ROZHODNUTÍ PŘEDSEDY EVROPSKÉ KOMISE
ze dne 29. února 2012
o funkci a mandátu úředníka pro slyšení v určitých obchodních řízeních
(2012/199/EU)
PŘEDSEDA EVROPSKÉ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na jednací řád Komise (1), a zejména článek 22 uvedeného řádu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Právo na řádnou správu představuje zavedenou zásadu práva Evropské unie, což zahrnuje i procesní práva stran zúčastněných ve správním řízení, jehož výsledek může mít vliv na jejich zájmy.
(2)
Tato zásada práva Evropské unie je zakotvena v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie (2). Práva osoby, jejíž zájmy jsou dotčeny obchodním řízení, zakotvená v čl. 41 odst. 1 a v čl. 41 odst. 2 Listiny, jsou rovněž buď výslovně stanovena, nebo by měla být, jelikož se jedná o obecné právní zásady, aplikována v nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (3), nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (4), nařízení Rady (ES) č. 260/2009 ze dne 26. února 2009 o společných pravidlech dovozu (5), nařízení Rady (ES) č. 625/2009 ze dne 7. července 2009 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí (6), nařízení Rady (ES) č. 3286/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace (7), nařízení Rady (ES) č. 385/96 ze dne 29. ledna 1996 o ochraně proti cenám působícím újmu v loďařství (8), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 868/2004 ze dne 21. dubna 2004 o ochraně před poskytováním dotací a před nekalými cenovými praktikami způsobujícími újmu leteckým dopravcům Společenství při poskytování leteckých služeb ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (9), nařízení Rady (ES) č. 732/2008 ze dne 22. července 2008 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí od 1. ledna 2009 a o změně nařízení (ES) č. 552/97, (ES) č. 1933/2006 a nařízení Komise (ES) č. 1100/2006 a (ES) č. 964/2007 (10), nařízení Rady (ES) č. 1515/2001 ze dne 23. července 2001 o opatřeních, která může Společenství přijmout na základě zprávy přijaté orgánem WTO pro řešení sporů o antidumpingových a antisubvenčních opatřeních (11) a v nařízení Rady (ES) č. 427/2003 ze dne 3. března 2003 o přechodném ochranném mechanismu pro určité dovážené produkty pocházející z Čínské lidové republiky a o změně nařízení (ES) č. 519/94 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí (12).
(3)
Od 1. ledna 2007 je úkolem spočívajícím v zabezpečení účinného výkonu procesních práv zúčastněných stran a zajištění toho, aby obchodní řízení upravená ve shora uvedených nařízeních byla vedena nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě, pověřen úředník Generálního ředitelství pro obchod se zkušenostmi ve věcech ochrany obchodu, tak zvaný „úředník pro slyšení“.
(4)
Pro potřeby posílení této úlohy a zvýšení transparentnosti a procesní spravedlnosti příslušných řízení je nyní vhodné posílit tuto funkci úředníka pro slyšení v Komisi a stanovit jeho kompetence.
(5)
Výkon této funkce by měl být svěřen nezávislé osobě se zkušenostmi v oblasti obchodních řízení. Úředník pro slyšení by měl být jmenován Komisí v souladu s pravidly zakotvenými ve služebním řádu úředníků a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Unie.
(6)
Aby byla zajištěna jeho nezávislost, měl by být úředník pro slyšení pro správní účely přiřazen ke členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku.
(7)
Základními právy a povinnostmi úředníka pro slyšení stanovenými v tomto rozhodnutí jsou poskytovat poradenství komisaři odpovědnému za obchodní politiku a generálnímu řediteli generálního ředitelství pro obchod; být zárukou dodržování procesních práv; umožňovat přístup ke spisu; přijímat rozhodnutí o důvěrné povaze dokumentů; přezkoumávat stanoviska správy k prodlužování lhůt. Úředník pro slyšení by měl usilovat o zajištění toho, aby bylo při koncipování právních aktů nebo návrhů Komise přihlíženo ke všem rozhodným skutečnostem bez ohledu na to, zda jsou pro dotčené strany příznivé nebo nepříznivé.
(8)
Za účelem posílení procesních záruk výkonu procesních práv zúčastněných stran je nezbytné určit druhy slyšení a pevně stanovit pravidla pořádání a vedení slyšení s úředníkem pro slyšení a následného postupu.
(9)
Pravomoc úředníka pro slyšení rozhodovat o otázkách týkajících se přístupu ke spisu, důvěrnosti a lhůt by měla účastníkům obchodního řízení poskytnout dodatečnou procesní záruku, aniž by tím byly dotčeny lhůty závazné pro dané řízení.
(10)
Zprávy by měly zajistit, že hlavním otázkám, kterými se úředník pro slyšení zabývá, a jeho hlavním doporučením je věnována pozornost rozhodovacích subjektů, což představuje dodatečnou záruku dodržování práv stran dotčených obchodním řízením. Výroční zprávy by rovněž měly o činnosti úředníka pro slyšení informovat členské státy EU, Evropský parlament a veřejnost.
(11)
Při zpřístupňování informací o fyzických osobách by měla být zvláštní pozornost věnována nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (13).
(12)
Tímto rozhodnutím by neměla být dotčena obecná pravidla pro udělování nebo vylučování práva přístupu k dokumentům Komise,
ROZHODL TAKTO:
Článek 1
Úředník pro slyšení
1. V rámci Komise se zřizuje zvláštní funkce úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
2. Úkolem úředníka pro slyšení je zaručit účinný výkon procesních práv zúčastněných stran stanovených v níže uvedených nařízeních (dále jen „základní nařízení“) a zajistit, aby obchodní řízení podle uvedených nařízení byla vedena nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě. Těmito základními nařízeními jsou:
a)
nařízení (ES) č. 1225/2009, a zejména čl. 5 odst. 10 a 11, čl. 6 odst. 5, 6, 7 a 8, čl. 8 odst. 3, 4 a 9, články 18, 19, 20 a 21;
b)
nařízení (ES) č. 597/2009, a zejména čl. 10 odst. 12 a 13, čl. 11 odst. 5, 6, 7, 8 a 10, čl. 13 odst. 3, 4 a 9, články 28, 29, 30 a 31;
c)
nařízení (ES) č. 260/2009, a zejména články 6 a 9;
d)
nařízení (ES) č. 625/2009, a zejména články 5 a 7;
e)
nařízení (ES) č. 3286/94, a zejména články 8 a 9;
f)
nařízení (ES) č. 385/96, a zejména čl. 5 odst. 12 a 13, čl. 6 odst. 5, 6, 7 a 8, články 12, 13 a 14;
g)
nařízení (ES) č. 868/2004, a zejména články 7 a 8;
h)
nařízení (ES) č. 732/2008, a zejména články 18, 19 a 20;
i)
nařízení (ES) č. 1515/2001, a zejména čl. 1 odst. 2 a čl. 2 odst. 2;
j)
nařízení (ES) č. 427/2003, a zejména čl. 5 odst. 5, čl. 6 odst. 4, 5 a 6, čl. 17 odst. 2 a 3 a článek 18.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:
a)
„obchodním řízením“ se rozumí šetření nebo správní řízení vedené útvary Komise podle některého ze základních nařízení;
b)
„zúčastněnou stranou“ se rozumí osoba, jejíž zájmy jsou dotčeny obchodním řízením, podle definice v příslušném základním nařízení;
c)
„právy zúčastněných stran“ se rozumí procesní práva a právo jakékoli osoby na to, aby byla její záležitost v obchodním řízení vyřízena nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě.
