ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 8. května 2012
o státní podpoře SA.22668 (C 8/08 (ex NN 4/08)) poskytnuté Španělskem společnosti Ciudad de la Luz SA
(oznámeno pod číslem C(2012) 3025)
(Pouze španělské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/126/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a),
poté, co byly zúčastněné strany vyzvány, aby předložily své připomínky v souladu s uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 22. února 2007 přijala Komise stížnost ve věci státní podpory od stěžovatele A (2) týkající se údajné podpory poskytnuté autonomní oblastí Valencie pro komplex filmových studií Ciudad de la Luz. Dne 15. března 2007 stěžovatel A potvrdil, že jeho stížnost může být zaslána španělským orgánům.
(2)
Dne 10. dubna 2007 zaslala Komise stížnost v plném znění španělským orgánům a požádala o informace k údajné podpoře. Žádné předchozí oznámení o podpůrném opatření pro kinematografii ve Valencii za účelem jeho schválení podle pravidel pro státní podporu Komise neobdržela.
(3)
Španělské orgány požádaly dne 18. dubna 2007 o prodloužení lhůty (poskytnuté dne 24. dubna) a poté odpověděly na žádost Komise o poskytnutí informací dne 15. června 2007.
(4)
Dne 30. dubna 2007 stěžovatel A poskytl odkazy na články uveřejněné v časopise Variety, v kterých se údajně vysvětlovala podpora, jež byla nabízena za natáčení filmů v autonomní oblasti Valencie, a potvrzovalo se, že Ciudad de la Luz se snažila přilákat filmové produkce s vysokým rozpočtem (3).
(5)
Dne 13. července 2007 požádala Komise španělské orgány o doplňující informace. Ty si vyžádaly dne 18. července 2007 prodloužení lhůty, které jim bylo poskytnuto dne 19. července, a poté odpověděly Komisi na její žádost o informace dne 8. října 2007.
(6)
Dne 15. července 2007 obdržela Komise stížnost od stěžovatele B (4). Poté, co od něho dostala souhlas, zaslala Komise dne 2. srpna 2007 jeho stížnost španělským orgánům.
(7)
Dopisem ze dne 13. února 2008 informovala Komise španělské orgány, že se rozhodla zahájit ve věci podpory řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie. Španělské orgány odpověděly dne 28. dubna 2008.
(8)
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5). Komise vyzvala zúčastněné třetí strany, aby k podpoře předložily svoje připomínky.
(9)
Komise obdržela připomínky zúčastněných stran a zaslala je do Španělska dne 3. října 2008. Připomínky od španělské strany obdržela dne 21. listopadu a 29. prosince 2008.
(10)
Na základě schůzky konané dne 11. února 2009 mezi Komisí a španělskými orgány poskytlo Španělsko dne 30. března 2009 doplňující informace.
(11)
Dne 26. srpna 2009 zaslala Komise Španělsku novou žádost o informace, na kterou španělské orgány odpověděly dne 20. října 2009, a následně poskytly doplňující informace dne 1. února 2010.
(12)
Dne 24. května 2011 odeslala Komise novou žádost o informace, ve které informovala Španělsko o stanovení nezávislého ekonomického poradce, společnosti Ecorys. Španělsko odpovědělo dne 7. června 2011. Komise odpověděla Španělsku dne 22. července 2011.
(13)
Dne 1. srpna 2011 zaslala Komise španělským orgánům svoji poslední žádost o informace, včetně zprávy společnosti Ecorys. Španělsko předložilo své připomínky ke zprávě společnosti Ecorys dne 3. října 2011. Dne 11. dubna 2012 Španělsko poskytlo o veřejné investici pro Ciudad de la Luz SAU nové údaje.
II. PODROBNÝ POPIS
(14)
Ciudad de la Luz se nachází v blízkosti Alicante (autonomní oblast Valencie) a je velkým komplexem filmových studií. Vláda autonomní oblasti Valencie přijala rozhodnutí investovat do projektu Ciudad de la Luz dne 24. října 2000.
(15)
Ciudad de la Luz SA byla založena 2. listopadu 2000. Jejím cílem je vyvíjet aktivity za účelem propagace, organizace a správy komplexu ciudad de la Luz, včetně výstavby, správy a provozování audiovizuálních a kinematografických zařízení, jakož i dalších aktivit spojených se zábavou a ubytováním.
(16)
Celkem 75 % počátečního základního kapitálu Ciudad de la Luz ve výši 600 000 EUR bylo vloženo společností Parque Temático de Alicante SAU, která se později přeměnila ve společnost Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (SPTCV). SPTCV je podnik ve veřejném vlastnictví, který realizuje investiční činnost valencijské autonomní vlády. Zbývajících 25 % bylo ve vlastnictví soukromé společnosti Producciones Aguamarga SL, která měla za úkol realizovat zbývající stavební zakázky, vést propagaci Ciudad de la Luz a řídit studia.
(17)
V listopadu 2001 byl základní kapitál navýšen na 9 milionů EUR. SPTVC získala všechny nové akcie a její obchodní podíl se navýšil na 98,4 %. SPTVC znovu navýšila svůj podíl v únoru 2003 a v květnu 2004 prostřednictvím obdobných akvizicí nového základního kapitálu. V červenci 2004 prodala společnost Producciones Aguamarga svůj obchodní podíl ve výši 0,2 % v Ciudad de la Luz SA (6) společnosti SPTVC (za 139 059 EUR). Od toho okamžiku byla vláda autonomní oblasti Valencie prostřednictvím SPTVC vlastníkem 100 % základního kapitálu společnosti Ciudad de la Luz SAU. Od té chvíle je Ciudad de la Luz SAU podnikem ve veřejném vlastnictví, jehož stoprocentním vlastníkem je SPTVC a jenž podléhá veřejnému právu v oblasti uzavírání smluv a finančního dohledu. Nicméně společnost Producciones Aguamarga pokračovala nadále v řízení Ciudad de la Luz.
(18)
Komplex filmových studií otevřel své brány pro natáčení v srpnu 2005. Stavební práce na tomto zařízení, jež má poskytovat služby největším filmovým produkcím, byly zahájeny v roce 2002 a realizovaly se ve třech fázích:
-
fáze 1 (dokončena): šest filmových ateliérů s klimatizací o celkové ploše 11 000 m2, pomocné budovy pro produkci, 15 050 m2 dílen a skladů a dva pozemky pro natáčení v exteriérech (back lots) o celkové rozloze 14 hektarů,
-
fáze 2 (dokončena po zahájení formálního vyšetřovacího řízení): restaurační zařízení, administrativní budova, laboratoř pro postprodukci a třetí zóna pro natáčení exteriérů o velikosti 5 hektarů s vodní nádrží pro filmové natáčení,
-
fáze 2B (nezahájena): velká hluboká vodní nádrž s přírodním horizontem,
-
fáze 3 (nezahájena): filmový ateliér o velikosti 5 000 m2 (který má být největší na světě), další zóna pro natáčení exteriérů a čtyři televizní studia.
