PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 543/2011
ze dne 7. června 2011,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na čl. 3 druhý pododstavec, článek 103h, čl. 121 písm. a), články 127, 134, čl. 143 písm. b), články 148, 179, čl. 192 odst. 2, článek 194 a čl. 203a odst. 8 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví společnou organizaci zemědělských trhů, která zahrnuje odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny.
(2)
Prováděcí pravidla vztahující se na odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny jsou stanovena v nařízení Komise (ES) č. 1580/2007 ze dne 21. prosince 2007, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 1182/2007 v odvětví ovoce a zeleniny (2). Uvedené nařízení bylo několikrát změněno. V zájmu srozumitelnosti je vhodné začlenit všechna prováděcí pravidla do nového nařízení společně se změnami potřebnými z důvodů získaných zkušeností a zrušit nařízení (ES) č. 1580/2007.
(3)
Pro produkty z odvětví ovoce a zeleniny a z odvětví výrobků z ovoce a zeleniny je třeba stanovit hospodářské roky. Vzhledem k tomu, že v odvětvích již neexistují režimy podpory, které se řídí cyklem sklízení dotčených produktů, lze všechny hospodářské roky přizpůsobit kalendářnímu roku.
(4)
Podle čl. 113 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 1234/2007 může Komise stanovit obchodní normy pro odvětví ovoce a zeleniny a pro odvětví výrobků z ovoce a zeleniny. Podle čl. 113a odst. 1 uvedeného nařízení mohou být ovoce a zelenina, které se mají prodávat spotřebiteli v čerstvém stavu, uváděny na trh, pouze pokud jsou řádné a uspokojivé obchodní jakosti a pokud je uvedena země původu. V zájmu jednotného provádění uvedeného ustanovení je vhodné zpřesnit všeobecnou obchodní normu a počítat s ní pro veškeré čerstvé ovoce a zeleninu.
(5)
U těch produktů, pro které se jeví nezbytné přijmout normu na základě posouzení jejich významu, by měly být přijaty zvláštní obchodní normy; na základě údajů o obchodu, které jsou uloženy v referenční databázi Evropské komise Comext, je při tom zejména nutno zohlednit, s jakými produkty se obchoduje nejvíce.
(6)
V případech, kdy je třeba pro jednotlivé produkty stanovit zvláštní obchodní normy, by měly tyto normy odpovídat normám přijatým Evropskou hospodářskou komisí OSN (EHK/OSN), aby se zabránilo zbytečným překážkám v obchodu. Pokud není na úrovni Unie přijata zvláštní obchodní norma, měly by se produkty považovat za produkty splňující všeobecnou obchodní normu, pokud je držitel schopen prokázat, že produkty splňují platné normy přijaté EHK/OSN.
(7)
V případě některých činností, které jsou velmi okrajové a/nebo velmi specifické, nacházejí se na začátku distribučního řetězce nebo se provádějí u sušeného ovoce a zeleniny a u produktů určených ke zpracování, je třeba stanovit výjimky a osvobození z použití obchodních norem. Protože některé produkty přirozeně dozrávají a jsou náchylné ke zkáze, mělo by v jejich případě být umožněno, že mohou vykazovat mírnou ztrátu čerstvosti a mírné vadnutí za předpokladu, že nejsou zařazeny do výběrové jakosti. Některé produkty, které za normálních okolností nejsou při prodeji neporušené, by měly být osvobozeny od povinnosti splňovat všeobecnou obchodní normu, která by to jinak vyžadovala.
(8)
Údaje vyžadované obchodními normami by měly být zřetelně uvedeny na obalu nebo na štítku. Aby se zabránilo podvodům a uvádění spotřebitelů v omyl, měli by mít spotřebitelé před koupí k dispozici konkrétní údaje vyžadované normami, zejména v případě prodeje na dálku, kde ze zkušeností vyplynulo, že existuje riziko podvodu a ochrana spotřebitele zaručená normami není dodržována.
(9)
V důsledku poptávky některých spotřebitelů se balení obsahující různé odrůdy ovoce a zeleniny stávají na trhu stále běžnějšími. Poctivé obchodování vyžaduje, aby ovoce a zelenina prodávané v jednom balení byly stejné jakosti. U produktů, pro něž nebyly přijaty normy Unie, to lze zajistit uplatňováním všeobecných ustanovení. Je třeba stanovit požadavky na označování směsí různých odrůd ovoce a zeleniny v jednom balení. Tyto požadavky by však měly být méně přísné než požadavky stanovené obchodními normami, zejména z důvodu prostoru, který je k dispozici na štítcích.
(10)
Aby bylo zajištěno řádné a účinné provádění kontrol, měly by faktury a průvodní doklady - jiné než doklady určené pro spotřebitele - obsahovat určité základní informace vycházející z obchodních norem.
(11)
Pro účely výběrových kontrol založených na analýze rizik podle čl. 113a odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 je nezbytné pro tyto kontroly stanovit prováděcí pravidla. Při výběru produktů ke kontrolám je zejména třeba posílit úlohu posuzování rizik.
(12)
Každý členský stát by měl určit kontrolní subjekty odpovědné za provádění kontrol shody ve všech fázích uvádění na trh. Jeden z těchto subjektů by měl být odpovědný za kontakty a koordinaci mezi všemi ostatními určenými subjekty.
(13)
Vzhledem k tomu, že údaje o obchodnících a jejich hlavní charakteristiky jsou nepostradatelným nástrojem analýzy prováděné členskými státy, je nezbytné v každém členském státě zřídit databázi obchodníků v odvětví ovoce a zeleniny. Aby bylo zajištěno, že budou zahrnuty všechny články tržního řetězce, a v zájmu zajištění právní jistoty by měla být přijata podrobnější definice pojmu „obchodník“.
(14)
Kontroly shody by se měly provádět odebíráním vzorků a měly by se zaměřit na obchodníky, u kterých je největší pravděpodobnost, že jejich zboží není v souladu s normami. S ohledem na charakteristické rysy svých vnitřních trhů by členské státy měly stanovit pravidla, podle kterých se kontroly zaměří na určité kategorie obchodníků. V zájmu transparentnosti by tato pravidla měla být oznámena Komisi.
(15)
Členské státy by měly zajistit, aby vývoz ovoce a zeleniny do třetích zemí odpovídal obchodním normám, a měly by potvrzovat dodržování norem v souladu se Ženevským protokolem o normalizaci čerstvého ovoce a zeleniny a suchého a sušeného ovoce uzavřeným v rámci EHK OSN a se systémem Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) pro používání mezinárodních norem pro ovoce a zeleninu.
(16)
Dovoz ovoce a zeleniny ze třetích zemí by měl odpovídat obchodním normám nebo normám jim rovnocenným. Kontroly shody se tedy musí provádět před vstupem zboží na celní území Unie, kromě malých šarží, u nichž existuje dle názoru kontrolního subjektu malé riziko, že by nebyly ve shodě. V některých třetích zemích, které poskytují dostatečné záruky dodržování norem, mohou kontroly před vývozem provádět kontrolní subjekty těchto třetích zemí. V tomto případě by členské státy měly pravidelně ověřovat účinnost a kvalitu těchto kontrol před vývozem prováděných kontrolními subjekty třetích zemí.
(17)
Ovoce a zelenina určené ke zpracování nemusí odpovídat obchodním normám, proto by mělo být zaručeno, že se nebudou prodávat na trhu s čerstvými produkty. Tyto produkty by měly být řádně označeny.
(18)
Ovoce a zelenina, u kterých se kontroluje shoda s obchodními normami, by měly být ve všech fázích uvádění na trh podrobovány stejnému typu kontrol. Za tím účelem by měly být použity směrnice pro kontrolu doporučené EHK OSN, které jsou v souladu s příslušnými doporučeními OECD. Pro kontroly ve fázi maloobchodního prodeje by však měla být stanovena zvláštní opatření.
(19)
Měla by být přijata ustanovení týkající se uznávání organizací producentů, pokud jde o produkty, u nichž o to požádaly. Pokud se uznání vyžaduje pouze pro produkty určené ke zpracování, je třeba zajistit, aby dané produkty byly skutečně dodávány ke zpracování.
(20)
Ve snaze napomoci dosažení cílů režimu ovoce a zeleniny a zajistit, aby organizace producentů mohly provádět svou činnost trvale udržitelným a účinným způsobem, je třeba, aby organizace producentů byly co nejstabilnější. Členství producenta v organizaci producentů by proto mělo trvat po určité minimální období. Členské státy by měly mít možnost stanovit lhůty pro vystoupení z organizace a data, k nimž vystoupení nabývá účinnosti.
(21)
Hlavní a základní činnosti organizace producentů by se měly týkat koncentrace nabídky a uvádění produktů na trh. Organizacím producentů by však mělo být dovoleno zapojit se i do jiných činností, ať už obchodní, nebo neobchodní povahy.
(22)
Spolupráce mezi organizacemi producentů by měla být podporována tím, že bude povoleno, aby ovoce a zelenina nakoupené výhradně od jiné uznané organizace producentů nebyly při uvádění na trh započítávány do kalkulací pro účely hlavní činnosti, ani činností ostatních. V případě organizace producentů, která je uznána pro produkt, u kterého je vyžadováno poskytnutí technických prostředků, by mělo být možno poskytnout tyto prostředky prostřednictvím jejích členů, dceřiného podniku nebo formou svěření činnosti vnějším subjektům.
(23)
Organizace producentů mohou mít podíl v dceřiných podnicích, které pomáhají zvyšovat přidanou hodnotu produkce jejich členů. Měla by být stanovena pravidla pro výpočet hodnoty takové produkce uváděné na trh. Hlavní činnosti takových dceřiných podniků by měly být po uplynutí přechodného období určeného pro přizpůsobení shodné s činnostmi dané organizace producentů.
(24)
Je třeba stanovit prováděcí pravidla pro uznávání a fungování sdružení organizací producentů, nadnárodních organizací producentů a nadnárodních sdružení organizací producentů podle nařízení (ES) č. 1234/2007. V zájmu souladu by tato pravidla měla v maximální možné míře odrážet pravidla stanovená pro organizace producentů.
(25)
K usnadnění koncentrace nabídky je třeba podporovat fúze stávajících organizací producentů za účelem vzniku nových organizací a stanovit pravidla pro spojení operačních programů sloučených organizací.
(26)
Při dodržování zásad, podle kterých musí být organizace producentů založena z vlastní iniciativy producentů a kontrolována producenty, je třeba ponechat na členských státech, aby stanovily podmínky pro přijímání dalších fyzických nebo právnických osob za členy organizace producentů nebo sdružení organizací producentů.
(27)
S cílem zajistit, aby organizace producentů skutečně reprezentovaly minimální počet producentů, by členské státy měly přijmout opatření zajišťující, aby menšina členů, na které může připadat převážný objem produkce dané organizace producentů, neoprávněně neovládala její řízení a činnost.
(28)
V zájmu zohlednění odlišných okolností produkce a uvádění na trh v Unii by členské státy měly stanovit určité podmínky pro udělení předběžného uznání seskupením producentů, která předloží plán uznání.
(29)
Ve snaze podpořit zakládání stabilních organizací producentů schopných trvale přispívat k dosažení cílů režimu ovoce a zeleniny by se mělo předběžné uznání udělovat jen těm seskupením producentů, která jsou prokazatelně schopná ve stanovené lhůtě splnit všechny podmínky uznání.
(30)
Je třeba stanovit, které informace musí seskupení producentů uvést v plánu uznání. Aby seskupení producentů mohla lépe splnit podmínky uznání, je třeba povolit změny plánů uznání. Za tímto účelem je třeba umožnit členským státům, aby mohly od seskupení producentů žádat přijetí opravných opatření, která zajistí provedení jejich plánu.
(31)
Seskupení producentů může podmínky uznání splnit ještě před dokončením plánu uznání. Mělo by být přijato ustanovení umožňující těmto seskupením předkládat žádosti o uznání zároveň s návrhy operačních programů. V zájmu důslednosti musí udělení tohoto uznání seskupení producentů znamenat ukončení jeho plánu uznání a rovněž je třeba zastavit poskytování podpory. Vzhledem k víceletému financování investic by však ty investice, na které může být poskytnuta podpora, mělo být možno převést na operační programy.
(32)
K usnadnění řádného uplatňování režimu podpor na pokrytí nákladů na vytvoření seskupení producentů a na jejich administrativní činnost by tato podpora měla být poskytována v paušální výši. Pro tuto paušální podporu je třeba stanovit strop, aby byla dodržena rozpočtová omezení. Kromě toho by měl být tento strop přizpůsoben hodnotě produkce seskupení producentů uvedené na trh, aby byly zohledněny odlišné finanční potřeby různě velkých seskupení producentů.
(33)
V zájmu důslednosti a bezproblémového přechodu na status uznaného seskupení producentů je třeba, aby se na seskupení producentů vztahovala stejná pravidla, jaká platí pro hlavní činnosti organizací producentů a pro hodnotu produkce jimi uváděné na trh.
(34)
Aby bylo možné vzít v úvahu finanční potřeby nových seskupení producentů a zajistit řádné uplatňování režimu podpor v případě fúzí, mělo by být umožněno poskytnout podporu seskupením producentů vzniklých fúzí.
(35)
Pro snadnější využívání režimu podpor u operačních programů by měla být jasně definována produkce organizací producentů uvedená na trh, včetně specifikace toho, jaké produkty mohou být zohledněny, a fáze uvádění na trh, v níž se má vypočítávat hodnota produkce. Pro účely kontroly a v zájmu zjednodušení je vhodné pro výpočet hodnoty ovoce a zeleniny určených ke zpracování použít paušální sazbu, která by představovala hodnotu základního produktu, konkrétně ovoce a zeleniny určených ke zpracování, a odpovídala činnostem, které nepředstavují skutečné zpracovatelské činnosti. Vzhledem k tomu, že množství ovoce a zeleniny potřebné pro výrobu výrobků z ovoce a zeleniny se podle skupin produktů výrazně liší, měly by být tyto rozdíly při použití paušálních sazeb zohledněny. V případě ovoce a zeleniny určených ke zpracování, které jsou zpracovány na zpracované aromatické byliny a mletou papriku, je také vhodné zavést paušální sazbu pro výpočet hodnoty ovoce a zeleniny určených ke zpracování, která by představovala pouze hodnotu základního produktu. V případě ročních výkyvů nebo nedostatečných údajů by rovněž měly být umožněny doplňkové způsoby výpočtu produkce uvedené na trh. Aby nedocházelo ke zneužívání režimu, nemělo by organizacím producentů být obecně povoleno během trvání programu měnit metodiku pro stanovení referenčních období.
(36)
Aby byl zajištěn plynulý přechod na nový způsob výpočtu hodnoty produkce u ovoce a zeleniny uvedených na trh a určených ke zpracování, neměly by se nové metody výpočtu vztahovat na operační programy schválené do 20. ledna 2010, aniž by tím však byla dotčena možnost změnit tyto operační programy v souladu s články 65 a 66 nařízení (ES) č. 1580/2007. Ze stejného důvodu by pro referenční období operačních programů schválených po tomto datu měla být hodnota produkce uváděné na trh vypočtena podle nových pravidel.
(37)
K zajištění správného využívání podpor je třeba stanovit pravidla pro řízení provozních fondů a finančních příspěvků členů; při tom je třeba umožnit co největší míru pružnosti za podmínky, že všichni producenti mohou využívat výhod provozního fondu a mohou se demokraticky podílet na rozhodování o jeho čerpání.
(38)
Je třeba stanovit předpisy stanovující rozsah a strukturu vnitrostátní strategie pro udržitelné operační programy a vnitrostátní rámec pro environmentální opatření. Cílem je optimalizovat přidělování finančních prostředků a zlepšovat kvalitu strategie.
(39)
Aby mohly příslušné orgány přiměřeně vyhodnotit informace, opatření a činnosti, které by se měly zahrnout do programů nebo by se z nich měly vyloučit, měly by být stanoveny postupy pro předkládání a schvalování operačních programů, a to včetně lhůt. Vzhledem k tomu, že jsou programy řízeny na ročním základě, mělo by být stanoveno, aby programy, které nejsou schváleny do určitého data, byly o jeden rok odloženy.
(40)
Měl by existovat postup pro každoroční změny operačních programů na následující rok, který by umožňoval jejich úpravu s ohledem na jakékoli nové podmínky, jež nebylo možné předvídat, když byly programy předkládány. Kromě toho by mělo být možné měnit opatření a částky provozních fondů během každého roku, v němž se program provádí. V zájmu zachování všeobecných cílů schválených programů by všechny tyto změny měly podléhat určitým omezením a podmínkám, které určí členské státy a které budou zahrnovat povinné oznamování změn příslušným orgánům.
(41)
Z důvodů finančního zabezpečení a právní jistoty by měl být vypracován seznam operací a výdajů, které případně nespadají pod operační programy.
(42)
Aby se zabránilo neoprávněnému obohacení soukromého subjektu, který během doby čerpání investice přerušil své svazky s organizací, měla by být pro případy investic do jednotlivých podniků stanovena opatření, která organizaci umožní získat zpět zbytkovou hodnotu investice, bez ohledu na to, zda takovou investici vlastní člen nebo organizace.
(43)
Pro zajištění správného uplatňování režimu podpory je třeba stanovit informace, které mají být uvedeny v žádostech o podporu, jakož i postupy pro vyplácení podpor. Aby se zamezilo obtížím v peněžním toku, měly by mít organizace producentů k dispozici systém záloh na platby doprovázený odpovídajícími jistotami. Z podobných důvodů by měl být k dispozici i alternativní systém pro náhradu již vynaložených výdajů.
(44)
Produkce ovoce a zeleniny je nepředvídatelná a tyto produkty rychle podléhají zkáze. I nepříliš velké přebytky na trhu mohou trh výrazně narušit. Je třeba stanovit prováděcí pravidla pro rozsah a uplatňování opatření pro předcházení krizím a jejich řešení, pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. i) nařízení (ES) č. 1234/2007. Tato pravidla by měla být v maximální možné míře pružná a rychle použitelná v případě krizí, a proto by měla umožňovat, aby rozhodnutí mohly přijímat samy členské státy a organizace producentů. Pravidla by nicméně měla zabránit zneužívání a měla by stanovit limity pro používání určitých opatření, a to i ve finanční rovině. Zároveň by měla zajistit, aby byly řádně dodržovány všechny rostlinolékařské a environmentální požadavky.
(45)
Pokud jde o stahování produktů z trhu, je třeba přijmout prováděcí pravidla, která zohlední případnou důležitost uvedeného opatření. Zejména je třeba vymezit pravidla týkající se režimu zvýšené podpory u ovoce a zeleniny stahovaných z trhu, jež jsou bezplatně rozdělovány dobročinnými organizacemi a některými dalšími zařízeními a institucemi jako humanitární pomoc. V zájmu usnadnění bezplatného rozdělování je vhodné umožnit charitativním organizacím a institucím, aby požadovaly od konečného příjemce produktů stažených z trhu symbolický příspěvek v případě, že uvedené produkty prošly zpracováním. Kromě toho by měla být stanovena maximální míra podpory na stažení z trhu, která zajistí, aby se tento postup neujal při odbytu produktů jako stálá alternativa k jejich uvedení na trh. V případě produktů, pro něž byla v příloze V nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou (3) stanovena maximální míra pro vyrovnávací platby Unie za stažení z trhu, je v této souvislosti vhodné pokračovat v uplatňování této míry, která bude do určité míry zvyšována s ohledem na to, že tato stažení jsou nyní spolufinancována. V případě jiných produktů, u nichž se doposud neprojevilo riziko nadměrného stahování z trhu, je vhodné umožnit členským státům, aby stanovily maximální míru podpory. Ve všech případech je však z podobných důvodů vhodné stanovit kvantitativní limit pro stahování z trhu na produkt a organizaci producentů.
(46)
Je třeba přijmout prováděcí pravidla týkající se vnitrostátní finanční podpory, kterou mohou členské státy přiznat v regionech Unie, kde je stupeň organizovanosti producentů obzvláště nízký, a zároveň takový nízký stupeň organizovanosti definovat. Je třeba stanovit postupy schvalování této vnitrostátní podpory, jakož i postup pro schvalování a výši náhrady této podpory Unií, stejně jako pro část náhrady. Uvedené postupy by měly vycházet z postupů uplatňovaných v současnosti.
(47)
Je třeba přijmout prováděcí pravidla, a to zejména procesní ustanovení, upravující podmínky, za kterých mohou být pravidla vydaná organizacemi producentů nebo sdruženími těchto organizací v odvětví ovoce a zeleniny rozšířena na všechny producenty usazené v určité hospodářské oblasti. Pokud je ovoce prodáváno na stromě, mělo by též být vyjasněno, která pravidla se mají rozšířit na producenty a která na odběratele.
(48)
V zájmu zlepšení dohledu nad dovozem jablek a zajištění toho, aby v relativně krátkém čase nedocházelo bez povšimnutí ke značnému zvýšení dovozu jablek, byl v roce 2006 zaveden přechodný režim dovozních licencí pro jablka kódu kombinované nomenklatury (kódu KN) 0808 10 80. V mezidobí byly vyvinuty nové a přesné způsoby dohledu nad dovozem jablek, které jsou pro obchodníky méně náročné než stávající režim licencí. Z toho důvodu by povinnost předkládat dovozní licence pro jablka kódu KN 0808 10 80 měla v krátké době přestat platit.
(49)
Je třeba přijmout prováděcí pravidla týkající se režimu vstupní ceny pro ovoce a zeleninu. Skutečnost, že se většina dotčeného ovoce a zeleniny podléhajících zkáze dodává formou komisního prodeje, působí zvláštní potíže při stanovení hodnoty těchto produktů. Je třeba stanovit možné metody výpočtu vstupní ceny, na jejímž základě se dovážené produkty zařazují do společného celního sazebníku. Zejména je třeba zavést standardní dovozní hodnoty na základě váženého průměru průměrných cen za produkty a je také třeba přijmout zvláštní ustanovení pro případy, kdy nejsou pro produkty určitého původu k dispozici žádné ceny. Je třeba stanovit složení jistoty za určitých okolností, aby bylo zajištěno, že je tento systém uplatňován správně.
(50)
Je třeba přijmout prováděcí pravidla týkající se dovozního cla, které lze ukládat na určité produkty vedle cla stanoveného ve společném celním sazebníku. Toto dodatečné clo lze ukládat tehdy, jestliže dovážené objemy dotčených produktů převyšují spouštěcí úroveň určenou pro jednotlivý produkt a období uplatnění. Zboží dopravované do Unie je od dodatečného cla osvobozeno, proto je pro toto zboží třeba přijmout zvláštní ustanovení.
(51)
Je třeba přijmout ustanovení o přiměřeném monitorování a hodnocení probíhajících programů a režimů pro účely posuzování jejich účelnosti a účinnosti organizacemi producentů i členskými státy.
(52)
Je třeba přijmout ustanovení týkající se druhu, formátu a způsobu oznamování, která jsou nezbytná k provedení tohoto nařízení. Tato ustanovení by se měla týkat jak oznámení, která předkládají producenti a organizace producentů členským státům, tak oznámení, která předkládají členské státy Komisi, jakož i důsledků plynoucích z opožděných nebo nesprávných oznámení.
(53)
Je třeba zavést opatření ke kontrolám nezbytným pro zajištění řádného uplatňování tohoto nařízení a nařízení (ES) č. 1234/2007, jakož i příslušné sankce platné v případě zjištěných nesrovnalostí. Uvedená opatření by měla zahrnovat jak konkrétní kontroly a sankce stanovené na úrovni Unie, tak i dodatečné vnitrostátní kontroly a sankce. Kontroly a sankce by měly být odrazující, účinné a přiměřené. Je třeba stanovit pravidla pro řešení případů zjevných omylů a případů vyšší moci, jakož i pro případ jiných výjimečných okolností, aby se zajistilo spravedlivé zacházení s producenty. Měla by být stanovena pravidla pro případ záměrně vytvořených situací, aby se vyloučila možnost těžit z nich jakékoli výhody.
(54)
Je třeba přijmout ustanovení, která by umožnila pokračování hladkého přechodu z dřívějšího režimu stanoveného v nařízení (ES) č. 2200/96, v nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny (4) a v nařízení Rady (ES) č. 2202/96 ze dne 28. října 1996, kterým se stanoví režim podpor Společenství pro producenty některých citrusových plodů (5), na nový režim stanovený v nařízení Rady (ES) č. 1182/2007 ze dne 26. září 2007, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro odvětví ovoce a zeleniny a kterým se mění směrnice 2001/112/ES a 2001/113/ES a nařízení (EHS) č. 827/68, (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96, (ES) č. 2826/2000, (ES) č. 1782/2003 a (ES) č. 318/2006 a ruší nařízení (ES) č. 2202/96 (6), a dále v nařízení (ES) č. 1234/2007 a v nařízení (ES) č. 1580/2007 a dále v tomto nařízení a provádění přechodných pravidel stanovených v článku 203a nařízení (ES) č. 1234/2007.
(55)
Aby se omezily účinky zrušení režimu dovozních licencí pro jablka na obchodní toky, měl by článek 134 nařízení (ES) č. 1580/2007 platit nadále až do 31. srpna 2011.
(56)
Řídící výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti a používání pojmů
1. Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1234/2007, pokud jde o odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny.
Hlavy II a III tohoto nařízení se však použijí pouze na produkty odvětví ovoce a zeleniny uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. i) nařízení (ES) č. 1234/2007 a na produkty určené výhradně ke zpracování.
2. Pojmy používané v nařízení (ES) č. 1234/2007 mají shodný význam, jsou-li použity v tomto nařízení, nestanoví-li toto nařízení jinak.
Článek 2
Hospodářské roky
Hospodářské roky pro ovoce a zeleninu a výrobky z ovoce a zeleniny trvají od 1. ledna do 31. prosince.
HLAVA II
TŘÍDĚNÍ PRODUKTŮ
KAPITOLA I
Obecná pravidla
Článek 3
Obchodní normy; držitelé
1. Požadavky čl. 113a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 platí jako všeobecná obchodní norma. Podrobnosti všeobecné obchodní normy jsou stanoveny v části A přílohy I tohoto nařízení.
Ovoce a zelenina, na které se nevztahuje zvláštní obchodní norma, musí splňovat všeobecnou obchodní normu. Avšak v případech, kdy je držitel schopen prokázat, že produkty splňují platné normy přijaté Evropskou hospodářskou komisí Organizace spojených národů (EHK/OSN), považují se produkty za produkty splňující všeobecnou obchodní normu.
2. Zvláštní obchodní normy, na které odkazuje čl. 113 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, jsou stanoveny v části B přílohy I tohoto nařízení pro tyto produkty:
a)
jablka;
b)
citrusové plody;
c)
kiwi;
d)
salát, endivii kadeřavou letní a endivii zimní;
e)
broskve a nektarinky;
f)
hrušky;
g)
jahody;
h)
papriku zeleninovou;
i)
stolní hrozny révy vinné;
j)
rajčata.
3. Pro účely čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 se „držitelem“ rozumí fyzická či právnická osoba, která fyzicky vlastní dotčené produkty.
Článek 4
Výjimky a osvobození z použití obchodních norem
1. Odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 se dodržení obchodních norem nevyžaduje u těchto produktů:
a)
za předpokladu, že produkty jsou zřetelně označeny nápisem „určeno ke zpracování“ nebo „k použití jako krmivo pro zvířata“ nebo jiným rovnocenným nápisem, u produktů:
i)
určených k průmyslovému zpracování či
ii)
určených k použití jako krmivo pro zvířata či jinému nepotravinářskému využití;
b)
produktů postoupených producentem v jeho podniku spotřebiteli pro jeho osobní spotřebu;
c)
produktů uznaných za produkty určité oblasti, které se prodávají v maloobchodním prodeji v této oblasti k uspokojení zavedené tradiční místní spotřeby, na základě rozhodnutí Komise přijatého na žádost členského státu postupem podle čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007;
d)
produktů, které byly okrájeny či nařezány, a jsou tak „vhodné k přímému požití“ či „použití v kuchyni“;
e)
produktů uváděných na trh po naklíčení semen rostlin jako jedlé klíčky zatříděné do ovoce a zeleniny podle čl. 1 odst. 1 písm. i) a části IX přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007.
2. Odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 se dodržení obchodních norem v rámci dané pěstitelské oblasti nevztahuje na tyto produkty:
a)
produkty prodávané nebo dodávané pěstitelem do obalových úpraven a balíren nebo do skladovacích zařízení nebo zasílané do těchto zařízení z jeho podniku a
b)
produkty zasílané ze skladovacích zařízení do obalových úpraven a balíren.
3. Odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 mohou členské státy osvobodit od povinnosti dodržovat zvláštní obchodní normy produkty nabízené k maloobchodnímu prodeji spotřebitelům pro jejich osobní spotřebu a označené nápisem „produkt určený ke zpracování“ nebo jakýmkoliv jiným rovnocenným nápisem a určené ke zpracování jinému než uvedenému v odst. 1 písm. a) bodu i) tohoto článku.
4. Odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 mohou členské státy osvobodit od povinnosti dodržovat obchodní normy produkty prodávané přímo producentem konečnému spotřebiteli pro osobní spotřebu na trzích vyhrazených pouze pro producenty v dané pěstitelské oblasti vymezené členskými státy.
5. Pokud jde o zvláštní obchodní normy, může odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 ovoce a zelenina nezařazené do výběrové jakosti ve fázích následujících po odeslání vykazovat mírnou ztrátu čerstvosti a mírné vadnutí a lehké poškození vyplývající z jejich vývoje a náchylnosti ke zkáze.
6. Odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 se dodržení všeobecné obchodní normy nevyžaduje u těchto produktů:
a)
nepěstovaných hub kódu KN 0709 59;
b)
kaparů kódu KN 0709 90 40;
c)
hořkých mandlí kódu KN 0802 11 10;
d)
mandlí bez skořápky kódu KN 0802 12;
e)
lískových ořechů bez skořápky kódu KN 0802 22;
f)
vlašských ořechů bez skořápky kódu KN 0802 32;
g)
piniových oříšků kódu KN 0802 90 50;
h)
pistácií kódu KN 0802 50 00;
i)
makadamia ořechů kódu KN 0802 60 00;
j)
pekanových ořechů kódu KN 0802 90 20;
k)
ostatních ořechů kódu KN 0802 90 85;
l)
sušených banánů plantejnů kódu 0803 00 90;
m)
sušených citrusových plodů kódu 0805;
n)
směsí z tropických ořechů kódu KN 0813 50 31;
o)
směsí z ostatních ořechů kódu KN 0813 50 39;
p)
šafránu kódu KN 0910 20.
7. U produktů, na něž se vztahuje odst. 1 písm. a) a odstavec 2, je nutno příslušnému orgánu členského státu prokázat, že dané produkty splňují stanovené podmínky, zejména pokud jde o jejich zamýšlené použití.
Článek 5
Údaje pro označování
1. Údaje pro označování vyžadované v této kapitole musí být uvedeny čitelně a viditelně na jedné straně obalu, a to tak, že jsou nesmazatelně vytištěny přímo na obalu nebo na štítku, který tvoří nedílnou součást obalu nebo je k obalu připevněn.
2. U přepravovaného volně loženého zboží nakládaného přímo na dopravní prostředek se údaje stanovené v odstavci 1 uvádějí v průvodním dokladu ke zboží nebo na vývěsce viditelně umístěné uvnitř dopravního prostředku.
3. V případě smluv uzavřených na dálku ve smyslu čl. 2 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES (7) vyžaduje dodržování obchodních norem, aby údaje byly k dispozici před dokončením nákupu.
4. Faktury a průvodní doklady, s výjimkou faktury pro spotřebitele, uvádějí název a zemi původu produktů a případně jakost, odrůdu či tržní druh, požaduje-li to zvláštní obchodní norma, či skutečnost, že jsou určeny ke zpracování.
Článek 6
Údaje pro označování na maloobchodní úrovni
1. Na maloobchodní úrovni musí být údaje pro označování vyžadované v této kapitole čitelné a viditelné. Produkty smějí být nabízeny k prodeji, pokud maloobchodní prodejce vystaví v těsné blízkosti zboží zřetelné a čitelné údaje uvádějící zemi původu a případně jakost a odrůdu či tržní druh takovým způsobem, který neuvádí spotřebitele v omyl.
2. U produktů nabízených jako balené podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES (8) musí být kromě údajů stanovených obchodními normami vyznačena i čistá hmotnost. V případě produktů prodávaných na kusy se však uvedení čisté hmotnosti nevyžaduje, pokud je počet jednotek zvnějšku jasně viditelný a snadno spočitatelný, nebo pokud je tento počet uveden na etiketě.
Článek 7
Směsi
1. Uvádění balíčků o čisté hmotnosti nepřesahující 5 kg, které obsahují směsi různých druhů ovoce a zeleniny, na trh se povoluje za předpokladu, že:
a)
produkty jsou jednotné jakosti a každý dotčený produkt splňuje příslušnou zvláštní obchodní normu, nebo všeobecnou obchodní normu, pokud pro konkrétní produkt neexistuje zvláštní obchodní norma;
b)
balení je náležitě označeno v souladu s touto kapitolou a
c)
směs není takové povahy, aby uvedla spotřebitele v omyl.
2. Požadavky odst. 1 písm. a) neplatí pro produkty obsažené ve směsi, které nejsou produkty odvětví ovoce a zeleniny podle čl. 1 odst. 1 písm. i) nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Pokud ovoce a zelenina ve směsi pochází z více členských států nebo ze třetí země, mohou být názvy zemí původu nahrazeny podle potřeby jedním z následujících označení:
a)
„směs ovoce a zeleniny z EU“;
b)
„směs ovoce a zeleniny nepocházející z EU“;
c)
„směs ovoce a zeleniny pocházející z EU i mimo EU“.
KAPITOLA II
Kontroly dodržování obchodních norem
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 8
Oblast působnosti
Tato kapitola stanoví pravidla pro kontroly shody, kterými se rozumí kontroly prováděné u ovoce a zeleniny ve všech fázích uvádění na trh za účelem ověření, že splňují obchodní normy a jiná ustanovení této hlavy a článků 113 a 113a nařízení (ES) č. 1234/2007.
Článek 9
Koordinační orgány a kontrolní subjekty
1. Každý členský stát určí:
a)
jeden příslušný orgán odpovědný za koordinaci a kontakty v oblastech, na které se vztahuje tato kapitola (dále jen „koordinační orgán“), a
b)
kontrolní subjekt nebo subjekty odpovědné za uplatňování této kapitoly (dále jen „kontrolní subjekty“).
Koordinační orgány a kontrolní subjekty, na které odkazuje první pododstavec, mohou být veřejné či soukromé. Členské státy jsou však za ně odpovědné v obou případech.
2. Členské státy oznámí Komisi:
a)
název a poštovní a elektronickou adresu koordinačního orgánu, který určily podle odst. 1 písm. a);
b)
název a poštovní a elektronickou adresu kontrolních subjektů, které určily podle odst. 1 písm. b), a
c)
přesný popis příslušných oblastí činnosti kontrolních subjektů, které určily.
3. Koordinačním orgánem může být kontrolní subjekt nebo jeden z kontrolních subjektů nebo jakýkoli jiný subjekt určený podle odstavce 1.
4. Komise způsobem, který uzná za vhodný, zpřístupní veřejnosti seznam koordinačních orgánů určených členskými státy.
Článek 10
Databáze obchodníků
1. Členské státy zřídí databázi obchodníků s ovocem a zeleninou, v níž budou za podmínek stanovených v tomto článku uvedeni obchodníci, kteří uvádějí na trh ovoce a zeleninu, pro něž byly stanoveny normy podle článku 113 nařízení (ES) č. 1234/2007.
Členské státy mohou pro tento účel použít jakoukoliv jinou databázi či databáze, které k tomuto účelu již zřídily.
2. Pro účely tohoto nařízení se výrazem „obchodník“ rozumí každá fyzická nebo právnická osoba:
a)
v jejímž držení je ovoce a zelenina, na něž se vztahují obchodní normy, za účelem:
i)
jejich vystavení nebo nabízení k prodeji,
ii)
jejich prodeje nebo
iii)
jejich jakéhokoli jiného uvedení na trh nebo
b)
která skutečně vykonává jakoukoliv z činností uvedených v písmenu a) v souvislosti s ovocem a zeleninou, na něž se vztahují obchodní normy.
K činnostem uvedeným v prvním pododstavci písm. a) patří:
a)
prodej na dálku po internetu či jiným způsobem;
b)
uvedené činnosti, které fyzická či právnická osoba vykonává svým jménem nebo jménem třetí strany, a
c)
uvedené činnosti vykonávané v Unii a/nebo vývozem do třetích zemí a/nebo dovozem ze třetích zemí.
3. Členské státy stanoví podmínky, za nichž jsou následující obchodníci zařazeni či nezařazeni do databáze:
a)
obchodníci, na jejichž činnost se nevztahuje povinnost dodržovat obchodní normy podle článku 4, a
b)
fyzické nebo právnické osoby, jejichž činnosti v odvětví ovoce a zeleniny jsou omezeny buď na přepravu zboží, nebo na prodej na maloobchodní úrovni.
4. Je-li databáze složena z několika různých částí, koordinační orgán zajistí, aby databáze, její části a jejich aktualizace byly jednotné. Aktualizace databáze se provádí zejména na základě údajů získaných při kontrolách shody.
5. Databáze obsahuje tyto údaje týkající se jednotlivých obchodníků:
a)
registrační číslo, jméno a adresu;
b)
údaje potřebné pro jejich zařazení do jedné z kategorií rizika uvedených v čl. 11 odst. 2, zejména pozici v tržním řetězci a údaje o významu podniku;
c)
údaje o zjištěních při předchozích kontrolách jednotlivých obchodníků;
d)
veškeré další údaje, které jsou považovány za nezbytné pro účely kontroly, jako např. informace o tom, zda v souvislosti s dodržováním obchodních norem existuje systém zajištění jakosti či systém vlastní kontroly.
Aktualizace databáze se provádí zejména na základě údajů získaných při kontrolách shody.
6. Obchodníci musí poskytovat údaje, které členské státy považují za nezbytné pro zřízení a aktualizaci databáze. Členské státy stanoví podmínky, podle nichž se v databázi uvádějí obchodníci, kteří nejsou usazeni na jejich území, ale provádějí na něm obchodní činnost.
Oddíl 2
Kontroly shody prováděné členskými státy
Článek 11
Kontroly shody
1. Členské státy zabezpečí výběrové a přiměřeně časté provádění kontrol shody na základě analýzy rizik, aby bylo zajištěno dodržování obchodních norem a jiných ustanovení této hlavy a článků 113 a 113a nařízení (ES) č. 1234/2007.
Ke kritériím pro posouzení rizik patří i existence osvědčení o shodě, na které odkazuje článek 14, vydaného příslušným orgánem třetí země, jejíž kontroly shody byly schváleny podle článku 15. Existence takového osvědčení se považuje za faktor snižující riziko nedodržování norem.
Kritéria pro posouzení rizik mohou zahrnovat i:
a)
charakter produktu, období produkce, cenu produktu, počasí, postupy balení a manipulace, podmínky skladování, zemi původu, způsob přepravy nebo objem šarže;
b)
velikost podniků obchodníků, jejich pozici v tržním řetězci, objem či hodnotu produktů, které uvádějí na trh, sortiment produktů, oblast dodávky či druh vykonávané podnikatelské činnosti, jako např. skladování, třídění, balení či prodej;
c)
zjištění při předchozích kontrolách, včetně počtu a druhu zjištěných nedostatků, obvyklou kvalitu produktů uváděných na trh, úroveň používaného technického vybavení;
d)
spolehlivost obchodníkova systému zajištění jakosti či systému vlastní kontroly týkajícího se dodržování obchodních norem;
e)
místo, kde kontrola probíhá, zejména pokud se jedná o místo prvního vstupu do Unie, nebo místo, kde jsou produkty baleny a nakládány;
f)
jakékoliv další informace, které by mohly poukazovat na riziko nedodržování norem.
2. Analýza rizik je založena na informacích uvedených v databázi obchodníků, na kterou odkazuje článek 10, a zařadí obchodníky do kategorií rizika.
Členské státy předem stanoví:
a)
kritéria pro hodnocení rizika nedodržování norem u šarží;
b)
na základě analýzy rizik pro každou kategorii minimální podíl obchodníků či šarží a/nebo množství, u nichž budou provedeny kontroly shody.
Členské státy se mohou na základě analýzy rizik rozhodnout, že nebudou provádět výběrové kontroly u produktů, na něž se nevztahují zvláštní obchodní normy.
3. Pokud jsou při kontrolách zjištěny závažné nesrovnalosti, zvýší členské státy četnost kontrol u dotčených obchodníků, produktů, původu či jiných kritérií.
4. Obchodníci kontrolním subjektům poskytnou všechny údaje, které tyto subjekty považují za nezbytné pro organizaci a provedení kontrol shody.
Článek 12
Schválení obchodníci
1. Členské státy mohou povolit obchodníkům, kteří jsou zařazeni do kategorie nejnižšího rizika a poskytují zvláštní záruky dodržování obchodních norem, aby ve fázi odesílání umístili na každé balení štítek, jehož vzor je uveden v příloze II, a/nebo podepsali osvědčení o shodě podle článku 14.
2. Povolení se uděluje na dobu alespoň jednoho roku.
3. Obchodníci, kteří této možnosti využijí:
a)
zaměstnávají pracovníky kontroly, kteří prošli školením schváleným členským státem;
b)
mají vhodné zařízení pro přípravu a obalovou úpravu produktů;
c)
se zaváží k provádění kontroly shody odesílaného zboží a vedou rejstřík o všech provedených kontrolách.
4. Pokud schválený obchodník již nesplňuje požadavky pro povolení, členský stát mu povolení odejme.
5. Aniž je dotčen odstavec 1, mohou schválení obchodníci až do vyčerpání zásob i nadále používat vzory, které byly k 30. červnu 2009 v souladu s nařízením (ES) č. 1580/2007.
Povolení vydaná obchodníkům před 1. červencem 2009 i nadále platí pro období, pro které byla vydána.
Článek 13
Přijetí prohlášení celními orgány
1. Celní orgány mohou přijmout vývozní celní prohlášení a/nebo prohlášení o propuštění do volného oběhu u produktů, na něž se vztahují zvláštní obchodní normy, pouze pokud:
a)
je ke zboží přiloženo osvědčení o shodě nebo
b)
příslušný kontrolní subjekt uvědomil celní orgán, že pro dotčené šarže bylo vydáno osvědčení o shodě, nebo
c)
příslušný kontrolní subjekt informoval celní orgán, že pro dotčené šarže nevydal osvědčení o shodě, protože tyto šarže nemusí být s ohledem na posouzení rizik uvedené v čl. 11 odst. 1 kontrolovány.
Tímto nejsou dotčeny kontroly shody, které členské státy mohou provést podle článku 11.
2. Odstavec 1 platí rovněž pro produkty, na něž se vztahuje všeobecná obchodní norma uvedená v části A přílohy I, a pro produkty uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. a), pokud to dotčený členský stát považuje za nutné s ohledem na analýzu rizik uvedenou v čl. 11 odst. 1.
Článek 14
Osvědčení o shodě
1. Osvědčení o shodě (dále jen „osvědčení“) může vydat příslušný orgán pro účely potvrzení, že dotčené produkty splňují příslušnou obchodní normu. Osvědčení používané příslušnými orgány v Unii je stanoveno v příloze III.
Třetí země, na které odkazuje čl. 15 odst. 4, mohou namísto osvědčení vydaných příslušnými orgány v Unii použít vlastní osvědčení za předpokladu, že tato osvědčení obsahují alespoň údaje rovnocenné osvědčení Unie. Komise zpřístupní vzory takových osvědčení třetích zemí způsobem, jenž uzná za vhodný.
2. Osvědčení mohou být vydána buď v tištěné podobě s vlastnoručním podpisem, nebo v ověřené elektronické podobě s elektronickým podpisem.
3. Každé osvědčení je opatřeno razítkem příslušného orgánu a podepsáno osobou k tomu zmocněnou či osobami k tomu zmocněnými.
4. Osvědčení se vydávají alespoň v jednom z úředních jazyků Unie.
5. Na každém osvědčení je uvedeno identifikační pořadové číslo. Příslušný orgán si ponechává jednu kopii každého vydaného osvědčení.
6. Aniž je dotčen odst. 1 první pododstavec, mohou členské státy až do vyčerpání zásob i nadále používat osvědčení, která byla k 30. červnu 2009 v souladu s nařízením (ES) č. 1580/2007.
Oddíl 3
Kontroly shody prováděné třetími zeměmi
Článek 15
Schválení kontrol shody prováděných třetími zeměmi před dovozem do Unie
1. Na žádost třetí země může Komise postupem podle čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 schválit kontroly shody se zvláštními obchodními normami prováděné touto třetí zemí před dovozem do Unie.
2. Schválení podle odstavce 1 mohou získat třetí země, ve kterých jsou pro produkty vyvážené do Unie dodržovány obchodní normy Unie, nebo alespoň rovnocenné normy.
Ve schválení se uvádí úřední orgán třetí země, který je odpovědný za provádění kontrol podle odstavce 1. Tento orgán je odpovědný za udržování kontaktů s Unií. Ve schválení se rovněž uvádí, které kontrolní subjekty třetí země jsou pověřeny náležitým prováděním kontrol.
Schválení může platit pouze pro produkty pocházející z dotčené třetí země a může být omezeno na některé produkty.
3. Kontrolní subjekty třetí země jsou úředními subjekty nebo subjekty úředně uznanými orgánem uvedeným v odstavci 2, které skýtají dostatečné záruky a mají k dispozici potřebné zaměstnance, vybavení a prostory pro provádění kontrol podle metod uvedených v čl. 17 odst. 1 nebo podle rovnocenných metod.
4. Třetí země, jejichž kontroly shody byly schváleny podle tohoto článku, a dotčené produkty jsou uvedeny v příloze IV.
Komise zpřístupní údaje o dotčených úředních orgánech a kontrolních subjektech způsobem, jenž uzná za vhodný.
Článek 16
Pozastavení schválení kontrol shody
Komise může schválení kontrol shody pozastavit, zjistí-li, že u významné části šarží nebo množství neodpovídá zboží údajům zapsaným v osvědčeních o shodě vydaných kontrolními subjekty třetí země.
Oddíl 4
Kontrolní metody
Článek 17
Kontrolní metody
1. Kontroly shody podle této kapitoly se s výjimkou kontrol v místě maloobchodního prodeje konečnému spotřebiteli provádějí v souladu s kontrolními metodami stanovenými v příloze V, pokud toto nařízení nestanoví jinak.
Pro kontrolu shody v místě maloobchodního prodeje konečnému spotřebiteli stanoví členské státy zvláštní opatření.
2. Zjistí-li se při kontrole, že zboží je v souladu s obchodními normami, může kontrolní subjekt vydat osvědčení o shodě podle přílohy III.
3. Není-li zboží v souladu s normami, vydá kontrolní subjekt protokol o nedodržení norem, určený obchodníkovi nebo jeho zástupci. Zboží, pro které byl vydán protokol o nedodržení norem, se nemůže převážet bez schválení kontrolního subjektu, který tento protokol vydal. Toto schválení může být podmíněno dodržením podmínek stanovených kontrolním subjektem.
Obchodníci se mohou rozhodnout, že uvedou veškeré zboží nebo jeho část do souladu s normami. Zboží uvedené do souladu s normami se nemůže uvést na trh dříve, než se příslušný kontrolní subjekt vhodným způsobem přesvědčí o tom, že zboží bylo skutečně do souladu s normami uvedeno. Teprve poté, co bylo zboží uvedeno do souladu s normami, může kontrolní subjekt v daném případě pro příslušnou šarži nebo její část vydat osvědčení o shodě podle přílohy III.
Jestliže kontrolní subjekt vyhoví obchodníkovi, který chce uvést zboží do souladu s normami v jiném členském státě než ve státě, v němž byla provedena kontrola a zjištěno nedodržení norem, oznámí obchodník příslušnému kontrolnímu subjektu v členském státu určení šarži, která nesplňuje normy. Členský stát, který vydá protokol o nedodržení norem, zašle kopii uvedeného protokolu ostatním dotčeným členským státům, včetně členského státu, do kterého směřuje šarže, jež nesplňuje normy.
Pokud u zboží nelze dosáhnout shody, ani je nelze předat k použití jako krmivo či k průmyslovému zpracování, ani k jinému nepotravinářskému využití, může kontrolní subjekt v případě potřeby požádat obchodníky, aby přijali odpovídající opatření a zajistili, aby dotčené produkty nebyly uvedeny na trh.
Obchodníci poskytnou veškeré informace, jež členské státy pokládají za nezbytné pro účely použití tohoto odstavce.
Oddíl 5
Oznámení
Článek 18
Oznámení
1. Členský stát, v němž je zjištěno, že zásilka z jiného členského státu nesplňuje obchodní normy z důvodu závad nebo zhoršení jakosti, které mohly být zjištěny již v okamžiku balení, oznámí tuto skutečnost neprodleně Komisi a členským státům, kterých by se to mohlo týkat.
2. Členský stát, v němž bylo zamítnuto propuštění do volného oběhu u šarže zboží ze třetí země z důvodu nedodržení obchodních norem, oznámí tuto skutečnost neprodleně Komisi, členským státům, kterých by se to mohlo týkat, a dotčené třetí zemi uvedené v příloze IV.
3. Členské státy oznámí Komisi své předpisy o systémech kontrol a analýzy rizik. Oznámí Komisi veškeré následné změny těchto systémů.
4. Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům souhrnné výsledky kontrol provedených ve všech fázích uvádění na trh v daném roce do 30. června následujícího roku.
5. Oznámení podle odstavců 1 až 4 se uskutečňují způsobem, který určí Komise.
HLAVA III
ORGANIZACE PRODUCENTŮ
KAPITOLA I
Požadavky a uznávání
Oddíl 1
Definice
Článek 19
Definice
1. Pro účely této hlavy:
a)
„producentem“ se rozumí zemědělec podle čl. 2 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007;
b)
„členem“ se rozumí producent nebo družstvo producentů, kteří jsou členem organizace producentů nebo sdružení organizací producentů;
c)
„dceřiným podnikem“ se rozumí společnost, v níž má účast jedna nebo více organizací producentů nebo jejich sdružení a která přispívá k dosažení cílů organizace producentů nebo sdružení organizací producentů;
d)
„nadnárodní organizací producentů“ se rozumí každá organizace, v níž se alespoň jeden z podniků producentů nachází v jiném členském státě než v tom, v němž má daná organizace své sídlo;
e)
„nadnárodním sdružením organizací producentů“ se rozumí každé sdružení organizací producentů, v němž se alespoň jedna ze sdružených organizací nachází v jiném členském státě než v tom, v němž má dané sdružení své sídlo;
f)
„cílem konvergence“ se rozumí cíl akce určené nejméně rozvinutým členským státům a regionům v souladu s právními předpisy Unie, jimiž se řídí Evropský fond pro regionální rozvoj, Evropský sociální fond a Fond soudržnosti v období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013;
g)
„opatřením“ se rozumí:
i)
akce zaměřené na plánování produkce, včetně pořízení stálých aktiv,
ii)
akce zaměřené na zlepšení nebo udržení jakosti produktu, včetně pořízení stálých aktiv,
iii)
akce zaměřené na zlepšení uvádění na trh, včetně pořízení stálých aktiv, a dále propagační a komunikační činnosti mimo ty propagační a komunikační činnosti, jež spadají pod bod vi),
iv)
výzkum a experimentální produkce, včetně pořízení stálých aktiv,
v)
vzdělávací akce mimo ty, které spadají pod bod vi), a akce zaměřené na podporu přístupu k poradenským službám,
vi)
kterýkoli z šesti nástrojů předcházení krizím a jejich řešení vyjmenovaných v čl. 103c odst. 2 prvním pododstavci písm. a) až f) nařízení (ES) č. 1234/2007,
vii)
environmentální opatření uvedená v čl. 103c odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007, včetně pořízení stálých aktiv,
viii)
další akce, včetně pořízení stálých aktiv, mimo ta, která jsou uvedena v bodech i) až iv) a vii) a jež plní jeden nebo více cílů podle čl. 103c odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007;
h)
„akcí“ se rozumí konkrétní činnost nebo nástroj zaměřený na dosažení určitého operativního cíle přispívajícího k jednomu nebo více cílům uvedeným v čl. 103c odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007;
i)
„vedlejším produktem“ se rozumí produkt, který vznikne při přípravě výrobku z ovoce nebo zeleniny a který má pozitivní hospodářskou hodnotu, ale není hlavním zamýšleným výsledkem;
j)
„přípravou“ se rozumí přípravné činnosti, jako je čištění, řezání, zbavování slupek a skořápek, odkrajování a sušení ovoce a zeleniny, aniž by se přepracovávaly na výrobky z ovoce a zeleniny;
k)
„mezioborovým základem“ podle čl. 103d odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007 se rozumí jedna či více činností uvedených v čl. 123 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 1234/2007 schválených členským státem a řízených společně organizací producentů nebo sdružením organizací producentů a nejméně jedním jiným subjektem působícím ve zpracování potravin anebo v distribučním řetězci;
l)
„ukazatelem výchozího stavu“ se rozumí libovolný ukazatel odrážející stav nebo trend existující na začátku programového období, který může poskytnout informace užitečné:
i)
při analýze výchozí situace pro účely stanovení vnitrostátní strategie pro udržitelné operační programy nebo operační program,
ii)
jako referenční údaj, na jehož základě se poměřují výsledky a dopad vnitrostátní strategie nebo operačního programu, nebo
iii)
při interpretaci výsledků a dopadu vnitrostátní strategie nebo operačního programu.
2. Na základě svých vnitrostátních právních a správních systémů členské státy stanoví, které právnické osoby na jejich území musí splňovat článek 125b nařízení (ES) č. 1234/2007. Mohou přijmout doplňující předpisy pro uznávání organizací producentů a v případě potřeby přijmout také ustanovení týkající se jasně vymezených složek právnických osob pro účely uplatňování článku 125b nařízení (ES) č. 1234/2007.