Článek 3
Jmenování - odvolání a zastupování
1. Úředník pro slyšení je jmenován Komisí v souladu s pravidly stanovenými ve služebním řádu úředníků a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství.
2. Jmenování úředníka pro slyšení se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie. Každé přerušení, odvolání nebo přeložení úředníka pro slyšení provedené jakýmkoli postupem je předmětem odůvodněného rozhodnutí Komise. Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Úředník pro slyšení je pro administrativní účely přiřazen ke členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku.
4. Pokud není úředník pro slyšení schopen konat, určí člen Komise odpovědný za obchodní politiku, pokud možno po projednání s úředníkem pro slyšení, jiného úředníka, který není v daném případu zúčastněn a má dostatečné zkušenosti s obchodním řízením, aby vykonával povinnosti úředníka pro slyšení.
Článek 4
Zásady intervence úředníka pro slyšení
1. Při výkonu svých povinností jedná úředník pro slyšení nezávisle. Úředník pro slyšení nepřijímá při plnění svých úkolů žádné pokyny.
2. Při plnění svých povinností dbá úředník pro slyšení na nutnost účinné aplikace základních nařízení v souladu s platnými právními předpisy Unie a zásadami stanovenými Soudním dvorem Evropské unie.
3. Při výkonu své funkce má úředník pro slyšení neomezený přístup k veškerým spisům souvisejícím s obchodním řízením, a to bez zbytečného odkladu a v kterékoli fázi řízení.
4. Úředník pro slyšení činí rozhodnutí podle tohoto rozhodnutí a může dávat útvarům Komise odpovědným za šetření svá doporučení ohledně jakékoli záležitosti týkající se práv zúčastněných stran, které si vyžádaly jeho intervenci. Úředník pro slyšení usiluje o zajištění toho, aby bylo při přípravě předloh právních aktů nebo návrhů Komise přihlíženo ke všem rozhodným skutečnostem bez ohledu na to, zda jsou pro dotčené strany příznivé nebo nepříznivé.
5. Úředníkovi pro slyšení jsou odpovědným ředitelem nebo jeho zástupcem poskytovány informace o vývoji řízení, v němž úředník pro slyšení intervenoval, až do přijetí právního aktu v konečném znění Komisí, resp. Radou. Úředník pro slyšení je bezodkladně informován o jakékoli podstatné změně postoje Komise v závěrečné fázi obchodního řízení, aby mohl posoudit veškeré potenciální dopady na práva zúčastněných stran.
6. Úředník pro slyšení poskytuje členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku, případně generálnímu řediteli, poradenství ohledně následného postupu po vydání jeho doporučení a v případě potřeby též ohledně možných prostředků nápravy.
7. Odpovědný ředitel konzultuje s úředníkem pro slyšení změny nebo aktualizace politiky týkající se procesních záležitostí a hmotněprávních otázek, které mají dopad na práva zúčastněných stran podle definice v článku 2 tohoto rozhodnutí. S úředníkem pro slyšení lze konzultovat i jakoukoli jinou otázku plynoucí z obchodního řízení.
8. Úředník pro slyšení může členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku a v případě potřeby i generálnímu řediteli pro obchod předkládat svá zjištění a doporučení k jakékoli záležitosti plynoucí z obchodního řízení.
Článek 5
Podmínky intervence úředníka pro slyšení - načasování - informace
1. Úředník pro slyšení jedná na žádost zúčastněných stran, člena Komise odpovědného za obchodní politiku, generálního ředitele, ředitele odpovědného za obchodního řízení či jeho zástupce nebo ředitele jiných útvarů, s nímž je obchodní řízení konzultováno.
2. Úředník pro slyšení může intervenovat v kterékoli fázi obchodního řízení, s řádným přihlédnutím k závazným lhůtám platným pro takové řízení.
3. Úředník pro slyšení je vázán lhůtami použitelnými v obchodním řízení v souladu se základními nařízeními.
4. Ke každému právnímu aktu v konečném znění nebo návrhu Komise se vždy přikládá oznámení úředníka pro slyšení uvádějící, zda úředník pro slyšení v předmětném řízení intervenoval a jaká byla povaha jeho intervence.
Článek 6
Slyšení
1. Úředník pro slyšení může na žádost nebo v případech a za podmínek stanovených v základních nařízeních pořádat a vést dva druhy slyšení: slyšení mezi jednotlivou zúčastněnou stranou nebo skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy a útvary Komise odpovědnými za šetření a slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy.
2. Předmětem slyšení může být jakákoli otázka, která se vyskytne v kterékoli fázi obchodního řízení a je způsobilá ovlivnit práva zúčastněných stran.
3. Fyzické osoby pozvané k účasti na slyšení se dostaví buď osobně, nebo jsou zastoupeny právním zástupcem. Právnické osoby pozvané k účasti na slyšení jsou zastoupeny řádně pověřeným zástupcem jmenovaným z řad stálých zaměstnanců dané právnické osoby.
4. Fyzické nebo právnické osoby pozvané k účasti na slyšení pořádaném úředníkem pro slyšení mohou využít pomoci právníka nebo jiné kvalifikované osoby mimo okruh svých stálých zaměstnanců, která je úředníkem pro slyšení připuštěna.
5. Tímto článkem není dotčeno právo na slyšení dle základních nařízení.
Článek 7
Slyšení s jednotlivou zúčastněnou stranou nebo skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy
1. Úředník pro slyšení může pořádat a vést slyšení mezi jednotlivou zúčastněnou stranou či skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy a útvary Komise odpovědnými za šetření a v případě potřeby i jinými útvary, a to na odůvodněnou žádost dotčené zúčastněné strany nebo skupiny zúčastněných stran s podobnými zájmy.
2. Jednotlivá zúčastněná strana může požádat o slyšení se skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy ohledně konkrétní otázky, které se koná za podmínky, že s účastí na tomto slyšení souhlasí alespoň jedna další zúčastněná strana s podobným zájmem.
Článek 8
Slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy
1. Slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy může být pořádáno a vedeno pod předsednictvím úředníka pro slyšení, aby byl vytvořen prostor pro případnou prezentaci opačných názorů a předestření vyvracející argumentace. Lhůta, v rámci níž by se toto slyšení mělo konat, se uvede v oznámení o zahájení obchodního řízení.
2. Slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy může být pořádáno v každém řízení ve věcech ochrany obchodu, a to po vyslechnutí útvarů Komise odpovědných za šetření.
3. O slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy ohledně určité konkrétní otázky může rovněž požádat jednotlivá zúčastněná strana a toto slyšení se koná za podmínky, že s účastí na slyšení souhlasí alespoň jedna další zúčastněná strana s rozdílnými zájmy.
4. Slyšení se zúčastní útvary Komise odpovědné za šetření a v případě potřeby i jiné útvary.
5. Příslušní zástupci členských států se mohou slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy účastnit jako pozorovatelé.
Článek 9
Příprava slyšení
1. Po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce stanoví úředník pro slyšení den, dobu trvání a místo konání slyšení. Pokud je zúčastněnými stranami nebo útvary Komise požadováno odročení, rozhodne úředník pro slyšení, zda je povolí, či nikoli.
2. Ve vhodných případech může úředník pro slyšení uspořádat přípravné jednání se zúčastněnými stranami nebo s útvary Komise odpovědnými za šetření a jinými útvary, a to za účelem zjištění veškerých skutkových nebo právních otázek, které mají být předmětem slyšení, a jejich co možná nejlepšího objasnění. Za tím účelem může úředník pro slyšení vyžadovat od účastníků slyšení veškeré informace nezbytné k přípravě slyšení.
