén - egy illetékes bíróság megállapíthatná, hogy az oltalmat élvez a „Karlsbader Oblaten” elnevezésnek a szóban forgó ostyával kapcsolatban történő használatával szemben. A bizonyítékok tehát azt mutatják, hogy a „Karlovarské oplatky” elnevezés bejegyzése az 510/2006/EK rendelet 7. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében veszélyeztetné a „Karlsbader Oblaten” elnevezés létét.
(8)
A kifogások elfogadhatónak nyilvánítását többek között az indokolta, hogy a kérelem tárgyát képező elnevezés bejegyzése létében veszélyeztetne egy részben azonos elnevezést, mégpedig a „Karlsbader Oblaten” elnevezést, mivel az termékek jelölésére használatos és a védjegyszabályozás szerint nem élvez oltalmat. Bizonyítást nyert továbbá, hogy a „Karlsbader Oblaten” elnevezés a valaha Karlsbad néven ismert város termelőitől ered, és hogy a későbbiekben is jelentős ideig gyártották az ezt az elnevezést viselő ostyát. Ezenkívül az is bizonyítást nyert, hogy a „Karlsbader Oblaten” elnevezés használata a „Karlovarské oplatky” termékkel azonos eredetű, eredeti és hagyományos termékre utalt, ám általában nem ez utóbbi elnevezés hírnevének kihasználására irányult. Mindezen okokból, valamint a méltányosság érdekében és a hagyományos használatra való figyelemmel indokolt az 510/2006/EK rendelet 13. cikkének (3) bekezdése szerinti lehető leghosszabb átmeneti időszakot előírni.
(9)
A „Karlsbader Oblaten” kifejezést tartalmazó azon védjegyek, amelyeket a „Karlovarské oplatky” bejegyzésének kérelmezése előtt lajstromozással oltalom alá helyeztek vagy használat révén megszereztek, a „Karlovarské oplatky” oltalom alatt álló földrajzi jelzés bejegyzése alapján nem érvényteleníthetők, és használatuk ezen az alapon nem akadályozható meg - feltéve, hogy egyébként teljesülnek a védjegyekre vonatkozó szabályozásban foglalt általános követelmények -, mivel az 510/2006/EK rendelet 14. cikkének (1) bekezdése szerinti feltételek nem teljesülnek.
(10)
Az elnevezés szokásos voltát illetően a kifogásban szolgáltatott bizonyítékok a „Karlsbader Oblaten” kifejezés állítólagos németországi és ausztriai szokásos használatára vonatkoznak, nem pedig a „Karlovarské oplatky” kifejezésére. Noha a felhozott kifogások bizonyítják, hogy használatban vannak általános leíró kifejezések, köztük a „Karlsbader Oblaten” német nyelvű kifejezés is, nincs bizonyíték arra nézve, hogy a „Karlovarské oplatky” elnevezést nem Karlovy Vary térségéből származó termékek bizonyos csoportjának jelölésére használják. A „Karlovarské oplatky” elnevezés földrajzi jelzésként 1967-ben oltalmat kapott a Cseh Köztársaságban. A kifogás nem veszi figyelembe a Cseh Köztársaságban fennálló helyzetet. A benyújtott információk alapján tehát a „Karlovarské oplatky” kifejezés nem tekinthető szokásos elnevezésnek, így nem sérül az 510/2006/EK rendelet 3. cikkének (1) bekezdése.
(11)
A fentiekre való figyelemmel a „Karlovarské oplatky” elnevezést helyénvaló az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába ötéves átmeneti időszak kikötésével bejegyezni; az átmeneti időszak alatt a „Karlsbader Oblaten” elnevezés tovább használható, mégpedig olyan körülmények között is, amelyek ezen átmeneti időszak hiányában ellentétesek lehetnének az 510/2006/EK rendelet 13. cikkének (1) bekezdésében előírt oltalommal.
(12)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az oltalom alatt álló földrajzi jelzésekkel és az oltalom alatt álló eredetmegjelölésekkel foglalkozó állandó bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az e rendelet mellékletében szereplő elnevezés bejegyzésre kerül.
2. cikk
(1) A „Karlsbader Oblaten” kifejezés az e rendelet hatálybalépésétől számított öt évig használható olyan ostya jelölésére, amely nem felel meg a „Karlovarské oplatky” termékleírásában foglaltaknak.
(2) A „Karlsbader Oblaten” kifejezést tartalmazó azon védjegyek, amelyeket 2004. október 20. előtt lajstromozással oltalom alá helyeztek vagy használat révén megszereztek, a „Karlovarské oplatky” oltalom alatt álló földrajzi jelzés bejegyzése alapján nem érvényteleníthetők, és használatuk ezen az alapon nem akadályozható meg, feltéve, hogy egyébként teljesülnek a védjegyekre vonatkozó szabályozásban foglalt általános követelmények.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. július 28-án.