Oddíl 2
Požadavky vztahující se na organizace producentů
Článek 20
Dotčené produkty
1. Členské státy uznají organizace producentů podle článku 125b nařízení (ES) č. 1234/2007 pro produkt nebo skupinu produktů uvedené v žádosti o uznání, s výhradou všech rozhodnutí přijatých v souladu s čl. 125b odst. 1 písm. c) uvedeného nařízení.
2. Členské státy uznají organizace producentů pro produkt nebo skupinu produktů určené výhradně ke zpracování pouze tehdy, jsou-li organizace producentů schopny zajistit dodávání těchto produktů ke zpracování, a to buď prostřednictvím systému dodavatelských smluv, či jinak.
Článek 21
Minimální počet členů
Při stanovení minimálního počtu členů organizace producentů podle čl. 125b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007 mohou členské státy určit, že pokud se organizace žádající o uznání skládá zcela či zčásti z členů, kteří jsou sami právnické osoby či jasně vymezené složky právnických osob složených z producentů, lze minimální počet producentů vypočítat na základě počtu producentů sdružených v rámci těchto jednotlivých právnických osob nebo jasně vymezených složek právnických osob.
Článek 22
Minimální doba členství
1. Minimální doba členství producenta nesmí být kratší než jeden rok.
2. Vystoupení člena z organizace se oznámí organizaci písemně. Členské státy stanoví lhůty pro vystoupení, které nesmějí být delší než šest měsíců, a data, ke kterým vystoupení nabývá účinnosti.
Článek 23
Struktura a činnost organizací producentů
Členské státy zajistí, aby organizace producentů měly k dispozici zaměstnance, infrastrukturu a vybavení nutné ke splnění požadavků uvedených v čl. 122 prvním pododstavci písm. c) a v čl. 125b odst. 1 písm. e) nařízení (ES) č. 1234/2007 a k zajištění jejich nezbytného fungování, zejména pokud jde o:
a)
znalost produkce jejich členů;
b)
shromažďování, třídění, skladování a balení produkce jejich členů;
c)
obchodní a rozpočtové řízení a
d)
centralizované účetnictví a fakturační systém.
Článek 24
Hodnota nebo objem tržní produkce
1. Pro účely čl. 125b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007 se hodnota nebo objem tržní produkce vypočte na stejném základě jako hodnota produkce uvedené na trh podle článků 50 a 51 tohoto nařízení.
2. Pokud jeden nebo více členů organizace producentů nemá pro účely odstavce 1 dostatečné historické údaje o produkci uvedené na trh, může se hodnota tržní produkce vypočítat jako průměrná hodnota z jejich tržní produkce za tři roky, během nichž členové dotčené organizace producentů skutečně produkovali ovoce a zeleninu a které předcházely roku, v němž byla žádost o uznání podána.
Článek 25
Poskytnutí technických prostředků
Pro účely čl. 125b odst. 1 písm. e) nařízení (ES) č. 1234/2007 se v případě organizace producentů, která je uznána pro produkt vyžadující poskytnutí technických prostředků, má za to, že tato organizace producentů splnila svou povinnost, poskytne-li odpovídající úroveň technických prostředků sama, prostřednictvím svých členů, prostřednictvím dceřiného podniku či formou svěření činností vnějším subjektům.
Článek 26
Hlavní činnost organizací producentů
1. Hlavní činnost organizace producentů se týká koncentrace nabídky a uvádění produktů, které vyprodukují její členové a pro které je uznána, na trh.
2. Organizace producentů může prodávat produkty pocházející od producentů, kteří nejsou jejími členy ani členy sdružení organizací producentů, pokud je pro uvedené produkty uznána a pokud je hospodářská hodnota této činnosti nižší než hodnota její produkce uvedené na trh vypočtená podle článku 50.
3. Za součást činnosti organizace producentů se nepovažuje uvedení na trh u ovoce a zeleniny, které byly přímo koupeny od jiné organizace producentů, a u produktů, pro které není organizace producentů uznána.
4. V případě uplatnění čl. 50 odst. 9 platí odstavec 3 tohoto článku od 1. ledna 2012 obdobně pro dotčené dceřiné podniky.
Článek 27
Svěření činnosti vnějším subjektům
1. K činnostem, jejichž svěření vnějším subjektům mohou členské státy povolit podle článku 125d nařízení (ES) č. 1234/2007, může patřit mimo jiné shromažďování, skladování, balení a uvádění produkce členů organizace producentů na trh.
2. Svěřením některé z činností organizace producentů vnějším subjektům se rozumí, že organizace producentů uzavře obchodní dohodu o zajišťování dotčené činnosti s jiným subjektem, včetně jednoho nebo několika svých členů nebo dceřiného podniku. Organizace producentů však zůstává nadále odpovědná za provádění takové činnosti i za celkovou kontrolu řízení a dohled nad obchodní dohodou o zajišťování uvedené činnosti.
Článek 28
Nadnárodní organizace producentů
1. Sídlo nadnárodní organizace producentů je zřízeno v členském státě, v němž má daná organizace producentů významné podniky či významný počet členů nebo v němž dosahuje významné úrovně produkce uváděné na trh.
2. Členský stát, v němž se nachází sídlo nadnárodní organizace producentů, odpovídá za:
a)
uznání nadnárodní organizace producentů;
b)
schválení operačního programu nadnárodní organizace producentů;
c)
navázání nezbytné správní spolupráce s ostatními členskými státy, v nichž se nacházejí členové, pokud jde o dodržování podmínek uznání a systém kontrol a sankcí. Tyto ostatní členské státy jsou povinny poskytnout členskému státu, ve kterém je umístěno sídlo, v přiměřené lhůtě veškerou nezbytnou pomoc; a
d)
poskytnutí veškeré příslušné dokumentace na vyžádání jiných členských států, a to včetně všech platných právních předpisů, ostatním členským státům, v nichž se nacházejí členové, v překladu do úředního jazyka žádajících členských států.
Článek 29
Fúze organizací producentů
1. Pokud dojde k fúzi organizací producentů, nahradí organizace producentů vzniklá fúzí organizace, které fúzi provedly. Nový subjekt převezme práva a povinnosti organizací producentů, které provedly fúzi.
Subjekt vzniklý fúzí může pokračovat v souběžném a odděleném provádění programů až do 1. ledna roku následujícího po fúzi nebo operační programy od okamžiku fúze sloučit. Operační programy se slučují v souladu s články 66 a 67.
2. Odchylně od odst. 1 druhého pododstavce mohou členské státy povolit organizacím producentů, které o to požádají na základě řádně opodstatněných důvodů, aby nadále prováděly oddělené operační programy souběžně až do jejich přirozeného ukončení.
Článek 30
Členové, kteří nejsou producenty
1. Členské státy mohou stanovit, zda a za jakých podmínek může být přijata za člena organizace producentů fyzická osoba nebo právnická osoba, která není producentem.
2. Při stanovení podmínek uvedených v odstavci 1 členské státy zajistí především soulad s čl. 122 prvním pododstavcem písm. a) bodem iii) a čl. 125a odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Fyzické nebo právnické osoby uvedené v odstavci 1:
a)
nejsou brány v úvahu pro účely kritérií pro uznání;
b)
nevyužívají přímo opatření financovaná Unií.
Členské státy mohou omezit nebo zrušit právo fyzických nebo právnických osob hlasovat o rozhodnutích týkajících se provozních fondů, a to v souladu s podmínkami uvedenými v odstavci 2.
Článek 31
Demokratická kontrola organizací producentů
1. Členské státy přijmou všechna opatření, která považují za nezbytná k tomu, aby se předešlo jakémukoliv zneužití pravomoci nebo vlivu jedním nebo více členy při řízení a fungování organizace producentů, včetně hlasovacích práv.
2. Pokud je organizace producentů jasně vymezenou složkou právnické osoby, mohou členské státy přijmout opatření a omezit či zrušit pravomoci uvedené právnické osoby, pokud jde o změnu, schvalování nebo zamítání rozhodnutí organizace producentů.
Oddíl 3
Sdružení organizací producentů
Článek 32
Pravidla pro organizace producentů platná pro sdružení organizací producentů
Článek 22, čl. 26 odst. 3, články 27 a 31 se použijí obdobně na sdružení organizací producentů. Pokud sdružení organizací producentů provádí prodejní činnost, použije se obdobně čl. 26 odst. 2.
Článek 33
Uznání sdružení organizací producentů
1. Členské státy mohou uznat sdružení organizací producentů podle článku 125c nařízení (ES) č. 1234/2007 pouze pro činnost nebo činnosti týkající se produktu nebo skupiny produktů uvedených v žádosti o uznání.
2. Sdružení organizací producentů může být uznáno podle článku 125c nařízení (ES) č. 1234/2007 a může vykonávat libovolné činnosti organizace producentů i tehdy, jestliže v uvádění dotčených produktů na trh pokračují jeho členové.
Článek 34
Členové sdružení organizací producentů, kteří nejsou organizacemi producentů
1. Členské státy mohou stanovit, zda a za jakých podmínek může být přijata za člena sdružení organizací producentů fyzická nebo právnická osoba, která není uznanou organizací producentů.
2. Členové uznaného sdružení organizací producentů, kteří nejsou uznanými organizacemi producentů:
a)
nejsou bráni v úvahu pro účely kritérií pro uznání;
b)
nevyužívají přímo opatření financovaná Unií.
Členské státy mohou povolit, omezit nebo zrušit právo těchto členů hlasovat o rozhodnutích týkajících se operačních programů.
Článek 35
Nadnárodní sdružení organizací producentů
1. Sídlo nadnárodního sdružení organizací producentů se zřizuje v členském státě, v němž má dotčené sdružení významný počet členských organizací nebo v němž členské organizace dosahují významné úrovně produkce uváděné na trh.
2. Členský stát, v němž se nachází sídlo nadnárodního sdružení organizací producentů, zodpovídá za:
a)
uznání sdružení;
b)
v případě potřeby za schválení operačního programu nadnárodního sdružení;
c)
navázání nezbytné správní spolupráce s ostatními členskými státy, v nichž se nacházejí sdružené organizace, pokud jde o dodržování podmínek uznání a systém kontrol a sankcí. Tyto ostatní členské státy jsou povinny poskytnout členskému státu, ve kterém je umístěno sídlo, veškerou nezbytnou pomoc; a
d)
poskytnutí veškeré příslušné dokumentace na vyžádání jiných členských států, a to včetně všech platných právních předpisů, ostatním členským státům, v nichž se nacházejí členové, v překladu do úředního jazyka žádajících členských států.
Oddíl 4
Seskupení producentů
Článek 36
Předkládání plánů uznání
1. Právnická osoba nebo jasně vymezená složka právnické osoby předloží příslušnému orgánu členského státu, ve kterém má právnická osoba své sídlo, plán uznání uvedený v čl. 125e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007.
2. Členské státy stanoví:
a)
minimální kritéria, která musí právnická osoba či jasně vymezená složka právnické osoby splnit, aby mohla předložit plán uznání;
b)
pravidla pro vypracování, obsah a provádění plánů uznání;
c)
období, v němž má dřívější člen organizace producentů zakázáno vstoupit do seskupení producentů poté, co opustil tuto organizaci producentů v souvislosti s produkty, pro něž byla organizace producentů uznána, a
d)
správní postupy schvalování, monitorování a plnění plánů uznání.
Článek 37
Obsah plánů uznání
Návrh plánu uznání obsahuje alespoň:
a)
popis počáteční situace, zejména pokud jde o počet členů producentů, s uvedením podrobných údajů o členech, produkci, včetně hodnoty produkce uváděné na trh, uvádění na trh a infrastruktuře, kterou má seskupení producentů k dispozici, včetně infrastruktury ve vlastnictví jednotlivých členů seskupení producentů;
b)
návrh data zahájení provádění plánu a jeho trvání, které nesmí přesáhnout pět let, a
c)
činnosti a investice, které je třeba provést v zájmu dosažení uznání.
Článek 38
Schvalování plánů uznání
1. Příslušný orgán členského státu rozhodne o návrhu plánu uznání do tří měsíců od obdržení plánu a veškeré podkladové dokumentace. Členské státy mohou stanovit kratší lhůtu.
2. Členské státy mohou přijmout doplňující pravidla týkající se způsobilosti operací a výdajů v rámci plánů uznání, včetně pravidel týkajících se způsobilosti investic, která musí seskupení producentů dodržet, aby splnilo kritéria potřebná pro uznání za organizaci producentů podle čl. 125b odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Po kontrolách shody uvedených v článku 111 příslušný orgán členského státu v případě potřeby:
a)
přijme plán a udělí předběžné uznání;
b)
vyžádá si změny plánu;
c)
zamítne plán.
Plán může být v případě potřeby přijat až poté, co do něj budou zapracovány změny požadované podle písmena b).
Příslušný orgán členského státu o svém rozhodnutí vyrozumí právnickou osobu nebo jasně vymezenou složku právnické osoby.
Článek 39
Provádění plánů uznání
1. Plán uznání se provádí v ročních obdobích počínajících 1. lednem. Členské státy mohou seskupením producentů povolit, aby tato roční období rozčlenila do půlročních období.
Pro první rok provádění v souladu s navrženým datem podle čl. 37 písm. b) začíná plán uznání:
a)
dne 1. ledna následujícího po datu přijetí plánu příslušným orgánem členského státu; nebo
b)
první kalendářní den po datu jeho přijetí.
První rok provádění plánu uznání končí v každém případě dne 31. prosince téhož roku.
2. Členské státy stanoví podmínky, za nichž mohou seskupení producentů požádat během provádění plánů o jejich změnu. K těmto žádostem musí být přiložena veškerá nezbytná podkladová dokumentace.
Členské státy stanoví podmínky, za jakých mohou být plány uznání změněny během ročního nebo půlročního období bez předchozího souhlasu příslušného orgánu členského státu. Tyto změny jsou způsobilé pro podporu pouze v případě, že je skupina producentů neprodleně sdělí příslušnému orgánu členského státu.
3. Příslušný orgán členského státu rozhodne o změnách plánů do tří měsíců od obdržení žádosti o změnu a po zvážení předložených důvodů. Pokud rozhodnutí o žádosti o změny nebylo přijato v uvedené lhůtě, považuje se dotčená žádost za zamítnutou. Členské státy mohou stanovit kratší lhůtu.
Článek 40
Žádosti o uznání za organizaci producentů
1. Seskupení producentů provádějící plán uznání může kdykoli předložit žádost o uznání podle článku 125b nařízení (ES) č. 1234/2007. Tyto žádosti se v každém případě předkládají před koncem přechodného období podle čl. 125e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007.
2. Ode dne podání uvedené žádosti může dotčené seskupení předložit návrh operačního programu podle článku 63.
Článek 41
Hlavní činnosti seskupení producentů
1. Hlavní činnost seskupení producentů se týká koncentrace nabídky a uvádění produktů, které vyprodukují jeho členové a pro které je předběžně uznáno, na trh.
2. Seskupení producentů může prodávat produkty pocházející od producentů, kteří nejsou členy seskupení, pokud je pro uvedené produkty uznáno a pokud je hospodářská hodnota této činnosti nižší než hodnota produkce uvedené na trh pocházející od vlastních členů seskupení a členů jiných skupin producentů.
Článek 42
Hodnota produkce uvedené na trh
1. Ustanovení čl. 50 odst. 1 až 4 a odst. 7 a čl. 50 odst. 6 první věty se použijí obdobně na seskupení producentů.
2. Pokud dojde ke snížení hodnoty produkce uvedené na trh nejméně o 35 % z důvodů, které jsou členskému státu náležitě zdůvodněné, za něž seskupení producentů nenese odpovědnost a jimž nemohlo zabránit, vychází se z toho, že celková hodnota produkce uvedené na trh činí 65 % celkové hodnoty ověřené členským státem a deklarované v předchozí žádosti nebo žádostech o podporu s platností pro poslední předchozí roční období, a pokud žádost neexistuje, pak hodnoty deklarované prvotně ve schváleném plánu uznání.
3. Hodnota produkce uvedené na trh se vypočte v souladu s právními předpisy platnými pro období, na něž se o podporu žádá.
Článek 43
Financování plánů uznání
1. Sazby podpory podle čl. 103a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 se sníží o polovinu, pokud jde o produkci uvedenou na trh, jejíž hodnota převyšuje 1 000 000 EUR.
2. Podpora podle čl. 103a odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007 nesmí u žádného seskupení producentů překročit roční strop ve výši 1 000 000 EUR.
3. Podpora uvedená v čl. 103a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 se vyplácí:
a)
v ročních nebo půlročních splátkách na konci každého ročního nebo půlročního období provádění plánu uznání nebo
b)
ve splátkách pokrývajících část ročního období, jestliže je plán zahájen během ročního období nebo jestliže k uznání podle článku 125b nařízení (ES) č. 1234/2007 dojde před koncem ročního období. V takovém případě se úměrně sníží strop uvedený v odstavci 2 tohoto článku.
Pokud to vyžadují kontroly, členské státy mohou k výpočtu splátek použít jako základ produkci uvedenou na trh odpovídající jinému období nežli období, za něž je splátka vyplácena. Rozdíl mezi obdobími musí být kratší než délka skutečného daného období.
4. Směnným kurzem platným pro částky uvedené v odstavcích 1 a 2 je směnný kurz naposledy zveřejněný Evropskou centrální bankou před prvním dnem období, za něž se předmětná podpora poskytuje.
Článek 44
Podpora na investice vyžadované pro uznání
Investice související s prováděním plánů uznání podle čl. 37 písm. c) tohoto nařízení, na které se poskytuje podpora podle čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, se financují poměrně k jejich využití pro produkty členů seskupení producentů, jimž se uděluje předběžné uznání.
Z podpory Unie jsou vyloučeny investice, které mohou narušit hospodářskou soutěž v ostatních hospodářských činnostech seskupení producentů.
Článek 45
Žádost o podporu
1. Seskupení producentů podává jedinou žádost o podporu podle čl. 103a odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 1234/2007 během tří měsíců od konce každého ročního nebo půlročního období podle čl. 43 odst. 3 tohoto nařízení. Žádost obsahuje prohlášení o hodnotě produkce uvedené na trh pro období, na něž se o podporu žádá.
2. Žádosti o podporu na půlroční období mohou být předkládány pouze tehdy, je-li plán uznání členěn do půlročních období podle čl. 39 odst. 1. Všechny žádosti o podporu musí být provázeny písemným prohlášením seskupení producentů, že seskupení producentů:
a)
dodržuje a bude dodržovat nařízení (ES) č. 1234/2007, jakož i toto nařízení, a
b)
přímo ani nepřímo nevyužívalo, nevyužívá a nebude využívat dvojího financování z prostředků Unie a členských států pro akce prováděné v rámci jeho plánu uznání, na které se podle tohoto nařízení poskytuje financování ze zdrojů Unie.
3. Členské státy stanoví lhůtu pro vyplacení podpory, která v žádném případě nesmí přesahovat období šesti měsíců od přijetí žádosti.
Článek 46
Způsobilost
Členské státy vyhodnocují způsobilost seskupení producentů pro podporu podle tohoto nařízení, aby zjistily, zda je poskytnutí podpory náležitě odůvodněné, a přihlížejí při tom k podmínkám a datu všech dřívějších podpor z veřejných prostředků poskytnutých organizacím nebo seskupením producentů, z nichž členové dotčeného seskupení producentů pocházejí, jakož i ke všem pohybům členů mezi organizacemi producentů a seskupeními producentů.
Článek 47
Finanční účast Unie
1. Účast Unie na financování podpory podle čl. 103a odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007 činí:
a)
75 % v oblastech způsobilých v souladu s cílem konvergence a
b)
50 % v jiných oblastech.
Zbytek podpory vyplatí v paušální výši členský stát. U žádosti o podporu není nutno prokazovat použití podpory.
2. Účast Unie na financování podpory podle čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, vyjádřená jako kapitálový příspěvek nebo ekvivalent kapitálového příspěvku, činí nejvýše tento procentní podíl způsobilých nákladů na investice:
a)
50 % v oblastech způsobilých v souladu s cílem konvergence a
b)
30 % v jiných oblastech.
Dotčené členské státy se zavážou, že se budou na způsobilých investičních nákladech podílet nejméně pěti procenty.
Finanční účast příjemců podpory na způsobilých investičních nákladech činí alespoň:
a)
25 % v oblastech způsobilých v souladu s cílem konvergence a
b)
45 % v jiných oblastech.
Článek 48
Fúze
1. Podpora stanovená v čl. 103a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 může být poskytnuta nebo nadále poskytována seskupením producentů, kterým bylo uděleno předběžné uznání a která vznikla fúzí dvou nebo více seskupení producentů, jimž bylo uděleno předběžné uznání.
2. Pro výpočet výše podpory splatné podle odstavce 1 nahradí seskupení producentů vzniklé fúzí seskupení producentů, která fúzi provedla.
3. Jestliže fúzi provedou dvě a více seskupení producentů, převezme nový subjekt práva a povinnosti toho seskupení producentů, kterému bylo předběžné uznání uděleno jako prvnímu.
4. Jestliže seskupení producentů, jemuž bylo uděleno předběžné uznání, provede fúzi s uznanou organizací producentů, není výsledný subjekt nadále způsobilý ani pro předběžné uznání za seskupení producentů, ani pro podporu podle čl. 103a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007. Výsledný subjekt je nadále posuzován jako uznaná organizace producentů, pokud splňuje platné požadavky. V nezbytných případech požádá organizace producentů o změnu svého operačního programu a k tomuto účelu se obdobně použije článek 29.
Akce provedené seskupeními producentů před takovouto fúzí však zůstávají způsobilé podle podmínek uvedených v plánu uznání.
Článek 49
Důsledky uznání
1. Poskytování podpory stanovené v čl. 103a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 je ukončeno, jakmile je uděleno uznání.
2. Při předkládání operačního programu podle tohoto nařízení zajistí dotčený členský stát, aby nedocházelo ke dvojímu financování opatření stanovených v plánu uznání.
3. Investice, na které může být poskytnuta podpora, nebo náklady podle čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007 mohou být převedeny do operačních programů, pokud jsou v souladu s požadavky tohoto nařízení.
4. Členské státy stanoví období počínající po provedení plánu uznání, během něhož musí seskupení producentů dosáhnout uznání jakožto organizace producentů. Toto období nesmí přesáhnout čtyři měsíce.
KAPITOLA II
Provozní fondy a operační programy
Oddíl 1
Hodnota produkce uvedené na trh
Článek 50
Základ výpočtu
1. Hodnota produkce uvedené na trh organizací producentů se vypočítá na základě produkce organizace producentů samé a jejích členů a zahrnuje pouze produkci ovoce a zeleniny, pro které je organizace producentů uznána. Hodnota produkce uvedené na trh může zahrnovat ovoce a zeleninu, které nemusí splňovat obchodní normy, pokud se uvedené normy podle článku 4 neuplatňují.
2. Hodnota produkce uvedené na trh zahrnuje produkci členů, kteří z organizace producentů vystupují nebo do ní vstupují. Členské státy stanoví podmínky k zamezení dvojího započítávání.
3. Hodnota produkce uvedené na trh nezahrnuje hodnotu výrobků z ovoce a zeleniny nebo jiných produktů, které nepatří do odvětví ovoce a zeleniny.
Hodnota produkce ovoce a zeleniny uváděných na trh a určených ke zpracování, které byly přepracovány na některý z výrobků z ovoce a zeleniny uvedených v příloze I části X nařízení (ES) č. 1234/2007 nebo na jakýkoli jiný výrobek uvedený v tomto článku a popsaný dále v příloze VI tohoto nařízení, ať už přepracování provedla organizace producentů, sdružení organizací producentů nebo producenti, kteří jsou jejich členy, či jejich dceřiné podniky uvedené v odstavci 9 tohoto článku, ať už sami, nebo formou svěření činností vnějším subjektům, se však vypočítá jako paušální sazba v procentech z fakturované hodnoty takových zpracovaných produktů. Tato paušální sazba činí:
a)
53 % pro ovocné šťávy;
b)
73 % pro koncentrované šťávy;
c)
77 % pro rajčatové koncentráty;
d)
62 % pro zmrazené ovoce a zeleninu;
e)
48 % pro konzervované ovoce a zeleninu;
f)
70 % pro konzervované houby rodu Agaricus (žampiony);
g)
81 % pro ovoce prozatímně konzervované ve slané vodě;
h)
81 % pro sušené ovoce;
i)
27 % pro jiné výrobky z ovoce a zeleniny;
j)
12 % pro zpracované aromatické byliny;
k)
41 % pro mletou papriku.
4. Členské státy mohou organizacím producentů povolit, aby do hodnoty produkce uvedené na trh zahrnuly hodnotu vedlejších produktů.
5. Hodnota produkce uvedené na trh zahrnuje hodnotu produktů stažených z trhu, s nimiž se naloží v souladu s ustanoveními čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, odhadem stanovenou ve výši průměrné ceny těchto produktů uvedených na trh organizací producentů v předchozím referenčním období.
6. Do hodnoty produkce uvedené na trh se započte pouze produkce organizace producentů nebo jejích členů, kterou na trh uvedla tato organizace. Produkce členů organizace producentů uvedená na trh jinou organizací producentů, kterou určí jejich vlastní organizace, podle čl. 125a odst. 2 písm. b) a c) nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 se započte do hodnoty produkce uvedené na trh u této druhé organizace producentů.
7. Produkce ovoce a zeleniny uvedená na trh se ve fázi „z organizace producentů“ fakturuje v případě potřeby jako produkt uvedený v příloze I části IX nařízení (ES) č. 1234/2007, který je připravený a balený, bez:
a)
DPH;
b)
nákladů na vnitřní dopravu, pokud je vzdálenost mezi místem sběrny a balírny organizace producentů a distribučním místem organizace producentů značná. Členské státy stanoví, o kolik se sníží fakturovaná hodnota produktů fakturovaných v různých fázích dodání nebo přepravy, a ve své vnitrostátní strategii řádně zdůvodní, jaká vzdálenost se rozumí pod pojmem „značná“.
8. Hodnota produkce uvedené na trh může být rovněž vypočítána ve fázi „ze sdružení organizace producentů“, a to na stejném základě jako v odstavci 7.
9. Hodnotu produkce uvedené na trh je také možno vypočítat ve fázi „po opuštění dceřiného podniku“ na tomtéž základě jako v odstavci 7, pokud alespoň 90 % kapitálu dceřiného podniku vlastní:
a)
jedna nebo více organizací producentů nebo sdružení organizací producentů a/nebo
b)
s výhradou schválení členským státem, členové organizací producentů nebo sdružení organizací producentů, přispívá-li tato skutečnost k dosažení cílů uvedených v čl. 122 prvním pododstavci písm. c) a v čl. 125b odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007.
10. V případě svěření činnosti vnějším subjektům se hodnota produkce uvedené na trh vypočítává ve fázi „z organizace producentů“ a zahrnuje přidanou hospodářskou hodnotu činnosti, kterou svěřila producentská organizace svým členům, třetím stranám nebo jinému dceřinému podniku, než který je uveden v odstavci 9.
11. Jestliže dojde ke snížení produkce v důsledku klimatického jevu, chorob rostlin nebo zvířat či napadení škůdci, veškerá pojistná plnění obdržená z těchto důvodů v rámci opatření pro pojištění úrody podle kapitoly III oddílu 6 nebo rovnocenných opatření řízených organizací producentů mohou být zahrnuta do hodnoty produkce uvedené na trh.
Článek 51
Referenční období
1. Roční strop podpory uvedený v čl. 103d odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 se vypočítává každý rok na základě hodnoty produkce uvedené na trh během referenčního období dvanácti měsíců, které stanoví členské státy.
2. Referenční období stanoví členské státy pro každou organizaci producentů jako:
a)
dvanáctiměsíční období začínající nejdříve 1. ledna tři roky před rokem, na který se žádá o podporu, a končící nejpozději 31. prosince roku předcházejícího před rokem, na který se žádá o podporu, nebo
b)
průměrnou hodnotu tří po sobě následujících dvanáctiměsíčních období začínajících nejdříve 1. ledna pět let před rokem, na který se žádá o podporu, a končících nejpozději 31. prosince roku předcházejícího před rokem, na který se žádá o podporu.
3. Toto dvanáctiměsíční období je účetním obdobím dotčené organizace producentů.
Metodika pro stanovování referenčního období se během operačního programu nemění, vyjma řádně odůvodněných situací.
4. Pokud dojde ke snížení hodnoty produktu nejméně o 35 % z důvodů, za něž organizace producentů nenese odpovědnost a jimž nemohla zabránit, vychází se z toho, že hodnota produkce uvedené na trh činí u tohoto produktu 65 % hodnoty v předcházejícím referenčním období.
Organizace producentů objasní příslušnému orgánu členského státu důvody podle prvního pododstavce.
5. Pokud nedávno uznané organizace producentů nemají dostatečné historické údaje o produkci uvedené na trh pro účely odstavce 2, za hodnotu produkce uvedené na trh se může považovat tržní hodnota produkce, kterou uvedla organizace producentů za účelem svého uznání.
První pododstavec se použije obdobně na nové členy organizace producentů, kteří vstupují do organizace poprvé.
6. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro shromáždění informací o hodnotě produkce uvedené na trh organizacemi producentů, které nepředložily operační programy.
7. Odchylně od odstavců 1 a 6 se hodnota produkce uvedené na trh za referenční období vypočte v souladu s právními předpisy platnými v daném referenčním období.
V případě operačních programů schválených do 20. ledna 2010 se však hodnota produkce uvedené na trh do roku 2007 vypočítá na základě právních předpisů platných v referenčním období, zatímco hodnota produkce uvedené na trh od roku 2008 se vypočítá na základě právních předpisů platných v roce 2008.
V případě operačních programů schválených po 20. lednu 2010 se hodnota produkce uvedené na trh od roku 2008 vypočítá na základě právních předpisů platných v době, kdy byl operační program schválen.
Oddíl 2
Provozní fondy
Článek 52
Řídící činnosti
Členské státy zajistí, aby provozní fondy byly řízeny takovým způsobem, aby externí auditoři mohli každoročně zjistit a kontrolovat jejich výdaje a příjmy a udělovat osvědčení o výdajích a příjmech.
Článek 53
Financování provozních fondů
1. Finanční příspěvky do provozního fondu podle čl. 103b odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 určuje organizace producentů.
2. Všichni producenti mají možnost využívat provozní fond a všichni producenti mají možnost podílet se demokraticky na rozhodnutích o využívání provozního fondu organizace producentů a o finančních příspěvcích do provozního fondu.
Článek 54
Oznamování odhadované výše příspěvku
1. Organizace producentů oznámí svému členskému státu nejpozději do 15. září odhadovanou výši příspěvku Unie, příspěvku svých členů a organizace producentů samé do provozních fondů na následující rok spolu s operačními programy nebo žádostmi o schválení jejich změn.
Členské státy mohou stanovit pozdější datum než 15. září.
2. Výpočet odhadované výše příspěvku do provozních fondů se zakládá na operačních programech a hodnotě produkce uvedené na trh. Výpočet se rozdělí na výdaje na opatření na předcházení krizím a jejich řešení a na ostatní opatření.
Oddíl 3
Operační programy
Článek 55
Vnitrostátní strategie
1. Celková struktura a obsah vnitrostátní strategie podle čl. 103f odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 se stanoví v souladu s pokyny podle přílohy VII. Strategie může obsahovat i regionální prvky.
Vnitrostátní strategie zohledňuje všechna rozhodnutí přijatá a ustanovení schválená členskými státy podle části II hlavy II kapitoly II oddílů I a Ia nařízení (ES) č. 1234/2007 a této hlavy.
2. Vnitrostátní strategie, včetně začlenění vnitrostátního rámce podle čl. 103f odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007, se stanoví před tím, než se v daném roce předloží návrhy operačních programů. Vnitrostátní rámec se začlení po jeho předložení Komisi a po jeho případné změně v souladu s čl. 103f odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Součástí postupu vypracování vnitrostátní strategie je analýza výchozí situace, za jejíž provedení odpovídá členský stát. Při analýze se zjišťují a vyhodnocují potřeby, jež je nutno splnit, třídí potřeby z hlediska priority, určují cíle stanovené operačními programy ke splnění těchto prioritních potřeb, očekávané výsledky a kvantifikované cíle, jichž je třeba dosáhnout ve vztahu k výchozí situaci, a stanovují se nejvhodnější nástroje a akce pro dosahování těchto cílů.
4. Členské státy rovněž zajistí sledování a hodnocení vnitrostátní strategie a jejího provádění prostřednictvím operačních programů.
Vnitrostátní strategii lze pozměňovat, a to zejména na základě sledování a hodnocení. Tyto změny se provádějí před předložením návrhu operačních programů na daný rok.
5. Členské státy ve vnitrostátní strategii stanoví maximální procentní podíly z fondu, které lze vynaložit na jednotlivá opatření nebo druh akce či výdaje, aby tak byla zajištěna přiměřená rovnováha mezi různými opatřeními.
Článek 56
Vnitrostátní rámec pro environmentální opatření
1. Kromě předložení navrhovaného rámce podle čl. 103f odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1234/2007 oznámí členské státy Komisi rovněž všechny změny vnitrostátního rámce, provedené postupem stanoveným v uvedeném pododstavci. Komise zpřístupní vnitrostátní rámec ostatním členským státům způsobem, jenž uzná za vhodný.
2. Vnitrostátní rámec uvádí v samostatném oddíle obecné požadavky na doplňkovost, soudržnost a soulad, které musí environmentální opatření vybraná v rámci operačního programu splňovat v souladu s čl. 103f odst. 1 prvním pododstavcem druhou větou nařízení (ES) č. 1234/2007. Komise poskytne členským státům vzor tohoto oddílu.
Vnitrostátní rámec stanoví také neúplný seznam environmentálních opatření a s nimi souvisejících podmínek použitelných v daném členském státě pro účely čl. 103c odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007. U každého environmentálního opatření se ve vnitrostátním rámci uvede:
a)
odůvodnění akce na základě jejího dopadu na životní prostředí a
b)
konkrétní závazek nebo závazky z akce plynoucí.
3. Environmentální opatření podobná agroenvironmentálním závazkům podporovaným v rámci programu rozvoje venkova mají stejnou délku trvání jako uvedené závazky. Pokračují v následném operačním programu, pokud by doba trvání podobných agroenvironmentálních závazků byla delší než doba trvání původního operačního programu. Členské státy však mohou povolit kratší dobu trvání environmentálních opatření, nebo v řádně odůvodněných případech dokonce jejich zastavení, a to zejména na základě výsledků hodnocení v polovině období podle čl. 126 odst. 3 tohoto nařízení.
Vnitrostátní rámec obsahuje dobu trvání akcí podle prvního pododstavce a v případě potřeby povinnost pokračovat v akci v rámci následného operačního programu.
Článek 57
Doplňková pravidla členských států
Členské státy mohou přijmout pravidla doplňující nařízení (ES) č. 1234/2007 a toto nařízení, která se budou týkat způsobilosti opatření, akcí nebo výdajů v rámci operačních programů.
Článek 58
Vztah k programům rozvoje venkova
1. S výhradou odstavce 2 nelze akcím, na které se vztahují opatření stanovená tímto nařízením, udělit podporu v rámci programu nebo programů rozvoje venkova členských států schválených podle nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (9).
2. Pokud je opatřením potenciálně způsobilým podle tohoto nařízení výjimečně udělena podpora v souladu s čl. 5 odst. 6 nařízení (ES) č. 1698/2005, členské státy zajistí, aby příjemce mohl podporu na danou akci obdržet pouze v rámci jednoho režimu.
K tomuto účelu členské státy při začlenění opatření obsahujících takové výjimky do svých programů rozvoje venkova zajistí, aby vnitrostátní strategie podle článku 55 tohoto nařízení obsahovala kritéria a správní pravidla, která budou uplatňovat v programech rozvoje venkova.
3. V případě potřeby a aniž jsou dotčena ustanovení čl. 103a odst. 3, čl. 103d odst. 1 a 3 a článku 103e nařízení (ES) č. 1234/2007 a článku 47 tohoto nařízení, nepřekročí výše podpory pro opatření, na která se vztahuje toto opatření, výši použitelnou pro opatření v rámci programu rozvoje venkova.
4. Podpora pro environmentální opatření, vyjma pořízení stálých aktiv, je omezena na maximální částky stanovené v příloze I nařízení (ES) č. 1698/2005 pro agroenvironmentální platby. Tyto částky mohou být ve výjimečných případech zvýšeny, přičemž se zohlední zvláštní okolnosti, které je třeba zdůvodnit ve vnitrostátní strategii podle článku 55 tohoto nařízení a v operačních programech organizací producentů. Částky na environmentální opatření mohou být rovněž zvýšeny v zájmu podpory operací souvisejících s prioritami uvedenými v článku 16a nařízení (ES) č. 1698/2005.
5. Odstavec 4 se nepoužije na environmentální opatření, která se netýkají přímo ani nepřímo konkrétního pozemku.
Článek 59
Obsah operačních programů
Operační programy obsahují:
a)
popis výchozí situace, založený podle potřeby na společných ukazatelích výchozího stavu uvedených v příloze VIII;
b)
cíle programu se zřetelem na prognózy produkce a odbytu a vysvětlení, jak program přispívá k vnitrostátní strategii, a potvrzení, že je v souladu s vnitrostátní strategií, včetně jeho vyváženosti z hlediska činností. Charakteristika cílů odkazuje na cíle definované ve vnitrostátní strategii a vyznačuje měřitelné cíle, aby se usnadnilo sledování postupně dosahovaného pokroku při provádění programu;
c)
podrobný popis opatření, včetně opatření pro předcházení krizím a jejich řešení, který obsahuje jednotlivé akce a prostředky k dosažení uvedených cílů v jednotlivých letech provádění programu. V popisu musí být uvedeno, do jaké míry:
i)
různá opatření doplňují jiná opatření a jsou s nimi v souladu, včetně opatření financovaných nebo způsobilých pro podporu z jiných fondů Unie, zvláště pro podporu rozvoje venkova. V tomto ohledu se podle potřeby rovněž uvede zvláštní odkaz na opatření prováděná v rámci předchozích operačních programů,
ii)
z různých opatření neplyne žádné riziko dvojího financování z fondů Unie;
d)
dobu trvání programu a
e)
tato finanční hlediska:
i)
metodu výpočtu a výši finančních příspěvků,
ii)
postup při financování provozního fondu,
iii)
informace nutné k odůvodnění rozdílů ve výši příspěvků a
iv)
rozpočet a časový rozvrh pro vykonávání činností pro každý rok provádění programu.
Článek 60
Způsobilost akcí v rámci operačních programů
1. Operační programy nezahrnují akce ani výdaje uvedené na seznamu v příloze IX.
2. Výdaje v rámci operačních programů způsobilé pro podporu jsou omezeny na skutečně vzniklé náklady. Členské státy však mohou namísto toho předem a řádně odůvodněným způsobem stanovit standardní paušální sazby v těchto případech:
a)
pokud jsou tyto standardní paušální sazby uvedeny v příloze IX;
b)
u dodatečných vnějších dopravních nákladů na kilometr, porovnaných s náklady na kamionovou dopravu, vzniklých při použití železniční nebo lodní dopravy jako součást opatření ochrany životního prostředí a
c)
u dodatečných nákladů a ušlého příjmu v důsledku environmentálních opatření, vypočtených v souladu s čl. 53 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 (10).
Členské státy přezkoumají tyto sazby nejméně jednou za pět let.
3. Aby akce mohla být způsobilá, musí se u více než 50 % produktů (podle hodnoty), na které se akce vztahuje, jednat o produkty, pro něž je organizace producentů uznána. Aby mohly být do těchto 50 % započítány, musí tyto produkty pocházet od členů organizace producentů nebo od členů jiné organizace producentů či sdružení organizací producentů. Článek 50 se použije obdobně pro výpočet hodnoty.
4. Pro environmentální opatření platí tato pravidla:
a)
různá environmentální opatření lze kombinovat za předpokladu, že se navzájem doplňují a jsou navzájem slučitelná. V případě takové kombinace je při stanovení výše podpory zohledněn konkrétní ušlý příjem a dodatečné náklady vzniklé v důsledku této kombinace;
b)
závazky týkající se omezení používání hnojiv, přípravků na ochranu rostlin nebo jiných prostředků mohou být přijaty pouze tehdy, pokud mohou být tato omezení posouzena takovým způsobem, který poskytne dostatečnou záruku ohledně dodržení uvedených závazků;
c)
akce spojené s nakládáním s obaly šetrným k životnímu prostředí musí být řádně odůvodněny a musí překračovat požadavky stanovené členským státem v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES (11).
Členské státy stanoví ve vnitrostátních strategiích podle článku 55 tohoto nařízení maximální procentní podíl ročních výdajů v rámci operačního programu, který je možno vynaložit na akce spojené s nakládáním s obaly šetrným k životnímu prostředí. Tento procentní podíl nesmí být vyšší než 20 %, pokud se nezohledňují zvláštní vnitrostátní nebo regionální okolnosti, které je třeba ve vnitrostátní strategii odůvodnit.
5. Investice, včetně investic v rámci leasingových smluv, jejichž doba splácení překročí délku operačního programu, mohou být v řádně hospodářsky odůvodněných případech převedeny do následného operačního programu, a to zejména v případech, kdy je doba fiskální amortizace delší než pět let.
V případě náhrad za investice je zbytková hodnota nahrazovaných investic:
a)
přičtena k provoznímu fondu organizace producentů nebo
b)
odečtena od nákladů na náhradu.
6. Investice nebo akce se mohou provádět v jednotlivých podnicích nebo v prostorách členů organizací producentů či sdružení organizací producentů, a to i v případě, že jsou akce svěřeny členům organizace producentů nebo sdružení organizací producentů, pokud přispívají k cílům operačního programu. Vystoupí-li člen z organizace producentů, členské státy zajistí, aby byla investice nebo její zbytková hodnota navrácena. V řádně odůvodněných případech však mohou členské státy stanovit, že organizace producentů nemusí investici či její zbytkovou hodnotu vracet.
7. Investice a akce spojené s přepracováním ovoce a zeleniny na výrobky z ovoce a zeleniny mohou být způsobilé k podpoře, pokud tyto investice a akce sledují cíle uvedené v čl. 103c odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007, včetně cílů uvedených v čl. 122 prvním pododstavci písm. c) uvedeného nařízení, a pokud jsou uvedeny ve vnitrostátní strategii podle čl. 103f odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007.
Článek 61
Doklady, které je třeba předložit
K operačním programům se přikládá zejména:
a)
doklad o zřízení provozního fondu;
b)
písemný závazek organizace producentů, že bude dodržovat nařízení (ES) č. 1234/2007 a toto nařízení, a
c)
písemný závazek organizace producentů, že nepřijala a nepřijme přímo ani nepřímo žádný jiný finanční příspěvek od Unie nebo od členského státu, pokud jde o akce, které mají nárok na podporu podle tohoto nařízení.
Článek 62
Operační programy sdružení organizací producentů
1. Členský stát může povolit sdružení organizací producentů, aby předložilo celý nebo částečný operační program, v němž budou uvedeny akce, jež byly stanoveny v operačních programech dvou nebo několika organizací producentů, které jsou jeho členy, ale které se neuskutečnily.
2. Operační programy sdružení organizací producentů se posuzují společně s operačními programy organizací producentů, které jsou jeho členy, a to včetně plnění cílů a omezení uvedených v článku 103c nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Členské státy zajistí, aby
a)
akce byly plně financovány z příspěvků členů sdružení organizací producentů, kteří jsou organizacemi producentů, vyplácených z provozních fondů těchto organizací producentů. Tyto akce však mohou financovat částkou úměrnou příspěvku organizací producentů, které jsou členy sdružení, členové sdružení organizací producentů, kteří nejsou organizacemi producentů podle článku 34;
b)
tyto akce a odpovídající finanční účast byly uvedeny v operačních programech všech zúčastněných organizací producentů;
c)
nehrozilo nebezpečí dvojího financování.
4. Články 58, 59 a 60, čl. 61 písm. b) a c) a články 63 až 67 se použijí obdobně na operační programy sdružení organizací producentů. Vyváženost z hlediska činností podle čl. 59 písm. b) se však nevyžaduje u částečných operačních programů sdružení organizací producentů.
Článek 63
Lhůta pro podání
1. Organizace producentů předkládají operační programy ke schválení příslušnému orgánu v členském státě, v němž má organizace producentů své sídlo, nejpozději do 15. září roku, který předchází roku, v němž se mají operační programy provádět. Členské státy však mohou toto datum posunout.
2. Jestliže právnická osoba nebo jasně vymezená složka právnické osoby, včetně seskupení producentů, předloží žádost o uznání za organizaci producentů, může zároveň předložit ke schválení operační program uvedený v odstavci 1. Schválení operačního programu je podmíněno získáním uznání nejpozději do data stanoveného v čl. 64 odst. 2.
Článek 64
Rozhodnutí
1. Příslušný orgán členského státu podle potřeby:
a)
schvaluje výši provozních fondů a operační programy, které splňují požadavky nařízení (ES) č. 1234/2007 a požadavky této kapitoly;
b)
schvaluje operační programy, pokud organizace producentů přijme určité změny, nebo
c)
zamítne operační programy nebo jejich části.
2. Příslušný orgán členského státu přijme rozhodnutí o operačních programech a provozních fondech do 15. prosince roku, v němž byly předloženy.
Členské státy oznámí tato rozhodnutí organizacím producentů do 15. prosince.
V řádně zdůvodněných případech však může příslušný orgán členského státu rozhodnout o operačních programech a provozních fondech do 20. ledna po datu předložení. Rozhodnutí o schválení může stanovit, že výdaje jsou způsobilé od 1. ledna roku následujícího po předložení.
Článek 65
Změny operačních programů pro následující roky
1. Organizace producentů mohou nejpozději do 15. září žádat o změny operačních programů (včetně doby jejich trvání), které mají platit od 1. ledna následujícího roku.
Členské státy však mohou datum pro předkládání žádostí posunout.
2. K žádostem o změny se přikládá podkladová dokumentace, v níž se uvádí důvod, povaha a důsledky navrhovaných změn.
3. Příslušný orgán členského státu přijme rozhodnutí o změnách operačních programů do 15. prosince roku podání žádosti.
V řádně zdůvodněných případech však může příslušný orgán členského státu rozhodnout o změně operačních programů do 20. ledna po datu předložení žádosti. Rozhodnutí o schválení může stanovit, že výdaje jsou způsobilé od 1. ledna roku následujícího po předložení žádosti.
Článek 66
Změny operačních programů během roku
1. Členské státy mohou povolit změny operačních programů během roku za podmínek, které samy určí.
2. Příslušný orgán členského státu přijme rozhodnutí o změnách operačních programů požadovaných podle odstavce 1 do 20. ledna roku následujícího po roce, pro který se o změny žádá.
3. Příslušný orgán členského státu může organizacím producentů povolit, aby během roku:
a)
provedly své operační programy pouze zčásti;
b)
změnily obsah operačního programu;
c)
zvýšily částku provozního fondu maximálně o 25 % původně schválené částky nebo tuto částku snížily o procentní podíl, jejž určí členské státy, pokud zůstanou zachovány všeobecné cíle operačního programu. Členské státy mohou tento procentní podíl zvýšit v případě fúze organizací producentů podle čl. 29 odst. 1;
d)
v případě uplatnění článku 93 zvýšily částku v provozním fondu o vnitrostátní finanční podporu.
4. Členské státy určí podmínky, za nichž mohou být operační programy během roku změněny bez předchozího schválení příslušným orgánem členského státu. Tyto změny jsou způsobilé pro podporu pouze v případě, že je organizace producentů neprodleně oznámí příslušnému orgánu.
Článek 67
Doba provádění operačních programů
1. Operační programy se provádějí v ročních obdobích od 1. ledna do 31. prosince.
2. Operační programy schválené nejpozději 15. prosince se provádějí od 1. ledna následujícího roku.
Provádění programů schválených po 15. prosinci se posouvá o jeden rok.
Odchylně od prvního a druhého pododstavce tohoto odstavce je v případě použití čl. 64 odst. 2 třetího pododstavce nebo čl. 65 odst. 3 druhého pododstavce provádění operačních programů schválených podle uvedených ustanovení zahájeno nejpozději 31. ledna následujícího po jejich schválení.
Oddíl 4
Podpora
Článek 68
Schválená výše podpory
1. Členské státy oznámí organizacím producentů a sdružením organizací producentů schválenou výši podpory podle čl. 103 g odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 do 15. prosince roku, který předchází roku, na nějž je podpora požadována.
2. V případě použití čl. 64 odst. 2 třetího pododstavce nebo čl. 65 odst. 3 druhého pododstavce oznámí členské státy schválenou výši podpory do 20. ledna roku, na který je podpora požadována.
Článek 69
Žádosti o podporu
1. Organizace producentů podávají příslušnému orgánu členského státu žádost o podporu nebo o zbývající částku podpory na každý operační program, na který je podpora požadována, do 15. února roku následujícího po roce, na který je podpora požadována.
2. K žádostem o podporu se přikládá podkladová dokumentace, v níž se uvádí:
a)
požadovaná podpora;
b)
hodnota produkce uvedené na trh;
c)
finanční příspěvky vybrané od členů organizace producentů a příspěvky organizace producentů samé;
d)
výdaje vynaložené v rámci operačního programu;
e)
výdaje týkající se předcházení krizím a jejich řešení rozdělené podle jednotlivých akcí;
f)
podíl provozního fondu vynaložený na opatření pro předcházení krizím a jejich řešení, rozdělený podle jednotlivých akcí;
g)
soulad s čl. 103c odst. 2, s čl. 103c odst. 3 prvním pododstavcem a s článkem 103d nařízení (ES) č. 1234/2007;
h)
písemný závazek, že organizace producentů neobdržela dvojí financování ze strany Unie nebo vnitrostátní financování, pokud jde o opatření nebo akce, na které může být poskytnuta podpora podle tohoto nařízení, a
i)
důkaz o provedení dotčené akce v případě žádosti o platbu na základě standardní paušální sazby podle čl. 60 odst. 2.
3. Žádosti o podporu se mohou vztahovat na plánované, avšak neuskutečněné výdaje, pokud se prokáže, že:
a)
dotčené činnosti nemohly být provedeny do 31. prosince roku provádění operačního programu z důvodů, které dotčená organizace producentů nemohla ovlivnit;
b)
tyto činnosti mohou být provedeny do 30. dubna roku následujícího po roce, na který bylo zažádáno o podporu, a
c)
rovnocenný příspěvek organizace producentů zůstává v provozním fondu.
Podpora se vyplatí a jistota složená podle čl. 71 odst. 3 se uvolní pouze pod podmínkou, že se do 30. dubna roku následujícího po roce, pro který byly dotčené výdaje naplánovány, prokáže uskutečnění plánovaných výdajů uvedených v prvním pododstavci písm. b), a na základě skutečně vzniklého nároku na podporu.
4. Pokud jsou žádosti podány po datu stanoveném v odstavci 1, podpora se sníží o 1 % za každý den prodlení.
Ve výjimečných a náležitě odůvodněných případech může příslušný orgán členského státu přijmout žádosti po datu stanoveném v odstavci 1, pokud byly provedeny nezbytné kontroly a byla dodržena lhůta pro výplatu stanovená v článku 70.
5. Sdružení organizací producentů mohou podat žádost o podporu podle odstavce 1 za své členy a jejich jménem, pokud jsou tito členové organizacemi producentů a pokud je u každého člena předložena podkladová dokumentace požadovaná podle odstavce 2. Organizace producentů jsou konečnými příjemci podpory.
Článek 70
Výplata podpory
Členské státy vyplatí podporu do 15. října roku následujícího po roce provádění programu.
Článek 71
Zálohy
1. Členské státy mohou organizacím producentů povolit, aby zažádaly o to, aby jim byla jako záloha vyplacena část podpory odpovídající předvídatelným výdajům vznikajícím v rámci operačního programu během tří až čtyřměsíčního období začínajícího v měsíci, v němž byla žádost o zálohu podána.
2. Žádosti o zálohy se podávají podle rozhodnutí členského státu buď v režimu tří měsíců v lednu, dubnu, červenci a říjnu, nebo v režimu čtyř měsíců v lednu, květnu a září.
Celková částka záloh vyplacených na daný rok nesmí přesáhnout 80 % výše podpory původně schválené pro daný operační program.
3. Podle nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 se zálohy vyplácejí až po složení jistoty rovnající se 110 % zálohy (12).
Členské státy stanoví podmínky, které zajistí, aby byly finanční příspěvky do provozního fondu vybírány v souladu s článkem 52 a článkem 53 tohoto nařízení a aby byly dříve vyplacené zálohy a odpovídající příspěvek organizace producentů skutečně vynaloženy.
4. Žádosti o uvolnění jistoty se mohou podávat během roku, v němž program probíhá, a musí k nim být přiložena podkladová dokumentace, jako např. faktury a doklady prokazující provedení platby.
Jistoty se uvolňují až do 80 % vyplacených záloh.
5. Zásadním požadavkem ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85 je provedení operací stanovených v operačních programech při dodržení závazků stanovených v čl. 61 písm. b) a c) tohoto nařízení.
Při nedodržení zásadního požadavku nebo při závažném porušení závazků stanovených v čl. 61 písm. b) a c) jistota propadne, aniž jsou dotčeny jiné sankce nebo postihy, které je možné použít podle kapitoly V oddílu 3.
V případě nesplnění jiných požadavků jistota propadá v poměru k závažnosti zjištěné nesrovnalosti.
6. Členské státy mohou u záloh stanovit jejich minimální výši a lhůty.
Článek 72
Částečné platby
Členské státy mohou organizacím producentů povolit, aby žádaly o proplacení části podpory odpovídající částkám, které již byly v rámci operačního programu vynaloženy.
Žádosti lze podávat kdykoli, avšak maximálně třikrát během jednoho roku. Musí k nim být přiložena podkladová dokumentace, jako např. faktury a doklady prokazující provedení platby.
Platby související se žádostmi o vyplacení části podpory nesmějí převyšovat 80 % části podpory odpovídající částkám, které již byly v rámci operačního programu za dané období vynaloženy. Členské státy mohou u částečných plateb stanovit jejich minimální výši a lhůty pro podání žádostí.