3. Úředník pro slyšení připraví program každého slyšení, který se všem účastníkům poskytne před slyšením.
4. Úředník pro slyšení může v přiměřené době po uplynutí lhůty pro předložení vyjádření ke zpřístupnění informací a před slyšením mezi stranami vyzvat účastníky, aby předložili otázky ohledně informací poskytnutých jinými zúčastněnými stranami.
5. Ve vhodných případech, vzhledem k potřebě zajistit, aby bylo slyšení mezi stranami řádně připraveno a především aby byly skutkové otázky co možná nejvíce objasněny, může úředník pro slyšení, po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce, poskytnout stranám pozvaným na slyšení předem seznam otázek, na které by chtěl znát jejich názor.
6. Úředník pro slyšení rovněž může žádat o předchozí písemné vyrozumění ohledně podstatného obsahu stanovisek, která chtějí účastníci na slyšení přednést.
7. Úředník pro slyšení může přizvat k účasti na slyšení externí odborníky. Zúčastněné strany a útvary Komise mohou požádat úředníka pro slyšení, aby účast externích odborníků na slyšení připustil. Úředník pro slyšení je povinen o těchto žádostech rozhodnout. Externí odborníci pozvaní k účasti na slyšení jsou povinni podepsat dohodu o mlčenlivosti.
8. Externí odborníci mohou být požádáni o poskytnutí jakéhokoli relevantního rozboru, zpráv nebo publikací, které se zařadí do spisu a zpřístupní všem účastníkům před slyšením, kdykoli je to možné.
Článek 10
Vedení slyšení
1. Úředník pro slyšení nese plnou odpovědnost za vedení slyšení. Úředník pro slyšení zajistí řádné vedení slyšení, což přispěje k zachování spravedlnosti samotného slyšení i jakéhokoli následně vydaného rozhodnutí.
2. Slyšení nejsou veřejná. Úředník pro slyšení rozhodne, které osoby by měly být vyslechnuty jménem zúčastněné strany, a zda by měly být dotčené osoby slyšeny zvlášť nebo v přítomnosti jiných osob pozvaných k účasti na slyšení. Ve druhém z uvedených případů je nutno přihlédnout k oprávněnému zájmu zúčastněných stran na ochraně jejich obchodního tajemství a jiných důvěrných informací.
3. Úředník pro slyšení může umožnit účastníkům klást v průběhu slyšení otázky a na otázky odpovídat.
4. V případě, že úředník pro slyšení připustil účast externích odborníků, zajistí, aby tito odborníci měli příležitost přednést své názory a odpovědět na otázky ostatních účastníků daného slyšení.
5. Vzhledem k potřebě zajistit zachování práva být slyšen, může úředník pro slyšení ve vhodných případech po provedení slyšení, po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce, poskytnout zúčastněným stranám příležitost předložit další písemná vyjádření. Úředník pro slyšení určí den, do kdy mohou být tato podání učiněna. K písemným vyjádřením doručeným po uvedeném dni nemusí být přihlíženo.
Článek 11
Následný postup po slyšení
1. Úředník pro slyšení vyhotoví přepis nebo smysluplné shrnutí slyšení:
a)
v případě pořádání slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy se přepis nebo smysluplné shrnutí zpřístupní všem účastníkům slyšení a zařadí se do spisu, který je zúčastněným stranám k dispozici pro účely nahlédnutí;
b)
v případě pořádání slyšení mezi jednotlivou zúčastněnou stranou či skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy a útvary Komise se přepis nebo smysluplné shrnutí zpřístupní všem účastníkům slyšení. Tito účastníci mohou předložit odůvodněnou žádost o zachování důvěrnosti určitých informací obsažených v přepisu nebo ve shrnutí. Úředník pro slyšení o těchto žádostech rozhodne po vyslechnutí útvarů Komise odpovědných za šetření, popřípadě jiných útvarů. Nedůvěrná verze přepisu nebo shrnutí slyšení se založí do spisu, který je k dispozici zúčastněným stranám pro účely nahlédnutí.
2. Úředník pro slyšení může předkládat útvarům Komise odpovědným za šetření doporučení v souladu s článkem 4 odst. 4 tohoto rozhodnutí. Útvary Komise odpovědné za šetření vyrozumí úředníka pro slyšení v přiměřené lhůtě před přijetím právního aktu v konečném znění o tom, zda a jakým způsobem k těmto doporučením přihlédly, a poskytnou úředníkovi pro slyšení kopii předlohy právního aktu.
3. Úředník pro slyšení předkládá pravidelné zprávy členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku, s kopií pro generálního ředitele, týkající se slyšení s jednotlivými stranami nebo skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy podle článku 18 tohoto rozhodnutí, ledaže daný případ vyžaduje okamžité doporučení členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku nebo generálnímu řediteli.
4. Veškerá doporučení úředníka pro slyšení útvarům Komise odpovědným za šetření, jakož i zprávy a zjištění předkládaná úředníkem pro slyšení členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku a generálnímu řediteli, jsou považovány za důvěrné interní dokumenty.
5. V případě, že se koná slyšení mezi stranami, vyhotoví úředník pro slyšení písemnou konečnou zprávu ohledně dodržení práv zúčastněných stran. Tato zpráva může být úředníkem pro slyšení pozměněna ve světle změn předlohy právního aktu, a to až do okamžiku přijetí právního aktu v konečném znění.
Článek 12
Přístup ke spisu
1. Strana, která tvrdí, že je zúčastněnou stranou, může požadovat, aby úředník pro slyšení přezkoumal odmítnutí útvary Komise odpovědných za šetření umožnit této straně v přiměřené lhůtě přístup ke spisu daného k dispozici pro účely nahlédnutí nebo ke konkrétnímu dokumentu, který má Komise k dispozici. Úředník pro slyšení případ posoudí a rozhodne, zda přizná částečný nebo plný přístup ke spisu nebo k požadovanému dokumentu, nebo takový přístup odmítne.
2. Úředník pro slyšení stanoví lhůty, v rámci kterých takový přístup útvary Komise odpovědné za šetření poskytnou.
Článek 13
Důvěrnost
1. Úředník pro slyšení je vázán obecnými pravidly týkajícími se důvěrnosti informací předložených zúčastněnými stranami ve správním řízení vedeném před Komisí.
2. Zúčastněná strana nebo útvary Komise odpovědné za šetření mohou úředníka pro slyšení požádat o vydání rozhodnutí ohledně důvěrné povahy dokumentu, který mají útvary Komise odpovědné za šetření k dispozici.
Článek 14
Nedůvěrná shrnutí důvěrných informací
1. Zúčastněná strana může požádat úředníka pro slyšení, aby přezkoumal závěry útvarů Komise odpovědných za šetření ohledně toho, zda je nedůvěrné shrnutí důvěrných informací, které bylo předloženo v průběhu šetření, dostatečně podrobné, aby umožňovalo přiměřené pochopení podstaty důvěrně sdělených informací.
2. V případě, že útvary Komise odpovědné za šetření hodlají nepřihlédnout k dokumentu nebo k informacím, k nimž zúčastněná strana odmítla předložit smysluplné nedůvěrné shrnutí, může zúčastněná strana úředníka pro slyšení požádat, aby ve věci rozhodl.
3. Úředník pro slyšení žádost posoudí. Pokud dojde k závěru, že nedůvěrné shrnutí není dostatečně podrobné, poskytne úředník pro slyšení zúčastněné straně, která shrnutí dodala, příležitost vyjádřit se v přiměřené lhůtě ke svému shrnutí a vylepšit ho.