(19)
Komplex zahrnuje také vysokou školu zaměřenou na audiovizuální tvorbu (film, TV, rozhlas, Internet). Škola poskytuje vzdělání na magisterské úrovni, které zahrnuje všechny stránky výroby (uměleckou, technický marketing, komunikace). V původních plánech z roku 2000 se počítalo s dalšími doplňkovými investicemi do obchodních center, hotelů a sportovního areálu v blízkosti komplexu, které by mohly přispívat ke kladným peněžním tokům komplexu, avšak k dnešnímu dni se nerealizovaly. V roce 2004 sice valencijská autonomní vláda poskytla potřebné pozemky a v roce 2005 proběhla výběrová řízení na provozování uvedených činností formou koncesí, přijaté nabídky však nebyly dostatečně atraktivní, a proto dodatečné investice nebyly uskutečněny.
(20)
Díky určitým aspektům špičkového zařízení se filmový komplex Ciudad de la Luz dostal do privilegované pozice vůči omezenému počtu velkých filmových studií, která mu konkurují v oblasti kapacity pro filmy s velkým rozpočtem. V původních plánech Ciudad de la Luz se počítalo například s filmovým ateliérem o velikosti 5 000 m2, který by byl největší na světě (7). Komise konstatuje, že velké filmové ateliéry jsou zajímavé pouze pro velké kinematografické produkce.
(21)
Až donedávna bylo filmové studio řízeno společností Aguamarga Gestión de Estudios SL, která působila pro filmové studio jako manažer za úplatu na základě víceleté manažerské smlouvy uzavřené s akcionářem.
(22)
Před zahájením stavebních prací v letech 1999-2000 někteří nezávislí konzultanti analyzovali životaschopnost, dopad a strategické plány rozvoje Ciudad de la Luz ve čtyřech studiích, které byly poskytnuty španělskými orgány v rámci formálního vyšetřovacího řízení.
(23)
Tyto studie prověřovaly perspektivy, pokud jde o růst počtu kinematografických produkcí (8), porovnávaly alternativní umístění pro výstavbu filmových studií v rámci valencijské autonomní oblasti (9) a předkládaly předběžnou analýzu (10) a podnikatelský plán (11) pro komplex filmových studií. Španělské orgány poskytly tyto studie až poté, co Komise přijala v souvislosti s tímto projektem rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení ve věci státní podpory. Údaje, které jsou uvedeny v rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 22. února 2008, vycházely ze studie (vypracované společností Consultia), která, jak španělské orgány ujistily Komisi, byla vypracována v roce 2002. Nicméně po přijetí rozhodnutí o zahájení řízení Španělsko informovalo Komisi, že tato studie byla vypracována v roce 2004.
(24)
Závěry týkající se podnikatelského plánu z roku 2000 vypracované společností Arthur Andersen (12) byly pozitivní, včetně perspektiv rentability ve střednědobém a dlouhodobém horizontu. U projektu filmového studia byly doloženy kladné peněžní toky na období pěti let (2002-2006) po dokončení výstavby studií, konferenčního sálu a školy filmové a televizní techniky.
(25)
Stavební náklady se v těchto etapách odhadovaly na 16,9 miliardy peset (101,7 milionu EUR). Nebyly zahrnuty náklady na pozemky a podnikatelský plán uváděl, že se náklady mohou měnit o +/-30 %. Náklady na další etapy až po dokončení projektu nebyly vyčísleny.
(26)
Na základě uvedeného podnikatelského plánu v letech 2000 až 2004 společnost SPTCV uskutečnila nebo přislíbila investice do Ciudad de la Luz formou navýšení základního kapitálu a akvizice pozemků, které celkově činily 104 259 759 EUR. Viz podrobné informace o této věci v 53. bodě odůvodnění.
(27)
Vzhledem k tomu, že stavební práce trvaly o dva roky déle, než se plánovalo, a že investiční kalendář byl změněn, aby mohlo dojít k významnému navýšení, pověřila Ciudad de la Luz/SPTCV v roce 2004 společnost Consultia (13), aby vypracovala novou studii a podnikatelský plán. Consultia ve své studii také dospěla k pozitivním závěrům, co se týče rentability projektu, protože podnikatelský plán pro období 2004-2014 počítal s kladnou návratností investice vložené společností SPTCV do roku 2014 i na delší období.
(28)
V červenci 2004 získala společnost SPTCV za 139 059 EUR balík akcií Ciudad de la Luz SA, který byl ve vlastnictví společnosti Producciones Aguamarga SL. Na rozdíl od SPTCV společnost Producciones Aguamarga SL po své počáteční investici 150 000 EUR v listopadu 2000 neuskutečnila do Ciudad de la Luz SA žádnou další investici. Z toho důvodu se podíl Producciones Aguamarga SL v Ciudad de la Luz SA snížil a v okamžiku, kdy jej získala SPTVC, se rovnal 0,2 %. Po této akvizici přešla celá společnost do veřejného vlastnictví a její název se změnil na Ciudad de la Luz SAU.
(29)
Na základě pozměněného kalendáře prací a podnikatelského plánu poskytla SPTCV jako jediný akcionář dva účastnické úvěry ve výši 95 milionů EUR v roce 2005 a 20 milionů EUR v roce 2007. V účetnictví Ciudad de la Luz SAU k 31. prosinci 2010 poskytnutém španělskými orgány v dubnu 2012 se vykazuje, že SPTVC investovala v letech 2008 až 2010 celkem 45 829 840 EUR ve formě cenných papírů přeměnitelných na akcie. V tomto účetnictví se také uvádí, že SPTVC měla v roce 2009 a 2010 pohledávky za nesplacené úroky z účastnických úvěrů za roky 2005 a 2009 v celkové výši 7 222 160 EUR. Účetnictví kromě toho k 31. prosinci 2010 vykazovalo kumulované nesplacené úroky ve výši 1 814 187 EUR za investici cenných papírů přeměnitelných na akcie. Z tohoto důvodu investice z veřejných prostředků ze strany SPTVC do Ciudad de la Luz, včetně úroků z poskytnutých úvěrů, činily ke konci roku 2010 celkem 274 125 946 EUR.
(30)
V podnikatelském plánu z roku 2000 si Ciudad de la Luz kladla za cíl stát se druhým největším komplexem filmových studií v Evropě (po Pinewoodu) a přilákat španělské produkce (film, TV a reklama) a kromě toho si stanovila za cíl získat šestnáct zahraničních produkcí (EU a USA) za rok. Upravený podnikatelský plán z roku 2004 stanovil jako strategický cíl pro Ciudad de la Luz získat jako hlavní klienty velké filmové a televizní produkce.
(31)
Podnikatelský plán z roku 2004 předpokládal, že hlavní mezinárodní konkurenti Ciudad de la Luz jsou velká studia ležící mimo USA, především taková, která mají obdobné parametry, a to konkrétně Pinewood-Shepperton (Spojené království), Cinecittà (Itálie), Barrandov (česká republika), Babelsberg (Německo), Cinécité Montreal & Lions Gate (Kanada) a Warner Roadshow & Fox (Austrálie).