KAPITOLA III
Opatření pro předcházení krizím a jejich řešení
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 73
Volba opatření pro předcházení krizím a jejich řešení
Členské státy mohou stanovit, že se na jejich území nepoužije jedno nebo více opatření uvedených v čl. 103c odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007.
Článek 74
Úvěry na financování opatření pro předcházení krizím a jejich řešení
Úvěry čerpané na financování opatření pro předcházení krizím a jejich řešení podle čl. 103c odst. 2 třetího pododstavce nařízení (ES) č. 1234/2007, jejichž lhůta splácení přesahuje dobu trvání operačního programu, mohou být z oprávněných hospodářských důvodů převedeny do následného operačního programu.
Oddíl 2
Stahování z trhu
Článek 75
Definice
Tento oddíl stanoví pravidla pro stahování z trhu podle čl. 103c odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007.
Pro účely této kapitoly se pojmy „produkty stažené z trhu“,„stažené produkty“ a „produkty nenabízené k prodeji“ rozumějí produkty, které jsou takto staženy z trhu.
Článek 76
Obchodní normy
1. Jestliže pro daný produkt existuje obchodní norma podle hlavy II, musí takový produkt stažený z trhu této normě odpovídat, s výjimkou ustanovení o obchodní úpravě a označování produktů. Produkty mohou být staženy hromadně bez ohledu na jejich velikost, jsou-li splněny minimální požadavky pro třídu II, zejména pokud jde o jakost a velikost.
Malé produkty definované v příslušné normě však musí splňovat platnou obchodní normu, včetně ustanovení o obchodní úpravě a označování produktů.
2. Jestliže pro daný produkt žádná taková obchodní norma neexistuje, musí produkty stažené z trhu splňovat minimální požadavky stanovené v příloze X. Členské státy mohou stanovit dodatečná pravidla doplňující uvedené minimální požadavky.
Článek 77
Tříletý průměr pro stažení z trhu k bezplatnému rozdělení
1. Pětiprocentní omezení objemu produkce uvedené na trh podle čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 se vypočte na základě aritmetického průměru celkových objemů produktů, pro něž je uznána organizace producentů a které byly prostřednictvím organizace producentů uvedeny na trh během tří předcházejících let.
2. U nedávno uznaných organizací producentů se pro hospodářské roky před uznáním použijí tyto údaje:
a)
jestliže organizace byla seskupením producentů, pak podle potřeby rovnocenné údaje za takové seskupení producentů; nebo
b)
objem zohledněný v žádosti o uznání.
Článek 78
Předběžné oznámení o stažení z trhu
1. Organizace producentů a sdružení organizací producentů oznamují příslušným orgánům členského státu předem telefaxem nebo elektronicky všechna plánovaná stažení z trhu.
V tomto oznámení je zejména uveden seznam produktů, na které se intervence vztahuje, a jejich hlavní vlastnosti podle příslušných obchodních norem, odhadované množství jednotlivých dotčených produktů, jejich předpokládané určení a místo, na kterém mohou být stažené produkty zkontrolovány podle článku 108.
Oznámení obsahují potvrzení, že stažené produkty splňují platné obchodní normy nebo minimální požadavky uvedené v článku 76.
2. Členské státy stanoví pro organizace producentů prováděcí pravidla týkající se oznámení podle odstavce 1, zejména pokud jde o lhůty.
3. Ve lhůtách podle odstavce 2 členské státy:
a)
buď provedou kontrolu podle čl. 108 odst. 1, a pokud nejsou zjištěny žádné nesrovnalosti, schválí stažení v souladu s kontrolou, nebo
b)
v případech podle čl. 108 odst. 3 neprovádějí kontrolu podle čl. 108 odst. 1 a telefaxem nebo elektronicky o tom organizaci producentů informují a schválí oznámené stažení.
Článek 79
Podpora
1. Podpora na stažení z trhu, složená z příspěvku Unie a z příspěvku organizace producentů, nesmí převyšovat částky stanovené v příloze XI pro produkty uvedené v dané příloze. U ostatních produktů stanoví maximální výši podpory členské státy.
V případě, že organizace producentů obdržela od třetích stran náhradu za produkty stažené z trhu, snižuje se podpora uvedená v prvním pododstavci o čisté příjmy dosažené organizacemi producentů z produktů stažených z trhu. Aby byly dotčené produkty způsobilé pro podporu, musí být staženy z trhu s ovocem a zeleninou.
2. Stažení z trhu nesmí u žádného produktu překročit 5 % podíl objemu produkce uvedené na trh danou organizací producentů. Při určování tohoto procentního podílu se však nezohledňují množství, s nimiž se nakládá jedním ze způsobů uvedených v čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 nebo jakýmkoli jiným způsobem schváleným členskými státy podle čl. 80 odst. 2 tohoto nařízení.
Objem produkce uvedené na trh se vypočte jako průměr objemu produkce uvedené na trh v předchozích třech letech. Pokud tento údaj není k dispozici, použije se objem produkce uvedené na trh, pro kterou byla organizace producentů uznána.
Procentní podíly uvedené v prvním pododstavci jsou roční průměry za období posledních tří let s ročním rozpětím pro překročení ve výši 5 %.
3. Finanční podpora Unie v případě ovoce a zeleniny stažených z trhu, které byly bezplatně rozděleny mezi dobročinné organizace a instituce podle čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, se vztahuje pouze na platby týkající se produktů, s nimiž bylo naloženo v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, a na náklady uvedené v čl. 81 odst. 1 a čl. 82 odst. 1 tohoto nařízení.
Článek 80
Určení stažených produktů
1. Členské státy stanoví přípustná určení pro produkty stažené z trhu. Přijmou předpisy zajišťující, aby stažení produktu z trhu ani jeho určení nemělo nepříznivý dopad na životní prostředí ani žádné nepříznivé rostlinolékařské důsledky. Náklady vzniklé organizacím producentů v důsledku dosažení souladu s těmito předpisy jsou způsobilé jako součást podpory na stažení z trhu v rámci operačního programu.
2. Určení podle odstavce 1 zahrnují bezplatné rozdělení ve smyslu čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 a rovnocenná určení schválená členskými státy.
Členské státy mohou umožnit dobročinným organizacím a institucím uvedeným v čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, aby požadovaly od konečného příjemce produktů stažených z trhu symbolický příspěvek v případě, že tyto produkty prošly zpracováním.
Příjemcům bezplatně rozdělených produktů je možno povolit, aby zaplatili zpracovatelům ovoce a zeleniny v naturáliích, pokud tato platba kompenzuje pouze náklady na zpracování a pokud členský stát, v němž dochází k platbě, stanovil pravidla, která zajistí, aby zpracované produkty byly skutečně určeny ke spotřebě konečnými příjemci podle druhého pododstavce.
Členské státy přijmou veškeré nezbytné kroky, aby usnadnily kontakty a spolupráci mezi organizacemi producentů a dobročinnými organizacemi a institucemi podle čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, které schválily.
3. Postoupení produktů zpracovatelskému průmyslu je možné. Členské státy přijmou prováděcí předpisy zajišťující, aby v Unii nedošlo k narušení hospodářské soutěže v dotčených odvětvích ani u dovezených produktů a aby se stažené produkty nedostaly znovu na trh. Alkohol získaný destilací se použije výhradně pro průmyslové nebo energetické účely.
Článek 81
Dopravní náklady
1. Náklady na přepravu pro bezplatné rozdělení všech produktů stažených z trhu jsou způsobilé v rámci operačního programu na základě paušálních částek stanovených v závislosti na vzdálenosti mezi místem stažení a místem dodávky podle přílohy XII.
V případě námořní přepravy určují členské státy vzdálenost mezi místem stažení z trhu a místem dodávky. Pokud je možná pozemní přeprava, nesmí náhrada přesahovat náklady na pozemní přepravu po nejkratší trase mezi místem nakládky a teoretickým místem dodání. Pro částky stanovené v příloze XII se používá opravný koeficient 0,6.
2. Náklady na přepravu jsou hrazeny straně, která skutečně nese finanční náklady na příslušnou přepravní operaci.
Platbu je možné provést pouze po předložení podkladové dokumentace, která obsahuje zejména tyto údaje:
a)
názvy přijímajících organizací;
b)
množství dotčených produktů;
c)
převzetí přijímajícími organizacemi a použité dopravní prostředky a
d)
vzdálenost mezi místem stažení z trhu a místem dodávky.
Článek 82
Náklady na třídění a balení
1. Náklady na třídění a balení ovoce a zeleniny stažených z trhu a určených k bezplatnému rozdělení jsou způsobilé v rámci operačních programů v případě produktů v baleních o čisté hmotnosti menší než 25 kilogramů s paušální sazbou stanovenou v příloze XIII části A.
2. Balení produktů určených k bezplatnému rozdělování jsou opatřena evropským znakem a jedním (nebo několika) z nápisů uvedených v příloze XIII části B.
3. Náklady na třídění a balení jsou hrazeny organizaci producentů, která tyto operace provedla.
Platbu je možné provést pouze po předložení podkladové dokumentace, která obsahuje zejména tyto údaje:
a)
názvy přijímajících organizací;
b)
množství dotčených produktů a
c)
převzetí přijímajícími organizacemi, s uvedením druhu obchodní úpravy.
Článek 83
Podmínky pro příjemce stažených produktů
1. Příjemci stažených produktů podle čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 se zavazují:
a)
dodržovat ustanovení tohoto nařízení;
b)
vést samostatné skladové a finanční výkazy pro příslušné operace;
c)
podrobit se kontrolám podle právních předpisů Unie a
d)
předložit podkladovou dokumentaci o konečném určení každého příslušného produktu ve formě přejímacího listu (nebo rovnocenného dokladu), který potvrzuje, že stažené produkty byly převzaty třetí stranou za účelem jejich bezplatného rozdělení.
Členské státy však mohou rozhodnout, že příjemci nemusí vést výkazy ani účetnictví podle písm. b) prvního pododstavce, pokud dostávají pouze malá množství a pokud státy posoudí riziko jako nízké. O tomto rozhodnutí a jeho odůvodnění se provede záznam.
2. Příjemci stažených produktů pro jiná určení se zavazují:
a)
dodržovat ustanovení tohoto nařízení;
b)
vést samostatné skladové a finanční výkazy pro příslušné operace, pokud to členské státy posoudí jako vhodné i přes skutečnost, že produkt byl před dodáním denaturován;
c)
podrobit se kontrolám podle právních předpisů Unie a
d)
v případě stažených produktů určených pro destilaci se rovněž zavazují, že nezažádají o dodatečnou podporu pro alkohol vyrobený z příslušných produktů.
Oddíl 3
Sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení
Článek 84
Definice sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„sklízením nezralého ovoce a zeleniny“ se rozumí úplné sklizení neobchodovatelných produktů v určité oblasti, které se provádí před počátkem obvyklé sklizně. Dotčené produkty nesmějí být poškozeny ještě před sklizní nezralého ovoce a zeleniny, a to ani klimatickými podmínkami, chorobou, ani jiným způsobem;
b)
„nesklízením“ se rozumí situace, kdy se z dotčené oblasti nesklidí během normálního produkčního cyklu žádná produkce k obchodním účelům. Zničení produktů v důsledku klimatického jevu nebo napadení chorobou se nepokládá za nesklízení.
2. Sklízení nezralého ovoce a zeleniny a nesklízení doplňuje běžné pěstitelské postupy a liší se od nich.
Článek 85
Podmínky sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení
1. Pokud jde o sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení, členské státy:
a)
přijmou prováděcí předpisy k těmto opatřením, včetně předběžného oznámení o nesklízení nebo sklízení nezralého ovoce a zeleniny, jeho obsahu a lhůtách, výše náhrad k výplatě a používání opatření, a dále stanoví podrobný seznam produktů způsobilých v rámci opatření;
b)
přijmou předpisy zajišťující, aby provedení opatření nemělo nepříznivý dopad na životní prostředí ani nepříznivé rostlinolékařské důsledky;
c)
zkontrolují, zda jsou opatření správně uplatňována, včetně ustanovení podle písmen a) a b), a pokud tomu tak není, neschválí použití opatření.
2. Organizace producentů a sdružení organizací producentů oznamují příslušným orgánům členského státu předem telefaxem nebo elektronicky všechna plánovaná sklízení nezralého ovoce a zeleniny či jejich nesklízení.
Do prvního oznámení v každém roce za daný produkt zahrnou analýzu založenou na očekávané tržní situaci, která odůvodňuje sklízení nezralého ovoce a zeleniny jako opatření pro předcházení krizím.
3. Sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení nesmí být zároveň uplatněno na stejný produkt a stejnou oblast během jednoho roku, ani během dvou po sobě následujících let.
4. Vyrovnávací platby, které zahrnují jak příspěvek Unie, tak i příspěvek organizace producentů na sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení, stanoví členský stát podle odst. 1 písm. a) jako platby na hektar:
a)
tak, aby zahrnovaly pouze dodatečné náklady vzniklé použitím opatření, s ohledem na environmentální a rostlinolékařské řízení nezbytné pro dodržení ustanovení přijatých podle odst. 1 písm. b), nebo
b)
tak, aby zahrnovaly nejvýše 90 % maximální míry podpory na stažení z trhu podle článku 79.
Oddíl 4
Propagace a komunikace
Článek 86
Provádění propagačních a komunikačních opatření
1. Členské státy přijmou prováděcí předpisy k uplatňování propagačních a komunikačních opatření. Tyto předpisy musí v případě potřeby umožnit rychlé použití opatření.
2. Akce v rámci propagačních a komunikačních opatření doplňují veškeré probíhající propagační a komunikační akce, které nesouvisí s opatřeními pro předcházení krizím a jejich řešení uplatňovanými dotčenou organizací producentů.
Oddíl 5
Odborná příprava
Článek 87
Provádění vzdělávacích opatření
Členské státy přijmou prováděcí předpisy k provádění vzdělávacích opatření.
Oddíl 6
Pojištění sklizně
Článek 88
Cíl pojištění sklizně
Pojištění sklizně řídí organizace producentů a toto pojištění přispívá k zabezpečení příjmů producentů a k pokrytí tržních ztrát vzniklých organizaci producentů nebo jejím členům, pokud jsou postiženi přírodní pohromou, klimatickými jevy, a případně chorobami rostlin nebo škůdci.
Článek 89
Provádění pojištění sklizně
1. Členské státy přijmou prováděcí předpisy v oblasti pojištění sklizně, včetně předpisů nutných pro zajištění, že pojistnými opatřeními nebude narušena hospodářská soutěž na pojistném trhu.
2. Členské státy mohou dodatečným vnitrostátním financováním přispívat k podpoře opatření k pojištění sklizně, která využívají prostředky z provozního fondu. Celková veřejná podpora na pojištění sklizně však nesmí překročit:
a)
80 % nákladů na pojistné hrazené producenty jako pojištění proti ztrátám způsobeným nepříznivými klimatickými jevy srovnatelnými s přírodní pohromou;
b)
50 % nákladů na pojistné hrazené producenty jako pojištění proti:
i)
ztrátám uvedeným v písmenu a) a proti jiným ztrátám způsobeným nepříznivými klimatickými jevy a
ii)
ztrátám způsobených chorobami zvířat a rostlin nebo škůdci.
Limit stanovený v prvním pododstavci písm. b) platí i v těch případech, kdy je jinak provozní fond způsobilý pro 60 % finanční podpory Unie podle čl. 103d odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Pojištění sklizně nekryje platby pojistného, které nahrazují producentům více než 100 % utrpěné ztráty příjmů, s přihlédnutím k veškerým náhradám, které producenti obdrží z jiných režimů podpory souvisejících s pojištěným rizikem.
4. Pro účely tohoto článku má pojem „nepříznivý klimatický jev srovnatelný s přírodní pohromou“ stejný význam jako v čl. 2 odst. 8 nařízení Komise (ES) č. 1857/2006 (13).
Oddíl 7
Podpora na správní náklady na zřizování vzájemných fondů
Článek 90
Podmínky podpory na správní náklady na zřizování vzájemných fondů
1. Členské státy přijmou prováděcí předpisy týkající se podpory na správní náklady na zřizování vzájemných fondů.
2. Podpora na správní náklady na zřizování vzájemných fondů sestává z příspěvku Unie a z příspěvku organizace producentů. Celková výše podpory na správní náklady na zřizování vzájemných fondů nesmí překročit tento podíl příspěvku organizace producentů do vzájemného fondu v prvním, druhém a třetím roce jeho fungování:
a)
10 %, 8 % a 4 % v členských státech, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 nebo později;
b)
5 %, 4 % a 2 % v ostatních členských státech.
3. Organizace producentů může obdržet podporu podle odstavce 2 pouze jednou a pouze v prvních třech letech fungování fondu. Pokud požádá organizace producentů o podporu až ve druhém nebo třetím roce fungování fondu, bude podpora činit:
a)
8 % a 4 % v členských státech, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 nebo později;
b)
4 % a 2 % v ostatních členských státech.
4. Členské státy mohou stanovit stropy pro částky, které může organizace producentů obdržet jako podporu na správní náklady na zřizování vzájemných fondů.
KAPITOLA IV
Vnitrostátní finanční podpora
Článek 91
Stupeň organizovanosti producentů
1. Pro účely čl. 103e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 se stupeň organizovanosti producentů v určitém regionu členského státu vypočítá jako hodnota produkce ovoce a zeleniny vyprodukované v daném regionu a uvedené na trh organizacemi producentů, sdruženími organizací producentů a seskupeními producentů vydělená celkovou hodnotou produkce ovoce a zeleniny vyprodukované v daném regionu.
2. Stupeň organizovanosti producentů v určitém regionu členského státu se pokládá za obzvláště nízký, pokud jeho průměrná hodnota vypočtená podle odstavce 1 činí za poslední tři roky, za něž jsou údaje k dispozici, méně než 20 %.
Vnitrostátní finanční podporu je možné čerpat pouze na produkci ovoce a zeleniny vyprodukovanou v regionu uvedeném v tomto článku. Pro účely této kapitoly se za region pokládá určitá část území členského státu vymezená na základě její správní, zeměpisné nebo hospodářské charakteristiky.
Článek 92
Schvalování výplaty vnitrostátní finanční podpory
1. Členské státy předkládají Komisi žádost o schválení poskytnutí vnitrostátní finanční podpory podle čl. 103e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 pro operační programy, které mají být provedeny ve kterémkoli příslušném kalendářním roce, do 31. ledna daného roku.
Žádost je doprovázena dokladem prokazujícím, že stupeň organizovanosti producentů v dotčeném regionu je obzvláště nízký podle definice v článku 91 tohoto nařízení a že podporu lze čerpat pouze na produkty odvětví ovoce a zeleniny vyprodukované v daném regionu, a dále údaji o dotčené organizaci producentů, výši příslušné podpory a podílu finančních příspěvků poskytovaných v souladu s čl. 103b odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007.
2. Komise schválí nebo zamítne žádost do tří měsíců od jejího předložení. Neodpoví-li Komise v této lhůtě, považuje se žádost za schválenou.
Pokud je žádost neúplná, přeruší se tříměsíční lhůta a členský stát je informován o zjištěných nesrovnalostech. Přerušení nabývá účinnosti ode dne, kdy je o něm členský stát informován, a trvá do obdržení kompletní žádosti.
Článek 93
Změny operačního programu
Organizace producentů, která chce žádat o vnitrostátní finanční podporu, upraví podle potřeby svůj operační program podle článků 65 nebo 66.
Článek 94
Žádost o platbu a platba vnitrostátní finanční podpory
1. Organizace producentů žádají o vnitrostátní finanční podporu a členské státy tuto podporu vyplácejí podle článků 69 až 70.
2. Členské státy mohou přijmout doplňující pravidla týkající se platby vnitrostátní finanční podpory, včetně možnosti poskytnout zálohu a částečnou platbu.
Článek 95
Uhrazení vnitrostátní finanční podpory Unií
1. Členské státy mohou požádat Unii o uhrazení schválené vnitrostátní finanční podpory skutečně vyplacené organizacím producentů nejpozději do 1. ledna druhého roku následujícího po roce provádění programu.
Žádost je doprovázena dokladem prokazujícím, že ve třech ze čtyř předchozích let byly splněny podmínky uvedené v čl. 103e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007, a dále údaji o dotčených organizacích producentů, výši skutečně vyplacené podpory a popisem provozního fondu rozděleným na celkovou výši, příspěvky Unie, členského státu (vnitrostátní finanční podpora) a organizací producentů a členů.
2. Komise přijme rozhodnutí o schválení nebo zamítnutí této žádosti. Žádost se zamítne, pokud nebyla dodržena pravidla o schvalování a uhrazení vnitrostátní finanční podpory či pokud žádající členský stát nedodržel pravidla týkající se organizací producentů, provozního fondu a operačních programů stanovená v tomto nařízení nebo v nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Jestliže bylo uhrazení podpory Unií schváleno, ohlásí se způsobilé výdaje Komisi postupem stanoveným v článku 5 nařízení Komise (ES) č. 883/2006 (14).
4. Podíl uhrazení vnitrostátní finanční podpory z prostředků Unie nesmí překročit 60 % vnitrostátní finanční podpory poskytnuté organizaci producentů.
KAPITOLA V
Obecná ustanovení
Oddíl 1
Zprávy a oznámení
Článek 96
Zprávy seskupení producentů a organizací producentů
1. Na žádost příslušného orgánu členského státu poskytne seskupení producentů a organizace producentů veškeré příslušné údaje potřebné pro vypracování výroční zprávy podle čl. 97 písm. b).
2. Spolu se žádostmi o podporu předkládají organizace producentů výroční zprávy o provádění operačních programů.
Tyto zprávy se týkají:
a)
operačních programů prováděných během předchozího roku;
b)
hlavních změn operačních programů a
c)
rozdílů mezi odhadovanou podporou a požadovanou podporou.
3. U každého prováděného operačního programu se ve výroční zprávě uvedou:
a)
dosažené úspěchy a výsledky operačního programu, založené podle potřeby na společných ukazatelích výstupů a výsledků uvedených v příloze VIII a popřípadě na dodatečných ukazatelích výstupů a výsledků uvedených ve vnitrostátní strategii, a
b)
shrnutí významných problémů, které bylo třeba při řízení programu řešit, a veškerá opatření přijatá pro zajištění kvality a účinnosti provádění programu.
Ve výročních zprávách se případně uvede, které účinné záruky byly zavedeny v souladu s vnitrostátní strategií a při uplatňování čl. 103c odst. 5 nařízení (ES) č. 1234/2007 s cílem chránit životní prostředí před možným zvýšeným tlakem v důsledku investic podporovaných v rámci operačního programu.
4. Za závěrečný rok provádění operačního programu nahrazuje výroční zprávu podle odstavce 1 zpráva závěrečná.
Závěrečné zprávy uvedou, do jaké míry bylo dosaženo cílů sledovaných v programech. Vysvětlí změny akcí nebo metod a určí faktory, které přispěly k úspěchu či nezdaru při provádění programu a o nichž se uvažuje nebo bude uvažovat při vypracování následných operačních programů nebo při změně stávajících operačních programů.
5. Jestliže seskupení producentů nebo organizace producentů nepředloží členském státu oznámení v souladu s požadavky tohoto nařízení nebo nařízení (ES) č. 1234/2007 nebo pokud se oznámení zdá být nesprávné s ohledem na objektivní skutečnosti známé členskému státu, pozastaví členský stát, aniž jsou tím dotčena zvláštní ustanovení tohoto nařízení, uznání seskupení producentů nebo uznání organizace producentů až do okamžiku, kdy je předloženo správné oznámení.
Členský stát uvede ve své výroční zprávě podle čl. 97 písm. b tohoto nařízení podrobné údaje o těchto případech.
Článek 97
Oznámení členských států týkající se organizací producentů, sdružení organizací producentů a seskupení producentů
Členské státy Komisi oznámí tyto údaje a předají tyto dokumenty:
a)
každoročně do 31. ledna celkovou výši provozních fondů schválenou na daný rok pro všechny operační programy. V tomto oznámení se jednoznačně uvede celková výše provozních fondů i celková částka podpory, kterou do těchto fondů poskytla Unie. Tyto údaje je nutno dále rozdělit na částky určené na opatření pro přecházení krizím a jejich řešení a na jiná opatření;
b)
každoročně do 15. listopadu výroční zprávu o organizacích producentů, sdruženích producentů a seskupeních producentů a provozních fondech, operačních programech a plánech uznání funkčních v předchozím roce. Výroční zpráva musí obsahovat zejména údaje uvedené v příloze XIV;
c)
každoročně do 31. ledna finanční částku, s níž se počítá na provedení plánů uznání pro daný rok. Uvádějí se schválené částky nebo jejich odhady. U jednotlivých seskupení producentů se v oznámení uvádějí tyto údaje:
i)
celková částka na provádění plánu uznání v daném roce, příspěvky od Unie, členských států a seskupení producentů a/nebo členů seskupení producentů;
ii)
rozdělení podpor na podpory podle čl. 103a odst. 1 písm. a) a čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007.
Článek 98
Oznámení členských států týkající se produkčních cen ovoce a zeleniny na vnitřním trhu
1. Příslušné orgány členských států oznámí Komisi každou středu do 12:00 hodin (bruselského času) průměrné zjištěné ceny ovoce a zeleniny pro každý tržní den na reprezentativních trzích uvedených v příloze XV části A.
U ovoce a zeleniny, na které se vztahuje všeobecná obchodní norma, se oznamují pouze ceny produktů, které splňují normu, zatímco ceny u produktů, na které se vztahuje zvláštní obchodní norma, se týkají pouze produktů třídy I.
Oznámené ceny jsou ceny produktů při výstupu z balíren, tříděných, balených a případně na paletách, vyjádřené v eurech na 100 kilogramů čisté hmotnosti.
Pokud mají členské státy k dispozici příslušné údaje, oznámí ceny podle druhů a odrůd produktů, velikosti a obchodní úpravy specifikovaných v příloze XV části A. Pokud se zaznamenané ceny týkají jiných druhů, odrůd, velikostí nebo obchodní úpravy, než které jsou uvedeny v příloze XV části A, oznámí příslušné orgány členských států Komisi druhy, odrůdy, velikosti nebo obchodní úpravu produktů, kterým ceny odpovídají.
2. Členské státy určí reprezentativní trhy v pěstitelské oblasti pro dotčené ovoce a zeleninu na základě obchodních transakcí uskutečněných na fyzicky zjistitelných trzích (např. velkoobchodní trhy, aukce nebo jiná místa provádění nabídky a poptávky), nebo na základě přímých obchodních transakcí mezi producenty, včetně organizací producentů, a individuálními odběrateli (velkoobchodníky, obchodníky, distribučními středisky a jinými hospodářskými subjekty). Reprezentativní trhy mohou být určeny také na základě kombinace obchodních transakcí uskutečněných na fyzicky zjistitelných trzích a přímých transakcí.
3. Produkční ceny ovoce a zeleniny a jiných produktů uvedených v příloze XV části B příslušné orgány členských států mohou Komisi oznámit na dobrovolném základě.
4. Oznámení cen podle odstavce 3 probíhá v souladu s pokyny, které přijme Komise; Komise tyto pokyny veřejně zpřístupní způsobem, který uzná za vhodný.
Oddíl 2
Kontroly
Článek 99
Systém jednoznačné identifikace
Členské státy zajistí používání systému jednoznačné identifikace u všech žádostí o podporu předkládaných stejnou organizací producentů nebo seskupením producentů. Tato identifikace musí být slučitelná se systémem identifikace totožnosti uvedeným v čl. 15 odst. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (15).
Článek 100
Postupy předkládání
Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení tohoto nařízení, stanoví členské státy vhodné postupy pro podávání žádostí o podpory, žádostí o uznání nebo o schválení operačního programu i o požadované platby.
Článek 101
Výběr vzorku
Tam, kde je vhodné provádět kontroly na základě odebraných vzorků, zajistí členské státy povahou a četností těchto kontrol a na základě analýzy rizika, aby kontroly byly přiměřené dotčenému opatření.
Článek 102
Správní kontroly
Správní kontroly se provádějí u všech žádostí o podporu nebo o požadované platby a týkají se všech prvků, které je možné a vhodné kontrolovat. Tyto postupy vyžadují evidenci provedených operací, výsledků ověřování a opatření přijatých v případě zjištěných nesrovnalostí.
Článek 103
Kontroly na místě
1. O každé kontrole na místě se vypracuje kontrolní zpráva, aby bylo možné ověřovat údaje o provedených kontrolách. Tato zpráva uvádí zejména:
a)
režim podpory a kontrolovanou žádost;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované akce, opatření a dokumenty a
d)
výsledky kontroly.
2. Příjemci může být dána možnost zprávu podepsat za účelem potvrzení jeho přítomnosti při kontrole a připojit poznámky. V případě zjištění nesrovnalostí může příjemce obdržet kopii kontrolní zprávy.
3. Kontroly na místě lze oznámit předem za podmínky, že tím není ohrožen účel kontroly. Předběžné oznámení by mělo být omezeno na nezbytnou minimální lhůtu.
4. Pokud je to možné, provádějí se kontroly na místě podle tohoto nařízení a jiné kontroly podle právních předpisů Unie, které se týkají zemědělských subvencí, ve stejnou dobu.
Článek 104
Udělení uznání a schválení operačních programů
1. Členské státy před tím, než uznají organizaci producentů podle čl. 125b odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007, provádějí návštěvy na místě v organizaci producentů, aby ověřily splnění podmínek pro uznání.
2. Před schválením operačního programu podle článku 64 ověří příslušný orgán členského státu všemi vhodnými prostředky, včetně kontrol na místě, operační programy předložené ke schválení a podle okolností také žádosti o změny. Tyto kontroly se týkají zejména:
a)
správnosti údajů podle čl. 59 písm. a), b) a e), které se uvádějí v návrhu operačního programu;
b)
souladu programů s článkem 103c nařízení (ES) č. 1234/2007, jakož i s vnitrostátním rámcem a vnitrostátní strategií;
c)
způsobilosti akcí a způsobilosti navrhovaných výdajů;
d)
soudržnosti a odborné kvality programů, přiměřenosti odhadů a plánu podpor, jakož i plánování jejich provedení. Na základě kontrol se ověřuje, zda byly stanoveny měřitelné cíle, aby tak bylo možné monitorovat jejich plnění, a to, zda stanovených cílů lze dosáhnout provedením navrhovaných akcí; a
e)
souladu operací, na které se žádá o podporu, s platnými vnitrostátními právními předpisy a předpisy Unie, a to popřípadě zejména s předpisy o veřejných zakázkách, státní podpoře a dalšími příslušnými závaznými normami stanovenými ve vnitrostátních právních předpisech, ve vnitrostátním rámci nebo vnitrostátní strategii.
Článek 105
Správní kontroly žádostí o podporu na operační programy
1. Před poskytnutím podpory provádějí členské státy správní kontroly všech žádostí o podporu; tyto kontroly mohou být doplněny kontrolami na místě na základě vzorků podle článku 106.
2. Správní kontroly žádostí o podporu musí zejména, a pokud je to přiměřené z hlediska předložené žádosti, zahrnovat ověření:
a)
výroční, a popřípadě také závěrečné zprávy o provedení operačního programu, předané společně s žádostí o podporu;
b)
hodnoty produkce uvedené na trh, příspěvků do provozního fondu a vynaložených výdajů;
c)
dodávky produktů a služeb a pravosti uplatňovaných výdajů;
d)
souladu provedených akcí s akcemi zařazenými do schváleného operačního programu;
e)
dodržování nařízených finančních a dalších limitů a stropů.
3. Výdaje vzniklé v rámci operačního programu musí být doloženy fakturami a doklady o provedení platby, např. výpisy z bankovního účtu. Není-li to možné, dokládají se platby doklady stejné průkazní hodnoty. Použité faktury musí být vyhotoveny jménem organizace producentů, sdružení organizací producentů či dceřiného podniku v situaci uvedené v čl. 50 odst. 9 nebo, s výhradou souhlasu členského státu, jménem jednoho nebo několika členů. V případě potřeby však musí být faktury týkající se osobních nákladů podle přílohy IX bodu 2 písm. b) vyhotoveny jménem organizace producentů, sdružení organizace producentů či dceřiného podniku v situaci uvedené v čl. 50 odst. 9.
Článek 106
Kontroly na místě u žádostí o podporu na operační programy
1. V souvislosti s ověřováním žádosti o podporu uvedené v čl. 69 odst. 1 provádějí členské státy kontroly na místě u organizací producentů, aby zajistily soulad s podmínkami pro poskytnutí podpory nebo zbývající částky podpory pro daný rok.
Tyto kontroly se týkají zejména:
a)
souladu s kritérii uznání pro daný rok;
b)
čerpání provozního fondu v daném roce, včetně výdajů uváděných v žádostech o zálohy nebo částečné platby, hodnoty produkce uvedené na trh, příspěvků do provozního fondu a vykázaných výdajů doložených účetními nebo jinými doklady;
c)
kontrol druhého stupně u výdajů na stažení z trhu a sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení.
2. Kontroly uvedené v odstavci 1 se musí každý rok vztahovat k významnému vzorku žádostí. Vzorek v členských státech, které mají více než deset uznaných organizací producentů, musí představovat nejméně 30 % celkové požadované podpory. V ostatních případech musí být každá organizace producentů navštívena nejméně jednou za tři roky.
Před výplatou podpory nebo zbývající částky podpory, která se vztahuje k poslednímu roku operačního programu, musí být u každé organizace provedena alespoň jedna kontrola.
3. Výsledky kontrol na místě se vyhodnocují, aby bylo možné stanovit, zda některé ze zjištěných problémů jsou systémového charakteru a zda z nich plyne riziko pro další podobné akce, příjemce nebo subjekty. Hodnocení rovněž označí příčiny těchto situací, případnou potřebu dalšího přezkoumání a nezbytná nápravná a preventivní opatření.
Pokud kontroly odhalí vážné nesrovnalosti v regionu nebo v části regionu nebo u konkrétní organizace producentů, provede členský stát během dotčeného roku dodatečné kontroly a zvýší procentní podíl odpovídajících žádostí, které mají být zkontrolovány v následujícím roce.
4. Členské státy na základě analýzy rizik určí, které organizace producentů je třeba kontrolovat.
Při analýze rizik je třeba zejména přihlédnout:
a)
k výši podpory;
b)
k zjištěním při kontrolách v předchozích letech;
c)
k prvku nahodilosti a
d)
k jiným parametrům, které určí členské státy.
Článek 107
Kontroly na místě zaměřené na opatření operačních programů
1. Členské státy prostřednictvím kontrol na místě zaměřených na opatření operačních programů ověřují zejména:
a)
provádění akcí zařazených do operačního programu;
b)
zda je provádění nebo zamýšlené provádění akce v souladu s využitím popsaným ve schváleném operačním programu;
c)
u dostatečného počtu výdajových položek, zda jsou povaha a časové zařazení příslušného výdaje v souladu s právními předpisy Unie a zda odpovídají schváleným specifikacím;
d)
zda lze vzniklé výdaje doložit účetními nebo jinými doklady a
e)
hodnotu produkce uvedené na trh.
2. Hodnota produkce uvedené na trh se ověřuje na základě údajů z finančního účetního systému kontrolovaných a potvrzených podle vnitrostátních předpisů.
Za tímto účelem se členské státy mohou rozhodnout, že prohlášení o hodnotě produkce uvedené na trh bude ověřeno stejným způsobem jako údaje finančního účetnictví.
Kontrola prohlášení o hodnotě produkce uvedené na trh může být provedena před předáním příslušné žádosti o podporu. Nejpozději se provádí před vyplacením podpory.
3. Až na výjimečné okolnosti zahrnuje kontrola na místě návštěvu akce, nebo jde-li o akci nehmotnou, návštěvu jejího navrhovatele. Zejména akce v jednotlivých podnicích, které patří do vzorku podle čl. 106 odst. 2, musí být navštíveny nejméně jednou, aby se ověřilo jejich provádění.
Členské státy se však mohou rozhodnout, že neprovedou tyto návštěvy u menších akcí nebo v případech, kdy posoudí riziko, že nejsou splněny podmínky pro poskytnutí podpory nebo že operace není provedena, jako nízké. O tomto rozhodnutí a jeho odůvodnění se provede záznam.
4. Kontrola na místě se týká všech závazků a povinností organizace producentů nebo jejích členů, které lze v době návštěvy zkontrolovat.
5. Do plnění četnosti kontrol podle čl. 106 odst. 2 lze započítat pouze kontroly vyhovující všem požadavkům tohoto článku.
Článek 108
Kontroly prvního stupně při stažení z trhu
1. Členské státy provádějí při stažení z trhu ve všech organizacích producentů kontroly prvního stupně, které zahrnují kontrolu dokladů a totožnosti a rovněž fyzickou kontrolu, případně kontrolu hmotnosti produktů stažených z trhu formou odběru vzorků, a kontrolu dodržování podmínek podle článku 76 v souladu s postupy stanovenými v hlavě II kapitole II. Kontrola se provádí po přijetí oznámení podle čl. 78 odst. 1 ve lhůtách podle čl. 78 odst. 2.
2. Kontroly prvního stupně podle odstavce 1 se vztahují na 100 % množství produktů stažených z trhu. Po skončení této kontroly jsou stažené produkty, kromě produktů určených k bezplatnému rozdělení, denaturovány nebo vyřazovány pro zpracovatelský průmysl pod dohledem příslušných orgánů a za podmínek stanovených členským státem podle článku 80.
3. Jsou-li však produkty určeny k bezplatnému rozdělení, mohou členské státy odchylně od odstavce 2 kontrolovat menší procentní podíl, než je stanoveno v uvedeném odstavci, za předpokladu, že tento podíl nebude u žádné organizace producentů během hospodářského roku menší než 10 % příslušných množství. Kontrola může proběhnout v prostorách organizace producentů nebo příjemců produktů. V případě, že kontroly odhalí závažné nesrovnalosti, provedou příslušné orgány členského státu dodatečné kontroly.
Článek 109
Kontroly druhého stupně při stažení z trhu
1. V rámci kontrol uvedených v článku 106 provádějí členské státy při stažení z trhu kontroly druhého stupně.
Členské státy stanoví kritéria analýzy a posouzení rizik nedodržení předpisů organizacemi producentů při stažení z trhu. Tato kritéria mimo jiné berou v úvahu závěry předchozích kontrol prvního a druhého stupně a skutečnost, zda organizace producentů dodržuje určitý postup pro zajištění jakosti. Tato kritéria se používají pro stanovení minimální četnosti kontrol druhého stupně pro každou organizaci producentů.
2. Kontroly podle odstavce 1 zahrnují kontroly na místě u organizací producentů a u příjemců produktů stažených z trhu, aby bylo zaručeno, že byly dodrženy potřebné podmínky pro vyplacení podpory Unie. Tyto kontroly zahrnují:
a)
ověření skladových a účetních výkazů vedených všemi organizacemi producentů, které provádějí během příslušného hospodářského roku jedno nebo více stažení z trhu;
b)
ověření množství uvedených na trh podle údajů v žádostech o podporu, a zejména skladových a účetních výkazů, faktur a případně jejich věrohodnosti a rovněž shody údajů v prohlášeních s účetními nebo daňovými údaji příslušných organizací producentů;
c)
kontroly správnosti účetnictví, zejména věrohodnosti čistých příjmů organizací producentů podle údajů v žádostech o platby, úměrnosti všech nákladů na stažení z trhu, které zajistí správnost všech uvedených částek, a
d)
kontrolu určení produktů stažených z trhu podle údajů v žádostech o platbu a kontrolu vhodné denaturace, která zajišťuje, že organizace producentů a příjemci dodrželi ustanovení tohoto nařízení.
3. Kontroly uvedené v odstavci 2 se provádějí v prostorách dotčených organizací producentů a příjemců s těmito organizacemi spojených. Každá kontrola zahrnuje odběr vzorků, který se týká nejméně 5 % množství produktů stažených organizací producentů během hospodářského roku.
4. Skladové a účetní výkazy podle odst. 2 písm. a) zaznamenávají pro každý stažený produkt tyto operace (vyjádřené v množství):
a)
produkci dodanou členy organizace producentů a členy jiných organizací producentů v souladu s čl. 125a odst. 2 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 1234/2007;
b)
prodeje uskutečněné organizací producentů rozdělené na produkty určené pro trh s čerstvými produkty a na ostatní druhy produktů (včetně surovin pro zpracování) a
c)
produkty stažené z trhu.
5. Kontroly týkající se určení produktů podle odst. 4 písm. c) zahrnují zejména:
a)
namátkovou kontrolu samostatného účetnictví příjemců a případně ověření shody těchto údajů s účetnictvím požadovaným vnitrostátními předpisy a
b)
kontrolu dodržování příslušných environmentálních předpisů.
6. V případě, že kontroly druhého stupně odhalí závažné nesrovnalosti, příslušné orgány členského státu provádějí důkladnější kontroly druhého stupně pro příslušný hospodářský rok a zvýší četnost kontrol druhého stupně v prostorách dotčených organizací producentů nebo jejich sdružení během následujícího hospodářského roku.
Článek 110
Sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení
1. Členské státy ověří před sklízením nezralého ovoce a zeleniny formou kontroly na místě, že dotčené produkty nejsou poškozené a že daná plocha je dobře obhospodařována. Po sklizení nezralého ovoce a zeleniny členské státy ověří, že dotčená plocha byla zcela sklizena a že sklizený produkt byl denaturován.
Po skončení období sklizně ověří členské státy spolehlivost analýzy založené na očekávané situaci na trhu podle čl. 85 odst. 2. Provedou rovněž analýzu všech rozdílů mezi očekávanou a skutečnou situací na trhu.
2. Dříve než proběhne nesklízení ovoce a zeleniny, ověří členské státy formou kontroly na místě, že daná plocha byla dobře obhospodařována, že nedošlo k žádné částečné sklizni a že produkt je řádně vyvinut a celkově zdravý, přiměřený a splňuje požadavky na prodejní jakost.
Členské státy zajistí, aby produkce byla denaturována. Pokud to není možné, zajistí formou návštěvy nebo návštěv na místě během období sklizně, aby neproběhlo žádné sklízení.
3. Ustanovení čl. 109 odst. 1, 2, 3 a 6 se použijí obdobně.
Článek 111
Kontroly před schválením plánů uznání provedené u seskupení producentů
1. Členské státy předtím, než schválí plán uznání seskupení producentů podle čl. 125e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007, provádějí kontroly na místě u právnické osoby nebo jasně vymezené složky právnické osoby.
2. Členské státy ověří všemi vhodnými prostředky, včetně kontrol na místě:
a)
přesnost údajů uvedených v plánu uznání;
b)
hospodářskou soudržnost a odbornou kvalitu plánu, přiměřenost odhadů i plánování jeho provedení;
c)
způsobilost akcí a způsobilost a opodstatněnost navrhovaných výdajů a
d)
soulad operací, na které se žádá o podporu, s platnými vnitrostátními právními předpisy a předpisy Unie, a to zejména s předpisy o veřejných zakázkách a státní podpoře a dalšími příslušnými závaznými normami stanovenými ve vnitrostátních právních předpisech, ve vnitrostátním rámci nebo ve vnitrostátní strategii.
Článek 112
Kontroly žádostí o podporu podaných seskupeními producentů
1. Před poskytnutím platby provádějí členské státy správní kontroly všech žádostí o podporu předložených seskupeními producentů a na základě vzorků také kontroly na místě.
2. Po předložení žádosti o podporu podle článku 45 provádějí členské státy kontroly na místě u seskupení producentů, aby zajistily soulad s podmínkami pro poskytnutí podpory pro daný rok.
Tyto kontroly se týkají zejména:
a)
souladu s kritérii uznání pro daný rok a
b)
hodnoty produkce uvedené na trh, jakož i provádění opatření obsažených v plánu uznání a vzniklých nákladů.
3. Kontroly uvedené v odstavci 2 se musí každý rok vztahovat k významnému vzorku žádostí. Vzorek představuje nejméně 30 % celkové částky podpory.
Všechna seskupení producentů se kontrolují alespoň jednou za pět let.
4. Články 105 a 107 se použijí obdobně.
Článek 113
Nadnárodní organizace producentů a nadnárodní sdružení organizací producentů
1. Členský stát, v němž má sídlo nadnárodní organizace producentů nebo nadnárodní sdružení organizací producentů, má celkovou odpovědnost za organizování kontrol této organizace nebo sdružení, zejména pokud jde o operační program a provozní fond, a podle potřeby uplatňuje sankce.
2. Ostatní členské státy, od nichž se vyžaduje správní spolupráce podle čl. 28 odst. 2 písm. c) a čl. 35 odst. 2 písm. c), provádějí takové správní kontroly a kontroly na místě, které vyžaduje členský stát uvedený v odstavci 1 tohoto článku, a podávají mu zprávy o jejich výsledcích. Dodržují všechny termíny stanovené členským státem podle odstavce 1.
3. Předpisy platné v členském státě podle odstavce 1 se použijí na organizaci producentů, operační program i provozní fond. Pokud však jde o environmentální a rostlinolékařské otázky a dále o nakládání s produkty staženými z trhu, použijí se právní předpisy členského státu, kde se uskutečňuje produkce.
Oddíl 3
Sankce
Článek 114
Nedodržení kritérií uznání
1. Členské státy odejmou uznání organizaci producentů, pokud dojde k podstatnému nedodržení kritérií uznání, které je výsledkem úmyslného jednání nebo hrubé nedbalosti organizace producentů.
Členské státy zejména odejmou uznání organizaci producentů tehdy, jestliže se nedodržení kritérií uznání týká:
a)
porušení požadavků článků 21, 23, čl. 26 odst. 1 a 2 nebo článku 31 nebo
b)
situace, kdy hodnota produkce uvedené na trh dva po sobě následující roky klesne pod limit stanovený členským státem podle čl. 125b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007.
Odnětí uznání podle tohoto odstavce nabývá účinnosti dnem, od něhož nebyly plněny podmínky uznání, s výhradou jakýchkoli použitelných horizontálních právních předpisů na vnitrostátní úrovni týkajících se časových lhůt.
2. Jestliže se nepoužije odstavec 1, členské státy pozastaví uznání organizace producentů v případě, kdy je nedodržení kritérií uznání podstatné, avšak pouze dočasné.
Během doby pozastavení se nevyplácí žádná podpora. Uvedené pozastavení nabývá účinnosti dnem, kdy proběhla kontrola, a končí dnem kontroly, která prokáže, že dotčená kritéria jsou splněna.
Období pozastavení nepřesáhne 12 měsíců. Nejsou-li splněna dotčená kritéria po 12 měsících, je uznání odňato.
Členské státy mohou provádět platby po uplynutí lhůty stanovené v článku 70, je-li toho zapotřebí k použití tohoto odstavce. Tyto pozdější platby však v žádném případě nelze provést po 15. říjnu druhého roku následujícího po roce provádění programu.
3. V jiných případech nedodržení kritérií uznání, v nichž se nepoužije odstavec 1 a 2, zašlou členské státy písemné varování, v němž se uvedou nápravná opatření, jež je třeba přijmout. Členské státy mohou odložit platby podpory do doby přijetí těchto nápravných opatření.
Členské státy mohou provádět platby po uplynutí lhůty stanovené v článku 70, je-li toho zapotřebí k použití tohoto odstavce. Tyto pozdější platby však v žádném případě nelze provést po 15. říjnu druhého roku následujícího po roce provádění programu.
Nejsou-li nápravná opatření přijata během lhůty 12 měsíců, pokládá se to za podstatné nedodržení kritérií a následně se použije odstavec 2.
Článek 115
Podvody
1. Pokud se zjistí, že se organizace producentů, sdružení organizací producentů nebo seskupení producentů dopustilo podvodného jednání týkajícího se podpory v působnosti nařízení (ES) č. 1234/2007, pak aniž jsou dotčeny veškeré další sankce a postihy použitelné podle právních předpisů Unie a podle vnitrostátních předpisů, členské státy:
a)
odejmou uznání organizaci producentů, sdružení organizací producentů nebo seskupení producentů;
b)
vyloučí z podpory příslušné akce nebo operace v rámci dotčeného operačního programu nebo plánu uznání a vyžádají navrácení veškeré podpory, která již byla na tyto operace vyplacena, a
c)
vyloučí z podpory organizaci producentů, sdružení organizací producentů nebo seskupení producentů v rámci dotčeného operačního programu nebo plánu uznání na příští rok.
2. Členské státy mohou pozastavit uznání organizace producentů, sdružení organizací producentů nebo seskupení producentů nebo pozastavit platby těmto subjektům, pokud existuje podezření, že se tyto subjekty dopustily podvodného jednání, pokud jde o podporu v působnosti nařízení (ES) č. 1234/2007.
Článek 116
Seskupení producentů
1. Na plány uznání uplatňují členské státy obdobně sankce a postihy stanovené v článku 114 nebo 117.
2. Pokud po uplynutí období stanoveného členským státem podle čl. 49 odst. 4 seskupení producentů není uznáno za organizaci producentů, členské státy kromě opatření podle odstavce 1 vyžadují navrácení:
a)
100 % podpory vyplacené seskupení producentů, pokud uznání nebylo možné získat v důsledku úmyslného jednání nebo hrubé nedbalosti seskupení producentů, nebo
b)
50 % podpory vyplacené seskupení producentů ve všech ostatních případech.
Článek 117
Operační program
1. Platby se vypočtou na základě toho, co je shledáno způsobilým.
2. Členské státy prozkoumají žádost o podporu zaslanou příjemcem a stanoví částky, které jsou pro podporu způsobilé. Určí:
a)
částku, jež by se vyplácela příjemci jen na základě jeho žádosti;
b)
částku, jež je splatná příjemci po prozkoumání způsobilosti žádosti.
3. Pokud je částka stanovená podle odst. 2 písm. a) vyšší než částka stanovená podle odst. 2 písm. b) o více než 3 %, uplatňuje se postih. Výše postihu se stanoví jako rozdíl mezi částkami vypočtenými v odst. 2 písm. a) a v odst. 2 písm. b).
Žádný postih se však nepoužije tehdy, pokud organizace producentů nebo seskupení producentů mohou doložit, že nenesou odpovědnost za zahrnutí nezpůsobilé částky.
4. Odstavce 2 a 3 se obdobně použijí na nezpůsobilé výdaje zjištěné během kontrol na místě nebo následných kontrol.
5. Pokud je hodnota produkce uvedené na trh ohlášena a zkontrolována před podáním žádosti o podporu, použijí se tyto ohlášené a schválené hodnoty při stanovování částek podle odst. 2 písm. a) a b).
Článek 118
Sankce po kontrolách prvního stupně při stažení z trhu
Jestliže jsou po kontrole uvedené v článku 108 zjištěny nesrovnalosti týkající se obchodních norem nebo minimálních požadavků podle článku 76, je příjemce povinen:
a)
zaplatit penále ve výši příspěvku Unie, vypočtené na základě množství stažených produktů, které neodpovídají obchodním normám nebo minimálním požadavkům, jsou-li tato množství pro dané stažení menší než 10 % množství oznámených ke stažení podle článku 78 tohoto nařízení;
b)
zaplatit penále ve výši dvojnásobku příspěvku Unie, jsou-li tato množství v rozmezí od 10 % do 25 % oznámených množství, nebo
c)
zaplatit penále ve výši příspěvku Unie za celé oznámené množství podle článku 78, pokud tato množství převyšují 25 % oznámeného množství.
Článek 119
Ostatní sankce použitelné vůči organizacím producentů při stažení z trhu
1. Postihy uvedené v článku 117 se vztahují na podporu, o niž se žádá v případech stažení z trhu, které jsou začleněny do výdajů operačních programů.
2. Výdaje na stažení z trhu se pokládají za nezpůsobilé tehdy, pokud s produkty nenabídnutými k prodeji nebylo naloženo způsobem stanoveným členským státem podle čl. 80 odst. 1, nebo má-li stažení produktu z trhu nebo jeho určení nepříznivý dopad na životní prostředí nebo jakékoli nepříznivé rostlinolékařské důsledky v rozporu s ustanoveními přijatými podle čl. 80 odst. 1.
Článek 120
Sankce použitelné vůči příjemcům stažených produktů
Jsou-li při kontrolách prováděných v souladu s články 108 a 109 zjištěny nesrovnalosti způsobené příjemci stažených produktů, použijí se tyto sankce:
a)
příjemci přestanou být způsobilými pro získání stažených produktů a
b)
příjemci produktů stažených z trhu jsou povinni nahradit hodnotu přijatých produktů a částky na krytí nákladů souvisejících s tříděním, balením a přepravou v souladu s pravidly stanovenými členskými státy.
Sankce podle písmene a) nabývá účinnosti okamžitě a uplatňuje se nejméně po dobu jednoho hospodářského roku. V závislosti na závažnosti nesrovnalosti může být její uplatňování prodlouženo.
Článek 121
Sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení
1. Jestliže je v případě sklízení nezralého ovoce a zeleniny zjištěno, že organizace producentů nesplnila své povinnosti, je tato organizace producentů povinna zaplatit formou penále částku vyrovnávací platby související s plochami, u nichž nebyla dodržena povinnost. Nesplnění povinností znamená případy, kdy:
a)
členský stát během ověřování podle čl. 110 odst. 1 druhého pododstavce zjistí, že sklízení nezralého ovoce a zeleniny nebylo odůvodněno na základě analýzy očekávané situace na trhu v dané době;
b)
plocha ohlášená jako místo sklízení nezralého ovoce a zeleniny není způsobilá pro sklízení nezralého ovoce a zeleniny, nebo
c)
plocha není plně sklizena nebo produkce nebyla denaturována.
2. Jestliže je v případě nesklízení zjištěno, že organizace producentů nesplnila své povinnosti, je tato organizace producentů povinna zaplatit formou penále částku vyrovnávací platby související s plochami, u nichž nebyla dodržena povinnost. Nesplnění povinností znamená případy, kdy:
a)
plocha oznámená jako místo nesklízení není způsobilá pro nesklízení;
b)
již došlo ke sklizni nebo částečné sklizni nebo
c)
došlo k nepříznivému dopadu na životní prostředí nebo k jakýmkoli nepříznivým rostlinolékařským důsledkům, za něž je odpovědná organizace producentů.