4. V případě, že zúčastněná strana, která předložila důvěrné informace, předloží nedostatečné shrnutí nebo poskytne odůvodnění, jež nelze akceptovat, nebo je nečinná, úředník pro slyšení rozhodne, zda má nebo nemá být přihlíženo k důvěrným informacím, pro něž nebylo poskytnuto žádné smysluplné nedůvěrné shrnutí podle příslušných ustanovení základních nařízení.
Článek 15
Přístup k informacím, které jsou ze své povahy důvěrné a nelze je učinit předmětem shrnutí
Na žádost zúčastněné strany může úředník pro slyšení posoudit informaci, která je ze své povahy důvěrná a nelze ji učinit předmětem shrnutí, k níž dotčená strana nemá přístup, za účelem ověření, jak byla tato informace útvary Komise odpovědnými za šetření použita.
Úředník pro slyšení zúčastněnou stranu, která takovou žádost podala, informuje o tom, zda dle jeho názoru:
a)
je informace, k níž dotčená strana nemá přístup, pro obranu této strany rozhodná a
b)
zda případně útvary šetření tuto informaci správně zohlednily ve skutečnostech a úvahách, na nichž založily své závěry.
Článek 16
Prodloužení lhůt
1. Žádost o prodloužení lhůt nebo posunutí lhůt pro zodpovězení dotazníků, předložení dodatečných informací, návštěvy na místě nebo vyjádření ke zpřístupnění informací je zúčastněnou stranou nejprve určena útvarům Komise odpovědným za šetření. Tato žádost musí být podána včas před uplynutím původní lhůty. Je-li tato žádost odmítnuta nebo považuje-li zúčastněná strana přiznané prodloužení za příliš krátké, může zúčastněná strana předložit, před uplynutím původní lhůty, odůvodněnou žádost o přezkoumání věci úředníkovi pro slyšení. Po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce může úředník pro slyšení lhůty prodloužit nebo žádost odmítnout.
2. Útvary Komise nejednají v předmětné věci jednat dříve, než úředník pro slyšení rozhodne.
3. Úředník pro slyšení rozhodne s přihlédnutím ke konkrétním okolnostem dotčené žádosti a lhůtám závazným pro dané řízení.
Článek 17
Účast na jednání výborů
Úředník pro slyšení se může účastnit jednání výborů. Ve vhodných případech může úředník pro slyšení odpovídat na otázky členských států, pokud se tyto otázky týkají povahy jeho intervence v řízení.
Článek 18
Zprávy podávané úředníkem pro slyšení
1. Na konci každého roku vyhotoví úředník pro slyšení výroční zprávu. Výroční zpráva musí obsahovat informace o případech, v nichž úředník pro slyšení intervenoval, druh rozhodnutí a doporučení, která učinil, a veškerá doporučení směřující ke zdokonalení obchodních řízení. Zpráva je určena členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku. Generální ředitel pro obchod a dotčená ředitelství obdrží kopii této zprávy.
2. Shrnutí závěrečné zprávy se sdělí členským státům a Evropskému parlamentu a zveřejní se na internetové stránce úředníka pro slyšení.
3. Úředník pro slyšení vyhotovuje pro člena Komise odpovědného za obchodní politiku pravidelné zprávy, jejichž obsahem je shrnutí jeho činnosti a záležitostí, které se při výkonu těchto činností vyskytly. Tato zpráva nastíní hlavní otázky politiky, rozhodnutí a doporučení učiněná úředníkem pro slyšení a také způsob, jakým bylo k těmto doporučením přihlédnuto útvary Komise odpovědnými za vedení vyšetřování. Kopie této zprávy je určena generálnímu řediteli pro obchod.
4. Úředník pro slyšení podává zprávu o každém slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy a při výkonu své poradenské činnosti může členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku a generálnímu řediteli podávat zprávy o jakékoli jiné záležitosti, která vyplyne z obchodního řízení nebo je jinak rozhodná pro účinnou aplikaci zásad práva Evropské unie v obchodním řízení.
5. Závěrečná zpráva úředníka pro slyšení o slyšeních mezi zúčastněnými stranami se předkládá členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku, generálnímu řediteli pro obchod a odpovědnému řediteli. Sděluje se pověřeným zástupcům členských států a zúčastněným stranám.
Článek 19
Přechodná ustanovení
Toto rozhodnutí se použije na řízení, která byla v okamžiku vstupu tohoto rozhodnutí v platnost již zahájena, ale v nichž dosud nedošlo k závěrečnému zpřístupnění informací.
Procesní úkony učiněné před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost si zachovají své účinky.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 29. února 2012.
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG ELNÖKÉNEK HATÁROZATA
(2012. február 29.)
a meghallgató tisztviselő egyes kereskedelmi eljárásokban ellátandó feladatairól és megbízatásáról
(2012/199/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG ELNÖKE,
tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a Bizottság eljárási szabályzatára (1) és különösen annak 22. cikkére,
mivel:
(1)
A megfelelő ügyintézéshez való jog, amely magában foglalja az olyan közigazgatási eljárásokban részt vevő érdekelt felek eljárási jogait, amelyek eredménye hatással lehet érdekeikre, az Európai Unió jogának egyik szilárd alapelve.
(2)
Az Európai Unió jogának ezen elvét az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikke rögzíti (2). A Charta 41. cikkének (1) bekezdése és 41. cikkének (2) bekezdése állapítja meg az olyan személyek jogait, akinek érdekeit kereskedelmi eljárás érinti. E jogokat ugyanilyen egyértelműen fogalmazzák meg az alábbi jogi aktusok is (illetve - mint általános jogi elveket - ezeket alkalmazniuk kell): az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet (3), az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendelet (4), a behozatalra vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. február 26-i 260/2009/EK tanácsi rendelet (5), az egyes harmadik országokból történő behozatalra vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 7-i 625/2009/EK tanácsi rendelet (6), a nemzetközi kereskedelmi szabályok, különösen a Kereskedelmi Világszervezet égisze alatt kialakított kereskedelmi szabályok alapján a Közösséget megillető jogok gyakorlásának biztosítása érdekében a közös kereskedelmi politika területén követendő közösségi eljárások megállapításáról szóló, 1994. december 22-i 3286/94/EK tanácsi rendelet (7), a vízi járművekre vonatkozó káros árképzés elleni védekezésről szóló, 1996. január 29-i 385/96/EK tanácsi rendelet (8), az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból származó légi közlekedési szolgáltatások keretében a közösségi légi fuvarozóknak kárt okozó támogatásnyújtással és tisztességtelen árképzési gyakorlattal szembeni védelemről szóló, 2004. április 21-i 868/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (9), az általános tarifális preferenciák rendszerének 2009. január 1-jétől történő alkalmazásáról, illetve az 552/97/EK és az 1933/2006/EK rendelet, valamint az 1100/2006/EK és a 964/2007/EK bizottsági rendelet módosításáról szóló, 2008. július 22-i 732/2008/EK tanácsi rendelet (10), a WTO Vitarendező Testülete által dömping- és szubvencióellenes ügyekkel kapcsolatban elfogadott jelentés után a Közösség által hozható intézkedésekről szóló, 2001. július 23-i 1515/2001/EK tanácsi rendelet (11), valamint a Kínai Népköztársaságból származó behozatalra vonatkozó, átmeneti termékspecifikus védelmi mechanizmusról, valamint az egyes harmadik országokból történő behozatalra vonatkozó közös szabályokról szóló 519/94/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. március 3-i 427/2003/EK tanácsi rendelet (12).