(32)
V počátečním podnikatelském plánu z roku 2000 se předpokládané sazby za služby studia (například pronájem zóny pro natáčení, dílna) přidržovaly rozpětí sazeb, které uplatňovala srovnatelná studia v Unii (jako Shepperton a Elstree ve Spojeném království a Babelsberg v Německu). Upravený podnikatelský plán z roku 2004 také předpokládá model strategických cen s odvoláním na sazby uplatňované věhlasnými mezinárodními studii: přibližně o 15-20 % levnější než studia předních zavedených společností (USA a Pinewood ve Spojeném království), ale o 50-100 % dražší než studia v EU (Barrandov v České republice a Babelsberg v Německu).
(33)
V praxi se národních a mezinárodních cílů podnikatelské strategie Ciudad de la Luz nedosáhlo. Z 33 dlouhometrážních filmů natáčených v těchto studiích v letech 2005 až 2009 bylo 28 španělské produkce a pouze pět bylo realizováno v koprodukci s jinými státy EU (Řecko, Francie). Kromě těchto příležitostných úspěchů poskytnutých evropskými koprodukcemi, jako byly „Asterix a olympijské hry“ a nedávná koprodukce Španělska a USA, byly ve skutečnosti filmy natáčené v Ciudad de la Luz od jejího otevření v srpnu 2005 většinou národní produkce.
(34)
Kromě perspektiv uvedených v podnikatelském plánu z roku 2004, kde se uvádí rok 2010 jako první účetní období, ve kterém bude mít Ciudad de la Luz kladné provozní výsledky, i když skromné, byl obchodní provoz k tomuto datu deficitní. Ciudad de la Luz vykazovala na konci roku 2010 akumulované ztráty ve výši 84 milionů EUR oproti akumulovaným ziskům ve výši 12 milionů EUR, které pro stejné datum předpokládal podnikatelský plán z roku 2004. Ve srovnání s výše zmíněnými studii nedokázala Ciudad de la Luz přilákat plánovaný počet nešpanělských produkcí a i pro španělskou poptávku jsou výsledky pod očekávanou úrovní. Provozní ztráty se také nacházejí nad plánovanou úrovní.
(35)
Šetření Komise bylo zahájeno v roce 2007 na základě stížnosti podané stěžovatelem A a další stížnosti podané později stěžovatelem B, přičemž oba jsou významnými aktéry ve filmovém odvětví různých členských států. Stížnosti uváděly existenci nelegální státní podpory při veřejném financování Ciudad de la Luz a především poukazovaly na systém pobídek pro produkce určitých filmů, který společnost Ciudad de la Luz vytvořila.
(36)
Jak bylo uvedeno výše, když Komise zahájila v únoru 2008 formální vyšetřovací řízení, jediný podklad o investičním rozhodnutí, který poskytly španělské orgány, byl podnikatelský plán vypracovaný společností Consultia, údajně realizovaný v roce 2002. Po předběžném vyhodnocení dospěla Komise k vážným pochybnostem, zda by soukromý investor v tržní ekonomice investoval za stejných podmínek a ve stejné míře jako valencijská autonomní vláda.
(37)
Pokud jde o možnou slučitelnost podpory, neměla Komise k dispozici informace, aby si ověřila, zda byly v autonomní oblasti Valencie v daném období (2000-2004) splněny podmínky pokynů k regionální podpoře. Komise měla také pochybnosti o tom, zda bylo možné aplikovat kulturní výjimku obsaženou v čl. 107 odst. 3 písm. d) Smlouvy, protože Ciudad de la Luz nepodporovala ani kulturu, ani zachování kulturního dědictví, mohla poskytovat služby pro všechny druhy audiovizuální činnosti včetně reklam a soutěžila s ostatními studii za účelem přilákání obchodních produkcí.
(38)
Komise také poukázala na existenci možné státní podpory v systému pobídek pro natáčení v Ciudad de la Luz a jako příjemce označila různé filmové producenty. Jelikož pobídky určené produkci určitých dlouhometrážních filmů byly zaměřeny na podporu specifických aktivit v určité lokalitě a opíraly se o neznámá kritéria, zdá se, že nebyla splněna pravidla stanovená ve sdělení Komise o filmu.
III. VYJÁDŘENÍ ZÚČASTNĚNÝCH TŘETÍCH STRAN
(39)
Komise obdržela připomínky celkem od deseti zúčastněných třetích stran. Čtyři z nich podnikají v oblasti provozování filmových studií v členských státech mimo Španělsko: stěžovatel A, stěžovatel B, Barrandov Studio a Mediterranean Film Studios Limited; pět z nich podniká ve španělském filmovém odvětví: Federación de asociaciones de productores audiovisuales españoles (FAPAE, Federace asociací španělských producentů audiovizuálních děl), Associació de directors de cinema valencians (Asociace valencijských filmových režisérů), Empreses audiovisuals valencianes federades (EAVf, Federace valencijských audiovizuálních společností), Productors audiovisuals valencians (Asociace valencijských audiovizuálních producentů) a Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana (SPTCV SAU, Společnost pro tematické projekty autonomní oblasti Valencie), a jednou třetí osobou je státní orgán pro financování a politiku v kinematografii - Britská filmová rada (UK Film Council).
(40)
V dokumentu důvěrného charakteru ze dne 25. června 2008 vyjadřuje stěžovatel B svoje znepokojení ohledně podpory, díky které Ciudad de la Luz začala fungovat a funguje v současnosti. Uvádí, že opatření přijatá Komisí v souvislosti se zahájením řízení jsou zásadní pro jeho společnost a sektor.
(41)
V dokumentu důvěrného charakteru ze dne 30. června 2008 vyjmenovává stěžovatel A svoje připomínky za účelem hloubkového přešetření čtyř otázek: a) nákladů na financování studií; b) přístupu k financování začínajícího podniku; c) konečné hodnoty převodu a d) ostatních pobídek poskytovaných společností Ciudad de la Luz. Dle jeho názoru „by se soukromý investor domníval, že dokonce i zavedené a rentabilní podnikání v oblasti filmových studií je přinejmenším středně riziková investice (…) To se zakládá na skutečnosti, že ačkoliv studio počítá s podporou ve formě aktiv (…), je pravděpodobné, že provozní pákový efekt bude vysoký, což ztěžuje odhad zisku. Také jiné faktory, jako je cyklický charakter odvětví filmové produkce, dodávají odhadům nejistotu“.
(42)
Podle stěžovatele A by mohly být pro zavedený podnik s filmovými studii adekvátní vážené průměrné náklady na kapitál (WACC) okolo 15 %, i když „výnos očekávaný soukromými investory (stěžovatel A) je vyšší“. Soukromý investor by se domníval, že začínající podnik s filmovými studii představuje „investici se středním až vyšším rizikem, a proto by očekával podstatně větší výnos (i kdyby se počítalo s jistým zdržením v jeho návratnosti). Bereme-li na zřetel, že schopnost nových podniků získat úvěry od tradičních zdrojů je obvykle omezená (pokud existuje), WACC pro tento typ podniků se zvyšují, všeobecně jak z důvodu větší požadované návratnosti kapitálu, tak i z důvodu nedostatku levnějších úvěrů“.