3. Penále uvedené v odstavcích 1 a 2 se použije navíc k veškerým postihům uloženým podle článku 117.
Článek 122
Bránění kontrole na místě
Žádost o podporu je zamítnuta pro dotčenou část příslušných výdajů, pokud organizace producentů, její člen nebo příslušný zástupce zabrání provedení kontroly na místě.
Článek 123
Placení vymáhaných podpor a penále
1. Organizace producentů, sdružení organizací producentů, seskupení producentů nebo jiné dotčené subjekty navrátí neoprávněně vyplacenou podporu spolu s úroky a zaplatí penále stanovené v tomto oddíle.
Úroky se vypočítávají:
a)
na základě doby, která uplynula mezi platbou a jejím uhrazením příjemcem;
b)
na základě sazby používané Evropskou centrální bankou na její hlavní operace refinancování, která je zveřejněna v řadě C Úředního věstníku Evropské Unie a platná k datu, k němuž byla provedena neoprávněná výplata, zvýšené o tři procentní body.
2. Vrácená podpora, úroky a uložené penále se zaplatí do Evropského zemědělského záručního fondu.
Článek 124
Oznámování nesrovnalostí
Uplatňováním správních sankcí a postihů a navracením neoprávněně vyplacených částek podle tohoto oddílu není dotčeno oznamování nesrovnalostí Komisi podle nařízení Komise (ES) č. 1848/2006 (16).
Oddíl 4
Monitorování a hodnocení operačních programů a vnitrostátních strategií
Článek 125
Společné výkonnostní ukazatele
1. Vnitrostátní strategie i operační programy jsou monitorovány a hodnoceny za účelem posouzení pokroku dosaženého v plnění cílů stanovených pro operační programy a jejich účelnosti a účinnosti s ohledem na tyto cíle.
2. Pokrok, účelnost a účinnost se posuzují prostřednictvím společných výkonnostních ukazatelů uvedených v příloze VIII a vztahujících se k výchozí situaci a finančnímu plnění, výstupům, výsledkům a dopadům prováděných operačních programů.
3. Jestliže to členský stát uzná za vhodné, vnitrostátní strategie stanoví omezený soubor doplňujících ukazatelů konkrétně pro danou strategii, které odrážejí vnitrostátní nebo regionální potřeby, podmínky a cíle specifické pro operační programy prováděné organizacemi producentů. Jsou-li k dispozici, jsou zohledněny rovněž doplňkové ukazatele týkající se environmentálních cílů, které nespadají pod společné výkonnostní ukazatele.
Článek 126
Postupy monitorování a hodnocení operačních programů
1. Organizace producentů zajistí monitorování a hodnocení svých operačních programů prostřednictvím příslušných ukazatelů ze společných výkonnostních ukazatelů podle článku 125 a případně doplňkových ukazatelů stanovených ve vnitrostátní strategii.
Za tímto účelem zavedou systém shromažďování, evidence a uchovávání údajů sloužících k sestavování uvedených ukazatelů.
2. Cílem monitorování je posouzení pokroku dosaženého při plnění specifických cílů stanovených pro daný operační program. Provádí se prostřednictvím finančních ukazatelů a ukazatelů výstupů a výsledků. Výsledky této činnosti slouží:
a)
k ověřování kvality provádění programu;
b)
k určení všech potřebných změn nebo přezkumu operačního programu za účelem dosažení cílů stanovených pro tento program a zlepšení řízení programu, včetně jeho finančního řízení;
c)
jako příspěvek k plnění požadavků na předkládání zpráv, které se týkají provádění operačního programu.
Údaje o výsledcích monitorovacích činností se zahrnou do každé výroční zprávy podle čl. 96 odst. 1, kterou je organizace producentů povinna předložit vnitrostátnímu orgánu pověřenému řízením vnitrostátní strategie.
3. Hodnocení má formu samostatné zprávy o hodnocení v polovině období.
Cílem hodnocení v polovině období, které lze provést s pomocí specializované konzultantské firmy, je prozkoumání stupně využití finančních prostředků, účinnosti a účelnosti operačního programu a posouzení pokroku dosaženého při plnění celkových cílů programu. K tomuto účelu se použijí společné výkonnostní ukazatele týkající se výchozí situace, výsledků a případně dopadů.
Hodnocení v polovině období může případně zahrnovat i kvalitativní vyhodnocení výsledků a dopadu environmentálních opatření zaměřených na:
a)
zamezení eroze půdy;
b)
omezení používání přípravků na ochranu rostlin nebo lepší hospodaření s těmito přípravky;
c)
ochranu stanovišť a biologickou rozmanitost nebo
d)
ochranu krajiny.
Výsledky tohoto hodnocení se použijí:
a)
ke zlepšení kvality operačních programů řízených organizací producentů;
b)
k určení všech potřebných věcných změn v operačním programu;
c)
jako příspěvek k plnění požadavků na předkládání zpráv, které se týkají provádění operačních programů, a
d)
k získání poznatků sloužících ke zlepšení kvality, účinnosti a účelnosti budoucích operačních programů řízených organizací producentů.
Hodnocení v polovině období se uskutečňuje během provádění operačního programu, a to dostatečně včas, aby bylo možné posoudit výsledky hodnocení pro potřeby přípravy následného operačního programu.
Zpráva o hodnocení v polovině období se připojí jako příloha k příslušné výroční zprávě uvedené v čl. 96 odst. 1.
Článek 127
Postupy monitorování a hodnocení vnitrostátní strategie
1. Monitorování a hodnocení vnitrostátní strategie se provádí prostřednictvím příslušných ukazatelů ze společných výkonnostních ukazatelů podle článku 125 a případně doplňkových ukazatelů stanovených ve vnitrostátní strategii.
2. Členské státy zavedou systém shromažďování, evidence a elektronického uchovávání údajů sloužících k sestavování ukazatelů uvedených v článku 125. Za tímto účelem vycházejí z údajů předaných organizacemi producentů a týkajících se monitorování a hodnocení jejich operačních programů.
3. Monitorování je průběžné a jeho cílem je posouzení pokroku dosaženého při plnění cílů stanovených pro dané operační programy. Provádí se prostřednictvím finančních ukazatelů a ukazatelů výstupů a výsledků. K tomuto účelu se použijí údaje předložené organizacemi producentů v rámci výročních zpráv o pokroku v souvislosti s monitorováním a hodnocením jejich operačních programů. Výsledky monitorování se použijí:
a)
k ověřování kvality provádění operačních programů;
b)
k určení všech potřebných změn nebo přezkumu vnitrostátní strategie za účelem dosažení cílů stanovených pro tuto strategii a zlepšení řízení při provádění strategie, včetně finančního řízení operačních programů, a
c)
jako příspěvek k plnění požadavků na podávání zpráv, které se týkají provádění vnitrostátní strategie.
4. Cílem hodnocení je posouzení pokroku dosaženého při plnění celkových cílů stanovených pro vnitrostátní strategii. Provádí se prostřednictvím ukazatelů týkajících se výchozí situace, výsledků a případně dopadů. K tomuto účelu se použijí výsledky monitorování operačních programů a jejich hodnocení v polovině období uvedené ve výročních zprávách o pokroku a závěrečných zprávách předaných organizacemi producentů. Výsledky hodnocení se použijí:
a)
ke zlepšení kvality strategie;
b)
k určení všech potřebných věcných změn ve vnitrostátní strategii a
c)
jako příspěvek k plnění požadavků na podávání zpráv, které se týkají provádění vnitrostátní strategie.
Hodnocení zahrnuje hodnocení, jež má být provedeno v roce 2012, ale musí být provedeno včas, aby bylo možné jeho výsledky zahrnout do samostatné hodnotící zprávy, která bude v tomtéž roce připojena k výroční zprávě členského státu uvedené v čl. 97 písm. b). Zpráva prozkoumá míru využití finančních prostředků, účinnost a účelnost prováděných operačních programů a posoudí účinky a dopad těchto programů ve vztahu k cílům stanoveným strategií, a případně také k dalším cílům stanoveným v čl. 103c odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007. Zaměří se na získání poznatků užitečných pro zlepšení kvality budoucích vnitrostátních strategií, a zejména na odhalování možných nedostatků v definování cílů nebo opatření způsobilých pro podporu nebo pro potřebu definování nových nástrojů.
KAPITOLA VI
Rozšíření působnosti pravidel na producenty hospodářského obvodu
Článek 128
Oznámení seznamu hospodářských obvodů
Oznámení seznamu hospodářských obvodů podle čl. 125f odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1182/2007 zahrnuje veškeré údaje potřebné k posouzení toho, zda byly splněny podmínky stanovené v čl. 125f odst. 2 prvním pododstavci uvedeného nařízení.
Článek 129
Oznámení závazných pravidel; reprezentativnost
1. Členský stát při oznamování pravidel, která stanovil jako závazná pro daný produkt a hospodářský obvod podle článku 125 g nařízení (ES) č. 1234/2007, současně uvědomí Komisi:
a)
o organizaci producentů nebo sdružení organizací producentů, které požádaly o rozšíření pravidel;
b)
o počtu producentů, kteří patří k této organizaci producentů nebo sdružení organizací producentů, a o celkovém počtu producentů v dotčeném hospodářském obvodu; tyto údaje jsou poskytovány s ohledem na situaci v době podání žádosti o rozšíření;
c)
o celkové produkci v hospodářském obvodu a o produkci uvedené na trh organizací producentů nebo sdružením organizací producentů v posledním hospodářském roce, pro který jsou k dispozici údaje;
d)
o datu, od kterého se pravidla, která mají být rozšířena, použijí na dotčenou organizaci producentů nebo sdružení organizací producentů, a
e)
o datu, od kterého rozšíření nabývá účinnosti, a době trvání jeho použití.
2. Členské státy určí pro účely stanovení reprezentativnosti ve smyslu čl. 125f odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 pravidla, kterými vylučují:
a)
producenty, jejichž produkce je určena zásadně pro přímý prodej spotřebitelům v hospodářství nebo v pěstitelské oblasti;
b)
přímé prodeje podle písmene a);
c)
produkty dodané ke zpracování podle čl. 125f odst. 4 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, kromě případů, kdy pro tyto produkty zcela nebo částečně platí příslušná pravidla.
Článek 130
Finanční příspěvky
Pokud členský stát rozhodne podle článku 125i nařízení (ES) č. 1234/2007, že producenti, kteří nepatří do organizací producentů, mají povinnost platit finanční příspěvek, zašle Komisi informace potřebné k posouzení souladu s podmínkami stanovenými v uvedeném článku.
K těmto informacím patří zejména základ, ze kterého se příspěvek vypočítá, a jednotková výše tohoto základu, příjemce nebo příjemci a charakter různých nákladů uvedených v článku 125i nařízení (ES) č. 1234/2007.
Článek 131
Rozšíření nad rámec jednoho hospodářského roku
Pokud je rozhodnuto použít rozšíření na období delší než jeden hospodářský rok, členské státy ověří pro každý hospodářský rok, že podmínky týkající se reprezentativnosti stanovené v čl. 125f odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 jsou nadále dodržovány po celé období, na které je použito rozšíření.
Pokud členské státy zjistí, že podmínky již nejsou dodržovány, neprodleně zruší rozšíření s účinností od začátku následujícího hospodářského roku.
Členské státy o každém zrušení neprodleně uvědomí Komisi a ta tyto informace zveřejní prostředky, jež uzná za vhodné.
Článek 132
Ovoce prodané na stromě; odběratelé
1. V případech, kdy producenti, kteří nejsou členy organizace producentů, prodají ovoce na stromě, je odběratel za účelem dosažení souladu s předpisy uvedenými v bodě 1 písm. e), bodě 1 písm. f) a v bodě 3 přílohy XVIa nařízení (ES) č. 1234/2007 považován za producenta tohoto ovoce.
2. Příslušné členské státy mohou rozhodnout, že pravidla uvedená v příloze XVIa nařízení (ES) č. 1234/2007 s výjimkou těch, která jsou uvedena v odstavci 1, mohou být závazná pro odběratele, pokud odpovídají za správu dotčené produkce.
HLAVA IV
OBCHOD SE TŘETÍMI ZEMĚMI
KAPITOLA I
Dovozní cla a režim vstupní ceny
Oddíl 1
Režim vstupní ceny
Článek 133
Oblast působnosti a definice
1. Tento oddíl stanoví pravidla pro použití článku 140a nařízení (ES) č. 1234/2007.
2. Pro účely tohoto oddílu:
a)
„šarží“ se rozumí zboží předložené v rámci celního prohlášení o propuštění do volného oběhu, které má platnost pouze pro zboží téhož původu jednoho kódu KN, a
b)
„dovozcem“ se rozumí deklarant ve smyslu čl. 4 odst. 18 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (17).
Článek 134
Oznámení cen a množství dovezených produktů
1. U každého produktu a období uvedených v příloze XVI části A, pro každý tržní den a každý původ oznámí členské státy Komisi nejpozději do 12:00 hodin (bruselského času) následujícího pracovního dne:
a)
průměrné reprezentativní ceny produktů dovezených ze třetích zemí a prodaných na reprezentativních dovozních trzích podle článku 135 a významné ceny zjištěné na jiných trzích u velkého množství dovezených produktů, nebo nejsou-li k dispozici žádné ceny na reprezentativních trzích, významné ceny dovezených produktů zjištěné na jiných trzích, a
b)
celkové množství, které se vztahuje k cenám uvedeným v písmenu a).
Jestliže je celkové množství uvedené v písmenu b) nižší než jedna tuna, příslušné ceny se Komisi neoznamují.
2. Ceny uvedené v odst. 1 písm. a) se zaznamenávají:
a)
u každého z produktů uvedených v příloze XVI části A;
b)
u každé z dostupných odrůd a velikostí a
c)
na úrovni dovozce/velkoobchodník nebo velkoobchodník/maloobchodník, nejsou-li k dispozici ceny na úrovni dovozce/velkoobchodník.
Z těchto cen se odečtou tyto částky:
a)
obchodní rozpětí ve výši 15 % pro obchodní centra v Londýně, Milánu a Rungisu a ve výši 8 % pro ostatní obchodní centra a
b)
náklady na dopravu a pojištění v rámci celního území Unie.
Pro náklady na dopravu a pojištění, které je nutno odečíst podle druhého pododstavce, mohou členské státy stanovit standardní částky odpočtu. Tyto standardní částky a metody jejich výpočtu se neprodleně oznámí Komisi.
3. Pokud jsou ceny zaznamenané v souladu s odstavcem 2 zjištěny na úrovni velkoobchodník/maloobchodník, nejprve se sníží o 9 % s ohledem na obchodní rozpětí velkoobchodníka a poté o částku 0,7245 EUR na 100 kg s ohledem na náklady na manipulaci a daně a poplatky na trhu.
4. U produktů uvedených v příloze XVI části A, na které se vztahuje zvláštní obchodní norma, se za reprezentativní považují:
a)
ceny produktů I. třídy jakosti za předpokladu, že množství v této třídě představují alespoň 50 % z celkového množství na trhu;
b)
ceny produktů I. třídy jakosti doplněné, pokud produkty této třídy představují méně než 50 % z celkového množství, o ceny stanovené pro produkty II. třídy jakosti tak, aby dohromady představovaly 50 % celkového množství uvedeného na trh;
c)
ceny stanovené pro produkty II. třídy jakosti, nejsou-li produkty I. třídy jakosti k dispozici, pokud není rozhodnuto, že se na ně použije vyrovnávací koeficient, jestliže tyto produkty nejsou v důsledku produkčních podmínek u produktů dotčeného původu obvykle a tradičně uváděny na trh v I. třídě jakosti v důsledku jejich jakostních znaků.
Vyrovnávací koeficient uvedený v písm. c) prvního pododstavce se použije na ceny, z nichž byly odečteny částky uvedené v odstavci 2.
U produktů uvedených v příloze XVI části A, na které se nevztahuje zvláštní obchodní norma, se za reprezentativní považují ceny produktů splňujících všeobecnou obchodní normu.
Článek 135
Reprezentativní trhy
Členské státy uvědomí Komisi o obvyklých tržních dnech na trzích uvedených v příloze XVII, které se považují za reprezentativní trhy.
Článek 136
Paušální dovozní hodnoty
1. U každého produktu a období uvedených v příloze XVI části A a pro každý původ Komise stanoví každý pracovní den paušální dovozní hodnotu, která se rovná váženému průměru reprezentativních cen podle článku 134, od nichž je odečtena paušální částka 5 EUR na 100 kg a valorická cla.
2. Pokud je pro produkty a období použití uvedené v příloze XVI části A stanovena paušální dovozní hodnota v souladu s tímto oddílem, nepoužije se jednotková cena podle čl. 152 odst. 1 písm. a) nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (18). Nahradí se paušální dovozní hodnotou podle odstavce 1.
3. Pokud pro produkt určitého původu není v platnosti žádná paušální dovozní hodnota, použije se průměr paušálních dovozních hodnot platných pro daný produkt.
4. Během období použití stanovených v příloze XVI část A zůstávají paušální dovozní hodnoty v platnosti, dokud nejsou změněny. Přestávají však platit, pokud není Komisi po sedm po sobě následujících tržních dnů oznámena žádná průměrná reprezentativní cena.
Jestliže podle prvního pododstavce není pro daný produkt v platnosti žádná paušální dovozní hodnota, rovná se paušální dovozní hodnota platná pro uvedený produkt jeho poslední průměrné paušální dovozní hodnotě.
5. Odchylně od odstavce 1 není s účinností od prvního dne období použití uvedených v příloze XVI části A v platnosti žádná paušální dovozní hodnota, pokud ji není možné vypočítat.
6. Reprezentativní ceny v eurech se převádějí s pomocí reprezentativního tržního kurzu vypočítaného pro daný den.
7. Paušální dovozní hodnoty vyjádřené v eurech zveřejní Komise způsobem, jaký uzná za vhodný.
Článek 137
Základ vstupní ceny
1. Vstupní cena, na jejímž základě jsou produkty uvedené v příloze XVI části A zařazeny do společného celního sazebníku, je podle volby dovozce rovna:
a)
ceně FOB produktů v jejich zemi původu, k níž se přičtou náklady na pojištění a dopravu na hranice celního území Unie, pokud jsou tato cena i tyto náklady známy v době přijetí celního prohlášení o propuštění produktů do volného oběhu. Pokud výše uvedené ceny převyšují o více než 8 % paušální dovozní hodnotu platnou pro dotčený produkt v době přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu, dovozce musí složit jistotu podle čl. 248 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93. Pro tento účel se částka dovozního cla, které mohou nakonec produkty podléhat, rovná částce cla, kterou by dovozce zaplatil, kdyby byl dotčený produkt zařazen na základě dotčené paušální dovozní hodnoty, nebo
b)
celní hodnotě vypočítané podle čl. 30 odst. 2 písm. c) nařízení (EHS) č. 2913/92 použité pouze na dotčené dovezené produkty. V tomto případě se clo odečte podle čl. 136 odst. 1 tohoto nařízení. V uvedeném případě složí dovozce jistotu uvedenou v čl. 248 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93, která se rovná výši cla, které by zaplatil, kdyby byly produkty zařazeny na základě paušální dovozní hodnoty platné pro dotčenou šarži, nebo
c)
paušální dovozní hodnotě vypočítané v souladu s článkem 136 tohoto nařízení.
2. Vstupní cena, na jejímž základě jsou produkty uvedené v příloze XVI části B zařazeny do společného celního sazebníku, je podle volby dovozce rovna:
a)
ceně FOB produktů v jejich zemi původu, k níž se přičtou náklady na pojištění a dopravu na hranice celního území Unie, pokud jsou tato cena i tyto náklady známy v době přijetí celního prohlášení. Mají-li celní orgány za to, že musí být vyžadována jistota podle článku 248 nařízení (EHS) č. 2454/93, musí dovozce složit jistotu, která se rovná maximální částce cla platného pro dotčený produkt, nebo
b)
celní hodnotě vypočítané podle čl. 30 odst. 2 písm. c) nařízení (EHS) č. 2913/92 použité pouze na dotčené dovezené produkty. V tomto případě se clo odečte podle čl. 136 odst. 1 tohoto nařízení. V tom případě musí dovozce složit jistotu uvedenou v článku 248 nařízení (EHS) č. 2454/93, která se rovná maximální částce cla platného pro dotčený produkt.
3. Jestliže je vstupní cena vypočtena na základě ceny FOB produktů v zemi původu, vypočte se celní hodnota na základě příslušného prodeje za tuto cenu.
Jestliže je vstupní cena vypočtena v souladu s některým z postupů stanovených v odst. 1 písm. b) nebo c) nebo odst. 2 písm. b), vypočte se celní hodnota na stejném základě jako vstupní cena.
4. Dovozce má jeden měsíc od data prodeje dotčených produktů, s výhradou maximální lhůty čtyř měsíců ode dne přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu, na to, aby prokázal, že šarže byla prodána za podmínek potvrzujících správnost cen uvedených v odst. 1 písm. a) nebo odst. 2 písm. a), nebo aby určil celní hodnotu uvedenou v odst. 1 písm. b) a odst. 2 písm. b). Nedodržení jednoho z těchto konečných termínů má za následek propadnutí jistoty, aniž je dotčeno použití odstavce 5.
Složená jistota se uvolní v tom rozsahu, ve kterém je celním orgánům poskytnut uspokojivý důkaz o podmínkách prodeje.
V opačném případě jistota propadá na zaplacení dovozních cel.
5. Lhůtu čtyř měsíců uvedenou v odstavci 4 mohou příslušné orgány členského státu na základě řádně zdůvodněné žádosti dovozce prodloužit maximálně o tři měsíce.
6. Pokud příslušné orgány při kontrole zjistí, že nebyly splněny požadavky tohoto článku, vymáhají dlužné clo podle článku 220 nařízení (EHS) č. 2913/92. Do částky vymahatelného cla nebo částky, kterou ještě zbývá uhradit, se započítá také úrok ode dne propuštění zboží do volného oběhu až do dne úhrady. Použije se úroková sazba platná pro úhradu pohledávek podle vnitrostátního práva.
Oddíl 2
Dodatečná dovozní cla
Článek 138
Oblast působnosti a definice
1. Dodatečné dovozní clo podle čl. 141 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 (dále jen „dodatečné clo“) může být použito na produkty a období uvedené v příloze XVIII za podmínek stanovených v tomto oddílu.
2. Spouštěcí hodnoty pro dodatečná cla jsou uvedeny v seznamu v příloze XVIII.
Článek 139
Oznámení objemů
1. U každého produktu uvedeného v příloze XVIII a během vyznačených období oznámí členské státy Komisi údaje týkající se objemů produktů propuštěných do volného oběhu, přičemž použijí metodu pro dohled nad preferenčními dovozy uvedenou v článku 308d nařízení (EHS) č. 2454/93.
Toto oznámení o objemech produktů propuštěných do volného oběhu během předchozího týdne musí být učiněno každý týden ve středu nejpozději do 12:00 hodin (bruselského času).
2. Celní prohlášení pro propuštění do volného oběhu v případě produktů v působnosti tohoto oddílu, která celní orgány mohou přijmout na žádost dovozce a která neobsahují některé údaje uvedené v příloze 37 nařízení (EHS) č. 2454/93, musí kromě údajů uvedených v článku 254 uvedeného nařízení obsahovat údaje o čisté hmotnosti (v kg) dotčených produktů.
Jestliže se pro účely propuštění produktů v působnosti tohoto oddílu do volného oběhu použije zjednodušené celní prohlášení podle článku 260 nařízení (EHS) č. 2454/93, musí zjednodušená celní prohlášení obsahovat kromě ostatních požadavků údaje o čisté hmotnosti (v kg) dotčených produktů.
Jestliže se pro účely propuštění produktů v působnosti tohoto oddílu do volného oběhu použije místní celní řízení podle článku 263 nařízení (EHS) č. 2454/93, musí sdělení celním orgánům uvedené v čl. 266 odst. 1 uvedeného nařízení obsahovat veškeré nezbytné údaje pro identifikaci zboží a také vyznačení čisté hmotnosti (v kg) dotčených produktů.
Ustanovení čl. 266 odst. 2 písm. b) nařízení (EHS) č. 2454/93 se na dovozy produktů v působnosti tohoto oddílu nepoužije.
Článek 140
Vybírání dodatečného cla
1. Pokud se zjistí, že u jednoho z produktů v jednom z období uvedených v příloze XVIII překračuje množství uvedené do volného oběhu odpovídající spouštěcí objem, uloží Komise dodatečné clo kromě případů, kdy je nepravděpodobné, že by dovozy narušily trh Unie, nebo kdyby účinky nebyly s ohledem na zamýšlený cíl přiměřené.
2. Dodatečné clo se vybírá z množství uvedeného do volného oběhu po datu uložení uvedeného cla za předpokladu, že:
a)
z jeho sazebního zařazení určeného v souladu s článkem 137 vyplývá uložení nejvyšších specifických cel, která se vztahují na dovážené produkty daného původu;
b)
produkty jsou dovezeny v době uložení dodatečného cla.
Článek 141
Výše dodatečného cla
Dodatečné clo uložené podle článku 140 se rovná jedné třetině cla, které je pro daný produkt stanoveno v souladu se společným celním sazebníkem.
U dovážených produktů, na něž se vztahují celní preference spojené s valorickým clem, se dodatečné clo rovná jedné třetině specifického cla pro daný produkt, pokud se použije čl. 140 odst. 2.
Článek 142
Výjimky z dodatečného cla
1. Dodatečné clo se neuloží na:
a)
zboží dovezené v rámci celních kvót uvedených v příloze 7 nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (19) (dále jen „kombinovaná nomenklatura“);
b)
zboží dopravované do Unie podle odstavce 2.
2. Za zboží dopravované do Unie se považuje zboží, které:
a)
opustilo zemi původu před rozhodnutím o uložení dodatečného cla a
b)
převáží se s přepravním dokladem platným pro přepravu z místa nakládky v zemi původu do místa vykládky v Unii, který byl vystaven ještě před uložením uvedeného dodatečného cla.
3. Zúčastněné strany uspokojivě prokážou celním orgánům, že podmínky uvedené v odstavci 2 byly splněny.
Celní orgány však mohou mít za to, že vyvážené produkty opustily zemi původu přede dnem uložení dodatečného cla, pokud je předložen některý z těchto dokladů:
a)
u lodní přepravy lodní náložný list, z něhož vyplývá, že nakládka byla provedena před tímto dnem,
b)
u železniční přepravy náložný list, který byl orgánem železnice země původu přijat před tímto dnem;
c)
u silniční přepravy přepravní smlouva (CMR) nebo jiný tranzitní dokument vystavený v zemi původu před tímto dnem, pokud jsou dodrženy podmínky stanovené dvoustrannými nebo mnohostrannými dohodami v oblasti tranzitu Unie nebo společného tranzitu;
d)
u letecké přepravy letecký náložný list, z něhož vyplývá, že letecká společnost přijala produkty před tímto dnem.
HLAVA V
OBECNÁ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 143
Kontroly
Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení tohoto nařízení nebo jiné právní předpisy Unie, zavedou členské státy kontroly a opatření v míře nezbytné pro zajištění řádného používání nařízení (ES) č. 1234/2007 a tohoto nařízení. Kontroly a opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující, aby poskytovaly odpovídající ochranu finančních zájmů Unie.
Zajistí zejména, aby:
a)
bylo možno kontrolovat veškerá kritéria způsobilosti stanovená právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy, vnitrostátním rámcem nebo vnitrostátní strategií;
b)
příslušné orgány členského státu odpovědné za provádění kontrol měly k dispozici dostatečný počet pracovníků s odpovídající kvalifikací a zkušenostmi pro účinné provádění kontrol a aby
c)
byly stanoveny kontroly k zamezení neoprávněného dvojího financování opatření podle tohoto nařízení z jiných režimů Unie nebo vnitrostátních režimů.
Článek 144
Vnitrostátní sankce
Aniž jsou dotčeny sankce uvedené v tomto nařízení nebo v nařízení (ES) č. 1234/2007, zajistí členské státy, aby byly v případě nesrovnalostí ve vztahu k požadavkům uvedeným v tomto nařízení nebo nařízení (ES) č. 1234/2007 použity sankce na vnitrostátní úrovni, které musí být účinné, přiměřené a odrazující, aby poskytovaly odpovídající ochranu finančních zájmů Unie.
Článek 145
Uměle vytvořené situace
Aniž jsou dotčena jakákoli zvláštní opatření stanovená v tomto nařízení nebo nařízení (ES) č. 1234/2007, neprovádí se žádná platba ve prospěch osob, u nichž je zjištěno, že uměle vytvořily podmínky požadované pro poskytnutí takových plateb, a získaly tak výhodu, která je v rozporu s cíli dotčeného režimu podpor.
Článek 146
Oznámení
1. Členské státy určí jeden příslušný orgán nebo subjekt odpovědný za plnění oznamovací povinnosti ohledně:
a)
organizací producentů, sdružení organizací producentů a seskupení producentů podle článku 97 tohoto nařízení;
b)
produkčních cen ovoce a zeleniny na vnitřním trhu podle článku 98 tohoto nařízení;
c)
cen a množství produktů dovezených ze třetích zemí a prodaných na reprezentativních dovozních trzích podle článku 134 tohoto nařízení;
d)
dovážených objemů produktů uvolněných do volného oběhu podle článku 139 tohoto nařízení.
2. Členské státy oznámí Komisi, které příslušné orgány a subjekty určily, a kontakty na ně, včetně veškerých změn těchto údajů.
Seznam určených orgánů nebo subjektů, včetně jejich názvů a adres, se zpřístupní členským státům a veřejnosti všemi vhodnými prostředky za pomoci informačních systémů zavedených Komisí, včetně zveřejnění na internetu.
3. Aniž by byla dotčena zvláštní ustanovení tohoto nařízení, členské státy předkládají všechna oznámení určená Komisi podle tohoto nařízení elektronicky přes informační systém, který příslušným orgánům a subjektům členských států zpřístupní Komise, a to ve formátu, který Komise stanoví.
Oznámení, které nebyla předložena stanoveným způsobem a ve stanoveném formátu podle prvního pododstavce, mohou být pokládána za nepředložená, aniž je dotčen odstavec 5.
4. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení tohoto nařízení, přijmou členské státy veškerá opatření nezbytná k zajištění toho, aby byly schopny dodržet lhůty pro oznámení stanovená v tomto nařízení.
5. Jestliže členský stát nepředloží oznámení v souladu s požadavky tohoto nařízení nebo nařízení (ES) č. 1234/2007 nebo pokud se oznámení zdá být nesprávné s ohledem na objektivní skutečnosti známé Komisi, může Komise částečně nebo zcela pozastavit měsíční platby uvedené v článku 14 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 (20), pokud jde o odvětví ovoce a zeleniny, a to do až doby, kdy je oznámení předloženo správně.
Článek 147
Zjevné omyly
Veškeré oznámení, žádosti a požadavky předložené členskému státu podle tohoto nařízení nebo nařízení (ES) č. 1234/2007, včetně žádostí o podporu, mohou být po svém podání kdykoli upraveny v případě, že v nich příslušný orgán členského státu zjistí zjevné chyby.
Článek 148
Vyšší moc a mimořádné okolnosti
Jestliže má být v souladu s tímto nařízením nebo nařízením (ES) č. 1234/2007 uložena sankce či penále nebo odňata výhoda nebo uznání, nejsou takové sankce či penále uloženy nebo odnětí provedeno v případech vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu článku 31 nařízení (ES) č. 73/2009.
Případ vyšší moci však musí být včetně příslušných důkazů, uspokojivě doložených příslušnému orgánu členského státu, oznámen orgánu do deseti pracovních dnů ode dne, kdy je dotčená osoba schopna tak učinit.
Článek 149
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1580/2007 se zrušuje.
Článek 134 nařízení (ES) č. 1580/2007 však zůstává použitelný až do 31. srpna 2011.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze XIX.
Článek 150
Přechodná ustanovení
1. Operační programy, které využívají čl. 203 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007, mohou pokračovat až do konce za předpokladu, že jsou v souladu s pravidly platnými před 1. lednem 2008.
2. Pravidly týkajícími se minimálních vlastností surovin dodaných ke zpracování a minimálních požadavků na jakost hotových výrobků, která zůstávají v platnosti pro suroviny sklizené na území členských států, jež využívají přechodného opatření uvedeného odstavce, jsou pro účely čl. 203a odst. 6 nařízení (ES) č. 1234/2007, kromě příslušných obchodních norem uvedených v hlavě II tohoto nařízení, pravidla obsažená v nařízeních Komise uvedených v příloze XX.
3. Plány uznání přijaté podle nařízení (ES) č. 2200/96, které nadále využívají výhod spojených s přijetím podle čl. 203a odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, pro seskupení producentů mimo členské státy, které ke Společenství přistoupily dne 1. května 2004 nebo později, a mimo nejvzdálenější regiony Unie podle článku 349 Smlouvy nebo menší ostrovy v Egejském moři podle čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1405/2006 (21) jsou financovány podle čl. 103a odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007.
Plány uznání přijaté podle nařízení (ES) č. 2200/96, které využívaly výhod čl. 14 odst. 7 uvedeného nařízení a nadále využívají výhod spojených s přijetím podle čl. 203a odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, jsou financovány podle čl. 103a odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007.
4. V případě potřeby upraví členské státy své vnitrostátní strategie nejpozději do 15. září 2011 tak, aby:
a)
řádně odůvodnily, jaká vzdálenost se považuje za „značnou“ podle čl. 50 odst. 7 písm. b);
b)
stanovily maximální procentní podíl ročních výdajů v rámci operačního programu, které mají být vynaloženy na akce spojené s nakládáním s obaly šetrným k životnímu prostředí podle čl. 60 odst. 4 druhého pododstavce.
5. Operační programy schválené před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost mohou pokračovat až do konce, aniž by byl dodržen maximální procentní podíl podle čl. 60 odst. 4 druhého pododstavce.
Článek 151
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. června 2011.
A BIZOTTSÁG 543/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2011. június 7.)
az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra alkalmazandó részletes szabályainak a megállapításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendeletre (1) (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) és különösen annak 4. cikkével összefüggésben értelmezett 3. cikke második bekezdésére, 103h. cikkére, 121. cikkének a) pontjára, 127. cikkére, 134. cikkére, 143. cikkének b) pontjára, 148. cikkére, 179. cikkére, 192. cikkének (2) bekezdésére, 194. cikkére és 203a. cikkének (8) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1234/2007/EK rendelet rendelkezik a mezőgazdasági piacok közös szervezéséről, amely magában foglalja a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatot.
(2)
A gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra vonatkozó végrehajtási szabályokat a gyümölcs- és zöldségágazatban a 2200/96/EK, a 2201/96/EK és az 1182/2007/EK rendeletre vonatkozó végrehajtási szabályok megállapításáról szóló, 2007. december 21-i 1580/2007/EK bizottsági rendelet (2) határozza meg. E rendelet többször is módosításra került. Az egyértelműség érdekében indokolt az összes végrehajtási szabályt, valamint a tapasztalatok alapján szükségessé vált módosításokat egy új rendeletbe foglalni, az 1580/2007/EK rendeletet pedig hatályon kívül helyezni.
(3)
A gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazat tekintetében kívánatos meghatározni a gazdasági éveket. Mivel az említett ágazatokban már nincsenek olyan támogatási programok, amelyek az érintett termékek betakarítási ciklusát követik, az egyes gazdasági éveket össze lehet hangolni a naptári évekkel.
(4)
Az 1234/2007/EK rendelet 113. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja értelmében a Bizottság forgalmazási előírások bevezetéséről rendelkezhet a gyümölcs- és zöldségfélék, illetve a feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélék tekintetében. Az említett rendelet 113a. cikkének (1) bekezdése értelmében a fogyasztók részére frissen történő árusításra szánt gyümölcs- és zöldségágazati termékeket kizárólag akkor lehet forgalmazni, ha azok épek, egészségesek és kereskedelmi minőségűek, továbbá ha fel van tüntetve a származási ország. Az említett rendelkezés végrehajtásának összehangolása érdekében helyénvaló általános forgalmazási előírást megfogalmazni és annak részleteit meghatározni az összes friss gyümölcsre és zöldségre vonatkozóan.
(5)
Célszerű termékspecifikus forgalmazási előírásokat elfogadni azoknak a termékeknek a tekintetében, amelyek esetében az előírás szükségességére vonatkozó értékelés azt alátámasztja, figyelembe véve főként azt, hogy az Európai Bizottság nemzetközi kereskedelemre vonatkozó Comext referencia-adatbázisának adatai alapján melyek az értékben a legtöbbet forgalmazott termékek.
(6)
A szükségtelen kereskedelmi akadályok megelőzése érdekében azokban az esetekben, amelyekben az egyes termékekre termékspecifikus forgalmazási előírást kell meghatározni, az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága (ENSZ-EGB) által elfogadott előírásokat célszerű alkalmazni. Az a termék, amely tekintetében nem került sor uniós szinten termékspecifikus forgalmazási előírás elfogadására, akkor minősül az általános forgalmazási előírásnak megfelelőnek, ha a termékkel rendelkező személy igazolni tudja, hogy a termék megfelel az ENSZ-EGB valamely alkalmazandó előírásának.
(7)
Indokolt a forgalmazási előírások alkalmazása alól kivételt és mentességet biztosítani egyes olyan műveletek esetében, amelyek vagy nagyon kis jelentőségűek és/vagy egyediek, vagy a kereskedelmi lánc kezdetén helyezkednek el, illetve a szárított gyümölcsök és zöldségek, valamint a feldolgozásra szánt termékek esetében. Mivel egyes termékek természetes módon tovább fejlődnek és romlandóak, megengedhető a frissesség és a feszesség kis mértékű hiánya, kivéve ha az „extra” osztályba tartoznak. Bizonyos, általában nem épként forgalomba hozott termékek esetében célszerű eltekinteni az általános forgalmazási előírástól, amely úgy rendelkezik, hogy a terméket ép állapotban kell értékesíteni.
(8)
Indokolt rendelkezni arról, hogy a forgalmazási előírások által előírt jelölési információkat a csomagoláson és/vagy címkén jól látható módon fel kell tüntetni. A csalás és a fogyasztók félrevezetésének megelőzése érdekében indokolt rendelkezni arról, hogy az előírások szerint szükséges jelölési információknak még a vásárlás előtt a fogyasztó rendelkezésére kell állniuk, különösen távértékesítés esetében, ahol a tapasztalatok szerint fennáll a csalás és az előírások által biztosított fogyasztóvédelem megkerülésének a veszélye.
(9)
Egyes fogyasztói igények következtében egyre gyakoribbak a piacon a különböző fajtájú gyümölcsöket és zöldségeket tartalmazó fogyasztói csomagok. A tisztességes kereskedelem megkívánja, hogy az ugyanazon csomagban árult gyümölcsök és zöldségek minősége egységes legyen. Azoknak a termékeknek a vonatkozásában, amelyekre nincs elfogadott uniós előírás, ez az általános rendelkezések alkalmazásával biztosítható. Indokolt címkézési követelményeket megállapítani az egyazon csomagban lévő különböző fajtájú gyümölcsök és zöldségek keverékeire. Kívánatos, hogy ezek kevésbé szigorúak legyenek a forgalmazási előírások által megállapított követelményekhez képest főként a címkén rendelkezésre álló felület méretének figyelembevétele érdekében.
(10)
Az ellenőrzések megfelelő és hatékony elvégzése érdekében a nem a fogyasztóknak szánt számlákon és kísérő dokumentumokon fel kell tüntetni a forgalmazási előírásokban szereplő egyes alapvető információkat.
(11)
Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikkének (4) bekezdése szerinti, kockázatelemzésen alapuló szelektív ellenőrzés alkalmazása céljából részletes szabályokat szükséges meghatározni ezen ellenőrzésre vonatkozóan. Különösen ajánlatos kihangsúlyozni a kockázatelemzés szerepét a termékek ellenőrzés céljából történő kiválasztása tekintetében.
(12)
Célszerű előírni, hogy minden tagállam jelölje ki azokat az ellenőrző szerveket, amelyek az értékesítés egyes szakaszaiban elvégzik a megfelelőségi ellenőrzéseket. E szervek egyikét indokolt megbízni azzal a feladattal, hogy kapcsolatot tartson az összes többi kijelölt szervvel, valamint tevékenységüket összehangolja.
(13)
Mivel a kereskedők és a rájuk jellemző főbb sajátosságok ismerete elengedhetetlen a tagállamok által végzett elemzés szempontjából, nagyon fontos minden tagállamban adatbázist létrehozni a gyümölcs- és zöldségkereskedőkről. Az értékesítési lánc minden szereplőjének figyelembevétele, valamint a jogbiztonság érdekében indokolt a „kereskedő” fogalomra vonatkozóan részletes meghatározást elfogadni.
(14)
A megfelelőségi ellenőrzéseket ajánlatos mintavétel útján elvégezni, és elsősorban azokra a kereskedőkre összpontosítva, amelyek esetében a legnagyobb a valószínűsége az előírásoknak nem megfelelő áruk előfordulásának. Kívánatos, hogy a tagállamok nemzeti piacaik sajátosságainak megfelelően szabályokat hozzanak arra vonatkozóan, hogy mely kategóriákba tartozó kereskedők ellenőrzése élvezzen elsőbbséget. Az átláthatóság érdekében ezekről a szabályokról értesíteni kell a Bizottságot.
(15)
Indokolt előírni, hogy a tagállamok gondoskodjanak arról, hogy a harmadik országokba exportált gyümölcs és zöldség megfeleljen a forgalmazási előírásoknak, és a megfelelőséget tanúsítsák a friss gyümölcs- és zöldségféléknek, valamint a száraz és szárított gyümölcsök szabványosításáról szóló, az ENSZ-EGB keretén belül létrejött Genfi Jegyzőkönyvnek, valamint a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezetnek (OECD) a gyümölcs- és zöldségfélékre vonatkozó nemzetközi minőségi előírások alkalmazási rendszerének megfelelően.
(16)
A harmadik országokból behozott gyümölcs- és zöldségféléknek meg kell felelniük a forgalmazási előírásoknak vagy az azokkal egyenértékű előírásoknak. Ezért a megfelelőségi ellenőrzést még azelőtt kell elvégezni, hogy az árukat beléptetik az Unió vámterületére, kivéve azon kis tételek esetét, amelyeket az ellenőrző szervek alacsony kockázatúnak minősítenek. A megfelelőség szempontjából kielégítő garanciát nyújtó egyes harmadik országokban a kivitelt megelőző ellenőrzéseket e harmadik országok ellenőrző szervei is elvégezhetik. Az e lehetőséget alkalmazó tagállamoknak rendszeresen ellenőrizniük kell a harmadik országok ellenőrző szervei által a kivitelt megelőzően elvégzett ellenőrzések hatékonyságát és minőségét.
(17)
Meg kell győződni arról, hogy a feldolgozásra szánt gyümölcs- és zöldségfélék, amelyeknek nem kell megfelelniük a forgalmazási előírásoknak, nem kerülnek friss termékként a piacon eladásra. Indokolt előírni, hogy e termékeket megfelelően címkézni kell.
(18)
A forgalmazási előírásoknak való megfelelés szempontjából ellenőrzött gyümölcsöket és zöldségeket célszerű a forgalmazás minden szakaszában ugyanolyan típusú ellenőrzésnek alávetni. Kívánatos erre a célra az ENSZ-EGB által javasolt, az OECD vonatkozó ajánlásaival összhangban álló vizsgálati iránymutatásokat alkalmazni. A kiskereskedelmi értékesítési szakaszban történő ellenőrzésekre vonatkozóan azonban célszerű külön rendelkezéseket megállapítani.
(19)
Rendelkezni kell a termelői szervezetnek az általa kért termékek vonatkozásában való elismeréséről. Ha az elismerést kizárólag feldolgozásra szánt termékekre kérelmezik, meg kell bizonyosodni arról, hogy a termékeket valóban feldolgozásra szállítsák.
(20)
Annak érdekében, hogy a gyümölcs- és zöldségágazat piacszervezési rendszerének céljai megvalósuljanak, és a termelői szervezetek a feladataikat fenntartható és hatékony módon végezzék, a termelői szervezeteken belül a lehető legnagyobb stabilitást kell biztosítani. Indokolt ezért megállapítani a termelők termelői szervezetbeli tagságának minimális időtartamát. Célszerű a tagállamok hatáskörébe utalni a felmondási idő, valamint azon időpont megállapítását, amelytől kezdve a tagságról való lemondás hatályba lép.
(21)
Fontos, hogy a termelői szervezetek fő és alapvető tevékenysége a kínálati oldal koncentrációjához és a forgalmazáshoz kapcsolódjon. Indokolt azonban engedélyezni a termelői szervezetek számára, hogy egyéb tevékenységekben is részt vehessenek, függetlenül attól, hogy azok kereskedelmi jellegű tevékenységek-e avagy sem.
(22)
A termelői szervezetek közötti együttműködést kívánatos ösztönözni azáltal, hogy a kizárólag valamely más elismert termelői szervezettől vásárolt gyümölcs és zöldség forgalmazását sem a fő tevékenység, sem az egyéb tevékenységek tekintetében ne kelljen a számításkor tekintetbe venni. Amennyiben egy termelői szervezetet olyan termék vonatkozásában ismertek el, amelyhez technikai eszközök biztosítására van szükség, célszerű lehetővé tenni a termelői szervezet számára, hogy a technikai eszközöket tagjai révén, illetve leányvállalatokon keresztül vagy kiszervezéssel is biztosítsa.
(23)
A termelői szervezetek részvényekkel rendelkezhetnek olyan leányvállalatokban, amelyek növelik a tagok termelésének hozzáadott értékét. Rögzíteni kell a forgalmazott ezen termékek értékének kiszámítására vonatkozó szabályokat. A szóban forgó leányvállalatok fő tevékenységeinek egy adott átmeneti alkalmazkodási időszakot követően a termelői szervezetével azonosnak kell lenniük.
(24)
Részletes szabályokat kell megállapítani az 1234/2007/EK rendeletben foglalt termelői szervezetek társulásainak, a transznacionális termelői szervezeteknek és a termelői szervezetek transznacionális társulásainak az elismerésére és működésére vonatkozóan. Az egységesség érdekében ezeknek a szabályoknak a lehető legjobban tükrözniük kell a termelői szervezetekre vonatkozóan megállapított szabályokat.
(25)
A kínálati oldal koncentrációjának megkönnyítése érdekében célszerű ösztönözni a meglévő termelői szervezetek új szervezetek létrehozása céljából történő egyesülését az egyesített szervezetek működési programjainak egyesítésére vonatkozó szabályok megállapítása révén.
(26)
Azon alapelv tiszteletben tartásával, hogy a termelői szervezeteknek a termelők saját kezdeményezésére kell létrejönniük, és azokat a termelőknek kell ellenőrizniük, a tagállamoknak indokolt lehetőséget biztosítani azon feltételek megállapítására, amelyek mellett további természetes vagy jogi személy valamely termelői szervezetnek és/vagy termelői szervezetek társulásának a tagja lehet.
(27)
Annak biztosítása érdekében, hogy a termelői szervezetek hitelesen képviseljenek egy adott minimális számú termelőt, a tagállamoknak kívánatos intézkedéseket hozniuk annak biztosítására, hogy a termelői szervezeten belül a termelés zömét ellátó, de számszerűleg kisebbségben levő tagok ne éljenek vissza indokolatlan módon erőfölényükkel a szervezet irányításában és működésében.
(28)
Az Unión belüli eltérő termelési és forgalmazási feltételek figyelembevétele céljából a tagállamoknak indokolt megállapítaniuk az elismerési tervet benyújtó termelői csoportok előzetes elismerésére vonatkozó bizonyos feltételeket.
(29)
A stabil és a gyümölcs- és zöldségágazati célkitűzések elérése érdekében tartós közreműködésre képes termelői szervezetek létrehozásának elősegítése érdekében kívánatos előírni, hogy az előzetes elismerés kizárólag azon termelői csoportoknak adható meg, amelyek bizonyítani tudják, hogy meghatározott időn belül képesek az összes elismerési követelménynek megfelelni.
(30)
Célszerű rendelkezni arról, hogy a termelői csoportoknak az elismerési tervben milyen információkat kell megadniuk. Annak érdekében, hogy a termelői csoportok jobban meg tudjanak felelni az elismerési feltételeknek, helyénvaló engedélyezni az elismerési tervek megváltoztatásának lehetőségét. E célból indokolt rendelkezni arról, hogy a tagállamok felkérhessék a termelői csoportokat arra, hogy tervük végrehajtása érdekében hozzanak korrekciós intézkedéseket.
(31)
Előfordulhat, hogy a termelői csoport már az elismerési terv befejezése előtt eleget tesz az elismerés feltételeinek. Célszerű rendelkezni arról, hogy a szóban forgó csoportok működésiprogram-tervezet kíséretében elismerési kérelmet nyújthassanak be. Az egységesség érdekében indokolt előírni, hogy az említett elismerés termelői csoport számára történő megadása az elismerési tervének befejezését, valamint az arra vonatkozó támogatás megszüntetését jelenti. A beruházások többéves finanszírozásának figyelembevétele érdekében azonban indokolt lehetővé tenni, hogy a beruházási támogatásra jogosult beruházások átvihetők legyenek a működési programokba.
(32)
A termelői csoportok létrehozásával és az igazgatási műveleteikkel járó költségek fedezésére szolgáló támogatási rendszer helyes alkalmazásának megkönnyítése érdekében kívánatos az ilyen jellegű támogatásokat átalánydíjszabás alapján nyújtani. A korlátozott költségvetési források miatt indokolt az említett átalánytámogatást felső határhoz kötni. Ezenkívül a különböző nagyságú termelői csoportok eltérő pénzügyi szükségleteinek figyelembevétele érdekében indokolt ezt a felső határt a termelői csoportok által forgalmazható termékek értékétől függően kiigazítani.
(33)
Az egységesség és az elismert termelői csoport státuszra való zökkenőmentes átállás érdekében kívánatos, hogy a fő tevékenységekre és a forgalmazott termékek értékére vonatkozóan a termelői csoportokra ugyanazon a szabályok legyenek alkalmazandók, mint a termelői szervezetekre.
(34)
Egyesülés esetében a létrejövő új termelői csoportok pénzügyi szükségleteinek figyelembevétele, valamint a támogatási program helyes alkalmazása érdekében célszerű lehetővé tenni, hogy a támogatást az egyesülés révén létrejövő termelői csoportok kapják.
(35)
A működési programokkal kapcsolatos támogatási program alkalmazásának megkönnyítése érdekében indokolt egyértelműen meghatározni a termelői szervezetek által forgalmazott termékek fogalmát, beleértve azt, hogy mely termékek vehetők figyelembe, és hogy mely értékesítési szakaszra vonatkoztatva kell a termelés értékét kiszámítani. Ellenőrizhetőségi és egyszerűsítési megfontolásból a feldolgozásra szánt gyümölcsök és zöldségek értékének kiszámítása céljából indokolt olyan átalányértéket alkalmazni, amely megadja az alaptermék (a feldolgozásra szánt gyümölcs vagy zöldség) és a tényleges feldolgozási műveletnek nem minősülő műveletek értékét. Mivel a feldolgozott gyümölcs és zöldség előállításához szükséges gyümölcs- és zöldségmennyiség termékcsoportonként jelentősen eltér, ezeket a különbségeket indokolt kellőképpen figyelembe venni az alkalmazandó átalányértékekben. Ezen túlmenően azon feldolgozásra szánt gyümölcsök és zöldségek esetében, amelyekből feldolgozott fűszernövény vagy paprikapor készül, indokolt olyan átalányértéket megállapítani a feldolgozásra szánt gyümölcsök és zöldségek értékének meghatározásának céljára, amely csak az alaptermék értékét adja meg. Fontos, hogy éves ingadozások, valamint elégtelen adatok esetén a forgalmazható termékek kiszámításához más módszereket is alkalmazni lehessen. A támogatási programmal való visszaélések elkerülése érdekében a termelői szervezetek számára általánosságban nem kívánatos engedélyezni, hogy az egyes programok időtartamán belül megváltoztathassák a referencia-időszakokat.
(36)
Annak érdekében, hogy a forgalmazott, feldolgozásra szánt gyümölcs- és zöldségtermékek értékének meghatározására szolgáló új számítási módszerre történő áttérés zökkenőmentes legyen, indokolt úgy rendelkezni, hogy az új módszer bevezetése a 2010. január 20. előtt jóváhagyott működési programokat ne érintse, továbbá hogy ez a rendelkezés ne érintse ezeknek a működési programoknak az 1580/2007/EK rendelet 65. és 66. cikke alapján történő módosítása tekintetében fennálló lehetőséget. Ugyanebből a megfontolásból az említett dátum után jóváhagyott működési programok referencia-időszaka vonatkozásában a forgalmazott termékek értékét az új szabályok alapján indokolt kiszámítani.
(37)
A támogatás megfelelő felhasználásának biztosítása érdekében célszerű szabályokat megállapítani a működési alapok kezelésére és a tagok pénzügyi hozzájárulására vonatkozóan, a lehető legnagyobb rugalmasság biztosítása mellett, azzal a feltétellel, hogy minden termelő élvezhesse a működési alap előnyeit és demokratikus módon részt vehessen az alap használatára vonatkozó döntésekben.
(38)
Fontos rendelkezni a fenntartható működési programokra irányuló nemzeti stratégia hatályáról és szerkezetéről, valamint a környezetvédelmi tevékenységek nemzeti keretéről. Ennek célja a pénzügyi források elosztásának optimalizálása és a stratégia minőségének javítása.
(39)
Célszerű meghatározni a működési programok benyújtására és jóváhagyására vonatkozó eljárásokat, beleértve a határidőket is, annak érdekében, hogy az illetékes hatóságok megfelelő módon tudják értékelni az információkat, valamint hogy intézkedéseket és tevékenységeket lehessen felvenni a programokba, illetve azokból kizárni. Mivel a programok kezelése éves alapon történik, indokolt rendelkezni arról, hogy az egy adott időpontig jóvá nem hagyott programok egy évvel elhalasztódnak.