(3)
2007. január 1-je óta az érdekelt felek eljárási jogai tényleges gyakorlásának védelmére, valamint a fent felsorolt rendeletekben meghatározott kereskedelmi eljárások pártatlan, tisztességes és ésszerű időn belül történő lefolytatásának biztosítására irányuló feladattal a Bizottság Kereskedelmi Főigazgatóságának egy kereskedelemvédelmi kérdésekben jártas tisztviselőjét bízták meg, akinek tisztsége: „meghallgató tisztviselő”.
(4)
A meghallgató tisztviselő szerepének, valamint a vonatkozó eljárások átláthatóságának és tisztességes jellegének megszilárdítása érdekében időszerű a meghallgató tisztviselő feladatának a Bizottságon belüli megerősítése és hatáskörének meghatározása.
(5)
Ezt a tisztséget független, kereskedelmi eljárásokban járatos személyre kell bízni. A Bizottságnak a meghallgató tisztviselőt az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzatában és az Európai Unió egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételeiben meghatározott szabályokkal összhangban kell kineveznie.
(6)
A meghallgató tisztviselő függetlenségének biztosítása érdekében igazgatási célból a Bizottság kereskedelempolitikáért felelős tagja mellett látja el feladatát.
(7)
A meghallgató tisztviselő e határozatban előírt legfőbb feladatai a következők: tanácsokat ad a kereskedelempolitikáért felelős biztosnak és a Kereskedelmi Főigazgatóság főigazgatójának; biztosítja az eljárási jogokat; lehetővé teszi az aktába való betekintést; dönt egy adott dokumentum bizalmas jellegéről; felülvizsgálja az adminisztráció határidők meghosszabbításával kapcsolatos álláspontját. A meghallgató tisztviselőnek gondoskodnia kell arról, hogy a Bizottság jogszabály- és javaslattervezeteinek elkészítése során kellően figyelembe vegyék a tárgyhoz tartozó valamennyi tényt, legyenek azok az érdekeltek szempontjából akár kedvezőek, akár kedvezőtlenek.
(8)
Az érdekelt felek eljárási jogainak gyakorlásával kapcsolatos eljárási garanciák megerősítése érdekében meg kell határozni a meghallgatások fajtáit, és rögzíteni kell a meghallgató tisztviselő közreműködésével tartott meghallgatások megszervezésére, lebonyolítására és nyomon követésére vonatkozó szabályokat.
(9)
A meghallgató tisztviselő döntési hatáskörének az aktába való betekintést, a bizalmas kezelést és a határidőket érintő kérdések tekintetében további eljárási garanciákat kell biztosítania a kereskedelmi eljárásban érintett felek számára az eljárás időkorlátainak sérelme nélkül.
(10)
A jelentéseknek biztosítaniuk kell, hogy a meghallgató tisztviselő által kezelt főbb kérdések, valamint a meghallgató tisztviselő főbb ajánlásai a döntéshozók tudomására jussanak, és így további garanciát biztosítsanak a kereskedelmi eljárás által érintett felek jogai tekintetében. Ezenkívül az éves jelentéseknek tájékoztatást kell nyújtaniuk az EU-tagállamok, az Európai Parlament és a nyilvánosság számára is a meghallgató tisztviselő tevékenységéről.
(11)
A természetes személyekre vonatkozó információk közlése során különös figyelmet kell fordítani a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (13).
(12)
Ez a határozat nem érinti a Bizottság dokumentumaihoz való hozzáférés engedélyezéséről vagy tilalmáról szóló általános szabályokat,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A meghallgató tisztviselő
(1) A Bizottságon belül létrejön a kereskedelmi eljárásokban közreműködő meghallgató tisztviselő meghatározott feladatköre.
(2) A meghallgató tisztviselő feladata, hogy biztosítsa az érdekelt felek számára az alábbiakban felsorolt rendeletekben (a továbbiakban: alaprendeletek) biztosított eljárási jogok hatékony gyakorlását, valamint az e rendeletekben meghatározott kereskedelmi eljárások pártatlan, tisztességes és méltányos időn belül történő lefolytatását. Az említett alaprendeletek a következők:
a)
az 1225/2009/EK rendelet és különösen a rendelet 5. cikkének (10) és (11) bekezdése, 6. cikkének (5), (6), (7) és (8) bekezdése, 8. cikkének (3), (4) és (9) bekezdése, valamint 18., 19., 20. és 21. cikke;
b)
az 597/2009/EK rendelet és különösen a rendelet 10. cikkének (12) és (13) bekezdése, 11. cikkének (5), (6), (7), (8) és (10) bekezdése, 13. cikkének (3), (4) és (9) bekezdése, valamint 28., 29., 30. és 31. cikke;
c)
a 260/2009/EK rendelet és különösen a rendelet 6. és 9. cikke;
d)
a 625/2009/EK rendelet és különösen a rendelet 5. és 7. cikke;
e)
a 3286/94/EK rendelet és különösen a rendelet 8. és 9. cikke;
f)
a 385/96/EK rendelet és különösen a rendelet 5. cikkének (12) és (13) bekezdése, 6. cikkének (5), (6), (7) és (8) bekezdése, valamint 12., 13. és 14. cikke;
g)
a 868/2004/EK rendelet és különösen a rendelet 7. és 8. cikke;
h)
a 732/2008/EK rendelet és különösen a rendelet 18., 19. és 20. cikke;
i)
az 1515/2001/EK rendelet és különösen a rendelet 1. cikkének (2) bekezdése és 2. cikkének (2) bekezdése;
j)
a 427/2003/EK rendelet és különösen a rendelet 5. cikkének (5) bekezdése, 6. cikkének (4), (5) és (6) bekezdése, 17. cikkének (2) és (3) bekezdése, valamint 18. cikke.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E határozat alkalmazásában:
a) „kereskedelmi eljárás”: a Bizottság szolgálatai által az alaprendeletek egyike alapján elvégzett bármely vizsgálat vagy közigazgatási eljárás;
b) „érdekelt fél”: minden olyan személy, akinek érdekeit a vonatkozó alaprendeletben meghatározott kereskedelmi eljárás érinti;
c) „az érdekelt felek jogai”: az eljárási jogok, valamint minden személy ahhoz való joga, hogy a kereskedelmi eljárásokban ügyét pártatlanul, tisztességesen és méltányos időn belül intézzék el.
3. cikk
Kinevezés, a megbízás megszűnése és helyettesítés
(1) A Bizottság a meghallgató tisztviselőt az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzatában és az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételeiben meghatározott szabályokkal összhangban nevezi ki.
(2) A meghallgató tisztviselő kinevezését az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzé kell tenni. A meghallgató tisztviselő megbízásának bármely eljárás által történő megszakítására, megszüntetésére vagy átruházására csak a Bizottság indokolt határozata alapján kerülhet sor. Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
(3) A meghallgató tisztviselő igazgatási célból a Bizottság kereskedelempolitikáért felelős biztosa mellett látja el feladatát.
(4) A meghallgató tisztviselő akadályoztatása esetén a Bizottság kereskedelempolitikáért felelős biztosa - lehetőség szerint a meghallgató tisztviselővel folytatott konzultációt követően - kinevez egy másik, az adott ügyben nem érintett, a kereskedelmi eljárások terén elegendő tapasztalattal rendelkező tisztviselőt, aki ellátja a meghallgató tisztviselő feladatait.
4. cikk
A meghallgató tisztviselő beavatkozásának elvei
(1) A meghallgató tisztviselő feladatait teljesen függetlenül látja el. Tevékenysége gyakorlása során nem fogad el utasításokat.