(43)
Pokud jde o konečnou hodnotu převodu Ciudad de la Luz uvedenou v rozhodnutí o zahájení řízení, stěžovatel A ji považuje za nereálnou. Rovněž namítá, že soukromý investor by obecně nepovažoval za obvyklé to, že se jako adekvátní substituční hodnota pro ocenění použije více než dvanácti- až patnáctinásobek příjmů před zaplacením úroků a daní.
(44)
Konečně pokud jde o pobídky poskytnuté s cílem přilákat produkce, stěžovatel A namítl, že se zdá, jako by byly produkčním společnostem dotovány náklady na přivezení kvalifikovaného technického a podpůrného personálu, jenž údajně v autonomní oblasti Valencie chybí. Stěžovatel A se domnívá, že pobídky mají silný negativní dopad na hospodářskou soutěž, protože bez pobídek by bylo složitější, aby studia přilákala filmové produkce.
(45)
Společnost Barrandov Studio ve svém prvním dopisu ze dne 25. června 2008 zdůraznila, že údajná podpora narušuje relevantní trh a škodí ostatním konkurentům, a vzhledem ke složitosti případu požádala o další lhůtu, aby mohla zformulovat nové připomínky, které Komise obdržela dne 15. září 2008. Barrandov Studio souhlasí s důvody, které uvedl stěžovatel A, a zdůrazňuje, že velikost a počet filmových ateliérů naznačuje, že Ciudad de la Luz chce přilákat natáčení severoamerických filmů s velkým rozpočtem, a nikoliv filmů španělských. Zohlední-li se nízký počet odborníků a filmové infrastruktury v Alicante ve srovnání s Madridem nebo Barcelonou, výběr umístění je nelogický. Z hlediska strategie by jakýkoliv podnik, který investuje do odvětví filmových studií, rozdělil svoje klienty v zásadě na domácí, kteří budou zdrojem stabilních příjmů, a na zákazníky zahraniční, kteří budou realizovat velké produkce. Ciudad de la Luz přijala opačnou strategii, tj. poskytuje studiové služby za velmi nízké ceny, aniž by brala ohled na náklady na založení studií. Vzhledem k nejistotě, která je dána obtížností odhadnout v tomto odvětví příjmy na dobu delší než 3 až 5 let, by navíc soukromý investor vyžadoval, aby návratnost byla mnohem rychlejší. Názor Barrandova se opírá o podnikatelský plán důvěrného charakteru týkající se jeho nedávné investice do nových studií, která se uskutečnila na základě předpokladu, že společnost bude vytvářet čistý zisk od druhého roku provozu a že amortizační období bude kratší než 8 let. Taktéž se Barrandov nedomnívá, že by existovalo nějaké racionální vysvětlení výše zisků (341 milionů EUR), které předpokládají španělské orgány pro rok 2014.
(46)
Společnost Mediterranean Film Studios Limited uvádí v dopisu z 27. června 2008 své připomínky ohledně zóny vodních nádrží, které Ciudad de la Luz propagovala. Podle Ciudad de la Luz jsou tyto vodní hladiny v Evropě výjimečné a jsou srovnatelné pouze s nádržemi ve studiích Fox v mexickém státě Baja California. Vzhledem k malému využití svých zařízení během roku společnost Mediterranean namítá, že podle jejího názoru a názoru převažujícího v odvětví již přinejmenším ve Středozemí, pokud ne v Evropě, dostatečná kapacita pro natáčení na vodních plochách existuje.
(47)
Federace asociací španělských producentů audiovizuálních děl (FAPAE) se ve svém vyjádření ze dne 30. června 2008 domnívá, že Ciudad de la Luz vnesla na trh velkých produkčních zařízení více konkurence a že stěžovatelé neusilují o nic jiného, než o udržení své pozice na trhu a o zabránění vstupu konkurentům, kteří nabízejí důvěryhodné služby za rozumné alternativní ceny oproti studiím stěžovatelů, která ovládají evropský trh. FAPAE také tvrdí, že studia jako Barrandov, Cinecittà, Babelsberg nebo Mafilms upevnila svoji pozici na trhu a svoji pověst díky podpoře z veřejných prostředků přijaté v různých formách včetně účasti veřejného sektoru na základním kapitálu. Obecně vzato FAPAE zdůrazňuje, že udržení kulturní rozmanitosti je důvodem pro silné veřejné zasahování do odvětví. Ciudad de la Luz údajně přináší španělským producentům sofistikované služby poslední generace, které by jinak museli pořizovat v zahraničí za vyšší ceny. Aby FAPAE vyvrátila argument, že Ciudad de la Luz usiluje o přilákání velkých produkcí, tvrdí, že Ciudad de la Luz přináší velký užitek španělským nízkorozpočtovým produkcím a zaměřuje se na národní a lokální kulturu, přičemž tím přispívá k dosažení kulturních cílů stanovených v bývalém čl. 87 odst. 3 písm. d) (nyní čl. 107 odst. 3 písm. d)). Připomínky Federace valencijských audiovizuálních společností (EAVf) z 21. května 2008 a připomínky Asociace valencijských audiovizuálních producentů z 16. května 2008 se ve valné většině, někdy doslovně, shodují s vyjádřením FAPAE.
(48)
Asociace valencijských filmových režisérů ve svém vyjádření ze dne 5. června 2008 zdůrazňuje, že nadvláda kinematografického průmyslu USA zatlačuje do pozadí evropské produkce prostřednictvím řady údajně protiprávních praktik. Podle jejího názoru je třeba přijmout nápravná opatření, aby evropská kulturní tvorba mohla soutěžit za rovných podmínek. Podle této asociace je veřejný zásah do Ciudad de la Luz v této věci zásadní, přináší užitek pro evropskou, španělskou a valencijskou produkci a má za cíl bránit kulturní identitu.
(49)
Vyjádření společnosti Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (100% vlastník společnosti Ciudad de la Luz SAU, současně ve vlastnictví autonomní oblasti Valencie) ze dne 23. června 2008 odráží v zásadě stejné podpůrné argumenty a opírá se o důkazy uváděné španělskými orgány. Níže se rozebírají některé aspekty, kterým se v jejím vyjádření věnuje zvláštní pozornost. Zaprvé skutečnost, že v roce 2000 soukromý investor financoval částečně projekt v jeho počáteční fázi a opíral se přitom o dostupné studie, dokládá, že investice provedená veřejnými orgány odpovídala logice soukromého investora. Jak studie z roku 2000, tak i studie z roku 2004 se bez výhrad shodovaly v tom, že projekt je rentabilní. Za druhé pobídky nabízené určitým filmům jsou pro odvážný podnikatelský projekt z obchodního pohledu odůvodněné a poskytují se formou „sponzorských smluv“ výměnou za propagační činnosti, které přinášejí návratnost v podobě zvýšení prestiže studií a současně znamenají reklamní náklady pro příjemce. Studie zaměřená na tento aspekt odhaduje, že ekonomická návratnost sponzorských smluv pro Ciudad de la Luz dosahuje […] (14) milionů EUR.