(40)
Kívánatos eljárást kialakítani a működési programok következő évre vonatkozó évenkénti módosítására vonatkozóan, hogy azokat ki lehessen igazítani minden olyan új feltétel figyelembevétele céljából, amelyeket a program eredeti beterjesztésekor nem lehetett előre látni. Ezenkívül célszerű lehetővé tenni, hogy az intézkedéseket és a működési alap összegét a program végrehajtásának minden évében módosítani lehessen. Az ilyen módosítások esetében célszerű bizonyos, a tagállamok által meghatározandó korlátozások és feltételek - többek között a módosítások illetékes hatóságoknak történő bejelentésére vonatkozó kötelezettség - betartását előírni annak biztosítására, hogy a jóváhagyott programok átfogó célkitűzései ne változzanak.
(41)
Pénzügyi biztonsági és jogbiztonsági okokból indokolt felsorolást készíteni azon műveletekről és kiadásokról, amelyekre a működési programok nem terjedhetnek ki.
(42)
Önálló gazdaságokban történő beruházások esetében az olyan magánérdekeltségű fél jogalap nélküli gazdagodásának megelőzése érdekében, aki kapcsolatát a beruházás hasznos élettartama alatt megszakította a szervezettel, célszerű rendelkezni arról, hogy a szervezet visszafizettesse a beruházás maradványértékét, függetlenül attól, hogy az érintett beruházás valamely tag vagy a szervezet tulajdonában van-e.
(43)
A támogatási program megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében célszerű meghatározni a támogatási kérelmekben feltüntetendő információkat, valamint a támogatás kifizetésére vonatkozó eljárásokat. A likviditási problémák elkerülése érdekében fontos megfelelő biztosítékokkal fedezett előlegfizetési rendszert biztosítani a termelői szervezetek számára. Hasonló okokból célszerű egy másik, a már felmerült kiadások megtérítésére vonatkozó rendszert is kialakítani.
(44)
A gyümölcs- és zöldségfélék termesztése előre nem kiszámítható, a termékek pedig romlandóak. A piacon megjelenő többlet, még ha nem is túl számottevő, jelentősen megzavarhatja a piacot. Az 1234/2007/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdésének i) pontjában említett termékek vonatkozásában célszerű részletes szabályokat megállapítani a válságmegelőzési és -kezelési intézkedések hatályát és alkalmazását illetően. Az említett szabályoknak - amennyire csak lehetséges - lehetővé kell tenniük a rugalmasságot és válság esetén a gyors alkalmazást, és ebből fakadóan azt, hogy a döntéseket a tagállamok és a termelői szervezetek hozzák meg. Fontos mindazonáltal, hogy a szabályok révén meg lehessen akadályozni a visszaéléseket és e szabályok egyes intézkedések alkalmazására vonatkozóan - többek között pénzügyi értelemben - korlátozó rendelkezéseket tartalmazzanak. Az említett szabályoknak biztosítaniuk kell továbbá a növény-egészségügyi és a környezetvédelmi követelmények megfelelő betartását is.
(45)
Indokolt részletes szabályokat elfogadni a piacról történő árukivonások vonatkozásában, tekintettel a szóban forgó intézkedés potenciális fontosságára. Különösen a jótékonysági szervezetek és egyes más létesítmények és intézmények által humanitárius segélyként ingyenesen szétosztott, piacról kivont gyümölcs- és zöldségfélék megnövelt támogatásának a rendszerére vonatkozóan kívánatos szabályokat hozni. Az ingyenes szétosztás megkönnyítése érdekében indokolt lehetővé tenni, hogy a jótékonysági szervezetek és az intézmények a piacról kivont áruk végső kedvezményezettjétől jelképes értékű hozzájárulást kérjenek abban az esetben, ha a szóban forgó áruk feldolgozáson estek át. Emellett ajánlatos meghatározni az árukivonásra adható támogatás maximális szintjét annak érdekében, hogy ez a lehetőség ne váljon a termékek piaci forgalomba hozatalának tartós alternatívájává. Ezzel összefüggésben célszerű rendelkezni arról, hogy azon termékek esetében, amelyekre a gyümölcs- és zöldségpiac közös szervezéséről szóló, 1996. október 28-i 2200/96/EK tanácsi rendelet (3) V. mellékletében meghatározásra került az uniós kivonási ellentételezés maximális szintje, e szint - az árukivonások társfinanszírozásának tényét tükröző - bizonyos mértékű emelés mellett továbbra is alkalmazandó legyen. Más termékek esetében, ahol a tapasztalatok nem mutatnak túlzott árukivonásra irányuló kockázatot, célszerű lehetővé tenni, hogy a maximális támogatási szintet a tagállamok határozzák meg. Hasonló okokból azonban mindenképp célszerű az árukivonás tekintetében termelői szervezetenként és termékenként mennyiségi korlátokat meghatározni.
(46)
Célszerű részletes szabályokat elfogadni azon nemzeti pénzügyi támogatásra vonatkozóan, amelyet a tagállamok az Unió olyan régióiban nyújthatnak, ahol a termelők szervezettségi foka különösen alacsony, beleértve a szervezettség ilyen alacsony fokának fogalommeghatározását is. Indokolt meghatározni a szóban forgó nemzeti támogatás jóváhagyására és a támogatáshoz nyújtott uniós visszatérítés jóváhagyására és összegére, valamint a visszatérítés arányára vonatkozó eljárásokat is. Kívánatos, hogy ezen eljárások összhangban legyenek a jelenleg alkalmazandó eljárásokkal.
(47)
Indokolt részletes szabályokat - különösen eljárási rendelkezéseket - elfogadni azon feltételeket illetően, amelyek alapján a gyümölcs- és zöldségágazatban működő termelői szervezetek, illetve ezen szervezetek társulásai által meghatározott szabályok kiterjeszthetők az adott gazdasági térségben működő valamennyi termelőre. Abban az esetben, ha a termést leszedetlenül adják el, indokolt világossá tenni, hogy mely szabályokat kell kiterjeszteni a termelőkre, illetve a vásárlókra.
(48)
Az almaimport felügyelete, valamint annak biztosítása érdekében, hogy az almaimport jelentős mértékű növekedését viszonylag rövid idő alatt észlelni lehessen, 2006-ban átmeneti jelleggel bevezetésre került a Kombinált Nómenklatúra szerinti 0808 10 80 kód (KN-kód) alá tartozó alma behozatalára vonatkozó kérelmek rendszere. Időközben az almaimport felügyeletére alkalmas olyan új és pontos eszközök kerültek kialakításra, amelyek a kereskedőkre a jelenlegi engedélyezési rendszernél kisebb terhet rónak. Ezért a 0808 10 80 KN-kód alá tartozó almák behozatalára vonatkozó engedélyek bemutatási kötelezettségét indokolt rövid időn belül megszüntetni.
(49)
Célszerű részletes szabályokat megállapítani a gyümölcs- és zöldségfélékre vonatkozó belépési árrendszer tekintetében. Mivel az érintett romlandó gyümölcsöket és zöldségeket nagyrészt bizományi értékesítési rendszerben szállítják, ez a termékek értékének meghatározása terén sajátos nehézségeket okoz. Kívánatos ezért meghatározni a behozott termékek közös vámtarifába való besorolásához alapul szolgáló belépési ár kiszámításának lehetséges módszereit. Ajánlatos különösen a termékek átlagos árának súlyozott átlagai alapján behozatali átalányértékeket megállapítani, továbbá különös rendelkezéseket hozni arra az esetre, ha egy adott származási helyről eredő termékek árai nem állnak rendelkezésre. A rendszer megfelelő alkalmazása érdekében indokolt előírni, hogy bizonyos körülmények között biztosítékot kell letétbe helyezni.
(50)
Kívánatos részletes szabályokat elfogadni azon kiegészítő behozatali vámra vonatkozóan, amelyet egyes termékekre a közös vámtarifában meghatározott behozatali vámon felül ki lehet vetni. A kiegészítő vám akkor vethető ki, ha az érintett termékek behozatali mennyisége meghaladja a termékenként és alkalmazási időszakonként meghatározott küszöbszinteket. Az Unió felé úton lévő áruk mentesülnek a kiegészítő vám alól, így ezen áruk tekintetében különös rendelkezéseket kell hozni.
(51)
Célszerű rendelkezni a folyamatban lévő programok és rendszerek megfelelő nyomon követéséről és értékeléséről annak érdekében, hogy a termelői szervezetek, valamint a tagállamok felmérhessék azok hatékonyságát és eredményességét.
(52)
Indokolt rendelkezéseket hozni az e rendelet végrehajtásához szükséges értesítések típusa, formátuma és eszköze vonatkozásában. Fontos, hogy e rendelkezések kiterjedjenek a termelők és a termelői szervezetek által a tagállamoknak, és a tagállamok által a Bizottságnak benyújtott értesítésekre, valamint a késedelmes vagy pontatlan értesítésből eredő következményekre is.
(53)
Indokolt intézkedéseket megállapítani az e rendelet és az 1234/2007/EK rendelet megfelelő alkalmazásának biztosításához szükséges ellenőrzések, valamint a feltárt szabálytalanságokra alkalmazandó megfelelő szankciók tekintetében. Ajánlatos, hogy ezen intézkedések mind az uniós szinten megállapított konkrét ellenőrzéseket és szankciókat, mind a kiegészítő nemzeti ellenőrzéseket és szankciókat tartalmazzák. Fontos, hogy az ellenőrzések és a szankciók visszatartó erejűek, hatékonyak és arányosak legyenek. A termelőkkel szembeni méltányos bánásmód biztosítása érdekében indokolt rendelkezni a nyilvánvaló tévedés, a vis maior, valamint más rendkívüli körülmények kezeléséről. Célszerű szabályokat megállapítani a mesterségesen előidézett helyzetekre vonatkozóan, hogy ilyen helyzetekből ne származhasson haszon.
(54)
Indokolt rendelkezéseket megállapítani, amelyekkel a továbbiakban is biztosítható a 2200/96/EK rendeletben, a feldolgozott gyümölcs- és zöldségtermékek piacának közös szervezéséről szóló, 1996. október 28-i 2201/96/EK tanácsi rendeletben (4) és az egyes citrusfélék termelői részére közösségi támogatási rendszer bevezetéséről szóló, 1996. október 28-i 2202/96/EK tanácsi rendeletben (5) meghatározott előző rendszerről a gyümölcs- és zöldségágazat tekintetében különleges szabályok megállapításáról, a 2001/112/EK és a 2001/113/EK irányelv, valamint a 827/68/EGK, a 2200/96/EK, a 2201/96/EK, a 2826/2000/EK, az 1782/2003/EK és a 318/2006/EK rendelet módosításáról, továbbá a 2202/96/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. szeptember 26-i 1182/2007/EK tanácsi rendeletben (6), valamint később az 1234/2007/EK és az 1580/2007/EK rendeletben, majd e rendeletben meghatározott új rendszerre történő zökkenőmentes átállás, valamint az 1234/2007/EK rendelet 203a. cikkében megállapított átmeneti szabályok alkalmazása.
(55)
Annak érdekében, hogy az alma behozatalára vonatkozó engedélyezési rendszer eltörlésének a kereskedelmi gyakorlat tekintetében kifejtett hatásait csökkenteni lehessen, az 1580/2007/EK rendelet 134. cikkét célszerű 2011. augusztus 31-ig továbbra is alkalmazni.
(56)
A mezőgazdasági piacok közös szervezésével foglalkozó irányítóbizottság az elnöke által meghatározott határidőn belül nem nyilvánított véleményt,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Hatály és fogalomhasználat
(1) E rendelet megállapítja az 1234/2007/EK tanácsi rendelet végrehajtási szabályait a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazat vonatkozásában.
E rendelet II. és III. címe azonban csak az 1234/2007/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdésének i) pontjában említett gyümölcs- és zöldségágazati termékekre és a kizárólag feldolgozásra szánt ilyen termékekre alkalmazandó.
(2) E rendelet eltérő rendelkezésének hiányában az 1234/2007/EK rendeletben használt fogalmak ugyanazt jelentik ebben a rendeletben is.
2. cikk
Gazdasági évek
A gyümölcs és zöldség, valamint a feldolgozott gyümölcs és zöldség tekintetében a gazdasági év január 1-jétől december 31-ig tart.
II. CÍM
A TERMÉKEK OSZTÁLYOZÁSA
I. FEJEZET
Általános szabályok
3. cikk
Forgalmazási előírások; termékkel rendelkező személy
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikkének (1) bekezdésében szereplő követelmények képezik az általános forgalmazási előírást. Az általános forgalmazási előírás részleteit e rendelet I. mellékletének A. része tartalmazza.
Azoknak a gyümölcsöknek és zöldségeknek, amelyekre nem vonatkozik termékspecifikus forgalmazási előírás, meg kell felelniük az általános forgalmazási előírásnak. Ha azonban a szóban forgó termékkel rendelkező személy igazolni tudja, hogy a termék eleget tesz egy, az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága (ENSZ-EGB) által elfogadott hatályos előírásnak, úgy kell tekinteni, hogy a termék megfelel az általános forgalmazási előírásnak.
(2) Az 1234/2007/EK rendelet 113. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett termékspecifikus forgalmazási előírásokat az alábbi termékek vonatkozásában e rendelet I. mellékletének B. része tartalmazza:
a)
alma,
b)
citrusfélék,
c)
kivi,
d)
fejes saláta, fodros endíviasaláta és széles levelű endíviasaláta,
e)
őszibarack és nektarin,
f)
körte,
g)
szamóca,
h)
étkezési paprika,
i)
csemegeszőlő,
j)
paradicsom.
(3) Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikke (3) bekezdésének az alkalmazásában a „termékkel rendelkező személy” minden olyan természetes vagy jogi személy, aki vagy amely az érintett terméket fizikailag birtokolja.
4. cikk
Kivétel és mentesség a forgalmazási előírások alkalmazása alól
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikkének (3) bekezdésétől eltérően az alábbi termékeknek nem kell megfelelniük a forgalmazási előírásnak:
a)
amennyiben egyértelműen fel vannak rajtuk tüntetve a „feldolgozásra szánt” vagy a „takarmányozásra” szöveg vagy ennek megfelelő más megfogalmazás:
i.
az ipari feldolgozásra szánt termékek, vagy
ii.
az állati takarmányozásra vagy más, nem élelmezési célú felhasználásra szánt termékek;
b)
olyan termékek, amelyeket a termelő a gazdaságában értékesít a fogyasztók részére személyes felhasználás céljából;
c)
az 1234/2007/EK rendelet 195. cikkének (2) bekezdésében említett eljárás alkalmazásával valamely tagállam kérésére hozott bizottsági határozat által egy adott régió olyan termékeként elismert termékek, amelyek a térség kiskereskedelmében kerülnek értékesítésre a kialakult, hagyományos helyi fogyasztási igények kielégítése céljából;
d)
a tisztított vagy darabolt, ezáltal „azonnal fogyasztható” vagy „konyhakész” termékek;
e)
az 1234/2007/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdésének i) pontja, valamint I. mellékletének IX. része értelmében gyümölcs- és zöldségféleként besorolt növények magjainak csíráztatásából származó, ehető csíraként forgalmazott termékek.
(2) Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikkének (3) bekezdésétől eltérően a következő termékeknek nem kell megfelelniük a forgalmazási előírásoknak egy adott termelési területen belül:
a)
a termelő által az előkészítő és csomagoló állomásoknak és tárolóhelyeknek eladott vagy leszállított, vagy a termelő gazdaságából az említett állomások felé továbbított termékek, továbbá
b)
a tárolóhelyekről az előkészítő és csomagoló állomások felé továbbított termékek.
(3) Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikkének (3) bekezdésétől eltérően a tagállamok mentesíthetik a termékspecifikus forgalmazási előírások hatálya alól a feldolgozásra szánt, de az e cikk (1) bekezdése a) pontjának i. alpontjában nem említett, a fogyasztók személyes felhasználására szánt, kiskereskedelmi forgalomban értékesített, „feldolgozásra szánt termék” felirattal vagy ennek megfelelő más szöveggel ellátott termékeket.
(4) Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikkének (3) bekezdésétől eltérően a tagállamok mentesíthetik a forgalmazási előírások hatálya alól a kizárólag a tagállamok által meghatározott adott előállítási terület termelői részére fenntartott piacokon a termelő által személyes felhasználás céljából közvetlenül a végső fogyasztónak értékesített termékeket.
(5) Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikkének (3) bekezdésétől eltérően a termékspecifikus forgalmazási előírások tekintetében megengedhető, hogy a nem extra osztályú gyümölcsök és zöldségek a feladást követő értékesítési szakaszokban a frissesség és feszesség kismértékű hiányát, valamint fejlődésükből és romlandóságukból következő enyhe minőségromlás jeleit mutassák.
(6) Az 1234/2007/EK rendelet 113a. cikkének (3) bekezdésétől eltérően a következő termékeknek nem kell megfelelniük az általános forgalmazási előírásnak:
a)
a 0709 59 KN-kód alá tartozó nem termesztett gomba,
b)
a 0709 90 40 KN-kód alá tartozó kapribogyó,
c)
a 0802 11 10 KN-kód alá tartozó keserű mandula,
d)
a 0802 12 KN-kód alá tartozó mandula héj nélkül,
e)
a 0802 22 KN-kód alá tartozó mogyoró héj nélkül,
f)
a 0802 32 KN-kód alá tartozó dió héj nélkül,
g)
a 0802 90 50 KN-kód alá tartozó fenyődió,
h)
a 0802 50 00 KN-kód alá tartozó pisztácia,
i)
a 0802 60 00 KN-kód alá tartozó makadámia dió,
j)
az ex 0802 90 20 KN-kód alá tartozó hikori dió,
k)
a 0802 90 85 KN-kód alá tartozó más dióféle,
l)
a 0803 00 90 KN-kód alá tartozó plantain szárítva,
m)
a 0805 KN-kód alá tartozó citrusfélék szárítva,
n)
a 0813 50 31 KN-kód alá tartozó keverék trópusi diófélékből,
o)
a 0813 50 39 KN-kód alá tartozó keverék más diófélékből,
p)
a 0910 20 KN-kód alá tartozó sáfrány.
(7) A tagállam illetékes hatósága részére bizonyítékot kell szolgáltatni arról, hogy az (1) bekezdés a) pontja és a (2) bekezdés alá tartozó termékek megfelelnek a megállapított feltételeknek, különös tekintettel tervezett felhasználásukra.
5. cikk
Jelölési információk
(1) Az e fejezetben előírt jelölési információkat a csomagolás egyik oldalán jól látható helyen, olvashatóan kell feltüntetni, vagy kitörölhetetlenül közvetlenül a csomagolási egységre nyomtatva, vagy egy olyan címkén, amely a csomagolási egység szerves része, illetve ahhoz van rögzítve.
(2) Azon ömlesztve szállított áruk esetében, amelyeket közvetlenül rakodnak a szállítóeszközökre, az (1) bekezdésben említett jelölési információknak szerepelniük kell vagy az árukat kísérő okmányon vagy a szállítóeszközökön belül jól látható helyen elhelyezett feliraton.
(3) A 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) 2. cikkének (1) bekezdése értelmében vett, távollevők között kötött szerződések esetében a forgalmazási előírásoknak való megfelelés érdekében a jelölési információknak még a vásárlás befejezését megelőzően rendelkezésre kell állniuk.
(4) A számlákon és kísérő dokumentumokon - kivéve a fogyasztónak szánt elismervényt - fel kell tüntetni a termékek nevét és származási országát, valamint adott esetben - ha egy adott termékspecifikus forgalmazási előírás azt megköveteli - a minőségi osztályt, fajtát vagy kereskedelmi típust, illetve azt a tényt, hogy a terméket feldolgozásra szánták.
6. cikk
Jelölési információk a kiskereskedelmi szakaszban
(1) A kiskereskedelmi szakaszban az e fejezetben előírt jelölési információkat olvashatóan és szembetűnő helyen kell megjeleníteni. A termékeket úgy lehet értékesítésre kínálni, ha a kiskereskedő a termék közvetlen közelében jól láthatóan, olvashatóan, a fogyasztót nem félrevezető módon feltüntette a származási országra és - adott esetben - a minőségi osztályra és a fajtára vagy a kereskedelmi típusra vonatkozó jelölési információkat.
(2) A 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) értelmében vett, előre csomagolt termékek esetében a forgalmazási előírásokban meghatározott információkon túlmenően fel kell tüntetni a nettó tömeget is. A darabszámra árusított termékek esetében azonban a nettó tömeg feltüntetése nem követelmény, ha a termékek darabszáma kívülről tisztán látható és könnyen megszámolható, illetve ha a darabszám fel van tüntetve a címkén.
7. cikk
Termékkeverékek
(1) A legfeljebb öt kilogramm nettó tömegű, különböző fajtájú gyümölcsök és zöldségek keverékét tartalmazó csomagolási egységek értékesítése az alábbi feltételekkel megengedett:
a)
a termékek egységes minőségűek, minden egyes termék megfelel a vonatkozó termékspecifikus forgalmazási előírásnak vagy - az adott termékre vonatkozó termékspecifikus forgalmazási előírás hiányában - az általános forgalmazási előírásnak,
b)
a csomagolási egységet e fejezetnek megfelelően felcímkézték, és
c)
a termékkeverék nem vezeti félre a fogyasztót.
(2) Az (1) bekezdés a) pontjában előírt követelmények nem alkalmazandók a termékkeverékben található azon termékekre, amelyek nem az 1234/2007/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdésének i) pontjában említett gyümölcs- és zöldségágazati termékek.
(3) Ha a termékkeveréket alkotó gyümölcsök és zöldségek több tagállamból vagy harmadik országból származnak, a származási országok teljes nevét - az esetnek megfelelően - az alábbi elnevezések egyikével lehet helyettesíteni:
a)
„az EU-ból származó gyümölcs- és zöldségfélék keveréke”,
b)
„az EU-n kívüli országokból származó gyümölcs- és zöldségfélék keveréke”,
c)
„az EU-ból és az EU-n kívüli országokból származó gyümölcs- és zöldségfélék keveréke”.
II. FEJEZET
A forgalmazási előírásoknak való megfelelés ellenőrzése
1. szakasz
Általános rendelkezések
8. cikk
Hatály
Ez a fejezet megállapítja a megfelelőségi ellenőrzésekre vonatkozó szabályokat, azaz a gyümölcsöknek és zöldségeknek a forgalmazás valamennyi szakaszában végzett, az e címben és az 1234/2007/EK rendelet 113. és 113a. cikkében szereplő forgalmazási előírásoknak és egyéb rendelkezéseknek a betartására irányuló ellenőrzésekre vonatkozó szabályokat.
9. cikk
Koordináló hatóságok és ellenőrző szervek
(1) Minden tagállam kijelöli a következőket:
a)
az e fejezet által szabályozott területeken a koordinációért és kapcsolattartásért felelős egyetlen illetékes hatóságot (a továbbiakban: koordináló hatóság), továbbá
b)
az e fejezet alkalmazásáért felelős ellenőrző szervet, illetve szerveket (a továbbiakban: ellenőrző szervek).
Az első albekezdésben említett koordináló hatóság és ellenőrző szervek lehetnek köz- vagy magánszervezetek. A tagállam azonban mindkét esetben felel értük.
(2) A tagállamok értesítik a Bizottságot a következőkről:
a)
az (1) bekezdés a) pontja értelmében kijelölt koordináló hatóság neve, postai és e-mail címe,
b)
az (1) bekezdés b) pontja értelmében kijelölt ellenőrző szervek neve, postai és e-mail címe, továbbá
c)
az egyes kijelölt ellenőrző szervek tevékenységi körének pontos leírása.
(3) A koordináló hatóság lehet az ellenőrző szerv, illetve az ellenőrző szervek egyike, vagy bármely más, az (1) bekezdés szerint kijelölt szerv.
(4) A Bizottság a tagállamok által kijelölt koordináló hatóságok jegyzékét az általa megfelelőnek ítélt módon közzéteszi.
10. cikk
Kereskedői adatbázis
(1) A tagállamok összeállítanak egy olyan, a zöldség- és gyümölcskereskedőket tartalmazó adatbázist, amely az e cikkben megállapított feltételek mellett felsorolja azokat a kereskedőket, akik részt vesznek az 1234/2007/EK rendelet 113. cikke értelmében megállapított előírások hatálya alá tartozó zöldség- és gyümölcsfélék forgalmazásában.
A tagállamok ehhez más célra létrehozott adatbázist vagy adatbázisokat is felhasználhatnak.
(2) E rendelet alkalmazásában „kereskedő”: az a természetes vagy jogi személy, aki vagy amely:
a)
a forgalmazási előírások hatálya alá tartozó gyümölcs- vagy zöldségfélével rendelkezik, azzal a céllal, hogy azokat:
i.
bemutassa vagy eladásra kínálja,
ii.
értékesítse, vagy
iii.
bármilyen más módon forgalomba hozza, vagy
b)
a forgalmazási előírások hatálya alá tartozó gyümölcs- vagy zöldségfélék tekintetében az a) pontban meghatározott tevékenységek egyikét ténylegesen folytatja.
Az első albekezdés a) pontjában említett tevékenységek a következőkre vonatkoznak:
a)
az interneten keresztül vagy más módon történő távértékesítés,
b)
a természetes vagy jogi személy által, saját maga vagy harmadik személy nevében folytatott, ennek megfelelő tevékenységek, és
c)
az Unióban és/vagy harmadik országba irányuló export és/vagy harmadik országból származó import keretében folytatott, ennek megfelelő tevékenységek.
(3) A tagállamok meghatározzák azokat a feltételeket, amelyek alapján a következőkben meghatározott kereskedőknek szerepelniük kell vagy sem az adatbázisban:
a)
azok a kereskedők, akiknek a tevékenysége a 4. cikk szerint mentesül a forgalmazási előírásoknak való megfelelés kötelezettsége alól, továbbá
b)
olyan természetes vagy jogi személyek, akiknek vagy amelyeknek a zöldség- és gyümölcságazatban végzett tevékenysége áruszállításra vagy kiskereskedelmi értékesítésére korlátozódik.
(4) Ha a kereskedői adatbázist több elkülönülő elemből állítják össze, a koordináló hatóság gondoskodik arról, hogy az adatbázis és annak elemei, valamint azok frissítése egységes legyen. Az adatbázist elsősorban a megfelelőségi ellenőrzések során összegyűjtött információk felhasználásával kell frissíteni.
(5) Az adatbázis minden egyes kereskedőre vonatkozóan tartalmazza a következőket:
a)
nyilvántartási szám, név és cím,
b)
a 11. cikk (2) bekezdésében említett kockázati kategóriák valamelyikébe való besoroláshoz szükséges információk, különösen az értékesítési láncban elfoglalt helye és a cég fontosságára vonatkozó információ,
c)
az egyes kereskedők korábbi ellenőrzéseinek eredményeivel kapcsolatos információk,
d)
bármely egyéb, az ellenőrzésekhez szükségesnek tartott információ, például a forgalmazási előírásoknak való megfeleléssel kapcsolatos minőségbiztosítási rendszer vagy önellenőrzési rendszer megléte.
Az adatbázist elsősorban a megfelelőségi ellenőrzések során összegyűjtött információk felhasználásával kell frissíteni.
(6) A kereskedőknek gondoskodniuk kell a tagállamok által az adatbázis létrehozásához és frissítéséhez szükségesnek ítélt információk rendelkezésre bocsátásáról. A tagállamok meghatározzák azokat a feltételeket, amelyek teljesülése esetén a nem az adott tagállam területén alapított, de ott kereskedelmi tevékenységet folytató kereskedőknek szerepelniük kell az adatbázisban.
2. szakasz
A tagállamok által végzett megfelelőségi ellenőrzések
11. cikk
Megfelelőségi ellenőrzések
(1) A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a megfelelőségi ellenőrzésekre az e címben és az 1234/2007/EK rendelet 113. és 113a. cikkében szereplő forgalmazási előírásoknak és más rendelkezéseknek az érvényesítése érdekében szelektív módon, kockázatelemzés alapján és megfelelő időközönként kerüljön sor.
A kockázatelemzési feltételek között szerepel a 15. cikk alapján elismert megfelelőségi ellenőrzéseket végző harmadik ország illetékes hatósága által kiállított, a 14. cikkben említett megfelelőségi igazolás megléte. Az ilyen igazolás meglétét a megfelelés hiányának szempontjából kockázatcsökkentő tényezőnek kell tekinteni.
A kockázatelemzési szempontok között emellett szerepelhet még:
a)
a termék megnevezése, a termelési időszak, a termék ára, időjárási feltételek, csomagolási és árukezelési műveletek, tárolási feltételek, a származási ország, a szállítóeszköz vagy a tétel nagysága,
b)
a kereskedő mérete, az értékesítési láncban elfoglalt helye, forgalmának mennyisége vagy értéke, termékskálája, a szállítási terület vagy az üzleti tevékenység típusa (például tárolás, válogatás, csomagolás vagy értékesítés);
c)
a korábbi ellenőrzések eredményei, beleértve a feltárt hiányosságok számát és típusát, a forgalmazott termékek általános minőségét és a használt technikai eszközök szintjét;
d)
a kereskedő által használt, a forgalmazási előírásoknak való megfeleléssel kapcsolatos minőségbiztosítási rendszernek vagy önellenőrzési rendszernek a megbízhatósága;
e)
az ellenőrzés elvégzésének helye, megjelölve különösen, hogy ez a hely a termék Unióba való belépésének vagy a csomagolás, illetve berakodás helye-e;
f)
minden egyéb olyan információ, amely a megfelelés hiányának kockázatára utalhat.
(2) A kockázatelemzés a 10. cikkben meghatározott kereskedői adatbázisban található információkon alapul, és a kereskedőket kockázati kategóriákba sorolja.
A tagállamok előre meghatározzák a következőket:
a)
a tételek megfelelésének hiányára vonatkozó kockázatelemzés szempontjai;
b)
az egyes kockázati kategóriák kockázatelemzése alapján azon kereskedők vagy tételek és/vagy mennyiségek minimális aránya, amelyeket megfelelőségi ellenőrzésnek kell alávetni.
A tagállamok kockázatelemzés alapján eldönthetik, hogy alávetik-e szelektív ellenőrzésnek azokat a termékeket, amelyekre nem vonatkoznak termékspecifikus forgalmazási előírások.
(3) Ha az ellenőrzések jelentős szabálytalanságokat tárnak fel, a tagállamok növelik a kereskedőkre, termékekre, származásra vagy egyéb paraméterekre vonatkozó ellenőrzések gyakoriságát.
(4) A kereskedőknek az ellenőrző szervek rendelkezésére kell bocsátaniuk minden olyan információt, amelyet az említett szervek a megfelelőségi ellenőrzések megszervezése és elvégzése szempontjából szükségesnek ítélnek.
12. cikk
Elismert kereskedők
(1) A tagállamok engedélyezhetik a legalacsonyabb kockázati kategóriába sorolt és a forgalmazási előírásoknak való megfelelőség külön garanciáival rendelkező kereskedőknek, hogy a feladás szakaszában a II. mellékletben szereplő mintát használják az egyes csomagolási egységek címkézéséhez, és/vagy aláírják a 14. cikkben említett megfelelőségi igazolást.
(2) Az engedély legalább egyéves időszakra szól.
(3) A lehetőséggel élő kereskedőknek:
a)
olyan ellenőrző személyzettel kell rendelkezniük, akik a tagállam által jóváhagyott képzésben részesültek;
b)
a termék előkészítéséhez és csomagolásához szükséges megfelelő felszereléssel kell rendelkezniük;
c)
kötelezettséget kell vállalniuk arra, hogy az általuk feladott árukon elvégzik a megfelelőségi ellenőrzést, és nyilvántartást vezetnek az összes elvégzett ellenőrzésről.
(4) Ha egy adott elismert kereskedő már nem felel meg az engedély feltételeinek, a tagállam az engedélyt visszavonja.
(5) Az (1) bekezdés rendelkezéseinek ellenére az elismert kereskedők a készletek kimerüléséig tovább használhatják a 2009. június 30-án az 1580/2007/EK rendelet előírásainak megfelelő mintákat.
A kereskedőknek 2009. július 1-je előtt odaítélt engedélyek az abban meghatározott időpontig érvényesek maradnak.
13. cikk
A nyilatkozatok vámhatóság általi elfogadása
(1) A vámhatóságok csak akkor fogadhatják el a termékspecifikus forgalmazási előírások hatálya alá tartozó termékek kivitelére és/vagy szabad forgalomba bocsátására vonatkozó nyilatkozatot, ha:
a)
az áru rendelkezik megfelelőségi igazolással, vagy
b)
az illetékes ellenőrző szerv tájékoztatta a vámhatóságot arról, hogy az érintett tételek rendelkeznek megfelelőségi igazolással, vagy
c)
az illetékes ellenőrző szerv tájékoztatta a vámhatóságot arról, hogy az érintett tételekre nem bocsátott ki megfelelőségi igazolást, mert a 11. cikk (1) bekezdésében előírt kockázatelemzés alapján az említett tételeket nem szükséges ellenőrizni.
Ezek a rendelkezések a tagállamok által a 11. cikk alkalmazásában elvégezhető megfelelőségi ellenőrzések sérelme nélkül alkalmazandók.
(2) Az (1) bekezdés az I. melléklet A. részében meghatározott általános forgalmazási előírás hatálya alá tartozó termékekre, valamint a 4. cikk (1) bekezdésének a) pontjában szereplő termékekre is alkalmazandó akkor, ha az érintett tagállam a 11. cikk (1) bekezdése szerinti kockázatelemzés alapján ezt szükségesnek ítéli.
14. cikk
Megfelelőségi igazolás
(1) Az illetékes hatóságok megfelelőségi igazolást állíthatnak ki annak tanúsítására, hogy egy adott termék megfelel a vonatkozó forgalmazási előírásnak (a továbbiakban: igazolás). Az illetékes hatóságok által az Unióban alkalmazandó igazolás mintáját a III. melléklet tartalmazza.
Az Unióban az illetékes hatóságok által kibocsátott igazolások helyett a 15. cikk (4) bekezdésében említett harmadik országok alkalmazhatják saját igazolásaikat azzal a feltétellel, hogy azok tartalmazzák legalább az uniós igazolásokban szereplő információkat. A Bizottság az általa megfelelőnek ítélt módon közzéteszi az említett, harmadik országok által használt igazolások mintáit.
(2) Az igazolásokat eredeti aláírással papír alapon, vagy elektronikus aláírással ellátott, ellenőrzött elektronikus formátumban lehet kibocsátani.
(3) Minden igazolást el kell látni az illetékes hatóság bélyegzőjével és az arra felhatalmazott személynek vagy személyeknek az aláírásával.
(4) A igazolásokat az Unió hivatalos nyelveinek legalább egyikén kell kiállítani.
(5) Az azonosíthatóság érdekében minden egyes igazolást sorszámmal kell ellátni. Az illetékes hatóságok minden egyes kibocsátott igazolásnak megőrzik a másolati példányát.
(6) Az (1) bekezdés első albekezdése rendelkezéseinek ellenére a tagállamok a készletek kimerüléséig tovább használhatják a 2009. június 30-án az 1580/2007/EK rendeletnek megfelelő igazolásokat.
3. szakasz
A harmadik országok által végrehajtott megfelelőségi ellenőrzések
15. cikk
A harmadik országok által az Unióba irányuló behozatalt megelőzően elvégzett megfelelőségi ellenőrzések jóváhagyása
(1) Harmadik ország kérésére a Bizottság az 1234/2007/EK rendelet 195. cikke (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően jóváhagyhatja az említett harmadik ország által a termékspecifikus forgalmazási előírásoknak való megfelelésre vonatkozóan az Unióba irányuló behozatalt megelőzően elvégzett ellenőrzéseket.
(2) Az (1) bekezdésben említett jóváhagyás azoknak a harmadik országoknak adható meg, amelyek az Unióba bevitt termékekre vonatkozóan eleget tesznek az uniós forgalmazási előírásoknak vagy azokkal legalább egyenértékű előírásoknak.
A jóváhagyásban meg kell határozni a harmadik országnak azt az illetékes hatóságát, amelynek felelősségi körébe tartozik az (1) bekezdésben említett ellenőrzések elvégzése. Az említett hatóság felel az Unióval való kapcsolattartásért. A jóváhagyásban fel kell tüntetni továbbá az adott harmadik országnak a megfelelő ellenőrzések elvégzésével megbízott ellenőrző szerveit.
A jóváhagyás csak az érintett harmadik országból származó termékekre érvényes, valamint egyes termékekre korlátozható.
(3) A harmadik országok ellenőrző szerveinek olyan hivatalos szerveknek vagy a (2) bekezdésben említett hatóság által hivatalosan elismert szerveknek kell lenniük, amelyek kielégítő biztosítékot nyújtanak, valamint rendelkeznek a szükséges személyzettel, felszereléssel és létesítményekkel az ellenőrzéseknek a 17. cikk (1) bekezdésében említett vagy azokkal egyenértékű módszerekkel történő elvégzéséhez.
(4) Azon országok felsorolását, amelyek megfelelőségi ellenőrzései e cikk alapján jóváhagyásra kerültek, valamint az érintett termékeket a IV. melléklet tartalmazza.
A Bizottság az általa megfelelőnek ítélt módon közzéteszi az érintett hivatalos hatóságokra és ellenőrző szervekre vonatkozó adatokat.
16. cikk
A megfelelőségi ellenőrzések jóváhagyásának a felfüggesztése
A Bizottság a megfelelőségi ellenőrzésekre vonatkozó jóváhagyást felfüggesztheti, ha úgy találja, hogy a tételek és/vagy a mennyiségek jelentős részében az áruk nem felelnek meg a harmadik ország ellenőrző szervei által kibocsátott megfelelőségi igazolásban szereplő információknak.
4. szakasz
Ellenőrzési módszerek
17. cikk
Ellenőrzési módszerek
(1) E rendelet eltérő rendelkezése hiányában az e fejezetben előírt megfelelőségi ellenőrzéseket - kivéve a végső felhasználónak történő kiskereskedelmi értékesítés helyén végzett ellenőrzéseket - az V. mellékletben meghatározott ellenőrzési módszereknek megfelelően kell végrehajtani.
A tagállamok különös rendelkezéseket állapítanak meg a megfelelőségnek a végső felhasználónak történő kiskereskedelmi értékesítés helyén történő ellenőrzésére vonatkozóan.
(2) Ha az ellenőrök úgy találják, hogy az áruk megfelelnek a forgalmazási előírásoknak, az ellenőrző szerv kibocsáthatja a III. mellékletben meghatározott megfelelőségi igazolást.
(3) Ha az áruk nem felelnek meg az előírásoknak, az ellenőrző szerv megállapítja a meg nem felelést és erről értesíti a kereskedőt vagy annak képviselőit. Azokat az árukat, amelyekre vonatkozóan meg nem felelést állapítottak meg, az ellenőrző szerv engedélye nélkül nem lehet mozgatni. Az említett engedély megadását az ellenőrző szerv az általa meghatározott feltételek teljesítéséhez kötheti.
A kereskedők dönthetnek úgy, hogy áruik egy részét vagy egészét összhangba hozzák az előírásokkal. Az összhangba hozott árukat addig nem lehet forgalomba hozni, amíg az illetékes ellenőrző szerv a megfelelő eszközökkel meg nem bizonyosodott arról, hogy az árukat ténylegesen összhangba hozták az előírásokkal. Adott esetben az illetékes ellenőrző szerv a tétel egészére vagy egy részére vonatkozóan csak akkor állítja ki a III. mellékletben meghatározott megfelelőségi igazolást, ha az áruk már megfelelnek az előírásoknak.
Ha valamely ellenőrző szerv elfogadja egy kereskedő arra vonatkozó kérelmét, hogy az árut egy másik tagállamban hozza összhangba az előírásokkal, mint amelyben az áru megfelelőségének hiányát megállapították, a kereskedő értesíti a rendeltetési hely szerinti tagállam illetékes ellenőrző szervét a meg nem felelő tételről. A megfelelőség hiányát megállapító tagállam elküldi az arról szóló jelentés másolatát a többi érintett tagállamnak, köztük az előírásoknak meg nem felelő tétel rendeltetési helye szerinti tagállamnak.
Ha az áru nem hozható összhangba az előírásokkal, valamint nem hasznosítható sem állati takarmányként, sem ipari feldolgozás alapanyagaként, sem más nem élelmezési célú felhasználás keretében, az ellenőrző szerv szükség esetén felkérheti a kereskedőket a megfelelő intézkedések megtételére annak biztosítására, hogy az érintett termékek ne kerüljenek forgalomba.
A kereskedők gondoskodnak a tagállamok által e bekezdés alkalmazásához szükségesnek ítélt minden információ rendelkezésre bocsátásáról.
5. szakasz
Értesítések
18. cikk
Értesítések
(1) Az a tagállam, amelyben egy másik tagállamból származó szállítmányról megállapították, hogy nem felel meg a forgalmazási előírásoknak olyan hibák vagy minőségromlás miatt, amelyet már a csomagolás során meg lehetett volna állapítani, haladéktalanul értesíti erről a Bizottságot és a feltehetőleg érintett tagállamokat.
(2) Az a tagállam, amelyben egy harmadik országból származó árukból álló tétel szabad forgalomba bocsátását elutasították azért, mert az nem felelt meg a forgalmazási előírásoknak, haladéktalanul értesíti erről a Bizottságot, a feltehetőleg érintett tagállamokat és a IV. mellékletben felsorolt, érintett harmadik országokat.
(3) A tagállamok értesítik a Bizottságot az ellenőrző és kockázatelemzési rendszerükre vonatkozó rendelkezéseikről. Az említett rendszerek bármilyen későbbi módosításáról szintén tájékoztatják a Bizottságot.
(4) A tagállamok értesítik a Bizottságot és a többi tagállamot az adott év során a forgalmazás összes szakaszában elvégzett ellenőrzések összesített eredményeiről, mégpedig az adott évet követő év június 30-ig.
(5) Az (1)-(4) bekezdésben említett értesítésekre a Bizottság által meghatározott módon kerül sor.
III. CÍM
TERMELŐI SZERVEZETEK
I. FEJEZET
Követelmények és elismerés
1. szakasz
Fogalommeghatározások
19. cikk
Fogalommeghatározások
(1) E cím alkalmazásában:
a) „termelő”: az 1234/2007/EK rendelet 2. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett mezőgazdasági termelő,
b) „termelő tag”: olyan termelő vagy termelői szövetkezet, aki vagy amely termelői szervezet vagy termelői szervezetek társulásának tagja,
c) „leányvállalat”: olyan vállalat, amelyben egy vagy több termelői szervezet vagy azok társulásai részesedéssel rendelkeznek, és amely hozzájárul a termelői szervezet, illetve a termelői szervezetek társulásai által vállalt célkitűzések megvalósításához,
d) „transznacionális termelői szervezet”: bármely olyan szervezet, amelyben legalább a termelők egyikének a gazdasága a szervezet székhelye szerinti tagállamtól eltérő tagállamban található,
e) „termelői szervezetek transznacionális társulása”: termelői szervezetek bármely olyan társulása, amelyben a társult szervezetek legalább egyike a társulás székhelye szerinti tagállamtól eltérő tagállamban található,
f) „konvergencia-célkitűzés”: az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó uniós jogszabályok szerint a legkevésbé fejlett tagállamokra és régiókra vonatkozó fellépés célkitűzése, a 2007. január 1. és 2013. december 31. közötti időszakban,
g) „intézkedés”: a következők valamelyike:
h) „tevékenység”: olyan meghatározott tevékenység vagy eszköz, amely az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikkének (1) bekezdésében említett egy vagy több célkitűzéshez hozzájáruló adott működési célkitűzés megvalósítására irányul,
i) „melléktermék”: gyümölcs- vagy zöldségtermék előkészítéséből származó olyan termék, amelynek pozitív gazdasági értéke van, de amely nem a szándékolt fő eredmény,
j) „előkészítés”: olyan előkészítési tevékenységek, mind például a tisztítás, a darabolás, a hámozás, a vágás vagy a szárítás, amelyek eredményeként a gyümölcsből vagy zöldségből nem válik feldolgozott gyümölcs vagy zöldség,
k) „szakmaközi alap”: az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikke (3) bekezdésének b) pontjában említettek szerint, az 1234/2007/EK rendelet 123. cikke (3) bekezdésének c) pontjában felsorolt olyan egy vagy több tevékenység, amelyet a tagállam jóváhagyott, és amelyet egy termelői szervezet vagy termelői szervezetek társulása és az élelmiszer-feldolgozási és/vagy -forgalmazási láncból legalább egy szereplő közösen kezel,
l) „kiindulási mutató”: a programozási időszak kezdetén fennálló állapotot vagy trendet tükröző olyan mutató, amely információi révén hasznos lehet:
(2) A tagállamok meghatározzák a területükön a nemzeti jogi és igazgatási struktúráik alapján érintett azon jogi személyeket, amelyeknek meg kell felelniük az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikkének. A termelői szervezetek elismerésére vonatkozóan kiegészítő szabályokat fogadhatnak el, valamint adott esetben a jogi személyek pontosan meghatározott részére vonatkozóan további rendelkezéseket állapíthatnak meg az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikkének alkalmazása céljából.
2. szakasz
A termelői szervezetekre alkalmazandó követelmények
20. cikk
Termékkör
(1) A tagállamok az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke szerint - az említett rendelet 125b. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében hozott döntésre is figyelemmel - az elismerési kérelemben meghatározott termék vagy termékcsoport tekintetében elismerik a termelői szervezeteket.
(2) A tagállamok a kizárólag feldolgozásra szánt termékek, illetve termékcsoportok tekintetében csak akkor ismerhetik el a termelői szervezeteket, ha azok beszállítói szerződések rendszerével vagy másképp biztosítani tudják a szóban forgó termékek feldolgozás céljából történő szállítását.
21. cikk
Tagok minimális száma
Az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján a termelői szervezetek minimális tagszámának meghatározásakor a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy ha az elismerés kérelmezője teljesen vagy részben olyan tagokból áll, amelyek maguk is jogi személyek vagy jogi személyek egyértelműen meghatározott részei, akkor a termelők minimális száma meghatározható az egyes jogi személyekhez, illetve jogi személyek egyértelműen meghatározott részeihez kapcsolódó termelők száma alapján.
22. cikk
A tagság minimális időtartama
(1) A termelők tagságának minimális időtartama nem lehet rövidebb egy évnél.
(2) A tagságról való lemondásról a szervezetet írásban kell értesíteni. A tagállamok meghatározzák a felmondási időt, amely nem lehet hosszabb hat hónapnál, valamint azt az időpontot, amelyen a lemondás hatályba lép.
23. cikk
A termelői szervezetek szervezeti felépítése és tevékenysége
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a termelői szervezetek rendelkezzenek az 1234/2007/EK rendelet 122. cikke első bekezdésének c) pontjában és 125b. cikke (1) bekezdésének e) pontjában megállapított követelmények teljesítéséhez, valamint alapvető feladataik ellátásához szükséges megfelelő személyzettel, infrastruktúrával és felszereléssel, különösen az alábbiak tekintetében:
a)
tagjaik termelési tevékenységének ismerete,
b)
tagjaik termésének begyűjtése, válogatása, tárolása és csomagolása,
c)
kereskedelmi és költségvetési ügyvitel, továbbá
d)
központi könyvelés és számlázási rendszer.
24. cikk
A forgalmazható termékek értéke vagy mennyisége
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke (1) bekezdésének b) pontja alkalmazásában a forgalmazható termékek értékét vagy mennyiségét az e rendelet 50. és 51. cikkében a forgalmazott termékek értékének számítására megállapított módszer alapján kell kiszámítani.
(2) Abban az esetben, ha egy adott termelői szervezet egy vagy több tagja az (1) bekezdés alkalmazásához nem rendelkezik elegendő korábbi adattal a forgalmazott termékekre vonatkozóan, a forgalmazható termékeik értéke megfeleltethető az azt az évet megelőző három év során forgalmazható termékek átlagos értékének, amelyben az elismerés iránti kérelem benyújtásra került, valamint az érintett termelői szervezet tagjai ténylegesen termelői tevékenységet folytattak.
25. cikk
Technikai eszközök biztosítása
Az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke (1) bekezdésének e) pontja alkalmazásában amennyiben egy termelői szervezetet olyan termék vonatkozásában ismertek el, amelyhez technikai eszközök biztosítására van szükség, a termelői szervezet kötelezettségei akkor tekinthetők teljesítettnek, ha - saját maga vagy tagjai révén, illetve leányvállalatok vagy kiszervezés által - megfelelő szinten biztosít technikai eszközöket.
26. cikk
A termelői szervezetek fő tevékenységei
(1) A termelői szervezetek fő tevékenysége a kínálati oldal koncentrációjához és tagjai azon termékeinek forgalomba hozatalához kapcsolódik, amely termékek tekintetében a termelői szervezetet elismerték.
(2) A termelői szervezetek értékesíthetik olyan termelők termékeit is, akik nem tagjai termelői szervezetnek vagy termelői szervezetek társulásának, amennyiben a szervezet a szóban forgó termékek vonatkozásában elismeréssel rendelkezik, és amennyiben az érintett tevékenység gazdasági értéke nem éri el a forgalmazott termékek 50. cikk szerint kiszámított értékét.
(3) A közvetlenül egy másik termelői szervezettől vásárolt gyümölcs- és zöldségfélék, valamint azon termékek forgalmazása, amelyek tekintetében a termelői szervezet nem rendelkezik elismeréssel, nem tekintendő úgy, hogy a termelői szervezet tevékenységeinek részét képezi.
(4) Az 50. cikk (9) bekezdésének alkalmazása esetén e cikk (3) bekezdése 2012. január 1-jétől értelemszerűen alkalmazandó az érintett leányvállalatokra.
27. cikk
Kiszervezés
(1) Azon tevékenységek, amelyek kiszervezését a tagállamok az 1234/2007/EK rendelet 125d. cikke szerint engedélyezhetik, magukban foglalhatják többek között a termelői szervezeti tagok terményeinek begyűjtését, tárolását, csomagolását és forgalmazását.
(2) A termelői szervezet valamely tevékenységének a kiszervezése azt jelenti, hogy a termelői szervezet az érintett tevékenység elvégzésére kereskedelmi szerződést köt egy másik jogalannyal, amely lehet az érintett termelői szervezet egy vagy több tagja vagy egy leányvállalata is. A termelői szervezet ugyanakkor felelős marad a szóban forgó tevékenység elvégzésének biztosításáért, az általános igazgatás ellenőrzéséért és a tevékenység elvégzésére vonatkozó kereskedelmi szerződés felügyeletéért.
28. cikk
Transznacionális termelői szervezetek
(1) A transznacionális termelői szervezet székhelyét abban a tagállamban kell felállítani, amelyben a szervezet jelentős gazdaságokkal vagy jelentős taglétszámmal rendelkezik, és/vagy ahol az általa forgalmazott termékek értéke jelentős szintet ér el.
(2) A transznacionális termelői szervezet székhelye szerinti tagállam felel a következőkért:
a)
a transznacionális termelői szervezet elismerése,
b)
a transznacionális termelői szervezet működési programjának jóváhagyása,
c)
az elismerés feltételeinek való megfelelésre és az ellenőrzések és szankciók rendszerére vonatkozóan a szükséges igazgatási együttműködés kialakítása a többi olyan tagállammal, amelyben a tagok találhatók. Az érintett többi tagállam köteles ésszerű időn belül minden szükséges segítséget megadni a székhely szerinti tagállamnak, továbbá
d)
más tagállamok kérésére minden vonatkozó dokumentáció biztosítása - beleértve az azon többi tagállam rendelkezésére álló alkalmazandó jogszabályokat, amelyben a tagok találhatók - a kérést benyújtó tagállamok valamely hivatalos nyelvére lefordítva.
29. cikk
Termelői szervezetek egyesülése
(1) Termelői szervezetek egyesülésekor az egyesülés révén létrejött termelői szervezet az egyesülő termelői szervezetek helyébe lép. Az új jogalany átveszi az egyesülő termelői szervezetek jogait és kötelezettségeit.
Az egyesülés révén létrejött új jogalany a programokat az egyesülés évét követő év január 1-jéig párhuzamosan és különállóan működtetheti, vagy a működési programokat az egyesülés időpontjától kezdve egyesítheti. A működési programok egyesítésének a 66. és a 67. cikknek megfelelően kell történnie.
(2) Az (1) bekezdés második albekezdésétől eltérve a tagállamok az azt kérelmező termelői szervezetek számára kellően indokolt esetben engedélyezhetik, hogy a különálló működési programok végrehajtását egészen azok eredeti terv szerinti befejezéséig folytassák.
30. cikk
Nem termelő tagok
(1) A tagállamok meghatározhatják, hogy termelői szervezet tagjaként elfogadható-e olyan természetes vagy jogi személy, aki vagy amely nem termelő, és ha igen, milyen feltételekkel.
(2) Az (1) bekezdésben említett feltételek meghatározásakor a tagállamok gondoskodnak különösen az 1234/2007/EK rendelet 122. cikke első bekezdése a) pontjának iii. alpontjában és 125a. cikke (3) bekezdése c) pontjában szereplő rendelkezéseknek való megfelelésről.
(3) Az (1) bekezdésben említett természetes vagy jogi személy:
a)
nem vehető figyelembe az elismerési követelmények tekintetében,
b)
nem lehet közvetlen haszonélvezője az Unió által finanszírozott intézkedéseknek.
A tagállamok a (2) bekezdésben megállapított feltételek betartásával e természetes vagy jogi személy esetében korlátozhatják vagy megtilthatják a szavazati jogok gyakorlását a működési alapokat érintő döntésekben.
31. cikk
A termelői szervezetek felett gyakorolt demokratikus ellenőrzés
(1) A tagállamok meghoznak minden általuk szükségesnek ítélt intézkedést annak elkerülésére, hogy a tagok közül egy vagy több visszaéljen a termelői szervezet vezetése vagy működése feletti hatalmával vagy befolyásával, beleértve a szavazati jogokat is.