(2) A meghallgató tisztviselő feladatainak ellátása során szem előtt tartja az alaprendeletek hatékony alkalmazásának szükségességét, az Unió hatályos jogszabályaival és az Európai Unió Bírósága által megállapított elvekkel összhangban.
(3) A meghallgató tisztviselő feladatainak ellátása során az eljárás teljes időtartama alatt korlátozás és indokolatlan késedelem nélküli hozzáféréssel rendelkezik a kereskedelmi eljárással kapcsolatos bármely aktához.
(4) A meghallgató tisztviselő a jelen határozat előírásai szerint hozza meg döntését, és ajánlásokat tehet a Bizottság vizsgálatért felelős szolgálatainak a beavatkozását kérő érdekelt felek jogait érintő bármely kérdéssel kapcsolatban. A meghallgató tisztviselő gondoskodik arról, hogy a Bizottság jogszabály- és javaslattervezeteinek kidolgozása során kellően figyelembe vegyék a tárgyhoz tartozó valamennyi tényt, legyenek azok akár kedvezőek, akár kedvezőtlenek az érdekeltek szempontjából.
(5) Amíg a Bizottság vagy esetenként a Tanács a végleges jogszabályt elfogadja, a felelős igazgató vagy meghatalmazottja tájékoztatja a meghallgató tisztviselőt azon eljárás menetéről, amelybe a meghallgató tisztviselő beavatkozott. A meghallgató tisztviselőt haladéktalanul tájékoztatni kell a Bizottság álláspontjában a kereskedelmi eljárások végleges szakaszában bekövetkezett bármely lényeges változásról, az érdekelt felek jogaira gyakorolt esetleges hatás értékelésének érdekében.
(6) A meghallgató tisztviselő tanácsot ad a Bizottság kereskedelempolitikáért felelős biztosának - és adott esetben a főigazgatónak - az ajánlásai nyomon követésére és szükség esetén a lehetséges jogorvoslatra vonatkozóan.
(7) Az illetékes igazgató konzultál a meghallgató tisztviselővel az eljárási és érdemi kérdésekkel kapcsolatos elvek olyan változásairól vagy aktualizálásáról, amely hatást gyakorolhat az érdekelt felek jelen határozat 2. cikke értelmében vett jogaira. A meghallgató tisztviselővel a kereskedelmi eljárással kapcsolatos bármely más kérdésről is konzultálni lehet.
(8) A meghallgató tisztviselő a Bizottság kereskedelempolitikáért felelős tagja elé, valamint - szükség esetén - a kereskedelmi Főigazgatóság főigazgatója elé terjesztheti észrevételeit és ajánlásait minden olyan ügyre vonatkozóan, amely valamely kereskedelmi eljárással kapcsolatos.
5. cikk
A meghallgató tisztviselő beavatkozásának feltételei - Időzítés - Tájékoztatás
(1) A meghallgató tisztviselő az érdekelt felek, a kereskedelempolitikáért felelős biztos, a főigazgató, egy kereskedelmi eljárásért felelős igazgató vagy meghatalmazottja, illetve e kereskedelmi eljárás kapcsán megkeresett bármely egyéb szolgálat igazgatója kérésére jár el.
(2) A meghallgató tisztviselő a kereskedelmi eljárás bármely szakaszában beavatkozhat, kellően figyelembe véve az eljárás időbeli korlátait.
(3) A meghallgató tisztviselőt az alaprendeletekkel összhangban kötik a kereskedelmi eljárásokra vonatkozó határidők.
(4) A Bizottság minden végleges jogszabályához vagy javaslatához csatolni kell a meghallgató tisztviselő arra vonatkozó feljegyzését, hogy beavatkozott-e az érintett eljárásba, illetve hogy milyen jellegű volt a beavatkozása.
6. cikk
Meghallgatások
(1) A meghallgató tisztviselő kérelem alapján, illetve az alaprendeletekben meghatározott esetekben és feltételek mellett kétféle meghallgatást szervezhet és bonyolíthat le: egy érdekelt fél vagy hasonló érdekű érintett felek csoportja és a vizsgálattal megbízott bizottsági szolgálatok közötti meghallgatást, illetve az eltérő érdekű érintett felek közötti meghallgatást.
(2) A meghallgatás az adott kereskedelmi eljárás bármely szakaszában felmerülő minden olyan kérdésre kiterjedhet, amely hatással lehet az érdekelt felek jogaira.
(3) A meghallgatáson való részvételre meghívott természetes személyeknek személyesen kell megjelenniük vagy jogi képviselőnek kell őket képviselnie. A meghallgatáson való részvételre meghívott jogi személy képviseletét az állandó alkalmazottai közül kijelölt, megfelelő meghatalmazással rendelkező személy látja el.
(4) A meghallgató tisztviselő által szervezett meghallgatáson való részvételre meghívott természetes és jogi személyeket egy jogtanácsos, vagy a meghallgató tisztviselő által elfogadott, nem állandó alkalmazottnak minősülő egyéb képzett szakember segítheti.
(5) E cikket az alaprendeletek szerinti meghallgatáshoz való jog sérelme nélkül kell alkalmazni.
7. cikk
Egyéni érdekelt fél vagy hasonló érdekű felek csoportja részvételével lebonyolított meghallgatások
(1) A meghallgató tisztviselő valamely egyéni érdekelt fél vagy hasonló érdekű felek csoportja indokolt kérelme alapján meghallgatást szervezhet és bonyolíthat le az érdekelt fél vagy a hasonló érdekű felek csoportja és a vizsgálatért felelős, illetve - szükség esetén - más bizottsági szolgálatok között.
(2) Egy adott kérdés vonatkozásában a hasonló érdekű felek csoportjának részvételével lebonyolítandó meghallgatást egyéni érdekelt fél kezdeményezheti, és az akkor tartható meg, ha legalább még egy hasonló érdekű érdekelt fél hajlandó azon részt venni.
8. cikk
Különböző érdekű felek meghallgatása
(1) A meghallgató tisztviselő megszervezheti és lefolytathatja különböző érdekű felek meghallgatását, hogy lehetővé tegye az ellentétes álláspontok ismertetését és az ellenérvek előadását. A kereskedelmi eljárás megindításáról szóló értesítésben meg kell határozni azt az időszakot, amelyen belül e meghallgatást meg kell tartani.
(2) Különböző érdekű felek meghallgatására minden kereskedelemvédelmi eljárás keretében sor kerülhet a vizsgálattal megbízott bizottsági szolgálatok meghallgatását követően.
(3) Egy adott kérdés vonatkozásában a különböző érdekű felek közötti meghallgatás lebonyolítását egyéni érdekelt fél is kezdeményezheti, és az akkor tartható meg, ha legalább még egy különböző érdekű egyéni érdekelt fél hajlandó azon részt venni.
(4) A meghallgatáson a vizsgálatért felelős bizottsági szolgálatok és - szükség esetén - más szolgálatok is részt vesznek.
(5) A tagállamok illetékes képviselői megfigyelőként részt vehetnek bármely, különböző érdekű érintett felek közötti meghallgatáson.
9. cikk
A meghallgatás előkészítése
(1) A felelős igazgató vagy meghatalmazottja meghallgatását követően a meghallgató tisztviselő meghatározza a meghallgatás időpontját, időtartamát és helyét. Amennyiben az érdekelt felek vagy a bizottsági szolgálatok halasztást kérnek, a meghallgató tisztviselő határoz annak engedélyezéséről.