(50)
Britská filmová rada ve svém dopisu ze dne 25. června 2008 prohlašuje, že je třeba odpovědět na otázky položené v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
IV. VYJÁDŘENÍ ŠPANĚLSKÝCH ORGÁNŮ
(51)
Po zahájení formálního vyšetřovacího řízení španělské orgány vyjevily, že počáteční investiční rozhodnutí vycházelo z podnikatelského plánu vypracovaného v roce 2000, a nikoliv z toho, který poskytly předtím. Zmíněný podnikatelský plán byl součástí studie provedené v roce 2004, a ne v roce 2002, jak španělské orgány dříve uvedly Komisi.
(52)
Než byla vypracována studie v roce 2004, investovalo se do projektu již více než 90 milionů EUR. Podle španělských orgánů byla tudíž přijata dvě investiční rozhodnutí: jedno v roce 2000 pro první fázi projektu a druhé v roce 2004 pro předpokládané navýšení kapitálu.
(53)
Investiční kalendář v Ciudad de la Luz po poslední aktualizaci předložené španělskými orgány v dubnu 2012 byl následující:
Datum
Popis
Veřejná investice
(v EUR)
24.10.2000
Autonomní oblast Valencie rozhodla o vzniku Ciudad de la Luz
-
2.11.2000
Založena Ciudad de la Luz SA (ze 75 % ve vlastnictví Parque Temático de Alicante SAU a z 25 % ve vlastnictví Producciones Aguamarga SL)
450 000
[75 % ze 600 000]
21.11.2001
Parque Temático de Alicante SAU investuje samostatně do navýšení kapitálu v Ciudad de la Luz částku 9 milionů EUR SA (a navyšuje svůj obchodní podíl na 98,4 %)
9 000 000
6.2.2003
Společnost Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (15) investuje samostatně do navýšení kapitálu v Ciudad de la Luz SA 30 milionů EUR (a navyšuje svůj obchodní podíl na 99,6 %)
30 000 000
4.5.2004
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU investuje samostatně do navýšení kapitálu v Ciudad de la Luz SA 54 870 660 EUR (a navyšuje svůj obchodní podíl na 99,8 %)
54 870 660
23.7.2004
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU získává v Ciudad de la Luz SA za 139 059 EUR obchodní podíl ve výši 0,2 % od Producciones Aguamarga SL (smluvně za 150 000 EUR) (a navyšuje svůj obchodní podíl na 100 % v Ciudad de la Luz SA)
139 059
9.3.2005
Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU postupuje společnosti Ciudad de la Luz SA pozemky, na kterých se postavila studia, a její kapitál se tak navýšil o 9 800 040 EUR (přesto, že pozemky byly v účetnictví firmy Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU naceněny na 1 030 856 EUR). Před tímto datem již projekt obdržel povolení od valencijské autonomní vlády pro výstavbu studií na tomto stavebním pozemku.
9 800 040
Léto 2005
Ciudad de la Luz SA zahajuje svoji činnost jako filmové studio.
-
28.4.2005
Účastnické úvěry ve výši 95 milionů EUR
95 000 000
26.12.2007
Účastnické úvěry ve výši 20 milionů EUR
20 000 000
30.6.2008
Úvěr přeměnitelný na akcie vydaný s opcí na konverzi na akcie před 31. prosincem 2008
10 000 000
2.1.2009
Úvěr přeměnitelný na akcie vydaný s opcí na konverzi na akcie před 30. červnem 2009.
10 000 000
17.3.2009
Úvěr přeměnitelný na akcie autorizovaný až do výše 30 milionů EUR s opcí na konverzi na akcie před 30. prosincem 2009.
25 829 840
31.12.2010
Nesplacené úroky z účastnických úvěrů v letech 2009 a 2010
7 222 160
31.12.2010
Nesplacené úroky z nepřeměněných úvěrů v letech 2009 a 2010
1 814 187
Celkem
274 125 946
(54)
Ve svých odpovědích se španělské orgány v zásadě snažily prokázat, že investice nepředstavuje státní podporu, protože soukromý investor by byl býval investoval do projektu stejným způsobem a za stejných podmínek (při uplatnění principu soukromého investora v tržním hospodářství). Na podporu těchto argumentů poskytly orgány zprávy vypracované ekonomickou poradenskou společností LECG.
(55)
I kdyby se Komise domnívala, že alespoň část investice představuje státní podporu, španělské orgány argumentují tím, že všechny filmy točené v Ciudad de la Luz splňují kulturní kritéria pro pobídky, jež pro výrobu filmů nabízí autonomní oblast Valencie a jež byly schváleny Komisí v dubnu 2008, v prosinci 2008 a v červenci 2009 (16). Podle názoru španělských orgánů je možné uplatnit kulturní výjimku obsaženou v čl. 107 odst. 3 písm. d) Smlouvy o fungování EU na podpory investic do filmové produkce v předcházející i navazující fázi.
(56)
Španělské orgány také uvádějí, že veškerou podporu obsaženou ve veřejném financování Ciudad de la Luz a v pobídkách nabízených pro výrobu filmů je třeba posuzovat v kontextu rušivých účinků vnitrostátních režimů podpory filmové produkce, které Komise schválila v jiných členských státech a které lákají velké filmové produkce ke konkurentům Ciudad de la Luz (17).
(57)
Španělské orgány také tvrdí, že v té době platné pokyny k vnitrostátní regionální podpoře (1998) by umožňovaly podporu pro investiční projekt do výše 36 %. Rovněž by byly splněny dodatečné podmínky zapracované později do víceodvětového rámce z roku 2002 pro velké investiční projekty s tržním podílem nižším než 25 % a s navýšením kapacity na trhu o 5 %.
(58)
Španělské orgány poskytly druhou zprávu od LECG Inc, která kritizovala analýzu podnikatelského plánu z roku 2004 provedenou útvary Komise. Společnost LECG Inc tuto analýzu zpochybňovala a předkládala alternativní hodnoty pro údaje a rizikové faktory. Nabídla také zpětné ocenění pozemků, na kterých byl komplex Ciudad de la Luz postaven.
(59)
Druhá ekonomická analýza provedená útvary Komise prověřovala podnikatelský plán z roku 2000 a zpětné ocenění pozemků poskytnutých Španělskem. Kromě toho jedna nezávislá poradenská společnost provedla na žádost Komise ekonomické vyhodnocení principu soukromého investora v tržní ekonomice. Tato nezávislá zpráva byla zaslána španělským orgánům dne 30. září 2011.
(60)
Tak jak se španělské orgány vyjádřily již dříve ve svém dopise k rozhodnutí o zahájení řízení, i nyní zopakovaly svůj názor, že perspektivy návratnosti Ciudad de la Luz se musí srovnávat s perspektivami jejích hlavních konkurentů z EU v odvětví filmových studií (například Babelsberg, Pinewood), a nikoliv, jak činí Ecorys (18), s perspektivami diverzifikovaných audiovizuálních konglomerací Spojených států (Time Warner, Disney) (19). Španělské orgány tvrdí, že toto srovnávací hodnocení se mělo zakládat na veřejně přístupných informacích (například Bloomberg) existujících ve chvíli, kdy bylo přijato rozhodnutí o investici (tj. 2000 a 2004, nikoliv 2008). A nakonec také namítly, že závěry studie, kterou vypracovala společnost Ecorys, znehodnocuje řada nedorozumění a technických nedostatků (20). Španělské orgány uvedly, že jestliže se tyto nedostatky napraví a provede se adekvátní srovnávací hodnocení s konkurenty, perspektiva návratnosti investičního rozhodnutí založená na tehdy dostupných údajích bude z hlediska testu soukromého investora v tržním hospodářství vyhovující.