(2) A tagállamok az olyan termelői szervezetek vonatkozásában, amelyek egy jogi személy egyértelműen meghatározott részét képezik, intézkedéseket fogadhatnak el, amellyel a szóban forgó jogi személyeknek a termelői szervezet által hozott döntések módosítására, jóváhagyására vagy elutasítására vonatkozó hatáskörét korlátozhatják vagy megtilthatják.
3. szakasz
Termelői szervezetek társulásai
32. cikk
A termelői szervezetekre vonatkozó, a termelői szervezetek társulásaira. alkalmazandó szabályok
A 22. cikk, a 26. cikk (3) bekezdése és a 31. cikk a termelői szervezetek társulásaira értelemszerűen alkalmazandó. A termelői szervezetek olyan társulásaira, amelyek értékesítési tevékenységet folytatnak, a 26. cikk (2) bekezdése értelemszerűen alkalmazandó.
33. cikk
A termelői szervezetek társulásainak elismerése
(1) A tagállamok az 1234/2007/EK rendelet 125c. cikke szerint a termelői szervezetek társulásait csak az elismerési kérelemben meghatározott termékhez vagy termékcsoporthoz kapcsolódó tevékenység, illetve tevékenységek tekintetében ismerhetik el.
(2) A termelői szervezetek társulása az 1234/2007/EK rendelet 125c. cikke szerint elismerhető, és az a termelői szervezet bármely tevékenységét végezheti, még ha az érintett termékek értékesítését továbbra is a tagjai végzik.
34. cikk
A termelői szervezetek társulásainak olyan tagjai, amelyek nem termelői szervezetek
(1) A tagállamok meghatározhatják, hogy a termelői szervezetek társulásának tagjaként elfogadható-e olyan természetes vagy jogi személy, aki vagy amely nem elismert termelői szervezet, és ha igen, milyen feltételekkel.
(2) A termelői szervezetek elismert társulásának olyan tagjai, amelyek nem elismert termelői szervezetek:
a)
nem vehetők figyelembe az elismerési követelmények tekintetében,
b)
nem lehetnek közvetlen haszonélvezői az Unió által finanszírozott intézkedéseknek.
A tagállamok engedélyezhetik, korlátozhatják vagy megtilthatják e tagok részére a szavazati jogok gyakorlását a működési programokat érintő döntések tekintetében.
35. cikk
Termelői szervezetek transznacionális társulásai
(1) A termelői szervezetek transznacionális társulásának székhelyét abban a tagállamban kell felállítani, amely tagállamban a társulás jelentős számú tagszervezettel rendelkezik és/vagy a tagszervezetek a forgalmazott termékek tekintetében jelentős piaci részesedéssel bírnak.
(2) A termelői szervezetek transznacionális társulásának székhelye szerinti tagállam felel a következőkért:
a)
a társulás elismerése;
b)
szükség esetén a társulás működési programjának jóváhagyása;
c)
az elismerés feltételeinek való megfelelésre és az ellenőrzések és szankciók rendszerére vonatkozóan a szükséges igazgatási együttműködés kialakítása a többi olyan tagállammal, amelyben a társult szervezetek találhatók. Az érintett többi tagállam köteles minden szükséges segítséget megadni a székhely szerinti tagállamnak, továbbá
d)
más tagállamok kérésére minden vonatkozó dokumentáció biztosítása - beleértve az azon többi tagállam rendelkezésére álló alkalmazandó jogszabályokat, amelyben a tagok találhatók - a kérést benyújtó tagállamok valamely hivatalos nyelvére lefordítva.
4. szakasz
Termelői csoportok
36. cikk
Az elismerési tervek benyújtása
(1) A jogi személy vagy a jogi személy egyértelműen meghatározott része az 1234/2007/EK rendelet 125e. cikkének (1) bekezdésében említett elismerési tervet annak a tagállamnak az illetékes hatóságához nyújtja be, amelyben a székhelye található.
(2) A tagállamok meghatározzák a következőket:
a)
a jogi személy vagy a jogi személy egyértelműen meghatározott része által az elismerési terv benyújtásához teljesítendő minimális feltételek,
b)
az elismerési tervek elkészítésére, tartalmára és végrehajtására vonatkozó szabályok,
c)
az az időtartam, amely alatt egy termelői szervezet korábbi tagja nem csatlakozhat egy termelői csoporthoz, miután elhagyta a termelői szervezetet azon termékek vonatkozásában, amelyek tekintetében a termelői szervezetet elismerték, továbbá
d)
az elismerési tervek jóváhagyására, ellenőrzésére és teljesítésére vonatkozó igazgatási eljárások.
37. cikk
Az elismerési tervek tartalma
Az elismerési terv tervezete legalább az alábbiakat tartalmazza:
a)
a kiinduló helyzet leírása, különös tekintettel a termelő tagok számára, megadva minden adatot a tagokról, a termelésről, beleértve a forgalmazott termékek értékét, a forgalmazásról és a termelői csoport rendelkezésére álló infrastruktúráról, beleértve a termelői csoport egyes tagjainak tulajdonában lévő infrastruktúrát,
b)
a terv végrehajtásának javasolt kezdődátuma, valamint időtartama, amely nem lehet hosszabb öt évnél, továbbá
c)
az elismerés megszerzése érdekében végrehajtandó tevékenységek és beruházások.
38. cikk
Az elismerési tervek jóváhagyása
(1) A tagállam illetékes hatósága az elismerési terv tervezetéről az összes igazoló irattal ellátott terv kézhezvételétől számított három hónapon belül határoz. A tagállamok rövidebb határidőt is meghatározhatnak.
(2) A tagállamok kiegészítő szabályokat fogadhatnak el az elismerési tervek keretébe tartozó intézkedések és kiadások támogathatóságát illetően, beleértve a beruházások támogathatóságát is, azzal a céllal, hogy a termelői csoportok megfeleljenek a termelői szervezetek elismerésére vonatkozóan az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke (1) bekezdésében megállapított feltételeknek.
(3) A 111. cikkben említett megfelelőségi ellenőrzéseket követően a tagállam illetékes hatósága esettől függően:
a)
elfogadja a tervet és megadja az előzetes elismerést,
b)
kéri a terv módosítását;
c)
elutasítja a tervet.
Az elfogadás csak akkor adható meg, ha az adott esetben a b) pont alapján kért módosításokat belefoglalták a tervbe.
A tagállam illetékes hatósága döntéséről értesíti a jogi személyt vagy a jogi személy egyértelműen meghatározott részét.
39. cikk
Az elismerési tervek végrehajtása
(1) Az elismerési tervet éves szakaszokban, január 1-jétől kezdődően kell végrehajtani. A tagállamok lehetővé tehetik a termelői csoportok részére, hogy az éves időszakokat lebontsák féléves időszakokra.
A 37. cikk b) pontja szerinti javasolt dátummal összhangban az elismerési terv végrehajtásának első éve:
a)
a tagállam illetékes hatósága általi elfogadás időpontját követő január 1-jén, vagy
b)
az elfogadás időpontját követő első naptári napon indul.
Az elismerési terv végrehajtásának első éve minden esetben ugyanazon év december 31-én ér véget.
(2) A tagállamok megállapítják azokat a feltételeket, amelyek mellett a termelői csoportok a végrehajtás ideje alatt kérhetik a terv módosítását. E kérelmekhez csatolni kell az összes szükséges igazoló dokumentumot.
A tagállamok meghatározzák azokat a feltételeket, amelyek mellett az elismerési tervek az éves vagy féléves időszakok alatt a tagállam illetékes hatóságának előzetes jóváhagyása nélkül módosíthatók. A módosítások támogathatóságának feltétele, hogy azokról a termelői csoport késedelem nélkül tájékoztassa a tagállam illetékes hatóságát.
(3) A terv módosítására vonatkozóan a tagállam illetékes hatósága a módosításra irányuló kérelem kézhezvételétől számított három hónapon belül, a benyújtott bizonyítékok vizsgálatát követően határoz. Amennyiben a módosításra irányuló kérelemről az említett időtartamon belül nem születik határozat, úgy kell tekinteni, hogy a kérelmet elutasították. A tagállamok rövidebb határidőt is meghatározhatnak.
40. cikk
Termelői szervezetként való elismerés iránti kérelmek
(1) Az elismerési tervet végrehajtó termelői csoportok bármikor kérelmezhetik az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke szerinti elismerést. Ezeket a kérelmeket mindenképpen az 1234/2007/EK rendelet 125e. cikke (1) bekezdésében említett átmeneti időszak vége előtt kell benyújtani.
(2) A kérelem benyújtásának időpontjától kezdve a szóban forgó csoport működésiprogram-tervezetet nyújthat be a 63. cikk alapján.
41. cikk
A termelői csoportok fő tevékenységei
(1) A termelői csoportok fő tevékenysége a kínálati oldal koncentrációjához és tagjai azon termékeinek forgalomba hozatalához kapcsolódik, amely termékek tekintetében a termelői csoportot előzetesen elismerték.
(2) A termelői csoportok értékesíthetik olyan termelők termékeit is, akik nem tagjai termelői csoportnak, amennyiben a csoport a szóban forgó termékek vonatkozásában elismeréssel rendelkezik, és amennyiben az érintett tevékenység gazdasági értéke nem éri el a termelői csoport tagjai és más termelői csoport tagjai által előállított, forgalmazott termékek értékét.
42. cikk
A forgalmazott termékek értéke
(1) Az 50. cikk (1)-(4) és (7) bekezdése, valamint (6) bekezdésének első mondata értelemszerűen alkalmazandó a termelői csoportokra.
(2) Amennyiben a forgalmazott termékek értékében legalább 35 %-os csökkenés következett be a termelői csoport felelősségén és befolyásán kívüli, a tagállam számára megfelelően indokolt okokból, úgy kell tekinteni, hogy a forgalmazott termékek teljes értéke a tagállam által ellenőrzött, a legutóbbi éves szakaszra vonatkozó előző támogatási kérelemben vagy kérelmekben bejelentett teljes érték, illetve ennek hiányában a jóváhagyott elismerési tervben bejelentett érték 65 %-ának felel meg.
(3) A forgalmazott termékek értékét az abban az időszakban alkalmazandó jogszabályok szerint kell kiszámítani, amely időszakra a támogatást igényelték.
43. cikk
Elismerési tervek finanszírozása
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikkének (3) bekezdésében említett támogatási mértékeket felére kell csökkenteni az 1 000 000 EUR értéket meghaladó forgalmazott termékek esetében.
(2) Az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett támogatás éves felső határa termelői csoportonként 100 000 EUR.
(3) Az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikkének (1) bekezdésében említett támogatás kifizetésének módja a következő:
a)
éves vagy féléves részletekben az elismerési terv végrehajtására vonatkozó minden egyes éves vagy féléves időszak végén, vagy
b)
az éves időszak egy részét lefedő részletekben, ha a terv egy adott éves időszak közben kezdődik vagy ha az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke szerinti elismerés egy adott éves időszak vége előtt következik be. Ebben az esetben az e cikk (2) bekezdésében említett felső határt arányosan csökkenteni kell.
A részletek kiszámításához a tagállamok alapul vehetnek egy olyan időszaknak megfelelő forgalmazott termékmennyiséget, amely időszak nem egyezik meg azzal az időszakkal, amelynek tekintetében a részletek kifizetése történik, amennyiben az ellenőrzések ezt szükségessé teszik. Az időszakok közötti különbségnek rövidebbnek kell lennie az adott tényleges időszak hosszánál.
(4) Az (1) és a (2) bekezdésben meghatározott összegek esetén alkalmazott átváltási árfolyam az az árfolyam, amelyet az Európai Központi Bank annak az időszaknak az első napját megelőző legközelebbi napon hirdetett ki, amelyre vonatkozóan a szóban forgó támogatásokat nyújtják.
44. cikk
Az elismeréshez szükséges beruházásokhoz nyújtott támogatás
Az e rendelet 37. cikkének c) pontjában említett, az elismerési tervek végrehajtásával összefüggő azon beruházások finanszírozása, amelyekre az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján támogatás nyújtható, a termelői csoport tagjai által az előzetes elismerés tárgyát képező termékek szempontjából vett hasznosságuk arányában történik.
Az olyan beruházásokat, amelyek a termelői csoport egyéb gazdasági tevékenységei tekintetében torzíthatják a versenyt, ki kell zárni az uniós támogatásból.
45. cikk
Támogatási kérelem
(1) A termelői csoportok az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában említett támogatás iránt egyetlen kérelmet nyújtanak be az e rendelet 43. cikkének (3) bekezdésében említett minden egyes éves vagy féléves időszak végétől számított három hónapon belül. A kérelemnek tartalmaznia kell egy nyilatkozatot a forgalmazott termékek értékéről arra az időszakra vonatkozóan, amelyre a támogatást igénylik.
(2) Féléves időszakokra vonatkozó támogatási kérelmeket csak akkor lehet benyújtani, ha az elismerési tervet a 39. cikk (1) bekezdésében említettek szerint féléves időszakokra bontották. Minden támogatás iránti kérelemhez csatolni kell a termelői csoport írásos nyilatkozatát, amelynek értelmében a termelői csoport:
a)
megfelel és meg fog felelni az 1234/2007/EK rendelet, valamint e rendelet előírásainak, továbbá
b)
sem közvetlenül, sem közvetve nem részesült, nem részesül és nem fog részesülni kettős uniós vagy nemzeti finanszírozásban az elismerési terv keretében végrehajtott olyan tevékenységek tekintetében, amelyekre e rendelet alapján uniós finanszírozást vesz igénybe.
(3) A tagállamok meghatározzák a támogatás kifizetésének határidejét, amely semmiképp sem lehet a kérelem kézhezvételétől számított hat hónapnál későbbi időpont.
46. cikk
Támogathatóság
A tagállamok értékelik a termelői csoportoknak az e rendelet szerinti támogatásra való jogosultságát annak megállapítására, hogy a támogatás kellően indokolt, figyelembe véve valamennyi olyan korábban nyújtott állami támogatás feltételeit és időpontját, amelyet azok a termelői szervezetek vagy csoportok kaptak, amelyekből a szóban forgó termelői csoport tagjai származnak, valamint a tagoknak a termelői szervezetek és termelői csoportok közötti esetleges mozgását.
47. cikk
Uniós hozzájárulás
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett támogatáshoz nyújtott uniós hozzájárulás mértéke a következő:
a)
a konvergencia-célkitűzés alapján támogatásra jogosult régiók esetében 75 %, és
b)
egyéb régiók esetében 50 %.
A támogatás fennmaradó részét a tagállam átalányösszeg formájában fizeti ki. A támogatás iránti kérelemhez nem szükséges a támogatás felhasználási módjára vonatkozó bizonyítékot csatolni.
(2) Az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett támogatáshoz nyújtott, tőketámogatásban vagy tőketámogatás-egyenértékben kifejezett uniós hozzájárulás mértéke a támogatható beruházási költségekhez viszonyítva nem haladhatja meg:
a)
a konvergencia-célkitűzés alapján támogatásra jogosult régiók esetében az 50 %-ot; és
b)
egyéb régiók esetében a 30 %-ot.
Az érintett tagállamok vállalják, hogy a támogatható beruházási költségekhez legalább 5 %-ban hozzájárulnak.
A támogatható beruházási költségekre adott támogatás kedvezményezettjeinek a hozzájárulása legalább:
a)
25 % a konvergencia-célkitűzés alapján támogatásra jogosult régiók esetében, és
b)
45 % az egyéb régiók esetében.
48. cikk
Összeolvadás
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (1) bekezdésében előírt támogatás nyújtható, vagy továbbra is nyújtható olyan előzetesen elismert termelői csoportoknak, amelyek két vagy több előzetesen elismert termelői csoport egyesüléséből jöttek létre.
(2) Az (1) bekezdés alapján fizetendő támogatás kiszámítása céljából az egyesülő csoportok helyébe az egyesülés eredményeként létrejött termelői csoport lép.
(3) Amennyiben két vagy több termelői csoport egyesül, az új jogalany átveszi annak a termelői csoportnak a jogait és kötelezettségeit, amely a legkorábban kapta meg az előzetes elismerés státuszát.
(4) Ha egy előzetesen elismert termelői csoport egyesül egy elismert termelői szervezettel, a létrejövő jogalany már nem jogosult sem termelői csoportként az előzetes elismerésre, sem az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikkének (1) bekezdésében említett támogatásra. A létrejövő jogalanyt továbbra is elismert termelői szervezetként kell kezelni, feltéve, hogy megfelel az alkalmazandó követelményeknek. Szükség esetén a termelői szervezet kéri működési programjának módosítását; e célból a 29. cikk értelemszerűen alkalmazandó.
A termelői csoportok által az egyesülés előtt végzett tevékenységek az elismerési tervben meghatározott feltételek szerint azonban továbbra is támogathatók maradnak.
49. cikk
Az elismerés következményei
(1) Amint az elismerést odaítélték, az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikkének (1) bekezdésében meghatározott támogatás megszűnik.
(2) Amennyiben e rendelet alapján működési program benyújtására kerül sor, az érintett tagállam megbizonyosodik arról, hogy az elismerési tervben meghatározott intézkedések nem részesülnek kettős finanszírozásban.
(3) A támogatásra jogosult beruházások vagy az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett költségek átvihetők működési programokba, amennyiben összhangban vannak e rendelet követelményeivel.
(4) A tagállamok meghatározzák azt az elismerési terv végrehajtása után kezdődő időtartamot, amelyen belül a termelői csoportnak elismert termelői szervezetté kell válnia. Ez az időtartam nem haladhatja meg a négy hónapot.
II. FEJEZET
Működési alapok és működési programok
1. szakasz
A forgalmazott termékek értéke
50. cikk
A számítás alapja
(1) A termelői szervezet forgalmazott termékeinek értékét a termelői szervezet és termelő tagjainak termelése alapján kell kiszámítani, kizárólag azon gyümölcs- és zöldségfélék figyelembevételével, amelyek tekintetében a termelői szervezetet elismerték. A forgalmazott termékek értéke tartalmazhatja azoknak a gyümölcs- és zöldségféléknek az értékét, amelyekre nem vonatkozik a forgalmazási előírásoknak való megfelelés követelménye azért, mert a 4. cikk alapján ezen előírások nem alkalmazandók.
(2) A forgalmazott termékek értéke magában foglalja a termelői szervezetből kilépő vagy ahhoz csatlakozó tagok termelését. A tagállamok meghatározzák azokat a feltételeket, amelyekkel biztosítható a kettős beszámítás elkerülése.
(3) A forgalmazott termékek értéke nem foglalja magában sem a feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélék értékét, sem a gyümölcs- és zöldségágazati terméknek nem minősülő esetleges más termékek értékét.
Azonban a feldolgozásra szánt olyan, forgalmazott gyümölcs- és zöldségtermékek értékét, amelyekből akár termelői szervezet, termelői szervezetek társulása vagy ilyen szervezet vagy társulás termelő tagja, akár az e cikk (9) bekezdése értelmében vett leányvállalat - saját maga vagy kiszervezés útján - az 1234/2007/EK rendelet I. mellékletének X. részében felsorolt feldolgozott gyümölcs- és zöldségtermékek valamelyikét vagy az e cikkben említett és az e rendelet VI. mellékletében részletesen körülírt más feldolgozott terméket állított elő, az említett feldolgozott termékek számlázott értékének egy meghatározott, százalékban kifejezett átalányértékkel való szorzásával kell kiszámítani. Ez az átalányérték:
a)
gyümölcslé esetében 53 %,
b)
koncentrált lé esetében 73 %,
c)
paradicsomsűrítmény esetében 77 %,
d)
fagyasztott gyümölcs és zöldség esetében 62 %,
e)
gyümölcs- és zöldségkonzerv esetében 48 %,
f)
az Agaricus nemzetséghez tartozó ehető gombából készült konzerv esetében 70 %,
g)
a sós lében ideiglenesen tartósított gyümölcs esetében 81 %,
h)
a szárított gyümölcs esetében 81 %,
i)
a más feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélék esetében 27 %,
j)
a feldolgozott fűszernövény esetében 12 %,
k)
a paprikapor esetében 41 %.
(4) A tagállamok engedélyezhetik, hogy a termelői szervezetek a forgalmazott termékek értékébe beleszámítsák a melléktermékek értékét.
(5) A forgalmazott termékek értéke magában foglalja a piacról az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikkének (4) bekezdésének megfelelően kivont áruk értékét, amelyet a termelői szervezet által az előző referencia-időszakban forgalmazott ilyen termékek átlagára alapján kell megbecsülni.
(6) A forgalmazott termékek értékébe csak a termelői szervezet és/vagy annak termelő tagjai által előállított azon termékek értékét szabad beleszámítani, amelyet a termelői szervezet maga forgalmaz. A termelői szervezet termelő tagjai által előállított azon termékek értékét, amelyeket a saját termelői szervezetük által az 1234/2007/EK rendelet 125a. cikke (2) bekezdésének b) és c) pontja alkalmazásában kijelölt másik termelői szervezet forgalmaz, az utóbbi termelői szervezet által forgalmazott termékek értékébe kell beleszámítani.
(7) A forgalmazott gyümölcs- és zöldségterméket az adott esetnek megfelelően „termelői szervezettől kiszállítva”, az 1234/2007/EK rendelet I. mellékletének IX. részében felsorolt, előkészített és csomagolt termékként, a következők szerint kell számlázni:
a)
héa nélkül,
b)
belső szállítási költségek nélkül, amennyiben a termelői szervezet központosított begyűjtő- vagy csomagolópontjai és a termelői szervezet elosztási pontja között jelentős távolság van. A tagállamok rendelkeznek a termékeknek az átadás, illetve a szállítás egyes szakaszai során kiszámlázott számlaértékének a meghatározása céljából alkalmazandó csökkentésekről, valamint nemzeti stratégiájukban megfelelően megindokolják, hogy mely távolságot kell jelentősnek tekinteni.
(8) A forgalmazott termékek értéke kiszámítható a „termelői szervezet társulásától kiszállítva” is, a (7) bekezdésben meghatározott alapelvek szerint.
(9) A forgalmazott termékek értéke továbbá kiszámítható a „leányvállalattól kiszállítva” is, a (7) bekezdésben meghatározott alapelvek szerint, feltéve, hogy a leányvállalat tőkéjének legalább 90 %-a tekintetében a tulajdonos:
a)
egy vagy több termelői szervezet vagy termelői szervezetek társulása, és/vagy
b)
a tagállam jóváhagyásától függően a termelői szervezet vagy a termelői szervezetek társulásának termelő tagjai, ha ez hozzájárul az 1234/2007/EK rendelet 122. cikke első bekezdésének c) pontjában, valamint 125b. cikke (1) bekezdésének a) pontjában felsorolt célkitűzések megvalósításához.
(10) Kiszervezés esetén a forgalmazott termékek értékét a „termelői szervezettől kiszállítva” kell kiszámítani oly módon, hogy az tartalmazza a termelői szervezet által saját tagjainak, harmadik félnek vagy a (9) bekezdésben említettől eltérő leányvállalatnak kiszervezett tevékenység gazdasági hozzáadott értékét.
(11) Ha a termelés éghajlati jelenségek, állat- vagy növénybetegségek vagy kártevőfertőzés következtében lecsökken, akkor a III. fejezet 6. szakaszában tárgyalt betakarítási biztosítási intézkedések vagy a termelői szervezet által hozott ezekkel egyenértékű intézkedések tekintetében ezen okokból kapott minden biztosítási kártalanítás beleszámítható a forgalmazott termékek értékébe.
51. cikk
Referencia-időszak
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikkének (2) bekezdésében említett támogatás éves felső határértéke minden egyes évben a tagállamok által meghatározandó 12 hónapos referencia-időszak során forgalmazott termékek értéke alapján kerül kiszámításra.
(2) A tagállamok az egyes termelői szervezetek számára úgy határozzák meg a referencia-időszakot, hogy az:
a)
egy 12 hónapos időszak, amely legkorábban azt az évet három évvel megelőző év január 1-jén kezdődhet és legkésőbb azt az évet megelőző december 31-én végződhet, amelyre a támogatást igényelték, vagy
b)
három egymást követő 12 hónapos időszak átlaga, amely időszak legkorábban azt az évet öt évvel megelőző év január 1-jén kezdődhet és legkésőbb azt az évet megelőző december 31-én végződhet, amelyre a támogatást igényelték.
(3) A 12 hónapos időszak az érintett termelői szervezet beszámolási időszaka.
A referencia-időszak meghatározására szolgáló módszer egy adott működési program időtartama alatt kizárólag megfelelően indokolt esetekben változtatható meg.
(4) Amennyiben valamely termék értékében legalább 35 %-os csökkenés következett be a termelői szervezet felelősségén és befolyásán kívüli okokból, akkor az érintett termék esetében a forgalmazott termékek értékének az előző referencia-időszak szerinti érték 65 %-át kell tekinteni.
Az első albekezdésben említett okokat a termelői szervezetnek meg kell indokolnia a tagállam illetékes hatósága felé.
(5) Abban az esetben, ha egy adott termelői szervezet a (2) bekezdés alkalmazásához nem rendelkezik elegendő korábbi adattal a forgalmazott termékekre vonatkozóan, a forgalmazott termékek értékének a forgalmazható termékek azon értéke tekinthető, amelyet a termelői szervezet az elismerés céljából közölt.
Az első albekezdés értelemszerűen alkalmazandó a termelői szervezet azon új tagjaira, akik először csatlakoztak termelői szervezethez.
(6) A tagállamok meghozzák az olyan termelői szervezetek forgalmazott termékeinek értékére vonatkozó információk összegyűjtéséhez szükséges intézkedéseket, amelyek nem nyújtottak be működési programot.
(7) Az (1) és a (6) bekezdéstől eltérve a referencia-időszakra vonatkozóan a forgalmazott termékek értéke a referencia-időszakban alkalmazandó jogszabályok szerint kerül kiszámításra.
A 2010. január 20. előtt jóváhagyott működési programok esetében azonban a forgalmazott termékek értékét 2007-re és az azt megelőző évekre vonatkozóan a referencia-időszakban alkalmazandó jogszabályi rendelkezések, 2008-ra és az azt követő évekre vonatkozóan a 2008-ban alkalmazandó jogszabályi rendelkezések alapján kell meghatározni.
A 2010. január 20. után jóváhagyott működési programok esetében a forgalmazott termékek értékét 2008-ra és az azt követő évekre vonatkozóan a működési program jóváhagyásának időpontjában alkalmazandó jogszabályi rendelkezések alapján kell meghatározni.
2. szakasz
Működési alapok
52. cikk
Irányítás
A tagállamok biztosítják, hogy a működési alapokkal való gazdálkodás oly módon történik, hogy külső könyvvizsgáló azonosítani, ellenőrizni és igazolni tudja az éves kiadásokat és bevételeket.
53. cikk
A működési alapok finanszírozása
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103b. cikkének (1) bekezdésében említett működési alaphoz való pénzügyi hozzájárulást a termelői szervezet határozza meg.
(2) Minden termelő számára biztosítani kell, hogy részesedhessen a működési alapból, valamint demokratikus módon részt vehessen a termelői szervezet működési alapjának és a működési alaphoz való pénzügyi hozzájárulásoknak a felhasználásával kapcsolatos döntéshozatalban.
54. cikk
A becsült összegre vonatkozó értesítés
(1) A termelői szervezetek legkésőbb szeptember 15-ig - a működési programokkal vagy azok módosítása iránti jóváhagyási kérelemmel egy időben - értesítik az érintett tagállamot arról a becsült összegről, amellyel az Unió, a termelői szervezet tagjai és maga a termelői szervezet a következő évre vonatkozóan hozzájárul a működési alapokhoz.
A tagállamok szeptember 15-nél későbbi időpontot is meghatározhatnak.
(2) A működési alapok becsült összegét a működési programok és a forgalmazott termékek értéke alapján kell kiszámítani. A számítás során szét kell bontani a válságmegelőzési és -kezelési intézkedésekkel és az egyéb intézkedésekkel kapcsolatos kiadásokat.
3. szakasz
Működési programok
55. cikk
Nemzeti stratégia
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103f. cikkének (2) bekezdésében említett nemzeti stratégia átfogó szerkezetét és tartalmát a VII. mellékletben megállapított iránymutatással összhangban kell meghatározni. A stratégia tartalmazhat regionális elemeket is.
A nemzeti stratégiába be kell építeni a tagállam által az 1234/2007/EK rendelet II. része II. címe I. és Ia. szakaszának és ennek a címnek az alkalmazásában elfogadott minden döntést és rendelkezést.
(2) A nemzeti stratégiát - az 1234/2007/EK rendelet 103f. cikkének (1) bekezdésében említett nemzeti keret beépítését is beleértve - a működésiprogram-tervezetek adott év során történő benyújtását megelőzően kell kidolgozni. A nemzeti keretet csak a Bizottsághoz való benyújtását és szükség esetén az 1234/2007/EK rendelet 103f. cikke (1) bekezdésének második albekezdésével összhangban végrehajtott módosításokat követően lehet beépíteni.
(3) A kiindulási helyzet vizsgálata a nemzeti stratégia kidolgozási folyamatának részét képezi, és azt a tagállam hatáskörében kell elvégezni. Az említett vizsgálat azonosítja és értékeli a teljesítendő igényeket, az igények fontossági sorrendjét, a működési programok által az igények teljesítése érdekében elérendő célokat, a várt eredményeket és a kiindulási helyzethez képest elérendő számszerűsített célokat, valamint megállapíthatja a célkitűzések megvalósításához leginkább megfelelő eszközöket és tevékenységeket.
(4) A tagállamok gondoskodnak a nemzeti stratégia nyomon követéséről és értékeléséről, valamint a működési programokon keresztül történő végrehajtásáról.
A nemzeti stratégia - különösen a nyomon követés és értékelés alapján - módosítható. E módosításokat a működésiprogram-tervezetek adott évben történő benyújtása előtt kell elvégezni.
(5) A különböző intézkedések közötti egyensúly biztosítása érdekében a tagállamok a nemzeti stratégiában meghatározzák azokat a maximális százalékokat, amelyek az alapból egyedi intézkedésekre és/vagy cselekvési típusra és/vagy kiadásra költhetők.
56. cikk
A környezetvédelmi tevékenységekre vonatkozó nemzeti keret
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103f. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében említett javasolt keret benyújtásán kívül a tagállamok értesítik a Bizottságot a nemzeti keretnek az említett albekezdésben meghatározott eljárás szerint végrehajtandó módosításairól is. A Bizottság az általa megfelelőnek ítélt módon gondoskodik arról, hogy a nemzeti keret a többi tagállam számára is hozzáférhető legyen.
(2) Az 1234/2007/EK rendelet 103f. cikke (1) bekezdése első albekezdése második mondata értelmében a nemzeti keret - külön szakaszban - tartalmazza azokat a kiegészítő jelleggel, összhanggal és megfeleléssel kapcsolatos általános követelményeket, amelyeknek a működési program keretében kiválasztott környezetvédelmi tevékenységeknek meg kell felelniük. A Bizottság az említett szakaszra vonatkozóan mintát bocsát a tagállamok rendelkezésére.
Az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikke (3) bekezdésének céljából a nemzeti keret továbbá nem kimerítő felsorolást ad a tagállamokban alkalmazandó környezetvédelmi tevékenységekről és az azokhoz kapcsolódó feltételekről. A nemzeti keret minden egyes környezetvédelmi tevékenységre vonatkozóan tartalmazza a következőket:
a)
a tevékenység indoklása környezeti hatásai alapján, és
b)
az abban foglalt egyedi kötelezettségvállalás vagy kötelezettségvállalások.
(3) A vidékfejlesztési program keretében támogatott agrár-környezetvédelmi kötelezettségvállalásokhoz hasonló környezetvédelmi tevékenységek időtartama megegyezik az említett kötelezettségvállalások időtartamával. E környezetvédelmi tevékenységek időtartama a következő működési programra is átnyúlik abban az esetben, ha a hasonló agrár-környezetvédelmi kötelezettségvállalások időtartama meghaladja a kezdeti működési program időtartamát. A tagállamok azonban a környezetvédelmi tevékenységek esetében engedélyezhetik a rövidebb időtartamot, sőt, kellően indokolt esetben és különösen az e rendelet 126. cikkének (3) bekezdésében említett félidős értékelés eredményei alapján a tevékenységek megszakítását is.
A nemzeti keretben szerepel az első albekezdésben említett tevékenységek időtartama, valamint adott esetben a tevékenységeknek a következő működési program keretében történő folytatására vonatkozó kötelezettség.
57. cikk
Kiegészítő tagállami szabályok
A tagállamok az 1234/2007/EK rendeletet és az e rendeletet kiegészítő szabályokat fogadhatnak el a működési program szerinti intézkedések, tevékenységek vagy kiadások támogathatóságát illetően.
58. cikk
Kapcsolat a vidékfejlesztési programokkal
(1) A (2) bekezdésre is figyelemmel az ebben a rendeletben meghatározott intézkedések alá tartozó tevékenységekhez nem nyújtható támogatás az 1698/2005/EK tanácsi rendelet (9) szerint jóváhagyott tagállami vidékfejlesztési program vagy programok keretében.
(2) Amennyiben az 1698/2005/EK rendelet 5. cikkének (6) bekezdésével összhangban kivételesen olyan intézkedések is támogatásban részesültek, amelyek e rendelet alapján potenciálisan támogathatók lennének, a tagállamoknak meg kell bizonyosodniuk arról, hogy ugyanazon kedvezményezett egy adott tevékenységre csak egy program keretében kaphasson támogatást.
E célból amikor a tagállamok ilyen kivételnek minősülő intézkedéseket foglalnak a vidékfejlesztési programjaikba, gondoskodnak arról, hogy az e rendelet 55. cikkében említett nemzeti stratégia feltüntesse azokat a feltételeket és igazgatási szabályokat, amelyeket a vidékfejlesztési programok keretében alkalmazni fognak.
(3) Adott esetben, és az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikkének (3) bekezdésében, 103d. cikkének (1) és (3) bekezdésében, valamint 103e. cikkében, illetve e rendelet 47. cikkében szereplő rendelkezések sérelme nélkül, az e rendelet hatálya alá tartozó intézkedések támogatási mértéke nem haladhatja meg a vidékfejlesztési programba tartozó intézkedésekre alkalmazandó mértéket.
(4) A tárgyieszköz-beszerzésen kívüli környezetvédelmi tevékenységek támogatása az 1698/2005/EK rendelet I. mellékletében az agrár-környezetvédelmi kifizetésekre megállapított maximális összegekre korlátozódik. Ezek az összegek kivételes esetekben megnövelhetők, figyelembe véve az e rendelet 55. cikkében említett nemzeti stratégiában, valamint a termelői szervezetek működési programjaiban megindokolandó egyedi körülményeket. A környezetvédelmi tevékenységekre szánt összegek az 1698/2005/EK rendelet 16a. cikkében meghatározott prioritásokhoz kapcsolódó műveletek támogatása céljából is növelhetők.
(5) A (4) bekezdés nem vonatkozik olyan környezetvédelmi tevékenységekre, amelyek sem közvetlenül, sem közvetve nem kapcsolódnak egy meghatározott parcellához.
59. cikk
A működési programok tartalma
A működési programok a következőket tartalmazzák:
a)
a kezdeti helyzet leírása, adott esetben a VIII. mellékletben felsorolt általános kiindulási mutatók alapján;
b)
a program célkitűzései, figyelembe véve a termelési és értékesítési kilátásokat, magyarázat arról, hogy hogyan járul hozzá a program a nemzeti stratégiához, valamint annak megerősítése, hogy a program összhangban van a nemzeti stratégiával, beleértve a tevékenységek közötti egyensúlyt is. A célkitűzések leírásában hivatkozni kell a nemzeti stratégiában megfogalmazott célkitűzésekre és mérhető célokat kell megjelölni, hogy könnyebb legyen a program végrehajtásában fokozatosan elért eredmények nyomon követése;
c)
a meghozandó intézkedések - köztük a válságmegelőzési és -kezelési intézkedések - részletes leírása, amely tartalmazza az egyes lépéseket, valamint a célkitűzések elérésének módja a program végrehajtásának minden egyes évére. A leírásban szerepel, hogy a különböző javasolt intézkedések milyen mértékben:
i.
egészítenek ki más intézkedéseket és vannak összhangban más intézkedésekkel, beleértve az egyéb uniós támogatásra, különösen a vidékfejlesztési támogatásra jogosult vagy abból finanszírozott intézkedéseket. E tekintetben szükség esetén külön hivatkozni kell a korábbi működési programok keretében végrehajtott intézkedésekre is;
ii.
nem vonják maguk után az uniós forrásokból történő kettős finanszírozás kockázatát;
d)
a program időtartama; továbbá
e)
a pénzügyi szempontok, nevezetesen:
i.
a számítás módja és a pénzügyi hozzájárulások szintje,
ii.
a működési alap finanszírozási eljárása,
iii.
a különböző szintű hozzájárulások indoklásához szükséges információk; továbbá
iv.
a program végrehajtásának minden egyes évére vonatkozóan a műveletek végrehajtására előirányzott költségvetés és ütemterv.
60. cikk
A működési programok keretébe tartozó tevékenységek támogathatósága
(1) A működési programok nem tartalmazhatják a IX. mellékletben szereplő felsorolásban említett tevékenységeket, illetve kiadásokat.
(2) A működési programok keretében a támogatásra jogosult kiadásokat a ténylegesen felmerült költségekre kell korlátozni. A tagállamok azonban - kellőképpen megalapozott módon - előre meghatározhatnak szabványos átalányösszegeket a következő esetekben:
a)
ha e szabványos átalányösszegeket a IX. melléklet említi,
b)
ha egy környezetvédelmi intézkedés keretében vasúti és/vagy tengeri szállítás igénybevétele következtében a közúti fuvarozáshoz képest kilométerre számított, külső szállítási többletköltségek merülnek fel, továbbá
c)
a környezetvédelmi tevékenységekből eredő többletköltségekre és jövedelemkiesésre, amelynek kiszámítása az 1974/2006/EK bizottsági rendelet (10) 53. cikke (2) bekezdésének megfelelően történik.
A tagállamok a szóban forgó átalányösszegeket legalább ötévente felülvizsgálják.
(3) Annak érdekében, hogy a tevékenység támogatható legyen, az általa érintett termékek értékben több, mint 50 %-ának olyannak kell lennie, mint amelyek tekintetében a termelői szervezetet elismerték. Az 50 %-ba való beszámításhoz a termékeknek a termelői szervezet tagjaitól vagy más termelői szervezet, illetve termelői szervezetek társulásának termelő tagjaitól kell származniuk. Az 50. cikket értelemszerűen kell alkalmazni az érték kiszámítására.
(4) A környezetvédelmi tevékenységek vonatkozásában a következő szabályok alkalmazandók:
a)
a különböző környezetvédelmi tevékenységeket kombinálhatók, feltéve hogy kiegészítik egymást és összeegyeztethetőek. Környezetvédelmi tevékenységek kombinálása esetén a támogatási szintnek figyelembe kell vennie az egyedi jövedelemkiesést és a kombinációból eredő többletköltségeket;
b)
a trágyák, növényvédő szerek vagy egyéb eszközök használatának korlátozására vonatkozó kötelezettségvállalások csak akkor fogadhatók el, ha ezeket a korlátozásokat oly módon lehet értékelni, hogy az ésszerű biztosítékot nyújtson a vállalt kötelezettségek teljesítésére vonatkozóan;
c)
a csomagolás környezetgazdálkodási vonatkozásával kapcsolatos tevékenységeket megfelelően meg kell indokolni, valamint e tevékenységeknek túl kell mutatniuk a 94/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (11) alapján a tagállam által megállapított követelményeken.
A tagállamok az e rendelet 55. cikkében említett nemzeti stratégiákban meghatározzák a működési program keretébe tartozó éves kiadásoknak azt a maximális arányát, amely a csomagolás környezetgazdálkodási vonatkozásával kapcsolatos tevékenységekre fordítható. Ez az arány nem lehet magasabb 20 %-nál, kivéve a nemzeti stratégiában megindokolandó sajátos országos/regionális körülmények figyelembevételének az esetét.
(5) Azok a beruházások, beleértve a lízingszerződések alapján megvalósított beruházásokat is, amelyek megtérülési időszaka meghaladja a működési program időtartamát, kellőképpen megalapozott gazdasági indokok mellett átvihetők a következő működési programra, különösen abban az esetben, ha az adózási értékcsökkenési periódus hosszabb öt évnél.
A beruházások helyettesítésekor a helyettesített beruházások maradványértéke:
a)
hozzáadódik a termelői szervezet működési alapjához, vagy
b)
levonásra kerül a helyettesítés költségeiből.
(6) A beruházásokat vagy tevékenységeket végre lehet hajtani a termelői szervezet, illetve a termelői szervezetek társulásának termelő tagjainak önálló gazdaságaiban és/vagy helyiségeiben - beleértve a termelői szervezet, illetve a termelői szervezetek társulása tagjainak kiszervezett tevékenységek esetét - azzal a feltétellel, hogy azok hozzájárulnak a működési program célkitűzéseinek megvalósításához. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy abban az esetben, ha a termelő tag elhagyja a termelői szervezetet, a beruházás értéke, illetve maradványértéke visszafizetésre kerüljön. Kellően indokolt körülmények között azonban a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a termelői szervezetnek nem kell visszafizettetnie a beruházás értékét, illetve maradványértékét.
(7) A gyümölcs- és zöldségfélék feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélékké való átalakítására vonatkozó beruházások és tevékenységek abban az esetben lehetnek jogosultak támogatásra, ha az érintett beruházások és tevékenységek követik az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikke (1) bekezdésében, valamint a hivatkozott rendelet 122. cikke első bekezdésének c) pontjában megfogalmazott célkitűzéseket, és amennyiben azok szerepelnek az 1234/2007/EK rendelet 103f. cikke (2) bekezdésében említett nemzeti stratégiában.
61. cikk
A benyújtandó dokumentumok
A működési programokhoz csatolni kell különösen a következőket:
a)
a működési alap létrehozásának bizonyítéka;
b)
a termelői szervezet írásos kötelezettségvállalása arra vonatkozóan, hogy eleget tesz az 1234/2007/EK rendelet és e rendelet előírásainak; továbbá
c)
a termelői szervezet írásos kötelezettségvállalása arra vonatkozóan, hogy sem közvetlenül, sem közvetve nem részesült és nem fog részesülni más uniós vagy nemzeti finanszírozásban az e rendelet értelmében támogatásra jogosult tevékenységek tekintetében.
62. cikk
A termelői szervezetek társulásainak működési programjai
(1) A tagállamok engedélyezhetik a termelői szervezetek társulásai számára olyan - részleges vagy teljes - működési program benyújtását, amely két vagy több termelői tagszervezet által a saját működési programjaikban megjelölt, de végre nem hajtott tevékenységeket tartalmaz.
(2) A termelői szervezetek társulásainak működési programjait a termelői tagszervezetek működési programjaival együtt kell elbírálni, többek között az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikkében meghatározott célkitűzések és határértékek teljesülése szempontjából.
(3) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy:
a)
a tevékenységek finanszírozása teljes mértékben a termelői szervezetek társulásaiban tagsággal rendelkező termelői szervezetek működési alapjaiból kifizetett hozzájárulásokból történjen. A tevékenységek finanszírozásában azonban a termelői tagszervezetek hozzájárulásával arányos összeggel részt vehetnek a 34. cikk értelmében vett, a termelői szervezetek társulásainak olyan termelő tagjai, amelyek nem termelői szervezetek;
b)
minden részt vevő termelői szervezet működési programjában szerepeljen a tevékenységek és a kapcsolódó pénzügyi hozzájárulások felsorolása;
c)
nem áll fenn a kettős támogatás kockázata.
(4) Az 58., 59. és 60. cikk, a 61. cikk b) és c) pontja és a 63-67. cikk a termelői szervezetek társulásainak működési programjai tekintetében értelemszerűen alkalmazandó. Az 59. cikk b) pontjában említett, tevékenységek közötti egyensúly azonban nem követelmény a termelői szervezetek társulásainak részleges működési programjai esetében.
63. cikk
Benyújtási határidő
(1) A működési programokat a termelői szervezetek legkésőbb a tervezett végrehajtást megelőző év szeptember 15-éig benyújtják jóváhagyásra a székhelyük szerinti tagállam illetékes hatóságához. A tagállamok azonban későbbi határidőt is meghatározhatnak.
(2) Amikor egy jogi személy, illetve egy jogi személy egyértelműen meghatározott része - beleértve a termelői csoportokat is - termelői szervezetként történő elismerés iránti kérelmet nyújt be, egyidejűleg benyújthatja jóváhagyásra az (1) bekezdésben említett működési programot is. A működési program jóváhagyásának feltétele, hogy az elismerés odaítélésére legkésőbb a 64. cikk (2) bekezdésében említett határidőn belül sor kerüljön.
64. cikk
Határozat
(1) A tagállam illetékes hatósága szükség szerint:
a)
jóváhagyja az 1234/2007/EK rendeletben és az e fejezetben szereplő követelményeknek megfelelő működési programokat és működési alapok összegét;
b)
jóváhagyja a működési programokat, azzal a feltétellel, hogy a termelői szervezet elfogad bizonyos módosításokat; vagy
c)
részben vagy teljesen elutasítja a működési programokat.
(2) A tagállam illetékes hatósága a működési programokra és a működési alapokra vonatkozóan legkésőbb a benyújtásuk évének december 15-ig határozatot hoz.
A tagállamok e határozatokról december 15-ig értesítik a termelői szervezeteket.
Megfelelően indokolt esetekben azonban a tagállam illetékes hatósága a működési programokról és a működési alapokról a benyújtás időpontját követő január 20-áig dönthet. A jóváhagyó határozat előírhatja, hogy a kiadások a benyújtást követő év január 1-jétől támogathatóak.
65. cikk
A működési programok módosítása a soron következő évekre vonatkozóan
(1) A termelői szervezetek legkésőbb szeptember 15-ig kérhetik a működési programoknak a következő év január 1-jétől alkalmazandó - többek között az időtartamra vonatkozó - módosításait.
A tagállamok azonban a kérelmek benyújtási határidejeként későbbi időpontot is meghatározhatnak.
(2) A módosítási kérelmekhez igazoló dokumentumokat kell csatolni, amelyekben szerepel a kért módosítások oka, jellege és jelentősége.
(3) A tagállam illetékes hatósága a működési programok módosítása iránti kérelmekről azok benyújtási évének december 15-ig határoz.
Megfelelően indokolt esetekben azonban a tagállam illetékes hatósága a működési programok módosításáról a kérelem benyújtási időpontját követő január 20-áig dönthet. A jóváhagyó határozat előírhatja, hogy a kiadások a kérelem benyújtását követő év január 1-jétől támogathatóak.
66. cikk
A működési programok év közbeni módosítása
(1) A tagállamok - az általuk meghatározandó feltételekkel - engedélyezhetik a működési programok év közbeni módosítását.
(2) A tagállam illetékes hatósága a működési programoknak az (1) bekezdés alapján kért módosításairól a módosítási kérelemmel érintett évet követő év január 20-ig határoz.
(3) A tagállam illetékes hatósága a termelői szervezeteket az év során felhatalmazhatja arra, hogy:
a)
működési programjaikat csak részben hajtsák végre,
b)
a működési program tartalmát megváltoztassák,
c)
a működési alap összegét az eredetileg jóváhagyott összeg legfeljebb 25 %-ával növeljék, illetve a tagállamok által meghatározott százalékos arányban csökkentsék, feltéve hogy a működési program általános célkitűései nem változnak. A tagállamok ezt az arányt a termelői szervezetek 29. cikk (1) bekezdésében említett egyesülése esetén növelhetik,
d)
a 93. cikk alkalmazása esetén a működési alapot nemzeti pénzügyi támogatással egészítsék ki.
(4) A tagállamok meghatározzák azokat a feltételeket, amelyek mellett a működési programok az év során a tagállam illetékes hatóságának előzetes jóváhagyása nélkül módosíthatók. A módosítások támogathatóságának feltétele, hogy azokról a termelői szervezet késedelem nélkül tájékoztassa a tagállam illetékes hatóságát.
67. cikk
A működési programok formátuma
(1) A működési programokat január 1-jétől december 31-éig terjedő éves időszakokban kell végrehajtani.
(2) A legkésőbb december 15-éig jóváhagyott működési programokat a következő év január 1-jétől kell végrehajtani.
A december 15. után jóváhagyott programok végrehajtását egy évvel el kell halasztani.
E bekezdés első és második albekezdésétől eltérve, a 64. cikk (2) bekezdése harmadik albekezdésének vagy a 65. cikk (3) bekezdése második albekezdésének alkalmazása esetén az említett rendelkezésekkel összhangban jóváhagyott működési programok végrehajtását legkésőbb a jóváhagyásukat követő január 31-én meg kell kezdeni.
4. szakasz
Támogatás
68. cikk
A támogatás jóváhagyott összege
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103 g. cikkének (3) bekezdése szerint a tagállamok a támogatás jóváhagyott összegéről az azt az évet megelőző év december 15-ig értesítik a termelői szervezeteket és a termelői szervezetek társulásait, amelyre vonatkozóan a támogatást igényelték.
(2) A 64. cikk (2) bekezdése harmadik albekezdésének vagy 65. cikke (3) bekezdése második albekezdésének alkalmazása esetén a tagállamok annak az évnek január 20-áig közlik a támogatás jóváhagyott összegét, amelyre vonatkozóan a támogatást igényelték.
69. cikk
Támogatási kérelmek
(1) A termelői szervezetek minden olyan működési program tekintetében, amelyre támogatást kérnek, a támogatásra vagy annak fennmaradó részére vonatkozó kérelmet az azt az évet követő év február 15-ig benyújtják a tagállam illetékes hatóságának, amelyre a támogatást igénylik.
(2) A támogatási kérelmekhez igazoló dokumentumokat kell mellékelni, amelyek tartalmazzák az alábbiakat:
a)
az igényelt támogatás,
b)
a forgalmazott termékek értéke,
c)
a tagokra háruló és a termelői szervezet által fedezett pénzügyi hozzájárulás,
d)
a működési programmal összefüggésben felmerülő kiadások,
e)
a válságmegelőzéssel és -kezeléssel kapcsolatos kiadások tevékenység szerinti bontásban,
f)
a működési alapnak a válságmegelőzésre és -kezelésre fordított hányada tevékenység szerinti bontásban,
g)
az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikke (2) bekezdésében, 103c. cikke (3) bekezdésében és 103d. cikkében szereplő rendelkezések betartása,
h)
írásos kötelezettségvállalás arra vonatkozóan, hogy a termelői szervezet nem részesült kettős uniós vagy nemzeti finanszírozásban az e rendelet értelmében támogatásra jogosult intézkedések és/vagy tevékenységek tekintetében, továbbá
i)
a 60. cikk (2) bekezdésében említett szabványos átalányöszszegen alapuló kifizetés iránti kérelmek esetén az érintett tevékenység végrehajtására vonatkozó bizonyíték.
(3) A támogatási kérelmek tartalmazhatnak tervezett, de fel nem merült kiadásokat, amennyiben az alábbiak bizonyításra kerülnek:
a)
a szóban forgó műveleteket a működési program végrehajtásának évében december 31-ig az érintett termelői szervezet befolyásán kívül eső okok miatt nem lehetett végrehajtani,
b)
a szóban forgó műveletek az azt az évet követő év április 30-ig végrehajthatók, amelyre vonatkozóan a támogatást igénylik, továbbá
c)
a működési alapban a termelői szervezettől származó, azonos értékű támogatást tartanak fenn.
A támogatás kifizetésére és a 71. cikk (3) bekezdésének megfelelően letétbe helyezett biztosíték felszabadítására csak azzal a feltétellel kerül sor, hogy - ténylegesen megállapított támogatási jogosultság alapján - az első albekezdés b) pontjában említett tervezett kiadás tényleges felmerülésének bizonyítékát az azt az évet követő év április 30-ig benyújtják, amelyre a szóban forgó kiadást tervezték.
(4) Amennyiben a kérelmeket az (1) bekezdésben előírt időpontnál később nyújtják be, a támogatás a késedelem minden napja után 1 %-kal csökken.
Kivételes és megfelelően indokolt esetekben a tagállam illetékes hatósága elfogadhatja az (1) bekezdésben előírt időpont után benyújtott kérelmeket, ha a szükséges ellenőrzéseket elvégezték és a kifizetésre vonatkozóan a 70. cikkben előírt határidő betartható.
(5) A termelői szervezetek társulásai tagjaik nevében és képviseletében benyújthatnak az (1) bekezdésben említett támogatási kérelmet, feltéve, hogy a tagok termelői szervezetek, és a (2) bekezdés szerinti igazoló dokumentumok minden egyes tagra vonatkozóan benúyjtásra kerülnek. A támogatás végső kedvezményezettjei a termelői szervezetek.
70. cikk
A támogatás kifizetése
A tagállamok a program végrehajtásának évét követő év október 15-ig kifizetik a támogatást.
71. cikk
Előlegfizetés
(1) A tagállamok engedélyezhetik, hogy a termelői szervezetek a támogatás azon részére előlegfizetést igényeljenek, amely a kérelem benyújtásával kezdődő három vagy négy hónapos időszak alatt a működési programból származó, előre látható kiadásoknak felel meg.
(2) Az előlegfizetés iránti kérelmeket a tagállam által meghatározottak szerint kell benyújtani vagy háromhavonta: januárban, áprilisban, júliusban és októberben, vagy négyhavonta: januárban, májusban és szeptemberben.
Az egy adott évre vonatkozóan kifizetett előlegek összege nem haladhatja meg a működési programra eredetileg jóváhagyott támogatási összeg 80 %-át.
(3) Az előlegkifizetés feltétele, hogy a kérelmező a 2220/85/EGK bizottsági rendelettel (12) összhangban az előleg 110 %-ának megfelelő biztosítékot letétbe helyezzen.
A tagállamok meghatározzák azokat a feltételeket, amelyekkel biztosítható, hogy a működési alaphoz való pénzügyi hozzájárulások beszedése e rendelet 52. és 53. cikkével összhangban megtörtént, valamint hogy a korábban kifizetett előlegek és a termelői szervezetek vonatkozó hozzájárulása ténylegesen felhasználásra került.