(2) A meghallgató tisztviselő szükség esetén előkészítő tárgyalást folytathat az érdekelt felekkel vagy a vizsgálatért felelős és egyéb bizottsági szolgálatokkal a meghallgatás keretében tárgyalandó valamennyi ténybeli vagy jogi kérdés lehetőség szerinti azonosítása és tisztázása érdekében. E célból a meghallgató tisztviselő a meghallgatás résztvevőitől az annak előkészítéséhez szükséges minden tájékoztatásra igényt tarthat.
(3) A meghallgató tisztviselő összeállítja minden egyes meghallgatás napirendjét, amelyet a meghallgatást megelőzően minden résztvevő rendelkezésére bocsát.
(4) A meghallgató tisztviselő a nyilvánosságra hozatallal kapcsolatos észrevételek megtételére kitűzött határidő lejárta után és a felek meghallgatását megelőzően, méltányos időn belül felkérheti a résztvevőket, hogy nyújtsák be a más érdekelt felek által szolgáltatott információkra vonatkozó kérdéseiket.
(5) Tekintettel annak szükségességére, hogy a felek közötti meghallgatást megfelelően előkészítsék és különösen, hogy a ténykérdéseket a lehető legnagyobb mértékben tisztázzák, a meghallgató tisztviselő adott esetben a felelős igazgató vagy megbízottja meghallgatását követően a meghallgatásra meghívott feleknek előzetesen átadhatja azon kérdések listáját, amelyek tekintetében fel akarja kérni őket álláspontjuk ismertetésére.
(6) A meghallgató tisztviselő előzetes írásbeli értesítést kérhet bármely meghallgatás résztvevőitől tervezett nyilatkozataik lényegi tartalmáról.
(7) A meghallgató tisztviselő külső szakértőket is meghívhat a meghallgatásra. Az érdekelt felek és a bizottsági szolgálatok kérhetik a meghallgató tisztviselőtől, hogy engedélyezze külső szakértők meghallgatáson való részvételét. E kérelmekről a meghallgató tisztviselő határoz. A meghallgatásra meghívott külső szakértők titoktartási megállapodást kötelesek aláírni.
(8) A külső szakértőket fel lehet kérni minden érdemleges elemzés, jelentés vagy publikáció benyújtására, amelyeket az aktához csatolnak, és lehetőleg még a meghallgatás előtt valamennyi résztvevő rendelkezésére bocsátanak.
10. cikk
A meghallgatások lebonyolítása
(1) A meghallgató tisztviselő teljes körű felelősséggel tartozik a meghallgatás lebonyolításáért. Gondoskodik a meghallgatás szabályszerű lebonyolításáról mind a meghallgatás, mind az azt követően hozott határozat méltányosságának biztosítása érdekében.
(2) A meghallgatások nem nyilvánosak. A meghallgató tisztviselő dönt arról, hogy mely személyeket kell az érdekelt fél nevében meghallgatni, és hogy az érintett személyeket külön-külön vagy a meghallgatáson való részvételre meghívott más személyek jelenlétében kell-e meghallgatni. Az utóbbi esetben tekintettel kell lenni az érdekelt felek üzleti titkainak és az egyéb bizalmas információinak védelméhez fűződő jogos érdekére.
(3) A meghallgató tisztviselő lehetővé teheti a résztvevők számára, hogy a meghallgatás során kérdéseket tegyenek fel és válaszoljanak meg.
(4) Amennyiben a meghallgató tisztviselő engedélyezte külső szakértők részvételét, biztosítja, hogy e szakértők kifejthessék álláspontjukat, és megválaszolhassák a meghallgatás egyéb résztvevői által feltett kérdéseket.
(5) A meghallgatást követően, tekintettel a meghallgatáshoz való jog biztosításának szükségességére, a meghallgató tisztviselő a felelős igazgató vagy megbízottja meghallgatása után lehetőséget adhat az érdekelt felek számára további írásbeli észrevételek megtételére. A meghallgató tisztviselő meghatározza az ilyen dokumentumok előterjesztésének határidejét. Az e határidőt követően beérkezett írásbeli észrevételeket nem feltétlenül veszik figyelembe.
11. cikk
A meghallgatások nyomon követése
(1) A meghallgató tisztviselő elkészíti a meghallgatások jegyzőkönyvét vagy érdemi összefoglalóját;
a)
amennyiben különböző érdekű felek közötti meghallgatásra kerül sor, a jegyzőkönyvet vagy az érdemi összefoglalót a meghallgatás valamennyi résztvevője rendelkezésére kell bocsátani, és az érdekelt felek számára konzultációra nyitott aktának is tartalmaznia kell azokat;
b)
amennyiben egy érdekelt fél vagy hasonló érdekű felek csoportja és a bizottsági szolgálatok közötti meghallgatásra kerül sor, a jegyzőkönyvet vagy az érdemi összefoglalót a meghallgatás valamennyi résztvevője rendelkezésére kell bocsátani. E résztvevők indokolt kérelmet nyújthatnak be a jegyzőkönyvben vagy az összefoglalóban szereplő egyes információk bizalmas kezelése iránt. A meghallgató tisztviselő a vizsgálatért felelős bizottsági szolgálatok és - szükség esetén - egyéb szolgálatok meghallgatását követően határoz e kérelmekről. Az érdekelt felek számára konzultációra bocsátott aktának tartalmaznia kell a meghallgatás jegyzőkönyvének vagy összefoglalójának nyilvános változatát.
(2) A jelen határozat 4. cikkének (4) bekezdésével összhangban a meghallgató tisztviselő ajánlásokat tehet a vizsgálatért felelős bizottsági szolgálatoknak. E szolgálatok a meghallgató tisztviselőt a végleges jogszabály elfogadását megelőző megfelelő határidőn belül kötelesek tájékoztatni arról, hogy figyelembe vették-e, illetve milyen módon vették figyelembe ezen ajánlásokat, és át kell adniuk a meghallgató tisztviselőnek a jogszabálytervezet egy példányát.
(3) A jelen határozat 18. cikkének megfelelően a meghallgató tisztviselő köteles rendszeres jelentéseket küldeni a kereskedelempolitikáért felelős biztosnak, másolatban pedig a főigazgatónak az érdekelt felekkel vagy a hasonló érdekű felek csoportjával folytatott meghallgatásokról, kivéve, ha az ügy a Bizottság kereskedelempolitikáért felelős tagjának vagy a Főigazgatónak címzett haladéktalan ajánlást megtételét kívánja meg.
(4) A meghallgató tisztviselő által a vizsgálatért felelős bizottsági szolgálatoknak tett ajánlások, valamint a kereskedelempolitikáért felelős biztosnak és a főigazgatónak címzett jelentések és észrevételek mindegyike bizalmas jellegű, belső dokumentumoknak tekintendő.
(5) Ha a felek közötti meghallgatásra kerül sor, a meghallgató tisztviselőnek végleges írásbeli jelentést kell készítenie az érdekelt felek jogainak tiszteletben tartása tárgyában. E jelentést a meghallgató tisztviselő a jogszabálytervezetet érintő bármely módosításra tekintettel egészen a végleges jogszabály elfogadásának időpontjáig módosíthatja.
12. cikk
Betekintés az aktába
(1) A magát érdekeltnek tekintő fél kérheti a meghallgató tisztviselőtől, hogy vizsgálja felül a vizsgálatért felelős bizottsági szolgálatok bármely visszautasítását, hogy megfelelő időn belül betekintési lehetőséget biztosítson az adott félnek a konzultációra nyitott aktába vagy a Bizottság birtokában lévő valamely dokumentumba. A meghallgató tisztviselő tanulmányozza az esetet, és határoz arról, hogy biztosít-e részleges vagy teljes betekintést az aktába vagy az igényelt dokumentumba, vagy megtagadja azt.