V. HODNOCENÍ PODPORY
(61)
V souladu s čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“. Z toho vyplývá, že aby se určité opatření mohlo považovat za státní podporu, musí být splněny následující kumulativní podmínky: 1) opatření musí být poskytnuto ze státních prostředků; 2) musí propůjčovat podnikům hospodářskou výhodu; 3) výhoda musí být selektivní a narušovat nebo hrozit narušením hospodářské soutěže; 4) opatření musí ovlivňovat obchod v rámci Unie.
(62)
Jak bylo uvedeno výše, španělské orgány namítly, že opatření nepředstavuje státní podporu, protože splňuje princip soukromého investora v tržním hospodářství. Tento test analyzuje, zda by soukromý investor investoval do projektu stejným způsobem a za stejných podmínek jako veřejný investor ve chvíli, kdy bylo přijato rozhodnutí uskutečnit veřejnou investici. V této věci je důležité, že na začátku projektu (21) stál soukromý investor a že španělské orgány nechaly vypracovat několik studií, které došly k závěru, že projekt vygeneruje kladné peněžní toky (viz 22. bod odůvodnění).
(63)
Jak bylo uvedeno v 17. bodě odůvodnění, v případě Ciudad de la Luz měl na začátku v projektu 25% podíl (150 000 EUR z počátečního základního kapitálu 600 000 EUR) soukromý investor (společnost pro správu). Nicméně tento soukromý investor odešel dříve, než investoval dodatečné prostředky (byl pohlcen SPTcv v roce 2004). Žádný další soukromý investor později do projektu neinvestoval.
(64)
Skutečnost, že jediný ochotný soukromý investor se v okamžiku, kdy měla být provedena hlavní část investice, finančně angažoval pouze nepříliš významnou částkou, je možné považovat za důkaz prima facie dokládající, že soukromý investor by projekt těchto parametrů za daných podmínek a v dané chvíli neuskutečnil. Kromě toho byla situace tohoto soukromého investora velmi konkrétní (a tudíž to nebyla situace soukromého investora ve smyslu judikatury), protože nesl také zodpovědnost za zahájení projektu, dohled nad stavebními pracemi a správou a propagací studií výměnou za správcovské honoráře. To samostatně vzato znamená, že jeho počáteční investice mohla být motivována zcela odlišnými důvody než pouhou návratností.
(65)
Jelikož neexistoval soukromý investor, regionální orgán opřel svoje investiční rozhodnutí o výsledky studií poradenských společností. Nicméně pouhá existence těchto studií nestačí k tomu, aby se obstálo v testu soukromého investora v tržním hospodářství. Před uskutečněním tak velkých investic do Ciudad de la Luz by bylo bývalo logické, aby soukromý investor svědomitě analyzoval podnikatelský plán a předpoklady, na kterých se studie zakládaly. Jakýkoliv soukromý investor by musel dojít ke svým vlastním závěrům ohledně toho, zda jsou specifické předpoklady použité k odůvodnění podnikatelského plánu v tomto konkrétním případě adekvátní. Také se očekává, že soukromý investor porovná předpokládanou návratnost projektu Ciudad de la Luz s rentabilitou jiných alternativních projektů. Tato analýza nebyla v danou chvíli provedena. Na základě kladných peněžních toků uvedených ve studiích by kromě toho ani takové srovnání nebylo možné provést.
(66)
Když se zkoumá státní podpora, judikatura vyžaduje, aby Komise provedla svoje vlastní hodnocení skutečností (22). Proto je třeba vyhodnotit platnost zpráv vypracovaných ve chvíli operace.
(67)
S ohledem na zprávy poskytnuté španělskými orgány od rozhodnutí o zahájení řízení se konstatuje, že byla v souvislosti s projektem přijata dvě investiční rozhodnutí. První bylo přijato v roce 2000 na základě podnikatelského plánu vypracovaného tentýž rok společností Arthur Andersen (zahrnovalo investice v období 2002-2006). V roce 2004 byla s cílem znovu posoudit, zda je vhodné uskutečnit další investice do projektu, zadána další studie, a to společnosti Consultia (studie analyzovala skutečné investice za období 2002-2004 a investice plánované na období 2004-2014). Z toho důvodu se musí hodnotit princip soukromého investora v tržním hospodářství u obou investičních rozhodnutí.
(68)
Komise hodnotila, zda by hypotetický soukromý investor investoval do projektu, jehož cílem bylo založit Ciudad de la Luz. Podle principu soukromého investora je uskutečněná investice považována za státní podporu, jestliže kompenzace, kterou stát očekává, je nižší než ta, kterou by si za okolností tohoto specifického projektu nárokoval soukromý investor.
(69)
Pokud chtějí investoři financovat určitý projekt, musejí investovat určitý kapitál. Tento kapitál s sebou nese náklady: náklady na kapitál. Obecně existují dva nejobvyklejší kapitálové zdroje: základní kapitál a finanční úvěry. Celkové náklady na kapitál odpovídají váženému průměru nákladů na kapitál (WACC), který bere v úvahu poměr základního kapitálu a finančních úvěrů. Náklady na finanční úvěry a náklady na základní kapitál představují předpokládané náklady, a nikoliv náklady skutečné. V případě Ciudad de la Luz podnikatelský plán předpokládal, že projekt bude zcela financován ze základního kapitálu, takže celkové náklady na kapitál jsou základním kapitálem.
(70)
Investor soukromého kapitálu by byl ochoten investovat do Ciudad de la Luz, pokud by očekávaná interní míra návratnosti (23) byla vyšší nebo se rovnala implicitním nákladům (náklady obětované příležitosti) na základní kapitál (24) (tj. návratnost, které by se mohlo dosáhnout v podobném projektu).
(71)
Pro výpočet nákladů na základní kapitál hodnotila Komise model oceňování kapitálových aktiv (CAPM). Náklady na základní kapitál odrážejí implicitní náklady investice pro akcionáře firem nebo projektů se stejnými (nebo podobnými) podnikatelskými a finančními riziky, jako jsou ta, která jsou zkoumána v našem případě. Podle CAPM se náklady na základní kapitál Ke musejí vypočítávat podle následujícího vzorce:
kde Rf je bezriziková sazba, je tržní riziková prémie a ß, „beta“, je míra systematického rizika (nediverzifikovatelného) přiřazeného k akciím Ciudad de la Luz, která odráží jak podnikatelské, tak i finanční riziko.