(4) A biztosítékok felszabadítására irányuló kérelmeket - amelyekhez mellékelni kell az igazoló dokumentumokat, többek között a kifizetést igazoló számlákat és dokumentumokat - a folyó programév során lehet benyújtani.
A biztosítékok feloldására a kifizetett előlegek 80 %-áig kerül sor.
(5) A 2220/85/EGK rendelet 20. cikke (2) bekezdésének értelmében vett elsődleges követelmény a működési programokban meghatározott műveleteknek az e rendelet 61. cikkének b) és c) pontjában előírt kötelezettségvállalások betartásával történő teljesítését foglalja magában.
Az elsődleges követelmény be nem tartása, illetve a 61. cikk b) és c) pontjában előírt kötelezettségek teljesítésében való súlyos mulasztás esetén a biztosíték elvész, az V. fejezet 3. szakasza alapján alkalmazandó egyéb szankciók és büntetések sérelme nélkül.
Az egyéb követelmények nem teljesítése esetén a biztosíték a megállapított szabálytalanság súlyosságának mértékében vész el.
(6) A tagállamok meghatározhatják az előlegkifizetések minimális összegét és a betartandó határidőket.
72. cikk
Részleges kifizetések
A tagállamok engedélyezhetik a termelői szervezetek számára, hogy kérelmezzék a támogatás azon részének kifizetését, amely a működési program keretében már elköltött összegeknek felel meg.
A kérelmeket bármikor be lehet nyújtani, de egy adott évben legfeljebb három alkalommal. A kérelmekhez mellékelni kell az igazoló dokumentumokat, így a kifizetést igazoló számlákat és dokumentumokat.
A támogatás részeire vonatkozó kérelmek alapján összesen kifizetett összeg nem haladhatja meg a támogatás azon részének 80 %-át, amely a működési program keretében az érintett időszakban már elköltött összegeknek felel meg. A tagállamok meghatározhatják a részleges kifizetések minimális összegét és a kérelmek benyújtási határidejét.
III. FEJEZET
Válságmegelőzési és -kezelési intézkedések
1. szakasz
Általános rendelkezések
73. cikk
A válságmegelőzési és -kezelési intézkedések megválasztása
A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikkének (2) bekezdésében felsorolt intézkedések közül egy vagy több nem alkalmazandó a területükön.
74. cikk
A válságmegelőzési és -kezelési intézkedések finanszírozásához nyújtható kölcsönök
Az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése szerinti válságmegelőzési és -kezelési intézkedések finanszírozására felvett azon kölcsönök, amelyek visszafizetési időszaka meghaladja a működési program időtartamát, kellőképpen megalapozott gazdasági indokok mellett átvihetők a következő működési programra.
2. szakasz
Piacról történő árukivonás
75. cikk
Fogalommeghatározás
E szakasz szabályokat állapít meg az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett piacról történő árukivonásra vonatkozóan.
E fejezet alkalmazásában a „piacról kivont termékek”, a „kivont termékek” és az „értékesítésre nem kínált termékek” azok a termékek, amelyek a szóban forgó piacról történő árukivonás tárgyát képezik.
76. cikk
Forgalmazási előírások
(1) Ha egy adott termékre vonatkozóan létezik a II. címben szereplő forgalmazási előírás, a piacról kivont e terméknek meg kell felelnie - a termékek kiszerelésére és jelölésére vonatkozó rendelkezések kivételével - az említett előírásnak. A termékeket a II. áruosztályra - különösen a minőség és méret tekintetében - vonatkozó minimumkövetelmények betartása mellett mérettől függetlenül, ömlesztve is ki lehet vonni a piacról.
A vonatkozó előírásokban mini termékként meghatározott termékeknek azonban meg kell felelniük az alkalmazandó forgalmazási előírásnak, beleértve a termékek kiszerelésére és jelölésére vonatkozó rendelkezéseket is.
(2) Ha egy adott termékre vonatkozóan nem létezik ilyen forgalmazási előírás, a piacról kivont termékeknek a X. mellékletben meghatározott minimális követelményeknek kell eleget tenniük. Az említett minimumkövetelmények kiegészítése céljából a tagállamok további szabályokat állapíthatnak meg.
77. cikk
Az ingyenes szétosztásra szánt piaci kivonások esetében alkalmazandó hároméves átlag
(1) A forgalmazott termékek mennyiségére vonatkozóan az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikke (4) bekezdésében említett 5 %-os korlátot azon termékek teljes mennyiségének számtani közepe alapján kell kiszámítani, amelyek tekintetében a termelői szervezetet elismerték és amelyek forgalmazása az előző három év során a termelői szervezeten keresztül történt.
(2) A közelmúltban elismert termelői szervezetek esetében az elismerést megelőző gazdasági évek adatai a következők:
a)
ha a szervezet termelői csoport volt, adott esetben a termelői csoportra vonatkozó egyenértékű adatok, vagy
b)
az elismerési kérelemben figyelembe vett mennyiség.
78. cikk
Előzetes értesítés a kivonási műveletekről
(1) A termelői szervezetek és a termelői szervezetek társulásai írásos telekommunikációs csatornán keresztül vagy elektronikus üzenet formájában előre értesítik a tagállamok illetékes hatóságait minden olyan kivonási műveletről, amelyet végrehajtani szándékoznak.
Az értesítésnek tartalmaznia kell különösen az intervenció alá vont termékek felsorolását és a vonatkozó forgalmazási előírások szerinti főbb jellemzőit, minden egyes érintett termék becsült mennyiségét, tervezett rendeltetését, valamint azt a helyet, ahol a kivont termékeket a 108. cikkben előírtak szerint ellenőrizni lehet.
Az értesítésekhez mellékelni kell egy igazolást, amely tanúsítja, hogy a kivont termékek megfelelnek az alkalmazandó forgalmazási előírásoknak, illetve a 76. cikkben említett minimális követelményeknek.
(2) A tagállamok részletes szabályokat állapítanak meg a termelői szervezetek általi, az (1) bekezdésben előírt értesítésekre vonatkozóan, különösen a határidők tekintetében.
(3) A tagállamok a (2) bekezdésben említett határidőkön belül:
a)
végrehajtják a 108. cikk (1) bekezdésében említett ellenőrzést, amelyet követően - amennyiben nem tapasztalnak szabálytalanságot - engedélyezik az ellenőrzés során megállapított kivonási műveletet, vagy
b)
a 108. cikk (3) bekezdésében említett esetekben nem végzik el a 108. cikk (1) bekezdésében említett ellenőrzést, és erről írásos telekommunikációs csatornán keresztül vagy elektronikus üzenet formájában értesítik a termelői szervezetet, valamint engedélyezik a bejelentett kivonási műveletet.
79. cikk
Támogatás
(1) A piacról való kivonások esetében a támogatás, amely tartalmazza az uniós hozzájárulást és a termelői szervezet hozzájárulását is, nem haladhatja meg a XI. mellékletben az ott felsorolt termékekre megállapított összegeket. Más termékek esetében a tagállamok határozzák meg a támogatás maximális összegét.
Abban az esetben, ha a termelői szervezet a kivont termékek után harmadik féltől ellentételezésben részesült, az első albekezdésben említett támogatást csökkenteni kell a termelői szervezetnek a piacról kivont termékekből származó nettó bevételével. A támogathatóság feltétele, hogy az érintett termékeket kivonják a gyümölcs- és zöldségfélék kereskedelmi piacáról.
(2) A piacról történő kivonás az egyes termelői szervezetek egyetlen terméke tekintetében sem haladhatja meg a forgalmazott termékek mennyiségének 5 %-át. Azonban az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikkének (4) bekezdésében említett célokra, vagy az e rendelet 80. cikkének (2) bekezdése értelmében a tagállamok által jóváhagyott egyéb célokra szánt mennyiségeket e százalékos arány szempontjából nem kell figyelembe venni.
A forgalmazott termékek mennyiségét az előző három év forgalmazott termékmennyiségeinek átlagaként kell kiszámítani. Ha erről nem állnak rendelkezésre adatok, akkor azon forgalmazott termékek mennyiségét kell számításba venni, amelyek tekintetében a termelői szervezetet elismerték.
Az első albekezdésben említett százalékos arányok hároméves átlagot jelentenek, évi 5 százalékpontos túllépési korláttal.
(3) Az olyan gyümölcs- és zöldségfélék piacról történő kivonása esetében, amelyek az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikkének (4) bekezdésében említett jótékonysági szervezetek, valamint intézmények körében kerültek szétosztásra, az Unió pénzügyi támogatása kizárólag az e cikk (1) bekezdéssel összhangban, valamint az e rendelet 81. cikkének (1) bekezdésében és 82. cikkének (1) bekezdésében említett költségekre nyújt fedezetet a szétosztott termékekkel kapcsolatos kifizetésekhez.
80. cikk
A piacról kivont áruk rendeltetése
(1) A tagállamok meghatározzák a piacról kivont termékek megengedett rendeltetési céljait. Rendelkezéseket fogadnak el annak biztosítására, hogy az árukivonás vagy a rendeltetési cél ne járjon sem káros környezeti hatásokkal, sem negatív növény-egészségügyi következményekkel. A termelői szervezeteknek az e rendelkezések betartása miatt felmerült költségei a működési program keretében történő piaci árukivonás részeként támogatásra jogosultak.
(2) Az (1) bekezdésben említett rendeltetési lehetőségek magukban foglalják az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikke (4) bekezdésének értelmében vett ingyenes szétosztást, valamint a tagállamok által jóváhagyott egyéb egyenértékű rendeltetési célokat.
A tagállamok lehetővé tehetik az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikke (4) bekezdésében említett jótékonysági szervezetek, valamint intézmények számára, hogy a piacról kivont áruk végső kedvezményezettjeitől jelképes értékű hozzájárulást kérjenek abban az esetben, ha a szóban forgó áruk feldolgozáson estek át.
Lehetővé lehet tenni, hogy az ingyenes szétosztás kedvezményezettjei a gyümölcs- és zöldségfeldolgozóknak természetben fizessenek, ha a kifizetés csak a feldolgozási költségeket fedezi és az a tagállam, amelyben a kifizetés történik, szabályokat fogadott el annak biztosítása érdekében, hogy a feldolgozott termékeket valóban a második albekezdésben említett végső kedvezményezettek általi fogyasztásra szánják.
A tagállamok meghoznak minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy megkönnyítsék a termelői szervezetek és az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikke (4) bekezdésében említett, általuk elismerten működő jótékonysági szervezetek, valamint intézmények közötti kapcsolattartást és együttműködést.
(3) A termékeket tovább lehet adni a feldolgozóipar részére. E tekintetben a tagállamok részletes rendelkezéseket fogadnak el annak érdekében, hogy az Unión belül az érintett iparágakban vagy az importált termékek esetében ne következzen be versenytorzulás, valamint hogy a kivont termékek ne kerülhessenek vissza a kereskedelmi piacra. A lepárlásból származó alkohol kizárólag ipari vagy energetikai célokra használható fel.
81. cikk
Szállítási költségek
(1) A piacról kivont valamennyi termék ingyenes szétosztásával kapcsolatos szállítási költségek a működési program keretében a kivonás helye és a XII. mellékletben meghatározott rendeltetési hely közötti távolságnak megfelelően meghatározott átalányösszegeket alapul véve támogathatók.
Tengeri szállítás esetén a tagállamok meghatározzák a kivonás helye és a rendeltetési hely közötti távolságot. Az ellentételezés nem haladhatja meg azt a költséget, amely a berakodási hely és a kilépés elméleti, szárazföldön megközelíthető helye közötti legrövidebb útvonalon a szárazföldi szállítás során felmerül. A XII. mellékletben meghatározott összegekre 0,6 értékű korrekciós együtthatót kell alkalmazni.
(2) A szállítási költségeket annak a félnek fizetik ki, aki a szóban forgó szállítási művelet pénzügyi terheit ténylegesen viselte.
A kifizetés különösen a következőket tanúsító igazolások bemutatása ellenében történik:
a)
a kedvezményezett szervezetek neve,
b)
az érintett termékek mennyisége,
c)
a kedvezményezett szervezetek általi átvétel és a használt szállítóeszközök, továbbá
d)
a kivonás helye és a rendeltetési hely közötti távolság.
82. cikk
Válogatási és csomagolási költség
(1) A piacról kivont, ingyenes szétosztásra szánt gyümölcs- és zöldségfélék válogatási és csomagolási költségei a működési programok keretében a XIII. melléklet A. részében meghatározott átalányösszegekkel támogathatók abban az esetben, ha a termékcsomagok nettó tömege 25 kilogrammnál kisebb.
(2) Az ingyenes szétosztásra szánt termékcsomagokon fel kell tüntetni az európai emblémát, valamint a XIII. melléklet B. részében meghatározott egy vagy több feliratot.
(3) A válogatási és csomagolási költségeket azon termelői szervezetek részére kell kifizetni, amelyek a válogatást és a csomagolást végezték.
A kifizetés különösen a következőket tanúsító igazolások bemutatása ellenében történik:
a)
a kedvezményezett szervezetek neve,
b)
az érintett termékek mennyisége, továbbá
c)
a kedvezményezett szervezetek által történő átvétel, a kiszerelés meghatározásával.
83. cikk
A piacról kivont termékek fogadó szervezeteire vonatkozó feltételek
(1) A piacról kivont termékeknek az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikke (4) bekezdésében említett fogadó szervezetei vállalják, hogy:
a)
betartják ezt a rendeletet,
b)
külön készlet- és pénzügyi nyilvántartást vezetnek a szóban forgó műveletekről,
c)
alávetik magukat az uniós jog által előírt ellenőrzéseknek, továbbá
d)
minden egyes érintett termék végső rendeltetéséről rendelkezésre bocsátják az igazoló dokumentumokat átvételi igazolás (vagy azzal egyenértékű dokumentum) formájában, amely tanúsítja, hogy a piacról kivont termékeket egy harmadik fél ingyenes szétosztás céljából átvette.
Ha a tagállamok a kockázatot alacsonynak ítélik, eltekinthetnek attól, hogy a kedvezményezettek kis mennyiségek fogadása esetén vezessék az első albekezdés b) pontjában említett nyilvántartásokat. Az erre vonatkozó döntést és annak indokolását rögzíteni kell.
(2) A piacról kivont, egyéb rendeltetésű termékek fogadó szervezetei vállalják, hogy:
a)
betartják ezt a rendeletet,
b)
a szóban forgó műveletekről külön készlet- és pénzügyi nyilvántartást vezetnek, amennyiben a tagállam ezt indokoltnak tartja annak ellenére, hogy a terméket a szállítást megelőzően denaturálták,
c)
alávetik magukat az uniós jog által előírt ellenőrzéseknek, továbbá
d)
a piacról kivont, lepárlásra szánt termékek esetében az érintett termékekből készített alkoholra nem kérnek kiegészítő támogatást.
3. szakasz
Zöld szüret és be nem takarítás
84. cikk
A zöld szüret és a be nem takarítás fogalommeghatározása
(1) E rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:
a) „zöld szüret”: a normál betakarítás kezdete előtt a nem forgalmazható termékek egy adott területen végzett teljes betakarítása. Az érintett termékek nem lehetnek károsodottak már a zöld szüret előtt, sem éghajlati okokból, sem betegség miatt vagy egyéb okokból.
b) „be nem takarítás”: amikor a rendes termelési ciklus alatt az érintett területről nem származik kereskedelmi termelés. A termékek éghajlati jelenségek vagy betegség miatti megsemmisülése azonban nem tekinthető be nem takarításnak.
(2) A zöld szüret és a be nem takarítás a rendes művelési gyakorlatot kiegészítő, attól eltérő gyakorlat.
85. cikk
A zöld szüretre és a be nem takarításra alkalmazandó feltételek
(1) A zöld szürettel és a be nem takarítással összefüggésben a tagállamok:
a)
részletes rendelkezéseket fogadnak el az intézkedések végrehajtásáról, beleértve a be nem takarításra és a zöld szüretre vonatkozó előzetes értesítést, az intézkedések tartalmát és a vonatkozó határidőket, a kifizetendő ellentételezést és az intézkedések alkalmazását, valamint az intézkedések keretében támogatható termékek jegyzékét,
b)
rendelkezéseket fogadnak el annak biztosítására, hogy az intézkedések végrehajtása ne járjon sem káros környezeti hatásokkal, sem negatív növény-egészségügyi következményekkel,
c)
ellenőrzik többek között az a) és b) pontban említett rendelkezések tekintetében, hogy az intézkedéseket helyesen hajtották-e végre, és annak hiányában nem hagyják jóvá az intézkedések alkalmazását.
(2) A termelői szervezetek és a termelői szervezetek társulásai írásos telekommunikációs csatornán keresztül vagy elektronikus üzenet formájában előre értesítik a tagállam illetékes hatóságait minden olyan zöldszüret- vagy be nem takarítási műveletről, amelyet végrehajtani szándékoznak.
Az adott év egy adott termékre vonatkozó első értesítéséhez csatolnak egy, a várt piaci helyzet alapján készült elemzést, amely a zöld szüretet válságmegelőzési intézkedésként indokolja.
(3) A zöld szüret és a be nem takarítás nem alkalmazható egyszerre egy adott évben vagy bármely egymást követő két évben ugyanarra a termékre és ugyanarra a területre.
(4) A be nem takarításra és a zöld szüretre vonatkozó, mind az uniós hozzájárulást, mind a termelői szervezet hozzájárulását tartalmazó ellentételezés összegét az (1) bekezdés a) pontja alapján a tagállamok hektáronkénti kifizetésként határozzák meg oly módon, hogy:
a)
az csak az intézkedés alkalmazásából eredő többletköltségeket fedezze, figyelembe véve az (1) bekezdés b) pontja alapján elfogadott rendelkezéseknek való megfeleléshez szükséges környezetvédelmi és növény-egészségügyi tevékenységeket, vagy
b)
az legfeljebb a 79. cikkben említett, piaci árukivonásokra vonatkozó maximális támogatási szint 90 %-át fedezze.
4. szakasz
Promóció és kommunikáció
86. cikk
A promóciós és kommunikációs intézkedések végrehajtása
(1) A tagállamok részletes rendelkezéseket fogadnak el a promóciós és kommunikációs intézkedések végrehajtásáról. E rendelkezések szükség esetén lehetővé teszik az intézkedések gyors alkalmazását.
(2) A promóciós és kommunikációs intézkedések keretében végrehajtott tevékenységek kiegészítik az érintett termelői szervezet által alkalmazott, nem válságmegelőzéssel és -kezeléssel kapcsolatos, folyamatban lévő promóciós és kommunikációs tevékenységeket.
5. szakasz
Képzés
87. cikk
Képzési tevékenységek végrehajtása
A tagállamok részletes rendelkezéseket fogadnak el a képzési tevékenységek végrehajtására vonatkozóan.
6. szakasz
Betakarítási biztosítás
88. cikk
A betakarítási biztosítási tevékenységek célja
A termelői szervezet által kezelendő betakarítási biztosítási tevékenységek hozzájárulnak a termelők jövedelmének védelméhez, valamint a termelői szervezetet és/vagy tagjait természeti katasztrófa, éghajlati jelenségek és adott esetben betegségek vagy kártevőfertőzések következtében ért piaci veszteségek fedezéséhez.
89. cikk
A betakarítási biztosítási tevékenységek végrehajtása
(1) A tagállamok részletes rendelkezéseket fogadnak el a betakarítási biztosítási tevékenységek végrehajtásáról, beleértve azokat a szükséges rendelkezéseket, amelyekkel biztosítható, hogy a betakarítási biztosítási tevékenységek ne torzítsák a versenyt a biztosítási piacon.
(2) A tagállamok a működési alapból fedezett betakarítási biztosítási tevékenység támogatása céljából kiegészítő nemzeti finanszírozást nyújthatnak. A betakarítási biztosításhoz nyújtott teljes állami támogatás azonban nem haladhatja meg:
a)
a termelők által természeti katasztrófákhoz sorolható kedvezőtlen időjárási jelenségek által okozott károkra fizetett biztosítási díjak 80 %-át,
b)
a termelők által a következőkre fizetett biztosítási díjak 50 %-át:
i.
az a) pontban említett károk és a kedvezőtlen időjárási jelenségek által okozott egyéb károk, továbbá
ii.
állat- vagy növénybetegségek vagy kártevőfertőzés okozta károk.
Az első albekezdés b) pontjában meghatározott felső határ olyan esetekben is alkalmazandó, amikor a működési alap az 1234/2007/EK rendelet 103d. cikkének (3) bekezdése alapján 60 %-os uniós pénzügyi támogatásra lenne jogosult.
(3) A betakarítási biztosítási tevékenységek nem tartalmazhatnak olyan biztosítási kifizetéseket, amelyek az elszenvedett bevételkiesés több mint 100 %-ára nyújtanak kártérítést a termelőnek, figyelembe véve minden olyan kártérítést, amelyet a termelő a biztosított kockázathoz kapcsolódó más támogatási programokból kap.
(4) E cikk alkalmazásában a „természeti katasztrófákhoz sorolható kedvezőtlen időjárási jelenségek” fogalom ugyanazt jelenti, mint az 1857/2006/EK bizottsági rendelet (13) 2. cikkének (8) bekezdésében található fogalom.
7. szakasz
A kölcsönös alapok létrehozásával kapcsolatos adminisztratív költségek támogatása
90. cikk
A kölcsönös alapok létrehozásával kapcsolatos adminisztratív költségek támogatásának feltételei
(1) A tagállamok részletes rendelkezéseket fogadnak el a kölcsönös alapok létrehozásával kapcsolatos adminisztratív költségek támogatására vonatkozóan.
(2) A kölcsönös alapok létrehozásával kapcsolatos adminisztratív költségek fedezésére nyújtott támogatás tartalmazza mind az uniós hozzájárulást, mind a termelői szervezet hozzájárulását. A kölcsönös alapok létrehozásával kapcsolatos adminisztratív költségek fedezésére nyújtott támogatás teljes összege nem haladhatja meg a termelői szervezetek által a kölcsönös alap működésének első, második és harmadik évében fizetett hozzájárulások alábbi arányát:
a)
10 %, 8 %, illetve 4 % azon tagállamok esetében, amelyek 2004. május 1-jén vagy azt követően csatlakoztak az Európai Unióhoz,
b)
5 %, 4 %, illetve 2 % a többi tagállam esetében.
(3) A termelői szervezet a (2) bekezdésben említett támogatásban csak egy alkalommal és csak az alap működésének első három évén belül részesülhet. Amennyiben a termelői szervezet csak az alap működésének második vagy harmadik évében kér támogatást, a támogatásra vonatkozó arányok a következők:
a)
8 %, illetve 4 % azon a tagállamok esetében, amelyek 2004. május 1-jén vagy azt követően csatlakoztak az Európai Unióhoz,
b)
4 %, illetve 2 % a többi tagállam esetében.
(4) A tagállamok rögzíthetik azon összegek felső határait, amelyeket a termelői szervezet a kölcsönös alapok létrehozásával kapcsolatos adminisztratív költségek támogatására kaphat.
IV. FEJEZET
Nemzeti pénzügyi támogatás
91. cikk
A termelők szervezettségi foka
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 103e. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában valamely tagállami régióban a termelők szervezettségi fokát úgy kell kiszámítani, hogy a régióban a termelői szervezetek, a termelői szervezetek társulásai és a termelői csoportok által előállított és forgalmazott gyümölcs- és zöldségfélék értékét el kell osztani a régióban előállított összes gyümölcs- és zöldségféle értékével.
(2) Valamely tagállami régióban a termelők szervezettségi foka különösen alacsonynak tekintendő, ha az (1) bekezdésben meghatározottak szerint számított átlagos szervezettségi fok nem éri el a 20 %-ot arra a három legutóbbi évre vonatkozóan, amelyek vonatkozásában az adatok rendelkezésre állnak.
Nemzeti pénzügyi támogatásban kizárólag az ebben a cikkben említett régióban folytatott gyümölcs- és zöldségtermelés részesülhet. E fejezet alkalmazásában a régiót az érintett tagállam olyan részének kell tekinteni, amely a tagállam területén belül közigazgatási, földrajzi vagy gazdasági jellemzői alapján pontosan elhatárolható.
92. cikk
A nemzeti pénzügyi támogatás nyújtásának engedélyezése
(1) A tagállamok az adott év január 31-ig kérelmet nyújtanak be a Bizottsághoz az 1234/2007/EK rendelet 103e. cikkének (1) bekezdése szerinti, az adott naptári évben végrehajtandó működési programokhoz nyújtandó nemzeti pénzügyi támogatás engedélyezése céljából.
A kérelemhez bizonyítékot csatolnak arról, hogy az érintett régióban a termelők szervezettségi foka az e rendelet 91. cikke szerinti értelemben különösen alacsony, valamint hogy kizárólag az említett régióban előállított gyümölcs- és zöldségágazati termékek részesülnek támogatásban, továbbá megadják az érintett termelői szervezetek adatait, a vonatkozó támogatás összegét és az 1234/2007/EK rendelet 103b. cikkének (1) bekezdésének megfelelően fizetett pénzügyi hozzájárulás mértékét.
(2) A Bizottság a kérelmet a benyújtástól számított három hónapon belül jóváhagyja vagy elutasítja. Amennyiben a Bizottság ezen az időtartamon belül nem válaszol, a kérelem jóváhagyottnak tekintendő.
Hiányos kérelem esetén a három hónapos időszak felfüggesztésre kerül és a tagállam értesítést kap a megállapított meg nem felelésről. A felfüggesztés a tagállam értesítésének napján lép hatályba, és addig a napig tart, amikor a Bizottság a hiánytalan kérelmet megkapja.
93. cikk
A működési program módosításai
A nemzeti pénzügyi támogatást kérelmezni kívánó termelői szervezet - szükség esetén - módosítja a működési programját a 65. vagy a 66. cikk szerint.
94. cikk
Nemzeti pénzügyi támogatás kérelmezése és kifizetése
(1) A nemzeti pénzügyi támogatást a termelői szervezetek a 69. és 70. cikkel összhangban kérelmezik, a tagállamok pedig ugyanezen cikkekkel összhangban folyósítják.
(2) A tagállamok kiegészítő szabályokat fogadhatnak el a nemzeti pénzügyi támogatás kifizetésére vonatkozóan, különös tekintettel az előlegfizetés és a részleges kifizetések lehetőségére.
95. cikk
A nemzeti pénzügyi támogatás Unió általi visszatérítése
(1) A tagállamok a jóváhagyott, a termelői szervezetek számára ténylegesen kifizetett nemzeti pénzügyi támogatás Unió általi visszatérítését a program végrehajtása szerinti évet követő második év január 1-jéig kérhetik.
A kérelemhez bizonyítékot csatolnak arról, hogy a megelőző négy év közül három évben teljesültek az 1234/2007/EK rendelet 103e. cikke (1) bekezdésében meghatározott feltételek, valamint megadják az érintett termelői szervezetek adatait, a ténylegesen kifizetett támogatás összegét és a működési alap összetételét teljes összeg, az uniós és a tagállami hozzájárulás (nemzeti pénzügyi támogatás), valamint a termelői szervezetektől és tagjaiktól származó hozzájárulás szerinti bontásban.
(2) A Bizottság határozatot hoz a kérelem jóváhagyásáról vagy elutasításáról. A kérelmet a Bizottság elutasítja abban az esetben, ha a kérelmező tagállam nem tartotta be a nemzeti pénzügyi támogatás engedélyezésére és visszatérítésére vonatkozó szabályokat, vagy az e rendeletben vagy az 1234/2007/EK rendeletben a termelői szervezetekre, a működési alapra és működési programokra vonatkozóan megállapított szabályokat.
(3) Amennyiben a támogatás Unió általi visszatérítése jóváhagyásra kerül, a támogatható kiadásokat a 883/2006/EK bizottsági rendelet (14) 5. cikkében meghatározott eljárással összhangban be kell jelenteni a Bizottságnak.
(4) A nemzeti pénzügyi támogatás Unió általi visszatérítésének aránya nem haladhatja meg a termelői szervezetnek nyújtott nemzeti pénzügyi támogatás 60 %-át.
V. FEJEZET
Általános rendelkezések
1. szakasz
Jelentések és értesítések
96. cikk
A termelői csoportok és a termelői szervezetek jelentései
(1) A tagállam illetékes hatóságának kérésére a termelői csoportok és a termelői szervezetek rendelkezésre bocsátanak minden olyan vonatkozó információt, amely szükséges a 97. cikk b) pontjában említett éves jelentés elkészítéséhez.
(2) A termelői szervezetek a működési programok végrehajtásáról éves jelentéseket készítenek, amelyeket csatolnak a támogatási kérelmekhez.
A jelentések a következőket tartalmazzák:
a)
az előző évben végrehajtott működési programok,
b)
a működési programok főbb módosításai, továbbá
c)
a becsült és a kérelmezett támogatás közötti eltérések.
(3) Az éves jelentés az egyes végrehajtott működési programok esetében bemutatja a következőket:
a)
a működési program eredményei, amelyek a vonatkozó esetekben a VIII. mellékletben meghatározott általános kimeneti és eredménymutatókon alapulnak, illetve adott esetben a nemzeti stratégiában meghatározott kiegészítő kimeneti és eredménymutatókon; továbbá
b)
a program irányítása során tapasztalt jelentősebb problémák, valamint a program végrehajtásának minősége és eredményessége érdekében hozott intézkedések összefoglalása.
Szükség esetén az éves jelentésben fel kell tüntetni, hogy a nemzeti stratégiával összhangban és az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikke (5) bekezdésének alkalmazásában milyen hatékony óvintézkedéseket léptettek életbe a környezet védelmében, a működési program keretében támogatott beruházások miatt esetleg növekvő veszélyekkel szemben.
(4) A működési programok alkalmazásának utolsó évére vonatkozóan az (1) bekezdésben említett éves jelentés helyett zárójelentést kell készíteni.
A zárójelentések bemutatják, hogy milyen mértékben valósultak meg a program célkitűzései. Leírják a tevékenységek és/vagy a módszerek változtatásait és megállapítják a program végrehajtásának sikeréhez vagy kudarcához hozzájáruló azon tényezőket, amelyeket a következő működési programok kidolgozásánál vagy a meglévő működési programok módosításánál figyelembe vettek vagy figyelembe fognak venni.
(5) E rendelet különös rendelkezéseinek sérelme nélkül, amennyiben egy termelői csoport vagy termelői szervezet nem értesíti a tagállamot az e rendeletben vagy az 1234/2007/EK rendeletben előírtaknak megfelelően, vagy ha a tagállam birtokában lévő objektív tények alapján az értesítés nem bizonyul helytállónak, a tagállam az értesítés megfelelő megtételéig felfüggeszti az érintett termelői csoport előzetes elismerését, illetve az érintett termelői szervezet elismerését.
A tagállam az ilyen eseteket az e rendelet 97. cikkének b) pontjában említett éves jelentésében részletesen ismerteti.
97. cikk
A tagállamok termelői szervezetekkel, termelői szervezetek társulásaival és termelői csoportokkal kapcsolatos értesítései
A tagállamok értesítik a Bizottságot a következő információkról és dokumentumokról:
a)
az adott év január 31-ig valamennyi működési programra vonatkozóan a folyó év során jóváhagyott működési alapok teljes összegéről. Az értesítésben egyértelműen meg kell adni mind a működési alapok teljes összegét, mind a működési alapokhoz nyújtott uniós támogatás teljes összegét. Ezeket az összegeket válságmegelőzési és -kezelési intézkedések, valamint egyéb intézkedések szerint tovább kell bontani.
b)
az adott év november 15-ig éves jelentést a termelői szervezetekről, a termelői szervezetek társulásairól és a termelői csoportokról, valamint az előző évi működési alapokról, működési programokról és elismerési tervekről. Az éves jelentés különösen a XIV. mellékletben meghatározott adatokat tartalmazza.
c)
az adott év január 31-ig az érintett évben folyamatban lévő elismerési tervek éves végrehajtásának megfelelő összeget. E célból fel kell tüntetni a jóváhagyott vagy a becsült összegeket. Az értesítés valamennyi termelői csoportra vonatkozóan tartalmazza a következőket:
i.
az elismerési terv éves végrehajtásának megfelelő teljes összeg, az Unió, a tagállamok és a termelői csoportok és/vagy termelői csoportok tagjainak a hozzájárulásai,
ii.
a támogatások az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikkének (1) bekezdésének a), illetve b) pontjában említett támogatások szerint lebontva.
98. cikk
A tagállamok értesítései a gyümölcs- és zöldségfélék termelői áráról a belső piacon
(1) A tagállamok illetékes hatóságai minden piaci nap tekintetében szerdánként (brüsszeli idő szerint) déli 12 óráig értesítik a Bizottságot a XV. melléklet A. részében felsorolt reprezentatív piacokon forgalmazott gyümölcs- és zöldségfélék feljegyzett átlagáráról.
Az általános forgalmazási előírás hatálya alá tartozó gyümölcs- és zöldségfélék esetében csak az előírásnak megfelelő termékek árát kell közölni, a termékspecifikus forgalmazási előírás hatálya alá tartozó termékek esetében pedig csak az I. osztályú termékek árát.
Az értesítésben az árakat válogatott, csomagolt és adott esetben raklapra rakott termékre a csomagoló üzemből kiszállítva, 100 kilogramm nettó súlyra vetítve, euróban kell megadni.
A tagállamok - amennyiben rendelkezésre áll - az értesítésben feltüntetik a terméknek a XV. melléklet A. részében feltüntetett típusa, fajtája, valamint a méret és/vagy a kiszerelés szerinti árát is. Amennyiben a feljegyzett árak nem a XV. melléklet A. részében meghatározott típusra, fajtára, méretre és/vagy kiszerelésre vonatkoznak, a tagállamok illetékes hatóságai értesítik a Bizottságot a termék árának megfelelő típusokról, fajtákról, méretről és/vagy kiszerelésről.
(2) A tagállamok a fizikailag azonosítható piacokon - nagykereskedelmi piacok, árverések és a kereslet és a kínálat egyéb fizikai találkozási helyei - bonyolított műveletek alapján, vagy a termelők, köztük a termelői szervezetek és az egyéni vásárlók - nagykereskedők, kereskedők, elosztó központok vagy más releváns piaci szereplők - közötti közvetlen műveletek alapján azonosítják az érintett gyümölcs- és zöldségfélék termesztési területén található reprezentatív piacokat. A reprezentatív piacok azonosítása történhet a fizikailag azonosítható piacokon bonyolított műveletek és a közvetlen műveletek kombinációja alapján is.
(3) A tagállamok illetékes hatóságai önkéntes alapon a XV. melléklet B. pontjában felsorolt gyümölcs- és zöldségfélék és más termékek termelői áráról is értesíthetik a Bizottságot.
(4) Az árakra vonatkozó (3) bekezdés szerinti értesítéseknek meg kell felelniük a Bizottság által elfogadott és az általa megfelelőnek ítélt módon közzétett iránymutatásoknak.
2. szakasz
Ellenőrzések
99. cikk
Egyedi azonosító rendszer
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az ugyanazon termelői szervezet vagy termelői csoport által benyújtott minden támogatási kérelemre egyedi azonosító rendszert alkalmazzanak. E rendszernek összeegyeztethetőnek kell lennie a 73/2009/EK tanácsi rendelet (15) 15. cikke (1) bekezdésének f) pontjában említett személyazonosság-nyilvántartó rendszerrel.
100. cikk
Benyújtási eljárás
E rendelet különös rendelkezéseinek sérelme nélkül, a tagállamok kidolgozzák a támogatási kérelmek benyújtására, az elismerési kérelmekre, a működési programok jóváhagyására, valamint a kifizetés iránti kérelmekre vonatkozó egyes eljárásokat.
101. cikk
Mintavétel
Amennyiben célszerű mintavétel útján ellenőrzéseket végezni, a tagállamok ezek jellege és gyakorisága alapján, valamint kockázatelemzés révén gondoskodnak arról, hogy az ellenőrzések az érintett intézkedés vonatkozásában megfelelőek legyenek.
102. cikk
Adminisztratív ellenőrzések
Minden támogatási kérelmet és kifizetés iránti kérelmet adminisztratív úton ellenőrizni kell, és az ellenőrzésnek minden lehetséges és megfelelő elemre ki kell terjednie. Az eljárások során a végrehajtott műveleteket, a vizsgálati eredményeket és a hiányosságok vonatkozásában hozott intézkedéseket fel kell jegyezni.
103. cikk
Helyszíni ellenőrzések
(1) Minden helyszíni ellenőrzésről ellenőrzési jelentést kell készíteni, amely lehetővé teszi az elvégzett ellenőrzések részleteinek áttekintését. A jelentésben fel kell tüntetni különösen a következőket:
a)
az ellenőrzött támogatási programot és az ellenőrzött kérelmeket,
b)
a jelenlévő személyeket,
c)
az ellenőrzött tevékenységeket, intézkedéseket és dokumentumokat; továbbá
d)
az ellenőrzés eredményét.
(2) A kedvezményezettnek lehetőséget lehet adni arra, hogy a jelentésen aláírásával tanúsítsa jelenlétét az ellenőrzésnél, illetve megtegye észrevételeit. Szabálytalanságok feltárása esetén a kedvezményezett az ellenőrzési jelentésről másolatot kaphat.
(3) A helyszíni ellenőrzésekről, amennyiben ez nem veszélyezteti az ellenőrzés célját, előzetes értesítés küldhető. Az előzetes értesítésnek a legszűkebb határidőre kell korlátozódnia.
(4) Az e rendeletben előírt helyszíni ellenőrzéseket és az uniós jogban a mezőgazdasági támogatásokra vonatkozóan előírt egyéb ellenőrzéseket lehetőség szerint egyidejűleg kell végrehajtani.
104. cikk
Az elismerés odaítélése és a működési programok jóváhagyása
(1) A tagállamok, mielőtt az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke (2) bekezdésének a) pontjával összhangban elismernék a termelői szervezetet, az elismerési követelmények betartásának vizsgálata céljából helyszíni szemlét tartanak a termelői szervezetnél.
(2) A tagállam illetékes hatósága, mielőtt a 64. cikkel összhangban jóváhagyná a benyújtott működési programot, azt - illetve adott esetben a módosítási kérelmet - az összes lehetséges módon megvizsgálja, beleértve a helyszíni ellenőrzéseket is. Az ellenőrzések különösen az alábbiakra terjednek ki:
a)
a működésiprogram-tervezetben szereplő, az 59. cikk a), b) és e) pontjában említett információk pontossága,
b)
a programok megfelelése az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikkének, valamint a nemzeti keretnek és a nemzeti stratégiának,
c)
a javasolt tevékenységek és a javasolt kiadások támogathatósága,
d)
a programok megvalósíthatósága és szakmai minősége, a becslések és a támogatási terv megalapozottsága, valamint a végrehajtásra vonatkozó tervek. Ellenőrzéssel kell vizsgálni, hogy az előrehaladás nyomon követése érdekében meghatároztak-e mérhető célokat, és hogy azok elérhetők-e a javasolt tevékenységek végrehajtásával; továbbá
e)
a támogatási kérelem alapját képező műveletek megfelelése különösen - és adott esetben - a közbeszerzésre és az állami támogatásra alkalmazandó nemzeti és uniós jognak, valamint a nemzeti jogszabályokban, illetve a nemzeti keretben vagy a nemzeti stratégiában meghatározott egyéb vonatkozó, kötelező jellegű előírásoknak.
105. cikk
A működési programokra vonatkozó támogatási kérelmek adminisztratív ellenőrzése
(1) A tagállamok a kifizetések odaítélését megelőzően minden kérelmen adminisztratív ellenőrzést végeznek, amelyet kiegészítenek mintavétel útján történő helyszíni ellenőrzéssel a 106. cikk szerint.
(2) A támogatási kérelmek adminisztratív ellenőrzése különösen - és amennyiben az a szóban forgó kérelem esetében helytálló - az alábbiak vizsgálatára terjed ki:
a)
a működési program végrehajtásáról szóló, a kérelemhez csatolt éves jelentés vagy adott esetben zárójelentés,
b)
a forgalmazott termékek értéke, a működési alaphoz nyújtott hozzájárulás és a felmerült kiadások,
c)
a termékek leszállítása és a szolgáltatások elvégzése, továbbá a feltüntetett kiadások valódisága,
d)
a végrehajtott tevékenységek összhangja a jóváhagyott működési programban feltüntetett tevékenységekkel,
e)
a meghatározott pénzügyi és egyéb korlátok és határértékek betartása.
(3) A működési program keretében felmerült kiadásokat számlákkal és a kifizetés megtörténtét igazoló dokumentumokkal, például banki kivonatokkal, kell alátámasztani. Ha erre nincs mód, a kifizetéseket hasonlóan bizonyító erejű dokumentumokkal kell alátámasztani. A számlákat a termelői szervezetnek, a termelői szervezetek társulásának vagy az 50. cikk (9) bekezdésében említetteknek megfelelő leányvállalatnak vagy - a tagállam jóváhagyásától függően - az említett szervezetek egy vagy több termelő tagjának a nevére kell kiállítani. A IX. melléklet 2. pontjának b) alpontjában említett személyzeti költségekre vonatkozó számlákat azonban - ahol ez releváns - a termelői szervezetnek, a termelői szervezetek társulásának vagy az 50. cikk (9) bekezdésében említetteknek megfelelő leányvállalatnak a nevére kell kiállítani.
106. cikk
A működési programokra vonatkozó támogatási kérelmek helyszíni ellenőrzése
(1) A 69. cikk (1) bekezdésében említett támogatási kérelem vizsgálata kapcsán a tagállamok helyszíni ellenőrzéseket végeznek a termelői szervezeteknél, hogy az adott évre vonatkozóan megbizonyosodjanak a támogatás vagy annak hátralévő összegének odaítélésére vonatkozó feltételek teljesüléséről.
Az említett ellenőrzések különösen az alábbiakra terjednek ki:
a)
az adott év elismerési követelményeinek teljesülése,
b)
a működési alap adott évi felhasználása - beleértve az előleg vagy részleges kifizetésre irányuló kérelmekben bejelentett kiadásokat - a forgalmazott termékek értéke, a működési alaphoz nyújtott hozzájárulás, valamint a bejelentett és számviteli vagy egyéb dokumentumokkal alátámasztott kiadások,
c)
a piacról történő árukivonással, a zöld szürettel és a be nem takarítással kapcsolatos kiadások másodfokú ellenőrzése.
(2) Az (1) bekezdésben említett ellenőrzések minden évben a kérelmek jelentős hányadát magában foglaló mintára terjednek ki. A minta az igényelt támogatások teljes összegének legalább 30 %-át képviseli azokban a tagállamokban, ahol 10-nél több elismert termelői szervezet működik. A többi tagállamban minden termelői szervezetet legalább egyszer kell ellenőrzés céljából felkeresni.
Minden termelői szervezetnél a működési program utolsó évére vonatkozó támogatás vagy annak hátralévő összege kifizetését megelőzően legalább egy ellenőrzést végre kell hajtani.
(3) A helyszíni ellenőrzések eredményeit annak meghatározása céljából értékelik, hogy a megállapított problémák rendszeres jelleggel lépnek-e fel és kockázattal járhatnak-e hasonló tevékenységekre, kedvezményezettekre vagy szervekre nézve. Az értékelés meghatározza továbbá az ilyen helyzetek okait, valamint az esetleg szükséges további vizsgálatot, továbbá a szükséges korrekciós és megelőző intézkedéseket is.
Ha az ellenőrzések jelentős szabálytalanságokat tárnak fel valamely régióban, egy régió valamely részében vagy egy termelői szervezetnél, a tagállamok az érintett évben további ellenőrzéseket hajtanak végre, a kapcsolódó kérelmek következő évben ellenőrzendő arányát pedig megnövelik.
(4) Az ellenőrizendő termelői szervezetek kiválasztását a tagállam kockázatelemzés alapján végzi.
A kockázatelemzés során különösen a következőket kell figyelembe venni:
a)
a támogatás összege,
b)
az előző évek ellenőrzéseinek eredményei,
c)
egy véletlenszerűséget biztosító elem, továbbá
d)
a tagállamok által meghatározandó egyéb paraméterek.
107. cikk
A működési programok intézkedéseinek helyszíni ellenőrzése
(1) A működési programok intézkedéseinek helyszíni ellenőrzése során a tagállamok főként a következőket vizsgálják:
a)
a működési programban feltüntetett tevékenységek végrehajtása;
b)
a tevékenység végrehajtása vagy szándékolt végrehajtása összhangban van-e a jóváhagyott végrehajtási programban leírt alkalmazással;
c)
megfelelő számú kiadási tétel esetében a vonatkozó kiadások jellege és ütemezése megfelel-e az uniós jognak és az elfogadott előírásoknak;
d)
a felmerült kiadásokat alátámasztják-e számviteli vagy egyéb bizonylatok; továbbá
e)
a forgalmazott termékek értéke.
(2) A forgalmazott termékek értékének ellenőrzése a nemzeti jog szerint ellenőrzött és hitelesített pénzügyi számviteli rendszer alapján történik.
E célból a tagállamok dönthetnek úgy, hogy a forgalmazott termékek értékére vonatkozó nyilatkozatot a pénzügyi számviteli adatokkal egyező módon hitelesítik.
A forgalmazott termékek értékére vonatkozó nyilatkozat ellenőrzésére már a vonatkozó támogatási kérelem benyújtása előtt sor kerülhet. Az ellenőrzést legkésőbb a támogatás kifizetését megelőzően el kell végezni.
(3) A rendkívüli körülményeket kivéve, a helyszíni ellenőrzés részeként szemlét kell tartani a tevékenység helyszínén, illetve ha a tevékenység nem tárgyiasult, a tevékenység kezdeményezőjénél. A 106. cikk (2) bekezdésében említett mintába tartozó önálló gazdaságokban végzett egyes tevékenységek végrehajtásának vizsgálata érdekében legalább egyszer szemlét kell tartani.
A tagállamok azonban úgy is dönthetnek, hogy kisebb tevékenységek esetében nem tartanak ilyen szemléket, illetve akkor sem, ha alacsonynak tartják annak a kockázatát, hogy nem teljesülnek a támogatáshoz szükséges feltételek vagy a művelet nem valós. Az erről szóló határozatot és annak indokolását rögzíteni kell.
(4) A helyszíni ellenőrzések a termelői szervezetnek és tagjainak a szemle alkalmával ellenőrizhető valamennyi kötelezettségvállalására és kötelezettségére kiterjednek.
(5) A 106. cikk (2) bekezdésében megállapított ellenőrzési ráta teljesítésének értékelésekor csak az e cikk összes követelményének megfelelő ellenőrzések vehetők figyelembe.
108. cikk
Kivonási műveletek elsőfokú ellenőrzése
(1) A tagállamok elsőfokú ellenőrzést végeznek minden termelői szervezetnél a kivonási műveletek tekintetében; ezen ellenőrzés magában foglalja az okmányok és a termékek azonosságának ellenőrzését, illetve a piacról kivont termékek tömegére irányuló, szükség esetén mintavétellel történő fizikai ellenőrzést, továbbá a II. cím II. fejezetében megállapított eljárással összhangban annak ellenőrzését, hogy e kivonási műveletek megfelelnek-e a 76. cikk szabályainak. Az ellenőrzésre a 78. cikk (1) bekezdésben említett értesítés kézhezvételét követően, a 78. cikk (2) bekezdése alapján megállapított határidők betartásával kerül sor.
(2) Az (1) bekezdésben előírt elsőfokú ellenőrzés a piacról kivont termékek mennyiségének 100 %-ára kiterjed. Az ellenőrzés végén a nem ingyenes szétosztásra szánt kivont termékeket az illetékes hatóságok felügyelete alatt, a tagállam által a 80. cikk alapján megállapított feltételek betartásával denaturálják vagy továbbadják a feldolgozóipar részére.
(3) A (2) bekezdéstől eltérve, az ingyenes szétosztásra szánt termékek esetében a tagállamok az említett bekezdésben megállapítottnál kisebb arányú ellenőrzést is végezhetnek, feltéve hogy az egyes termelői szervezetek vonatkozásában ez nem kisebb, mint az adott gazdasági évben érintett mennyiségek 10 %-a. Az ellenőrzés a termelői szervezet és/vagy a terméket fogadó szervezetek telephelyén végezhető. Amennyiben az ellenőrzések jelentős szabálytalanságokat tárnak fel, a tagállam illetékes hatóságai további ellenőrzéseket végeznek.
109. cikk
A kivonási műveletek másodfokú ellenőrzése
(1) A 106. cikkben említett ellenőrzések keretében a tagállamok a kivonási műveletek tekintetében másodfokú ellenőrzést végeznek.
A tagállamok megállapítják a kritériumokat annak a kockázatnak az elemzésére és értékelésére, ha egy termelői szervezet a kivonási műveleteket nem előírásszerűen hajtja végre. A kritériumok - többek között - a korábbi első- és másodfokú ellenőrzések eredményeihez kapcsolódnak, továbbá ahhoz, hogy egy termelői szervezet rendelkezik-e valamilyen minőségbiztosítási eljárással. Az említett kritériumokat annak meghatározására használják, hogy az egyes termelői szervezeteknél legalább milyen gyakorisággal kell másodfokú ellenőrzéseket végezni.
(2) Az (1) bekezdésben említett ellenőrzések magukban foglalják a termelői szervezetek és a kivont termékeket fogadó szervezetek telephelyén annak megállapítása érdekében végzett helyszíni ellenőrzéseket, hogy betartják-e az uniós támogatás kifizetésének feltételeit. Az ellenőrzések kiterjednek a következőkre:
a)
az érintett gazdasági év alatt egy vagy több kivonási műveletet végrehajtó termelői szervezetek által vezetett egyedi készlet- és számviteli nyilvántartás;
b)
a támogatási kérelmekben bejelentett forgalmazott mennyiségek ellenőrzése, különös tekintettel a készlet- és számviteli nyilvántartás, a számlák, és - adott esetben - azok valódiságának ellenőrzésére, illetve annak biztosítására, hogy a bejelentések megegyeznek az érintett termelői szervezetek számviteli és/vagy adózási adataival;
c)
a könyvelés szabályosságának ellenőrzése, különös tekintettel a termelői szervezetek kifizetés iránti kérelmeiben bejelentett nettó bevételek valódiságára, a kivonási költségek arányosságára, valamint helyénvalóságára; továbbá
d)
a kivont termékek kifizetés iránti kérelemben bejelentett rendeltetésének és a megfelelő denaturálásnak az ellenőrzése annak biztosítására, hogy a termelői szervezetek és a fogadó szervezetek betartják ezt a rendeletet.
(3) A (2) bekezdésben említett ellenőrzéseket az érintett termelői szervezetek és a hozzájuk kapcsolódó fogadó szervezetek telephelyén kell elvégezni. Minden ellenőrzés a termelői szervezet által a gazdasági évben kivont mennyiségek legalább 5 %-ára kiterjedő mintát foglal magában.
(4) A (2) bekezdés a) pontjában említett egyedi készlet- és számviteli nyilvántartás minden kivont termék tekintetében megadja a következő - mennyiségben kifejezett - összegeket:
a)
a termelői szervezet tagjai és egyéb termelői szervezetek tagjai által az 1234/2007/EK rendelet 125a. cikke (2) bekezdése b) és c) pontjával összhangban leszállított termékek;
b)
a termelői szervezet általi értékesítés, a friss termékek piacára szánt termékek és egyéb terméktípusok szerinti bontásban, beleértve a feldolgozásra szánt alapanyagot; továbbá
c)
a piacról kivont termékek.
(5) A (4) bekezdés c) pontjában említett termékek rendeltetésére vonatkozó ellenőrzések különösen a következőket foglalják magukban:
a)
a fogadó szervezetek által vezetett elkülönített elszámolásokon mintavétel útján végzett ellenőrzés, és szükség esetén annak vizsgálata, hogy azok megfelelnek-e a nemzeti jog által előírt elszámolásnak; továbbá
b)
a vonatkozó környezetvédelmi előírások betartásának ellenőrzése.
(6) Ahol a másodfokú ellenőrzések jelentős szabálytalanságokat tárnak fel, a tagállam illetékes hatóságai részletesebb másodfokú ellenőrzéseket végeznek az érintett gazdasági évre vonatkozóan, a következő gazdasági évben pedig fokozzák a másodfokú ellenőrzések gyakoriságát az érintett termelői szervezetek, illetve azok társulásainak telephelyén.
110. cikk
Zöld szüret és be nem takarítás
(1) Mielőtt megkezdődhetne a zöld szüret, a tagállamok helyszíni ellenőrzés útján meggyőződnek arról, hogy az érintett termékek nem sérültek és hogy az érintett területet megfelelően művelték. A zöld szüret után a tagállamok ellenőrzik, hogy az érintett területen teljes körű volt-e a betakarítás és hogy a betakarított terméket denaturálták-e.
A betakarítási időszakot követően a tagállamok megvizsgálják a 85. cikk (2) bekezdésében említett, a várt piaci helyzet alapján készült elemzés megbízhatóságát. Megvizsgálják a várt piaci helyzet és a tényleges piaci helyzet közötti esetleges különbségeket is.
(2) Mielőtt a be nem takarítás megkezdődhetne, a tagállamok helyszíni ellenőrzés útján meggyőződnek arról, hogy az érintett területet megfelelően művelték, hogy nem került sor részleges betakarításra, valamint hogy a termék jól fejlett és általában egészséges, szép és forgalmazható minőségű-e.
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a termékeket denaturálják. Ha ez nem lehetséges, akkor a betakarítási időszakban tartott helyszíni szemle vagy szemlék révén gondoskodnak arról, hogy a terméket ne takarítsák be.
(3) A 109. cikk (1), (2), (3) és (6) bekezdése értelemszerűen alkalmazandó.
111. cikk
A termelői csoportok elismerési tervének jóváhagyását megelőző ellenőrzések
(1) Mielőtt az 1234/2007/EK rendelet 125e. cikkének (1) bekezdése szerint jóváhagynák a termelői csoport elismerési tervét, a tagállamok helyszíni ellenőrzést végeznek a jogi személynél vagy a jogi személy egyértelműen meghatározott részénél.