(2) A meghallgató tisztviselő megállapítja a határidőt, amelyen belül a vizsgálatért felelős bizottsági szolgálatoknak a betekintést biztosítaniuk kell.
13. cikk
Titoktartás
(1) A meghallgató tisztviselőt kötelezik a Bizottság előtti közigazgatási eljárásokban részt vevő érdekelt felek által szolgáltatott információk bizalmas kezelésére vonatkozó általános szabályok.
(2) Valamely érdekelt fél vagy a vizsgálattal megbízott bizottsági szolgálatok a meghallgató tisztviselő döntését kérhetik a vizsgálattal megbízott bizottsági szolgálatok birtokában lévő dokumentumok bizalmas jellege tekintetében.
14. cikk
A bizalmas információk nyilvánosságra hozható összefoglalói
(1) Az érdekelt fél kérheti, hogy a meghallgató tisztviselő vizsgálja felül a vizsgálatért felelős bizottsági szolgálatok értékelését abból a szempontból, hogy a vizsgálat során szolgáltatott bizalmas információkról készült nyilvánosságra hozható összefoglaló kellően részletes-e ahhoz, hogy lehetővé tegye a bizalmas jelleggel szolgáltatott információk lényegének megfelelő megértését.
(2) Amennyiben a vizsgálatért felelős bizottsági szolgálatok figyelmen kívül kívánnak hagyni valamely dokumentumot vagy információt, amelynek tekintetében az érdekelt fél megtagadta a nyilvánosságra hozható egyértelmű összefoglaló rendelkezésre bocsátását, az érdekelt fél kérheti a meghallgató tisztviselőt, hogy határozzon az ügyben.
(3) A meghallgató tisztviselő megvizsgálja a kérést. Amennyiben úgy ítéli meg, hogy a nyilvánosságra hozható összefoglaló nem kellően részletes, az összefoglalót benyújtó érdekelt fél számára lehetőséget biztosít arra, hogy méltányos határidőn belül észrevételt fűzzön az összefoglalóhoz, és kibővítse azt.
(4) Amennyiben a bizalmas információt szolgáltató érdekelt fél hiányos összefoglalót bocsát rendelkezésre, elfogadhatatlan indoklással szolgál, vagy nem reagál, a meghallgató tisztviselő határoz arról, hogy figyelmen kívül hagyja-e azt a bizalmas információt, amelynek tekintetében nem nyújtottak be érhető nyilvánosságra hozható összefoglalót az alaprendeletek vonatkozó rendelkezéseivel összhangban.
15. cikk
Hozzáférés az összefoglalásra nem alkalmas bizalmas jellegű információkhoz
Az érdekelt fél kérésére a meghallgató tisztviselő megvizsgálhatja a bizalmas jellegű, összefoglalásra nem alkalmas, az adott érdekelt fél számára nem hozzáférhető információkat annak érdekében, hogy ellenőrizze, miként használták fel azokat a vizsgálatért felelős bizottsági szolgálatok.
A meghallgató tisztviselő tájékoztatja a kérelmet előterjesztő érdekelt felet arról, hogy álláspontja szerint
a)
az adott féltől visszatartott információ releváns-e az adott fél védekezése szempontjából; és
b)
adott esetben a vizsgálatot végző szolgálatok helyesen vették-e figyelembe az információkat a tényekben és megfontolásokban, amelyekre következtetéseiket alapozták.
16. cikk
A határidők meghosszabbítása
(1) A kérdőívek megválaszolására, kiegészítő információk benyújtására, helyszíni látogatásokra vagy a nyilvánosságra hozatallal kapcsolatos észrevételek megtételére vonatkozó határidők meghosszabbítására vagy határnapok elhalasztására vonatkozó kérelmeket az érdekelt félnek először a vizsgálattal megbízott bizottsági szolgálatokhoz kell benyújtania. E kérelmeket az eredeti határidő lejárta előtt kellő időben kell benyújtani. Amennyiben a kérelmet elutasítják, vagy az érdekelt fél úgy véli, hogy a számára biztosított határidő-hosszabbítás túl rövid, az eredeti határidő lejárta előtt az ügy felülvizsgálatára irányuló indokolt kérelmet nyújthat be a meghallgató tisztviselőhöz. A felelős igazgató vagy küldöttje meghallgatását követően a meghallgató tisztviselő meghosszabbíthatja a határidőket vagy elutasíthatja a kérelmet.
(2) A bizottsági szolgálatok a meghallgató tisztviselő döntését megelőzően nem járhatnak el az említett ügyben.
(3) A meghallgató tisztviselő az adott kérés sajátos körülményeinek és az eljárás időbeli korlátainak kellő figyelembevétele mellett határoz.
17. cikk
A bizottságok ülésein való részvétel
A meghallgató tisztviselő részt vehet a bizottságok ülésein. Adott esetben válaszolhat a tagállamok kérdéseire, amennyiben azok a meghallgató tisztviselőnek az eljárásokba történő beavatkozása jellegével kapcsolatosak.
18. cikk
A meghallgató tisztviselő jelentései
(1) A meghallgató tisztviselő minden év végén éves jelentést készít. Az éves jelentés tartalmazza az azokkal az ügyekkel kapcsolatos információkat, amelyekbe a meghallgató tisztviselő beavatkozott, az általa hozott határozatok és az általa tett ajánlások típusát, valamint a kereskedelmi eljárások fejlesztésére irányuló bármely javaslatot. A jelentés címzettje a Bizottság kereskedelempolitikáért felelős tagja. A kereskedelmi főigazgató és az érintett igazgatóságok is kapnak egy példányt a jelentésből.
(2) Az éves jelentés összefoglalóját megküldik a tagállamoknak és az Európai Parlamentnek, és közzéteszik a meghallgató tisztviselő weboldalán.
(3) A meghallgató tisztviselő rendszeres jelentéseket készít a kereskedelempolitikáért felelős biztosnak, amelyekben összefoglalja tevékenységeit és az e tevékenységek ellátása során felmerült kérdéseket. A jelentés körvonalazza a főbb szakpolitikai kérdéseket, a meghallgató tisztviselő által hozott határozatokat és az általa tett ajánlásokat, és azt, hogy miként vették figyelembe ezeket az ajánlásokat a vizsgálatért felelős bizottsági szolgálatok. E jelentés másolatát meg kell küldeni a kereskedelmi főigazgatónak.
(4) A meghallgató tisztviselő jelentést tesz a különböző érdekű felek közötti valamennyi meghallgatásról, valamint - tanácsadói szerepének betöltése során - jelentést készíthet a Bizottság kereskedelempolitikáért felelős tagjának és a főigazgatónak egy kereskedelmi eljárásból fakadó vagy a kereskedelmi eljárások során az európai uniós jog elveinek hatékony alkalmazása szempontjából általában véve releváns bármely egyéb kérdés tekintetében.
(5) A meghallgató tisztviselőnek a felek közötti meghallgatásokra vonatkozó végleges jelentését a Bizottság kereskedelempolitikáért felelős tagjának, a kereskedelmi főigazgatónak és a felelős igazgatónak kell benyújtani. Meg kell küldeni továbbá a tagállamok illetékes képviselőinek és az érdekelt feleknek is.
19. cikk
Átmeneti rendelkezések
Ez a határozat a hatálybalépésekor folyamatban lévő azon eljárásokra is alkalmazandó, amelyekben végleges közzétételre még nem került sor.
A jelen határozat hatálybalépését megelőzően tett eljárási intézkedések továbbra is hatályban maradnak.
20. cikk
Hatálybalépés
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2012. február 29-én.