(72)
Pokud jde o bezrizikovou sazbu Rf , tržní praxe (25) doporučuje, aby se vzala sazba státních dlouhodobých obligací (obvykle na 10 let) země, o kterou se jedná (protože jsou považovány za investice s menším rizikem). Ve Španělsku činila v roce 2004 (26) průměrná roční návratnost státních obligací na 10 let 4,1 %. Co se týče tržní rizikové prémie, je třeba vzít v úvahu historickou tržní rizikovou prémii v průběhu přiměřeně dlouhého období. Je obvyklé vzít v úvahu rozdíl mezi historickou návratností diverzifikovaného burzovního ukazatele dané země a bezrizikovou sazbou. Podle Fernándeze (2004) (27) se historická tržní riziková prémie španělských státních obligací (během období 1991-2003) pohybovala mezi 6,8 % a 9,3 %. Komise zaujala při výpočtu tržní rizikové prémie konzervativní postoj a vycházela ze spodní úrovně tohoto rozpětí 6,8 %. V jedné pozdější, novější studii stejný autor (28) podpořil platnost této hodnoty, když vymezil požadovanou rizikovou prémii pro období 2000-2004 rozpětím mezi 6-7 %.
(73)
Pro výpočet koeficientu „beta“ vyšla Komise z veřejně dostupných informací týkajících se firem, které byly španělskými orgány považovány za přímé konkurenty Ciudad de la Luz, konkrétně Carrère Group (29) a Babelsberg. Tato čísla byla poskytnuta finančními analytiky, kteří uskutečnili hloubkovou analýzu obou firem. Průměr obou koeficientů beta upravený tak, aby odpovídal finančnímu rizikovému profilu Ciudad de la Luz, je přibližná hodnota 1,5. Toto je velmi konzervativní odhad, protože investice do Ciudad de la Luz s sebou nese s největší pravděpodobností vyšší idiosynkratické riziko, než jak tomu je u dvou zmiňovaných, už zavedených filmových studií. Ciudad de la Luz je novou investicí v regionu, ve kterém nesídlí filmové producentské společnosti ani španělské, ani mezinárodní. Jinými slovy, hodnota beta Ciudad de la Luz je pravděpodobně vyšší, než u jejích konkurentů.
(74)
Po uplatnění předchozího vzorce (viz 71. bod odůvodnění) došla Komise k závěru, že předpokládané náklady na základní kapitál měly být přibližně 14,9 %.
(75)
Jak je uvedeno v příloze 1, španělské orgány navrhují pro účely srovnání aplikovat model CAPM, který by ukázal, že investor „by vyžadoval“ rizikovou prémii - a ne návratnost - 3,75 % v roce 2000 a 2,07 % v roce 2004. Tento výpočet se zakládá na koeficientu beta ß = 0,395. Koeficient beta rovnající se hodnotě 1 by představoval portfolio všech akcií, tj. „průměr“ akcie. Koeficient beta, jehož hodnota by byla výrazně nižší než 1, by proto znamenal investici se zvlášť nízkým rizikem. Španělské orgány neodůvodnily své tvrzení, ani ho neopřely o žádný solidní a ověřitelný údaj.
(76)
Jak bylo uvedeno výše (viz 70. bod odůvodnění), soukromý investor by investoval do projektu pouze tehdy, pokud by měl interní míru návratnosti vyšší než implicitní náklady na kapitál. Komise konstatuje, že v podnikatelském plánu z roku 2000 se podrobně hodnotily pouze počáteční fáze projektu. Analýza Komise (viz příloha 2), jež vycházela z podnikatelského plánu z roku 2000 a z nominální hodnoty peněžních toků, které jsou v něm uvedeny, vykázala negativní čistou současnou hodnotu. V takovém případě by soukromý investor do projektu neinvestoval.
(77)
Při hodnocení interní míry návratnosti se Komise opět drží velmi konzervativního postoje, aniž by zpochybňovala premisy a předpoklady podnikatelského plánu a především peněžní toky vypočítané pro projekt. Nicméně je na místě uvést, že peněžní toky uváděné v podnikatelském plánu z roku 2004 se zdají být nepatřičně optimistické, zvláště když se vezmou v úvahu ztráty, které firma utrpěla v období 2002-2004 (30). Z informací, které má Komise k dispozici, lze konstatovat, že peněžní toky předpokládané v podnikatelském plánu z roku 2004 představovaly maximální očekávání (31). Peněžní toky určují očekávanou návratnost. Ani očekávanou návratnost v Ciudad de la Luz Komise nezpochybňuje. Odhaduje nicméně výši nákladů na kapitál, což by měl udělat každý soukromý racionálně uvažující investor.
(78)
Podle podnikatelského plánu z roku 2004 navrženého společností Ciudad de la Luz je interní míra návratnosti tohoto projektu 5,74 % (viz příloha 1). Jestliže implicitní náklady na kapitál jsou minimálně 14 % (vypočteno podle výše uvedeného vzorce, viz 73. bod odůvodnění), pak by soukromý investor tuto investici do Ciudad de la Luz nerealizoval, protože její interní míra návratnosti je nižší než implicitní náklady na kapitál.
(79)
Dále pak Komise vypočetla čistou současnou hodnotu (NPV) investice do Ciudad de la Luz s cílem vyčíslit, jakou hodnotu by měl projekt pro soukromého investora. Cílem každého investičního rozhodnutí je najít reálná aktiva s hodnotou vyšší než vlastní náklady na ně; jinak řečeno, investice, které by měly očekávanou návratnost vyšší než implicitní náklady na kapitál. Pokud tomu tak není, jako například v případě Ciudad de la Luz, hodnota projektu je negativní, a v důsledku toho není investice pro racionálně uvažujícího soukromého investora životaschopná. NPV jakéhokoliv projektu vyčíslí hodnotu investice ve chvíli, kdy se přijímá rozhodnutí, a vypočte se tak, že se odečtou peněžní toky předpokládané v podnikatelském plánu pomocí diskontního faktoru, což jsou náklady na kapitál. Intuitivně lze říci, že čím větší jsou náklady na kapitál, tím menší bude NPV.
(80)
Pokud se pro Ciudad de la Luz počítá s implicitními náklady na kapitál ve výši 14 % a s peněžními toky uvedenými v podnikatelském plánu z roku 2004, který vypracovala Consultia (jejich nominální hodnota byla převzata Komisí, jak je vysvětleno v 76. bodě odůvodnění), činí NPV investice přibližně -130 milionů EUR (viz příloha). V důsledku toho není tato investice pro soukromého investora zajímavá.
(81)
Komise také ověřila věrohodnost, která ukazuje, že výsledek se opírá o solidní údaje. Nad přiměřenou prahovou hodnotou je výsledek málo citlivý na hodnotu implicitních nákladů na kapitál, kterou vypočítala Komise. Jinak řečeno, výsledek není dotčen významnými změnami v parametrech kalibrovaných Komisí při výpočtu nákladů na kapitál. Níže uvedený graf zachycuje přibližné hodnoty NPV ve vztahu k různým hodnotám nákladů na kapitál (WACC) mezi 5 a 20 %. Graf ukazuje, že NPV se stává negativní v případě, kdy WACC je mezi 5 a 6 %. To znamená, že pokud náklady na kapitál jsou vyšší než 6 %, soukromý investor by takový projekt nerealizoval. Kromě toho u hodnot WACC vyšších než 10 % není hodnota NPV téměř dotčena. Komise odhadla WACC okolo 14 %, tj. v rozpětí, ze kterého se může s vysokou věrohodností dovodit, že projekt není rentabilní.