(2) A tagállam a következőket ellenőrzi megfelelő módon, így helyszíni ellenőrzésekkel is:
a)
az elismerési tervben megadott információk pontossága;
b)
a terv üzleti megvalósíthatósága és szakmai minősége, a becslések megalapozottsága, valamint a végrehajtásra vonatkozó tervek;
c)
a javasolt tevékenységek támogathatósága, továbbá a javasolt kiadások támogathatósága és indokoltsága; továbbá
d)
a támogatási kérelem alapját képező műveletek megfelelése az alkalmazandó nemzeti és az uniós jognak, és különösen a közbeszerzésre és az állami támogatásra vonatkozó rendelkezéseknek, valamint a nemzeti jogszabályokban, illetve a nemzeti keretben vagy a nemzeti stratégiában meghatározott egyéb vonatkozó előírásoknak.
112. cikk
A termelői csoportok támogatási kérelmének ellenőrzése
(1) A tagállamok a kifizetések odaítélését megelőzően a termelői csoportok által benyújtott minden támogatási kérelmen adminisztratív ellenőrzést, valamint mintavétel útján helyszíni ellenőrzést végeznek.
(2) A 45. cikkben említett támogatási kérelem benyújtását követően a tagállamok helyszíni ellenőrzéseket végeznek a termelői csoportoknál annak biztosítása érdekében, hogy az érintett évben teljesüljenek a támogatás odaítélésére vonatkozó feltételek.
Az ellenőrzések különösen az alábbiakra terjednek ki:
a)
az elismerési követelményeinek teljesülése az érintett évre vonatkozóan; továbbá
b)
a forgalmazott termékek értéke, az elismerési tervben foglalt intézkedések végrehajtása és a felmerült költségek.
(3) A (2) bekezdésben említett ellenőrzések minden évben a kérelmek jelentős hányadát magában foglaló mintára terjednek ki. A minta a teljes támogatási összeg legalább 30 %-ára kiterjed.
Legalább ötévente egyszer minden termelői csoportot ellenőrizni kel.
(4) A 105. és 107. cikk rendelkezései értelemszerűen alkalmazandók.
113. cikk
Transznacionális termelői szervezetek és a termelői szervezetek transznacionális társulásai
(1) A transznacionális termelői szervezet vagy a termelői szervezetek transznacionális társulásának székhelye szerinti tagállam felel az adott szervezetre vagy társulásra vonatkozóan a működési programmal és a működési alappal kapcsolatos ellenőrzések megszervezéséért illetve - szükség esetén - a szankciók alkalmazásáért.
(2) A 28. cikk (2) bekezdésének c) pontjában és a 35. cikk (2) bekezdésének c) pontjában említett igazgatási együttműködésre köteles tagállamok végrehajtják a vonatkozó igazgatási ellenőrzéseket, továbbá az e cikk (1) bekezdésében említett tagállam által előírt helyszíni ellenőrzéseket, az eredményekről pedig jelentést tesznek neki. Eközben betartják az (1) bekezdésben említett tagállam által meghatározott határidőket.
(3) A termelői szervezetre, a működési programra és a működési alapra az (1) bekezdésben említett tagállam irányadó szabályai alkalmazandók. Környezetvédelmi és növény-egészségügyi kérdésekben, valamint a termékek kivonása tekintetében azonban a termelés helye szerinti tagállam jogszabályai alkalmazandók.
3. szakasz
Szankciók
114. cikk
Az elismerési követelmények figyelmen kívül hagyása
(1) A tagállamok visszavonják a termelői szervezet elismerését, ha az elismerési követelmények figyelmen kívül hagyása alapvető jelentőségű és azt a termelői szervezet szándékos magatartása vagy súlyos gondatlansága okozta.
A tagállamok különösen akkor vonják vissza a termelői szervezet elismerését, ha az elismerési követelmények figyelmen kívül hagyása a következőkből áll:
a)
a 21. cikk, a 23. cikk, a 26. cikk (1) és (2) bekezdése vagy a 31. cikk által rögzített előírások megszegése, vagy
b)
ha a forgalmazott termékek értéke két egymást követő évben a tagállamok által az 1234/2007/EK rendelet 125b. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében meghatározott határ alá esik.
Az elismerés e bekezdés alapján történő visszavonása az elismerési feltételek nem teljesítésének napjától hatályos, a korlátozási időszakokra vonatkozó alkalmazandó nemzeti szintű horizontális jogszabályoktól függően.
(2) Amennyiben az (1) bekezdés nem alkalmazható, a tagállamok felfüggesztik a termelői szervezet elismerését, ha az elismerési követelmények figyelmen kívül hagyása alapvető jelentőségű, de csak átmeneti jellegű.
A felfüggesztés időtartama alatt támogatás nem folyósítható. A felfüggesztés az ellenőrzés napjától hatályos és annak az ellenőrzésnek a napjáig tart, amely megállapítja, hogy az érintett követelmények teljesülnek.
A felfüggesztés időtartama nem haladhatja meg a 12 hónapot. Ha az érintett követelményeket 12 hónap után sem teljesítik, az elismerést vissza kell vonni.
Ennek a bekezdésnek az alkalmazása érdekében a tagállamok a 70. cikkben meghatározott határidő után is teljesíthetnek kifizetéseket. Az említett későbbi kifizetések azonban semmi esetre sem teljesíthetők a program végrehajtásának évét követő második év október 15-e után.
(3) Az elismerési követelmények figyelmen kívül hagyásának más eseteiben, amikor az (1) és a (2) bekezdés nem alkalmazható, a tagállamok figyelmeztető levelet küldenek, amelyben meghatározzák a meghozandó korrekciós intézkedéseket. A tagállamok a korrekciós intézkedések meghozataláig visszatarthatják a támogatások kifizetését.
Ennek a bekezdésnek az alkalmazása érdekében a tagállamok a 70. cikkben meghatározott határidő után is teljesíthetnek kifizetéseket. Ezek a későbbi kifizetések azonban semmi esetre sem teljesíthetők a program végrehajtásának évét követő második év október 15-e után.
Ha a korrekciós intézkedések meghozatalára 12 hónapon belül nem kerül sor, az az elismerési követelmények alapvető jelentőségű figyelmen kívül hagyásának minősül és a (2) bekezdés alkalmazását vonja maga után.
115. cikk
Csalás
(1) Azon termelői szervezet, termelői szervezetek társulása vagy termelői csoport vonatkozásában, amellyel kapcsolatban bebizonyosodik, hogy az 1234/2007/EK rendelet hatálya alá tartozó támogatással kapcsolatban csalást követett el, a tagállamok az uniós és a nemzeti jogszabályok szerint alkalmazandó egyéb szankciók és büntetések sérelme nélkül:
a)
visszavonják a termelői szervezet, a termelői szervezet társulásának, illetve a termelői csoportnak az elismerését,
b)
az érintett tevékenységeket vagy műveleteket kizárják az érintett működési programból vagy elismerési tervből származó támogatásból és az adott műveletre már kifizetett támogatást visszafizettetik, továbbá
c)
a termelői szervezetet, a termelői szervezetek társulását, illetve a termelői csoportot a következő év során kizárják az érintett működési programból vagy elismerési tervből származó támogatásból.
(2) A tagállamok felfüggeszthetik a termelői szervezet, a termelői szervezetek társulása vagy a termelői csoport elismerését, illetve a kifizetések folyósítását, ha felmerül a gyanú, hogy az 1234/2007/EK rendelet hatálya alá tartozó támogatással kapcsolatban csalást követett el.
116. cikk
Termelői csoportok
(1) A tagállamok a 114. és/vagy a 117. cikkben előírt szankciókat és büntetéseket értelemszerűen alkalmazzák az elismerési tervekre.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásán felül, amennyiben a tagállam által az 49. cikk (4) bekezdése értelmében megállapított időszak lejártával a termelői csoportot nem ismerik el termelői szervezetnek, a tagállam behajtja:
a)
a termelői csoportnak kifizetett támogatás 100 %-át, ha az elismerés elmaradását a termelői csoport szándékos magatartása vagy súlyos gondatlansága okozta; vagy
b)
minden egyéb esetben a termelői csoportnak kifizetett támogatás 50 %-át.
117. cikk
Működési program
(1) A kifizetéseket az alapján számítják, hogy mi minősül támogathatónak.
(2) A tagállam megvizsgálja a kedvezményezettől beérkezett támogatási kérelmet, és meghatározza a támogatásra jogosult összegeket. A tagállam meghatározza:
a)
azt az összeget, amelyre a kedvezményezett a kérelem kizárólagos figyelembevételével lenne jogosult;
b)
azt az összeget, amelyre a kedvezményezett a kérelem jogosultságának vizsgálata után lesz jogosult.
(3) Ha a (2) bekezdés a) pontja alapján meghatározott összeg több mint 3 %-kal meghaladja a (2) bekezdés b) pontja alapján meghatározott összeget, büntetést kell alkalmazni. A büntetés nagysága a (2) bekezdés a) és b) pontja szerinti összegek különbségének felel meg.
A büntetés nem alkalmazható, amennyiben a termelői szervezet vagy a termelői csoport bizonyítani tudja, hogy nem felelős a nem támogatható összeg feltüntetéséért.
(4) A (2) és a (3) bekezdés értelemszerűen alkalmazandó a helyszíni ellenőrzések vagy a későbbi ellenőrzések során feltárt nem támogatható összegekre.
(5) Ha a forgalmazott termékek értékét a támogatási kérelem benyújtása előtt bejelentik és ellenőrzik, a (2) bekezdés a), illetve b) pontja szerinti összegek meghatározásához e bejelentett és jóváhagyott értékeket kell használni.
118. cikk
Kivonási műveletek elsőfokú ellenőrzését követő szankciók
Amennyiben a 108. cikkben említett ellenőrzés szabálytalanságot tár fel a 76. cikkben említett forgalmazási előírásokkal vagy minimális követelményekkel kapcsolatban, a kedvezményezett köteles:
a)
az uniós hozzájárulás összegének megfelelő büntetést fizetni, amely a forgalmazási előírásoknak vagy a minimális követelményeknek meg nem felelő, kivont termékek mennyisége alapján kerül kiszámításra, ha az említett mennyiség az adott kivonási művelet esetében nem éri el a 78. cikk szerint bejelentett mennyiségek 10 %-át;
b)
az uniós hozzájárulás összegének a kétszeresét kitevő büntetést fizetni, ha az említett mennyiség a bejelentett mennyiség 10 és 25 %-a közé esik; vagy
c)
az uniós hozzájárulás összegének megfelelő büntetést fizetni a 78. cikk szerint bejelentett teljes mennyiség után, ha az említett mennyiség meghaladja a bejelentett mennyiség 25 %-át.
119. cikk
Kivonási műveletekkel kapcsolatban a termelői szervezetekre kiróható egyéb szankciók
(1) A 117. cikkben említett büntetések a kivonási műveletekkel mint a működési programok kiadásainak szerves részével kapcsolatban igényelt támogatásra vonatkoznak.
(2) A kivonási művelet kiadásait nem támogathatónak kell tekinteni akkor, ha az értékesítésre nem kínált termékek kivonása nem a tagállamok által a 80. cikk (1) bekezdése értelmében előírt módon történt vagy ha a kivonás vagy a kivont termékek rendeltetése a 80. cikk (1) bekezdését sértve káros környezeti hatással vagy káros növény-egészségügyi következménnyel járt.
120. cikk
A kivont termékeket fogadó szervezetekre kiróható szankciók
Amennyiben a 108. és 109. cikkel összhangban végzett ellenőrzések során olyan szabálytalanságokat tárnak fel, amelyek a kivont termékeket fogadó szervezeteknek róhatók fel, a következő szankciók alkalmazandók:
a)
a fogadó szervezetek a továbbiakban nem lehetnek jogosultak kivont termékek fogadására; továbbá
b)
a piacról kivont termékeket fogadó szervezetek a tagállam által megállapított szabályokkal összhangban kötelesek visszafizetni a kapott termékek értékét, ezenkívül a kapcsolódó válogatási és csomagolási, valamint szállítási költségeket.
Az a) pontban előírt szankció azonnal hatályba lép és legalább egy gazdasági éven át hatályban marad. A szankció a szabálytalanság súlyosságától függően meghosszabbítható.
121. cikk
Zöld szüret és be nem takarítás
(1) Amennyiben bebizonyosodik, hogy a termelői szervezet nem teljesítette a zöld szürettel kapcsolatos kötelezettségeit, a termelői szervezet köteles a kötelezettség nem teljesítésével érintett területekre vonatkozó ellentételezésnek megfelelő büntetést fizetni. A kötelezettségek teljesítésének elmulasztása közé tartozik, ha:
a)
a tagállam a 110. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében említett vizsgálat során megállapítja, hogy a várt piaci helyzetnek az abban az időben rendelkezésre álló elemzése alapján a zöld szüret nem volt indokolt;
b)
a zöld szüret céljából bejelentett terület e célból nem támogatható; vagy
c)
a területen nem teljesen végezték el a betakarítást, vagy a termékeket nem denaturálták.
(2) Amennyiben bebizonyosodik, hogy a termelői szervezet nem teljesítette a be nem takarítással kapcsolatos kötelezettségeit, a termelői szervezet köteles a kötelezettség nem teljesítésével érintett területekre vonatkozó ellentételezésnek megfelelő büntetést fizetni. A kötelezettségek teljesítésének elmulasztása közé tartozik, ha:
a)
a be nem takarítás céljából bejelentett terület e célból nem támogatható;
b)
mégis sor került betakarításra vagy részleges betakarításra; vagy
c)
a művelet a termelői szervezetnek felróható káros környezeti hatással vagy káros növény-egészségügyi következménnyel járt.
(3) Az (1) és a (2) bekezdésben említett büntetések a 117. cikk alapján előírt büntetésen felül alkalmazandók.
122. cikk
Helyszíni ellenőrzés megakadályozása
A támogatási kérelmet az érintett kiadások tekintetében el kell utasítani, ha a termelői szervezet, annak tagja vagy képviselője megakadályozza a helyszíni ellenőrzés elvégzését.
123. cikk
A visszatérítendő támogatások és a büntetések befizetése
(1) Az indokolatlanul kifizetett támogatást az érintett termelői szervezetnek, termelői szervezetek társulásának, termelői csoportnak vagy más gazdasági szereplőnek kamatokkal együtt vissza kell térítenie, továbbá ki kell fizetnie az e szakaszban előírt büntetéseket.
A kamatokat a következőképpen kell kiszámítani:
a)
a fizetés és a kedvezményezett általi visszatérítés között eltelt időszak alapján;
b)
az Európai Központi Bank fő refinanszírozó műveleteire alkalmazott, az Európai Unió Hivatalos Lapja C sorozatában kihirdetett, a jogosulatlan kifizetés napján érvényes kamatláb alapján, amelyet három százalékponttal meg kell növelni.
(2) A visszafizetett támogatásokat, a kamatokat és a büntetéseket az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapba kell befizetni.
124. cikk
A szabálytalanságok bejelentése
A közigazgatási szankciók és büntetések, valamint az indokolatlanul kifizetett összegek visszatéríttetésének az e szakaszban előírtak szerinti alkalmazása nem sérti a szabálytalanságok Bizottságnak történő, az 1848/2006/EK bizottsági rendelet (16) szerinti bejelentését.
4. szakasz
A működési programok és a nemzeti stratégiák nyomon követése és értékelése
125. cikk
Általános teljesítménymutatók
(1) A működési programokban meghatározott célkitűzések megvalósulása terén tett előrehaladás, valamint e célkitűzések hatékonyságának és eredményességének felmérése céljából mind a nemzeti stratégiákat, mind a működési programokat nyomon kell követni és értékelni kell.
(2) Az előrehaladás, a hatékonyság és az eredményesség mértékét a VIII. mellékletben szereplő általános teljesítménymutatók segítségével kell értékelni, amelyek a végrehajtott működési programok pénzügyi végrehajtását, kimenetét, eredményeit és hatásait mutatják meg a kiindulási helyzethez viszonyítva.
(3) Amennyiben egy tagállam célszerűnek tartja, nemzeti stratégiájában - korlátozott számban - az adott stratégiára vonatkozó további mutatókat határozhat meg, amelyek a termelői szervezetek által végrehajtott működési programok sajátos, nemzeti és/vagy regionális jellegű szükségleteit, körülményeit és célkitűzéseit tükrözik. Adott esetben általános teljesítménymutatók által le nem fedett környezeti célokkal kapcsolatos kiegészítő mutatók is meghatározhatók.
126. cikk
A működési programokkal kapcsolatos nyomonkövetési és értékelési eljárások
(1) A termelői szervezetek működési programjaikat a 125. cikkben említett általános teljesítménymutatók vonatkozó mutatóinak alkalmazásával, továbbá - adott esetben - a nemzeti stratégiában meghatározott kiegészítő mutatók segítségével követik nyomon és értékelik.
E célból rendszert hoznak létre az említett mutatók összeállítása szempontjából hasznos információk gyűjtésére, rögzítésére és kezelésére.
(2) A nyomon követés célja a működési programban meghatározott konkrét célkitűzések megvalósulásának felmérése. Ez pénzügyi, kimeneti és eredménymutatók számításával történik. Az így kapott eredményeket a következő célokra használják fel:
a)
a programvégrehajtás minőségének ellenőrzése;
b)
annak megállapítása, hogy a programban kitűzött célok elérése, illetve a program irányításának - ezen belül a pénzügyi irányításnak - a javítása érdekében a működési program módosításra vagy felülvizsgálatra szorul-e;
c)
hozzájárulás a működési program végrehajtásához kapcsolódó jelentéstételi követelmények teljesítéséhez.
A nyomon követés eredményeivel kapcsolatos információknak szerepelniük kell a termelői szervezetek által a nemzeti stratégia irányításáért felelős nemzeti hatósághoz eljuttatandó, a 96. cikk (1) bekezdésében említett valamennyi éves jelentésben.
(3) Az értékelés önálló, félidős értékelő jelentés formájában történik.
Az erre szakosodott tanácsadó iroda segítségével is elvégezhető félidős értékelés célja felmérni a pénzügyi források felhasználásának mértékét, a működési program hatékonyságát és eredményességét, továbbá a program általános célkitűzéseinek megvalósulását. Ez az általános kiindulási és eredménymutatók, és szükség esetén a hatásmutatók segítségével történik.
A félidős értékelésnek szükség esetén részét képezheti egy minőségi értékelés is az alábbiakra irányuló környezetvédelmi tevékenységek eredményeiről és hatásáról:
a)
a talajerózió megelőzése;
b)
a növényvédelmi termékek használatának csökkentése és/vagy hatékonyabb kezelése;
c)
az élőhelyek és a biodiverzitás védelme; vagy
d)
a tájkép megőrzése.
Az értékelés eredményei a következő célokra szolgálnak:
a)
a termelői szervezet által irányított működési programok minőségének javítása;
b)
annak megállapítása, hogy a működési program szorul-e lényegi módosításra;
c)
hozzájárulás a működési programok végrehajtásához kapcsolódó jelentéstételi követelmények teljesítéséhez; továbbá
d)
a termelői szervezet által a jövőben irányítandó működési programok minőségének, hatékonyságának és eredményességének javítását elősegítő tanulságok levonása.
A félidős értékelésre a működési program végrehajtása alatt kerül sor, kellő időben ahhoz, hogy az értékelés eredményeit fel lehessen használni a következő működési program előkészítésekor.
A félidős értékelési jelentést a 96. cikk (1) bekezdésében említett megfelelő éves jelentéshez kell csatolni.
127. cikk
A nemzeti stratégiával kapcsolatos nyomonkövetési és értékelési eljárások
(1) A nemzeti stratégiát a 125. cikkben említett általános teljesítménymutatók vonatkozó mutatóinak alkalmazásával, továbbá - adott esetben - a nemzeti stratégiában meghatározott kiegészítő mutatók segítségével kell nyomon követni és értékelni.
(2) A tagállamok a 125. cikkben említett mutatók összeállítására alkalmas számítógépes rendszert hoznak létre az adatok összegyűjtésére, rögzítésére és kezelésére. Ennek során a termelői szervezetek által a működési programok nyomon követésével és értékelésével kapcsolatban továbbított adatokra támaszkodnak.
(3) A nyomon követés célja a működési programokban meghatározott célkitűzések és célszámok megvalósulásának folyamatos felmérése. Ez pénzügyi, kimeneti és eredménymutatók segítségével történik. Ennek során a termelői szervezetek által működési programjaik nyomon követésével és értékelésével kapcsolatban benyújtott éves előrehaladási jelentések adataira kell támaszkodni. A nyomon követés eredményeit a következő célokra használják fel:
a)
a működési programok végrehajtási minőségének ellenőrzése;
b)
annak megállapítása, hogy a stratégiában kitűzött célok elérése, illetve a stratégia-végrehajtás irányításának - ezen belül a működési programok pénzügyi irányításának - a javítása érdekében a nemzeti stratégia módosításra vagy felülvizsgálatra szorul-e; továbbá
c)
hozzájárulás a nemzeti stratégia végrehajtásához kapcsolódó jelentéstételi követelmények teljesítéséhez.
(4) Az értékelés célja, hogy felmérje a stratégia általános célkitűzéseinek megvalósulását. Ez a kiindulási és az eredménymutatók, és szükség esetén a hatásmutatók segítségével történik. Ennek során a termelői szervezetek által a működési programok nyomon követésével és félidős értékelésével kapcsolatban benyújtott éves előrehaladási és zárójelentések eredményeire kell támaszkodni. Az értékelés eredményeit a következő célokra használják fel:
a)
a stratégia minőségének javítása;
b)
annak megállapítása, hogy a stratégia szorul-e lényegi módosításra; továbbá
c)
hozzájárulás a nemzeti stratégia végrehajtásához kapcsolódó jelentési követelmények teljesítéséhez.
Az értékelés keretében 2012-ben végre kell hajtani egy külön értékelést is, amelyet azonban időben el kell végezni ahhoz, hogy eredményeit önálló értékelő jelentésként csatolni lehessen az abban az évben benyújtandó, a 97. cikk b) pontjában említett éves nemzeti jelentéshez. A jelentésben meg kell vizsgálni a pénzügyi erőforrások felhasználásának mértékét, a végrehajtott működési programok hatékonyságát és eredményességét, továbbá fel kell mérni a programok következményeit és hatását, tekintettel a stratégiában meghatározott célkitűzésekre, célszámokra és célokra, valamint - adott esetben - az 1234/2007/EK rendelet 103c. cikkének (1) bekezdésében meghatározott egyéb célkitűzésekre. Célja továbbá a jövőbeni nemzeti stratégiák minőségének javítására szolgáló tanulságok levonása, különösen pedig a célkitűzések, a célszámok vagy a támogatható intézkedések meghatározásában fellelhető hiányosságok, illetve az új eszközök meghatározása iránti igény feltárása.
VI. FEJEZET
A szabályok kiterjesztése egy adott gazdasági térség termelőire
128. cikk
A gazdasági térségek listájának bejelentése
A gazdasági térségek listájának az 1234/2007/EK rendelet 125f. cikke (2) bekezdésének második albekezdése szerinti elküldése során minden olyan információt meg kell adni, amely annak megállapításához szükséges, hogy teljesültek-e az említett rendelet 125f. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében meghatározott feltételek.
129. cikk
Kötelező szabályok bejelentése, reprezentativitás
(1) Ha a tagállamok egyike olyan szabályokat jelent be, amelyeket az 1234/2007/EK rendelet 125 g. cikkének megfelelően egy adott termékre és gazdasági térségre vonatkozóan kötelezővé tett, ezzel egyidejűleg a következőkről kell tájékoztatnia a Bizottságot:
a)
azon termelői szervezet vagy a termelői szervezetek társulása, amely a szabályok kiterjesztését kérte;
b)
az említett termelői szervezethez vagy termelői szervezetek társulásához tartozó termelők száma és az illető gazdasági térségben tevékenykedő termelők teljes száma; ennek az információnak a kiterjesztési kérelem benyújtásának időpontjában érvényes helyzetre kell vonatkoznia;
c)
a gazdasági térség össztermelése és a termelői szervezet vagy termelői szervezetek társulása által forgalmazott termékmennyiség az utolsó olyan gazdasági évben, amelyre vonatkozóan rendelkezésre állnak adatok;
d)
az az időpont, amelytől a kiterjesztendő szabályokat a termelői szervezetre vagy termelői szervezetek társulására alkalmazzák; továbbá
e)
az az időpont, amelytől a kiterjesztésnek hatályba kell lépnie, valamint a kiterjesztés alkalmazásának időtartama.
(2) Az 1234/2007/EK rendelet 125f. cikkének (3) bekezdése értelmében vett reprezentativitás meghatározása céljából a tagállamok megállapítják azokat a szabályokat, amelyek kizárják:
a)
azokat a termelőket, akik termékeit alapvetően a mezőgazdasági üzemben, illetve a termelési területen történő, a fogyasztók részére való közvetlen értékesítésre szánják;
b)
az a) pontban említett közvetlen értékesítést;
c)
a feldolgozásra szállított terményeket, amint azt az 1234/2007/EK rendelet 125f. cikke (4) bekezdésének b) pontja meghatározza, kivéve azokat az eseteket, ahol a szóban forgó szabályok teljesen vagy részben ezekre a terményekre vonatkoznak.
130. cikk
Pénzügyi hozzájárulások
Amennyiben a tagállamok egyike az 1234/2007/EK rendelet 125i. cikke értelmében úgy dönt, hogy a termelői szervezetben tagsági viszonnyal nem rendelkező termelőket pénzügyi hozzájárulásra kötelezi, el kell juttatnia a Bizottsághoz azokat az információkat, amelyek alapján meg lehet állapítani a szóban forgó cikkben meghatározott feltételek teljesülését.
Ezen információk között fel kel tüntetni, hogy mi alapján számítják ki a hozzájárulást, továbbá a hozzájárulás egységnyi összegét, a kedvezményezettet vagy kedvezményezetteket, valamint az 1234/2007/EK rendelet 125i. cikkében említett különböző költségek jellegét.
131. cikk
Egy gazdasági éven túli kiterjesztés
Amennyiben úgy döntenek, hogy a kiterjesztést egy gazdasági évnél hosszabb ideig alkalmazzák, a tagállamoknak minden gazdasági év vonatkozásában ellenőrizniük kell, hogy a kiterjesztés teljes időtartama alatt teljesülnek-e a reprezentativitás tekintetében az 1234/2007/EK rendelet 125f. cikkének (3) bekezdésében meghatározott feltételek.
Ha a tagállamok úgy találják, hogy a feltételek már nem teljesülnek, akkor a kiterjesztést azonnal, a következő gazdasági év kezdetétől hatályon kívül helyezik.
Az ilyen hatályon kívül helyezésről haladéktalanul tájékoztatniuk kell a Bizottságot, amely ezt az információt az általa célszerűnek ítélt módon közzéteszi.
132. cikk
Leszedetlen termény értékesítése, vevők
(1) Azokban az esetekben, amikor termelői szervezetben tagsági viszonnyal nem rendelkező termelők terményeiket leszedetlenül értékesítik, az 1234/2007/EK rendelet XVIa. melléklete 1. pontjának e) és f) alpontjában, valamint 3. pontjában említett szabályok betartásának vizsgálatakor a vevőt kell az adott termény termelőjeként kezelni.
(2) Az érintett tagállam úgy is határozhat, hogy az (1) bekezdésben említetteken kívül az 1234/2007/EK rendelet XVIa. mellékletében felsorolt egyéb szabályok betartására is kötelezi a vevőket abban az esetben, ha azok felelősek az érintett termelés irányításáért.
IV. CÍM
KERESKEDELEM HARMADIK ORSZÁGOKKAL
I. FEJEZET
Behozatali vámok és belépési árrendszer
1. szakasz
Belépési árrendszer
133. cikk
Hatály és fogalommeghatározások
(1) E szakasz az 1234/2007/EK rendelet 140a. cikkének alkalmazására állapít meg szabályokat.
(2) E szakasz alkalmazásában:
a) „tétel”: a szabad forgalomba bocsátáshoz benyújtott vámáru-nyilatkozat alapján bemutatott árut jelenti; csak azonos helyről származó és a Kombinált Nómenklatúra egyazon kódja alá tartozó árukat tartalmazhat; továbbá
b) „importőr”: a 2913/92/EGK rendelet (17) 4. cikkének (18) bekezdése szerinti nyilatkozattevő.
134. cikk
A behozott termékek árának és mennyiségének bejelentése
(1) A tagállamok, a XVI. melléklet A. részében felsorolt összes termékre és időszakra, minden piaci napon és minden származás tekintetében legkésőbb a következő munkanapon (brüsszeli idő szerint) déli 12 óráig közlik a Bizottsággal:
a)
a harmadik országokból importált és a 135. cikkben említett reprezentatív importpiacokon forgalmazott termékek reprezentatív átlagárait, valamint a jelentős mennyiségű importált termékre más piacokon feljegyzett szignifikáns árakat vagy, a reprezentatív piacok árainak hiányában, az importált termékek más piacokon feljegyzett szignifikáns árait; továbbá
b)
az a) pontban említett árakhoz tartozó teljes mennyiségeket.
Amennyiben a b) pontban említett teljes mennyiségek összessége egy tonnánál kisebb, a vonatkozó árakat nem kell közölni a Bizottsággal.
(2) Az (1) bekezdés a) pontjában említett árakat fel kell jegyezni:
a)
a XVI. melléklet A. részében felsorolt összes termékre;
b)
a rendelkezésre álló összes fajtára és méretre; továbbá
c)
a behozatali/nagykereskedelmi szakaszban, vagy - ha a behozatali/nagykereskedelmi szakasz árai nem állnak rendelkezésre - a nagykereskedelmi/kiskereskedelmi szakaszban.
Az árakat a következő összegekkel kell csökkenteni:
a)
15 %-os kereskedelmi haszonnal a londoni, a milánói és a rungis-i kereskedelmi központok, illetve 8 %-os kereskedelmi haszonnal az egyéb kereskedelmi központok esetében; továbbá
b)
az Unió vámterületén belüli szállítási és biztosítási költségekkel.
A második albekezdés értelmében levonandó szállítási és biztosítási költségek esetében a tagállamok levonási átalányösszeget állapíthatnak meg. Az ilyen átalányösszegekről és ezek megállapítási módjáról kötelesek haladéktalanul értesíteni a Bizottságot.
(3) A (2) bekezdés rendelkezéseinek megfelelően feljegyzett árakból - amikor azokat a nagykereskedelmi/kiskereskedelmi szakaszban állapítják meg - először le kell vonni egy 9 %-nak megfelelő összeget a nagykereskedelmi árrés figyelembevétele céljából, majd 100 kilogrammonként egy 0,7245 EUR-nak megfelelő összeget a kezelési költségek és a piaci adók és díjak figyelembevétele céljából.
(4) A termékspecifikus forgalmazási előírások hatálya alá tartozó, a XVI. melléklet A. részében felsorolt termékek esetében az alábbi árak tekintendők reprezentatívnak:
a)
az I. osztályú termékek árai, amennyiben az e kategóriába tartozó termékek a forgalmazott teljes mennyiségnek legalább 50 %-át teszik ki;
b)
az I. osztályú termékek árai, kiegészítve - abban az esetben, ha az e kategóriába tartozó termékek a forgalmazott teljes mennyiség 50 %-ánál kevesebbet tesznek ki - a II. osztályú termékek áraival, hogy lehetővé váljon a forgalmazott teljes mennyiség 50 %-ának lefedése;
c)
a II. osztályú termékek megállapított árai - abban az esetben, ha nincsenek I. osztályú termékek - kivéve, ha arról születik döntés, hogy azokhoz kiigazítási együtthatót kell rendelni, amennyiben a szóban forgó származási hely előállítási feltételei miatt ezeket a termékeket - minőségi jellemzőik miatt - rendesen és hagyományosan nem I. osztályúként hozzák forgalomba.
Az első albekezdés c) pontjában említett kiigazítási együtthatót a (2) bekezdésben jelzett összegek levonása után kell az árakra alkalmazni.
A termékspecifikus forgalmazási előírások hatálya alá nem tartozó, a XVI. melléklet A. részében felsorolt termék esetében az általános forgalmazási előírásnak megfelelő termékek árai tekintendők reprezentatívnak.
135. cikk
Reprezentatív piacok
A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a XVII. mellékletben felsorolt piacok, azaz a reprezentatívnak minősülő piacok szokásos piaci napjairól.
136. cikk
Behozatali átalányérték
(1) A XVI. melléklet A. részében szereplő összes termékre és időszakra a Bizottság minden munkanapon és minden származási helyre vonatkozóan rögzít egy behozatali átalányértéket, amely a 134. cikkben meghatározott reprezentatív árak súlyozott átlagának 100 kilogrammonként 5 EUR átalányösszeggel, valamint az értékvámokkal csökkentett értéke.
(2) Amennyiben a XVI. melléklet A. részében felsorolt termékekre és alkalmazási időszakokra e szakasznak megfelelően behozatali átalányértéket állapítanak meg, úgy a 2454/93/EGK bizottsági rendelet (18) 152. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett egységár nem alkalmazandó. Az egységárat ilyen esetben az (1) bekezdésben említett behozatali átalányérték helyettesíti.
(3) Ha egy adott származási helyű termék tekintetében nincs hatályban lévő behozatali átalányérték, akkor a termék tekintetében hatályban lévő behozatali átalányértékek átlaga alkalmazandó.
(4) A XVI. melléklet A. részében meghatározott alkalmazási időszakokban a behozatali átalányértékek módosításukig maradnak hatályban. Hatályukat vesztik azonban, ha a Bizottság hét egymást követő piaci napon nem kapja meg a reprezentatív átlagárat.
Amennyiben az első albekezdés alkalmazása miatt egy adott termékre nézve nem marad hatályban behozatali átalányérték, akkor az erre a termékre alkalmazandó behozatali átalányérték a behozatali átalányértékek legutolsó átlagával egyenlő.
(5) Az (1) bekezdéstől eltérve, amennyiben nem lehetett behozatali átalányértéket kiszámítani, a XVI. melléklet A. részében meghatározott alkalmazási időszakok első napjától kezdődően nem kell behozatali átalányértéket alkalmazni.
(6) A reprezentatív árak euróra való átszámítása az adott napra kiszámított reprezentatív piaci árfolyamon történik.
(7) Az euróban kifejezett behozatali átalányértékeket a Bizottság az általa célszerűnek ítélt módon közzéteszi.
137. cikk
Belépési áron alapuló rendszer
(1) Annak a belépési árnak, amelynek alapján a XVI. melléklet A. részében felsorolt termékeket a közös vámtarifába besorolják - az importőr választása szerint - az alábbi értékek valamelyikével kell megegyeznie:
a)
a termékeknek a származási országban érvényes, a biztosítási költségekkel és az Unió vámterületének határáig történő szállítás költségeivel növelt FOB-ára, amennyiben ez az ár és ezek a költségek a termékek szabad forgalomba bocsátásához benyújtott vámáru-nyilatkozat kiállításának időpontjában ismeretesek. Ha a szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó vámáru-nyilatkozat kiállításakor a fenti árak több mint 8 %-kal magasabbak az adott termékre hatályban lévő átalányértéknél, az importőr köteles letétbe helyezni a 2454/93/EGK rendelet 248. cikkének (1) bekezdésében megjelölt biztosítékot. E tekintetben a termékekre végső soron kivethető behozatali vámok összege annak az összegnek felel meg, amit akkor kellett volna fizetni, ha a termék besorolása az adott átalányérték alapján történt volna; vagy
b)
a csak az adott importált termékekre alkalmazott, a 2913/92/EGK rendelet 30. cikke (2) bekezdése c) pontjának megfelelően kiszámított vámérték. Ebben az esetben a vámot az e rendelet 136. cikkének (1) bekezdésében előírtak szerint le kell vonni. Ebben az esetben az importőr köteles letétbe helyezni a 2454/93/EGK rendelet 248. cikkének (1) bekezdésében előírt biztosítékot, amelynek összege egyenlő annak a vámnak az összegével, amit akkor fizetett volna, ha a termékek besorolása az érintett tételre alkalmazandó behozatali átalányérték alapján történt volna; vagy
c)
az e rendelet 136. cikkének megfelelően kiszámított behozatali átalányérték.
(2) Annak a belépési árnak, amelynek alapján a XVI. melléklet B. részében felsorolt termékeket a közös vámtarifába besorolják - az importőr választása szerint - az alábbi értékek valamelyikével kell megegyeznie:
a)
a termékeknek a származási országban érvényes, a biztosítási költségekkel és az Unió vámterületének határáig történő szállítás költségeivel növelt FOB-ára, amennyiben ez az ár és ezek a költségek a termékekre vonatkozó vámáru-nyilatkozat kiállításának időpontjában ismeretesek. Amennyiben a vámhatóságok megítélése szerint a 2454/93/EGK rendelet 248. cikke értelmében biztosítékot kell előírni, úgy az importőr az érintett termékre alkalmazható vám legmagasabb összegével azonos mértékű biztosítékot köteles letétbe helyezni; vagy
b)
a csak az adott importált termékekre alkalmazott, a 2913/92/EGK rendelet 30. cikke (2) bekezdése c) pontjának megfelelően kiszámolt vámérték. Ebben az esetben a vámot az e rendelet 136. cikkének (1) bekezdésében előírtak szerint le kell vonni. Ebben az esetben az importőr a 2454/93/EGK rendelet 248. cikke értelmében az adott termékre alkalmazható vám legnagyobb összegével egyenlő biztosítékot köteles letétbe helyezni.
(3) Ha a belépési árat a termékek - származási országban irányadó - FOB-ára alapján számítják ki, a vámértéket az ezen az áron történő értékesítés alapján kell kiszámítani.
Ha a belépési árat az (1) bekezdés b) vagy c) pontjában vagy a (2) bekezdés b) pontjában előírt eljárások valamelyike szerint számítják ki, úgy a vámértéket a belépési áréval azonos alapon kell kiszámítani.
(4) Az importőrnek az adott termékek értékesítésétől számítva egy hónapja van annak bizonyítására - a szabad forgalomba bocsátáshoz benyújtott vámáru-nyilatkozat elfogadásának időpontjától számított négy hónapos határidőn belül -, hogy a tételt olyan feltételek mellett értékesítette, amelyek alátámasztják az (1) bekezdés a) pontjában vagy a (2) bekezdés a) pontjában szereplő árak helyességét, vagy arra, hogy meghatározza az (1) bekezdés b) pontjában és a (2) bekezdés b) pontjában említett vámértéket. A fenti határidők valamelyikének elmulasztása a letétbe helyezett biztosíték elvesztését vonja maga után, az (5) bekezdés alkalmazásának sérelme nélkül.
A letétbe helyezett biztosíték felszabadítására akkor kerül sor, ha a vámhatóság kielégítő bizonyítékot kap arról, hogy az értékesítés milyen feltételek mellett történt.
Ellenkező esetben a biztosítékot a behozatali vámok ellentételezéseként visszatartják.
(5) A (4) bekezdésben említett négy hónapos határidőt az importőr kellően indokolt kérésére az illetékes tagállami hatóság legfeljebb három hónappal meghosszabbíthatja.
(6) Amennyiben az ellenőrzés során az illetékes hatóságok megállapítják, hogy e cikk előírásai nem teljesültek, az esedékes vámot a 2913/92/EGK rendelet 220. cikkével összhangban beszedik. A beszedendő vám vagy a fennmaradó beszedendő vám összegébe beleszámítandó az áruk szabad forgalomba bocsátásának napjától a beszedés napjáig felszámított kamat. Az alkalmazandó kamatláb mértéke a nemzeti jog alapján a beszedési műveletekre hatályos kamat mértéke.
2. szakasz
Kiegészítő behozatali vámok
138. cikk
Hatály és fogalommeghatározások
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 141. cikkének (1) bekezdésében említett kiegészítő behozatali vám (a továbbiakban: kiegészítő vám) a XVIII. mellékletben felsorolt termékekre és időszakokban az e szakaszban megállapított feltételek mellett alkalmazható.
(2) A kiegészítő vámok kivetését eredményező küszöbszinteket a XVIII. melléklet sorolja fel.
139. cikk
A mennyiségek bejelentése
(1) A XVIII. mellékletben felsorolt összes termékre vonatkozóan és a feltüntetett időszakok során a tagállamok a 2454/93/EGK rendelet 308d. cikkében megállapított, a kedvezményes behozatal felügyeletére vonatkozó módszer alkalmazásával értesítik a Bizottságot a szabad forgalomba bocsátott mennyiségek részleteiről.
Ezt az értesítést tájékoztatást a megelőző héten szabad forgalomba bocsátott mennyiségek tekintetében minden szerdán, brüsszeli idő szerint legkésőbb déli 12 óráig teszik meg.
(2) Az e szakasz hatálya alá tartozó termékek szabad forgalomba bocsátására vonatkozó olyan nyilatkozatoknak, amelyeket a vámhatóságok az importőr kérésére anélkül is elfogadhatnak, hogy azok tartalmaznák a 2454/93/EGK rendelet 37. mellékletében említett egyes adatokat, tartalmazniuk kell - a szóban forgó rendelet 254. cikkében említett adatokon kívül - az érintett termékek (kilogrammban kifejezett) nettó tömegére vonatkozó adatot.
Ha az e szakasz hatálya alá tartozó termékek szabad forgalomba bocsátása a 2454/93/EGK rendelet 260. cikkében említett egyszerűsített nyilatkozattételi eljárás alkalmazásával történik, az egyszerűsített nyilatkozatoknak az egyéb követelményeken kívül tartalmazniuk kell az érintett termékek (kilogrammban kifejezett) nettó tömegére vonatkozó adatot.
Ha az e szakasz hatálya alá tartozó termékek szabad forgalomba bocsátása a 2454/93/EGK rendelet 263. cikkében említett helyi vámkezelési eljárás alkalmazásával történik, a szóban forgó rendelet 266. cikkének (1) bekezdésében említett, vámhatóságnak címzett értesítésben szerepelnie kell az áruk azonosításához szükséges minden adatnak, valamint az érintett termékek (kilogrammban kifejezett) nettó tömegére vonatkozó adatnak.
A 2454/93/EGK rendelet 266. cikke (2) bekezdésének b) pontja nem vonatkozik az e szakasz hatálya alá tartozó termékek behozatalára.
140. cikk
Kiegészítő vám kivetése
(1) Ha megállapítást nyer, hogy a XVIII. mellékletben felsorolt termékek és időszakok valamelyike tekintetében a szabad forgalomba bocsátott mennyiség túllépi a megfelelő küszöbmennyiséget, a Bizottság kiegészítő vámot vet ki, kivéve ha valószínűtlen, hogy a behozatal megzavarná az uniós piacot, vagy ha a hatás nem lenne arányban az elérni kívánt céllal.
(2) A kiegészítő vámot az említett vám alkalmazásának napja után szabad forgalomba bocsátott mennyiségekre vetik ki, feltéve hogy:
a)
a 137. cikknek megfelelően meghatározott vámtarifa-besorolás nyomán a szóban forgó származású behozatalra alkalmazandó legmagasabb egyedi vám kerül alkalmazásra;
b)
a behozatal a kiegészítő vám alkalmazási időszaka során történik.
141. cikk
A kiegészítő vám összege
A 140. cikk értelmében kivetett kiegészítő vám a közös vámtarifával összhangban az adott termékre alkalmazandó vám egyharmada.
Az értékvám tekintetében tarifakedvezményt élvező importáruk esetében azonban a kiegészítő vám a termékre kivetett egyedi vám egyharmada, amennyiben alkalmazható a 140. cikk (2) bekezdése.
142. cikk
A kiegészítő vám alóli mentességek
(1) A következő áruk mentesek a kiegészítő vám alól:
a)
a 2658/87/EGK tanácsi rendelet (19) (a továbbiakban: a Kombinált Nómenklatúra) 7. mellékletében felsorolt vámkontingensek keretében importált áruk;
b)
a (2) bekezdésben meghatározott, az Unió felé úton lévő áruk.
(2) Azok az áruk tekintendők az Unió felé úton lévő áruknak, amelyek:
a)
a kiegészítő vám kivetéséről hozott határozatot megelőzően hagyták el a származási országot; továbbá
b)
szállításuk a kiegészítő vám kivetése előtt kiállított, a származási országbeli berakodás helyétől az unióbeli kirakodás helyéig érvényes fuvarokmány kíséretében történik.
(3) Az érdekelt feleknek a vámhatóságok számára elfogadhatóan bizonyítaniuk kell, hogy a (2) bekezdés követelményei teljesülnek.
A hatóságok azonban elfogadhatják, hogy az áruk a kiegészítő vám kivetésének időpontja előtt hagyták el a származási országukat, ha a következő okmányok valamelyike e hatóságok részére bemutatásra kerül:
a)
tengeri szállítás esetében olyan hajóraklevél, amely bizonyítja, hogy a berakodás az említett nap előtt történt meg;
b)
vasúti szállítás esetében olyan vasúti fuvarlevél, amelyet a származási ország vasúti hatóságai az említett nap előtt fogadtak el;
c)
közúti szállítás esetében a származási országban az említett nap előtt kiállított közúti árufuvarozási szerződés („CMR”) vagy más fuvarokmány, ha az uniós árutovábbításra vagy közös árutovábbításra vonatkozó kétoldalú vagy többoldalú megállapodásokban megállapított feltételek teljesülnek;
d)
légi áruszállítás esetében olyan légi fuvarlevél, amely bizonyítja, hogy a légiforgalmi társaság az árukat az említett nap előtt fogadta el.
V. CÍM
ÁLTALÁNOS, ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
143. cikk
Ellenőrzések
E rendelet vagy más uniós jogszabály különös rendelkezéseinek sérelme nélkül, a tagállamok meghatározzák az 1234/2007/EK rendelet és e rendelet megfelelő alkalmazásához szükséges ellenőrzéseket és intézkedéseket. Azoknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük, hogy biztosíthassák az Unió pénzügyi érdekeinek megfelelő védelmét.
Különösen arról kell gondoskodniuk, hogy:
a)
az uniós vagy nemzeti jogszabályokban, illetve a nemzeti keretben vagy a nemzeti stratégiában előírt összes támogathatósági feltétel ellenőrizhető legyen;
b)
az ellenőrzések végrehajtásáért felelős illetékes tagállami hatóságok elegendő létszámú, megfelelő végzettségű és tapasztalatú személyzettel rendelkezzenek az ellenőrzések hatékony végrehajtásához; továbbá
c)
legyenek olyan ellenőrzések, amelyek révén elkerülhető egyes intézkedések e rendelet, illetve más uniós vagy nemzeti programok szerinti kettős finanszírozása.
144. cikk
Nemzeti szankciók
Az e rendeletben vagy az 1234/2007/EK rendeletben meghatározott szankciók sérelme nélkül, a tagállamok gondoskodnak arról, hogy az e rendeletben vagy az 1234/2007/EK rendeletben meghatározott követelményekkel kapcsolatban elkövetett szabálysértéseket az Unió pénzügyi érdekeinek megfelelő védelmében hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciók kövessék.
145. cikk
Mesterségesen előidézett helyzetek
Az e rendeletben vagy az 1234/2007/EK rendeletben meghatározott konkrét intézkedések sérelme nélkül, nem fizethető támogatás olyan kedvezményezett részére, akiről megállapították, hogy mesterségesen teremtette meg a támogatási jogosultság megszerzéséhez szükséges körülményeket azzal a céllal, hogy az érintett támogatási program céljaival ellentétes előnyhöz jusson.
146. cikk
Értesítések
(1) A tagállamok kijelölnek egy illetékes hatóságot vagy szervet, amely az alábbiak vonatkozásában valamennyi értesítési kötelezettség teljesítésért felel:
a)
termelői szervezetek, termelői szervezetek társulásai és termelői csoportok, e rendelet 97. cikkének megfelelően;
b)
a gyümölcs- és zöldségfélék belső piacon érvényes termelői ára, e rendelet 98. cikkének megfelelően;
c)
harmadik országokból importált és a reprezentatív importpiacokon értékesített termékek árai és mennyiségei, e rendelet 134. cikkének megfelelően;
d)
szabad forgalomba bocsátott behozatali mennyiségek, e rendelet 139. cikkének megfelelően.
(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az érintett hatóság vagy szerv kijelöléséről és elérhetőségeiről, csakúgy, mint az ezek tekintetében bekövetkező változásokról.
A kijelölt illetékes hatóságok vagy szervek nevét és címét tartalmazó jegyzéket minden lehetséges módon - ezen belül internetes közzététellel is - a tagállamok és a nyilvánosság rendelkezésére bocsátják, a Bizottság által létrehozott információs rendszereken keresztül.
(3) E rendelet bármely rendelkezésének sérelme nélkül, a tagállamok által e rendelet értelmében a Bizottság számára nyújtandó valamennyi értesítést elektronikus formátumban a Bizottság által az illetékes tagállami hatóságok vagy szervek rendelkezésére bocsátott informatikai rendszeren keresztül, a Bizottság által előírt módon kell teljesíteni.
A nem az első albekezdésben előírt módon vagy formátumban benyújtott értesítés - az (5) bekezdés sérelme nélkül - semmisnek tekinthető.
(4) E rendelet bármely rendelkezésének sérelme nélkül a tagállamok minden szükséges intézkedést megtesznek az e rendeletben meghatározott értesítési határidők betartása érdekében.
(5) Amennyiben egy tagállam elmulasztja az e rendeletben vagy az 1234/2007/EK rendeletben előírt értesítési kötelezettségek valamelyikét, vagy ha az értesítés a Bizottság birtokában lévő objektív tények alapján nem tűnik helytállónak, úgy a Bizottság felfüggesztheti az 1290/2005/EK tanácsi rendelet (20) 14. cikkében említett, a gyümölcs és a zöldségszektor tekintetében teljesített havi kifizetések egészét vagy egy részét mindaddig, amíg az értesítést helyesen be nem nyújtják.
147. cikk
Nyilvánvaló tévedések
A tagállamok felé e rendelet vagy az 1234/2007/EK rendelet alapján benyújtott bármely értesítés vagy kérelem - beleértve a támogatási kérelmet is - a benyújtás után bármikor módosítható, ha e módosítás az illetékes tagállami hatóság által felismert nyilvánvaló tévedésre vonatkozik.
148. cikk
Vis maior és rendkívüli körülmények
Amennyiben e rendelet vagy az 1234/2007/EK rendelet alapján szankciót vagy büntetést kellene kiszabni, illetve vissza kellene vonni valamely kedvezményt vagy elismerést, de a 73/2009/EK rendelet 31. cikkének értelmében vis maiorról vagy rendkívüli körülmények fennállásáról van szó, úgy a szankció vagy büntetés, illetve a visszavonás nem hajtható végre.
A vis maior helyzetet azonban kielégítő bizonyítékkal alátámasztva jelenteni kell az illetékes tagállami hatóságnak, az attól a naptól számított tíz munkanapon belül, amelyen az érintett személy képes a bejelentés megtételére.
149. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az 1580/2007/EK rendelet hatályát veszti.
Az 1580/2007/EK rendelet 134. cikke azonban 2011. augusztus 31-ig továbbra is alkalmazandó.
A hatályon kívül helyezett rendeletre való hivatkozásokat az e rendeletre való hivatkozásoknak kell tekinteni, adott esetben a XIX. mellékletben foglalt megfelelési táblázattal összhangban.
150. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) Az 1234/2007/EK rendelet 203a. cikke (3) bekezdésének a) pontjában engedélyezett lehetőséggel élő működési programok tervezett befejezésükig folytatódhatnak, feltéve hogy eleget tesznek a 2008. január 1-jét megelőzően hatályos szabályoknak.
(2) Az 1234/2007/EK rendelet 203a. cikke (6) bekezdésének alkalmazásában, a feldolgozásra szánt nyersanyagra vonatkozó minimális követelményekre és a kész termékek minimális minőségi követelményeire vonatkozó - a szóban forgó bekezdés szerinti átmeneti intézkedésekkel élő tagállam területén betakarított nyersanyagok tekintetében tovább alkalmazandó - szabályokat, az e rendelet II. címében említett vonatkozó forgalmazási előírásokon felül, a XX. mellékletben felsorolt bizottsági rendeletek határozzák meg.
(3) A 2200/96/EK rendelet szerint elfogadott azon elismerési terveket, amelyek továbbra is élvezik az 1234/2007/EK rendelet 203a. cikkének (4) bekezdése szerinti, azon termelői csoportokra vonatkozó jóváhagyást, amelyek nem az Európai Unióhoz 2004. május 1-jén vagy ezen időpontot követően csatlakozott tagállamokban, és nem az Európai Uniónak a Szerződés 349. cikkének (2) bekezdésében említett legkülső régióiban, illetve nem az 1405/2006/EK rendelet (21) 1. cikkének (2) bekezdésében említett kisebb égei-tengeri szigeteken találhatók, az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (3) bekezdésének b) pontjában meghatározott mértékben kell finanszírozni.
A 2200/96/EK rendelet szerint elfogadott azon elismerési terveket, amelyek esetében az említett rendelet 14. cikkének (7) bekezdését alkalmazták, és amelyek továbbra is élvezik az 1234/2007/EK rendelet 203a. cikkének (4) bekezdése szerinti jóváhagyást, az 1234/2007/EK rendelet 103a. cikke (3) bekezdésének a) pontjában meghatározott mértékben kell finanszírozni.
(4) A tagállamok, amennyiben szükségesnek ítélik, legkésőbb 2011. szeptember 15-ig módosíthatják nemzeti stratégiáikat annak érdekében, hogy:
a)
kellően megindokolják, mi minősül az 50. cikk (7) bekezdése b) pontja szerinti jelentős távolságnak;
b)
meghatározzák, hogy egy operatív program éves kiadásain belül legfeljebb mekkora arányt képviselhetnek a csomagolás környezetgazdálkodási vonatkozásával kapcsolatos, a 60. cikk (4) bekezdésének második albekezdése szerinti tevékenységekre szánt kiadások.
(5) Az e rendelet hatálybalépését megelőzően jóváhagyott működési programok tervezett befejezésükig folytatódhatnak, és nem kell eleget tenniük a kiadásoknak a 60. cikk (4) bekezdésének második albekezdése szerinti maximális arányára vonatkozó előírásnak.
151. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. június 7-én.