(82)
Na hodnocení Komise odpověděly španělské orgány na základě zprávy poradenské společnosti (32) tak, že analýza Komise je chybná. Za prvé, i když bylo akceptováno, že analýza CAPM jako taková je adekvátní, zpráva poradenské společnosti zpochybňovala hodnoty používané Komisí v různých parametrech. Především měly být použity nižší hodnoty pro tržní rizikovou prémii a pro koeficienty beta. Za druhé, Komise neměla použít pro stanovení referenční hodnoty pouze podnikatelský plán společnosti Consultia IT, ale také podnikatelský plán z roku 2000 společnosti Arthur Andersen. Za třetí, Komise nepoužila vhodné finanční ukazatele pro ohodnocení očekávané rentability v Ciudad de la Luz. A konečně Komise nebrala zřetel na předvídatelné příjmy z hotelů a kancelářských prostor.
(83)
Komise tyto argumenty vyvrátila. Pokud jde o tržní rizikovou prémii, v příloze II jsou podrobněji vysvětleny důvody, pro které hodnoty obsažené v rozmezí navrženém Španělskem nelze považovat za adekvátní. Především lze konstatovat, že hodnoty navržené pro prémii jsou odhady pro rok 2009 a neodpovídají hodnotám platným v roce 2000 a 2004. Je jasné, že pro odhad CAPM musí být použity hodnoty odpovídající datu, kdy bylo přijato obchodní rozhodnutí. I sám autor citovaný španělskými orgány poskytuje odhady pro dané relevantní období, které se shodují s odhady Komise. V příloze II se také vysvětluje, proč je chybný požadavek španělských orgánů používat nižší koeficienty „beta“. Komise používá hodnoty pocházející z veřejně známých studií, které vypočítávaly koeficienty beta pro konkurenční společnosti podobné komplexu Ciudad de la Luz. Finanční odborníci odmítají používat historické hodnoty beta, jak navrhují španělské orgány.
(84)
Na základě výzvy španělských orgánů, aby byl použit podnikatelský plán z roku 2000, se v příloze II předkládá výpočet vycházející z tohoto plánu. Jak je patrné, z důvodu vyšší rizikové prémie a vyšší bezrizikové sazbě by při tomto předpokladu byla hodnota WACC ještě vyšší než v roce 2004. I tento výpočet vede k negativní NPV. A konečně, pokud jde o možné příjmy, které by plynuly z hotelových a kancelářských projektů, tvrzení španělských orgánů se opírala o nové důkazní materiály, konkrétně o šest později vypracovaných oceňovacích posudků. Uvedené materiály nebyly součástí informací, ke kterým by měl soukromý investor v rozhodujícím okamžiku přístup. I když zpráva společnosti Arthur Andersen zmiňuje možnost výstavby hotelového komplexu, zpráva neobsahuje žádnou informaci ohledně jeho možné rentability a nebyl vypracován žádný podnikatelský plán, který by zvažoval developerskou činnost. V příloze II se nicméně podrobně posuzují později vypracované posudky týkající se developerské činnosti. Ty vykazují závažné problémy. Za referenční ceny pro kancelářské prostory Ciudad de la Luz jsou například vzaty ceny nejprestižnějších obchodních tříd v centru Alicante. Vzhledem k tomu, že komplex Ciudad de la Luz leží mimo Alicante a blízko průmyslového areálu, jsou tyto referenční ceny značně přehnané. Navíc se aplikují referenční ceny pro čtyř- a pěti hvězdičkové hotely. Nic nenasvědčuje tomu, že by mimo Alicante existovala dostatečná poptávka po hotelích této kategorie a kromě toho umístěných v blízko dálnice a průmyslového areálu.
(85)
Kromě svého vlastního interního posouzení si Komise vyžádala také nezávislou studii, která by odpověděla na otázku, zda by soukromý investor provedl investici uvedených parametrů do Ciudad de la Luz za stejných podmínek (33). Zpráva společnosti Ecorys analyzuje několik hypotéz, které odhadují, že náklady na kapitál se pohybují mezi 12,5 % a 21,4 % pro investice v roce 2000 a mezi 10,9 % a 15,9 % pro dodatečnou investici v roce 2004. Výsledek studie Komise se tak nachází v rámci rozpětí vypočítaného společností Ecorys. Interní míra návratnosti vypočítaná na základě podnikatelského plánu se naopak nachází hluboko pod minimálními náklady na kapitál odhadnutými společností Ecorys.
(86)
Společnost Ecorys proto dospěla k celkovému závěru, že je podle všeho nepravděpodobné, že by investice realizované v letech 2000 a 2004 odpovídaly chování obezřetného soukromého investora v tržní ekonomice. Co se týče plánu investic z roku 2000, Ecorys odhaduje, že v rekonstruovaném podnikatelském scénáři vychází negativní NPV ve výši 9,3 miliardy peset. Investování na burzovním trhu by rozvážnému soukromému investorovi přineslo mnohem zajímavější výsledek. Pokud jde o investici v roce 2004, společnost Ecorys došla k závěru, že „nejpravděpodobnější je, že rozvážný tržní investor by se rozhodl nedokončit celý projekt CDL a rozhodoval by se mezi tím, zda provozovat šest ateliérů, do kterých již bylo investováno, nebo opustit projekt a přijmout ztráty“. (34) A konečně se Ecorys domnívá, že soukromý věřitel by projektu neposkytl účastnický ani jakýkoliv jiný úvěr, protože peněžní toky projektu nedostačovaly k tomu, aby bylo možné hradit poplatky spojené s úvěrem.
(87)
Z toho plyne závěr, že jak investice realizované v Ciudad de la Luz mezi lety 2000 a 2004, tak i ty, které byly realizovány později, neodpovídají principu investora v tržním hospodářství, a představují tak výhodu pro společnost Ciudad de la Luz SAU. Vzhledem k tomu, že investice neobstojí ve zkoušce investora v tržním hospodářství, lze konstatovat, že podobný investor by v roce 2000 neinvestoval a neudělal by to ani později na základě podnikatelského plánu z roku 2004.
(88)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že za ekonomickou výhodu lze považovat celkovou hodnotu investice. Úvěry poskytnuté Ciudad de la Luz ze strany SPTCV byly úvěry podřízenými, což znamená, že byly vedeny ve výsledovce podobně jako vlastní kapitál. Jak již Komise uvedla v rozhodnutí o zahájení řízení, vypočítaný úrok z úvěrů měl část fixní a variabilní. Úroková sazba ve fixní části byla velmi nízká, a v podmínkách tržního hospodářství by tak byla pro soukromého věřitele nepřijatelná. Tato fixní část úvěru za nápadně nízký úrok mohla být v zásadě kompenzována perspektivou adekvátní odměny z účastnického úvěru díky variabilní části vázané na rentabilitu projektu, ale tomu tak u projektu zde zkoumaného nemohlo být (viz předchozí motivace týkající se principu soukromého investora v tržním hospodářství). V odhadu zisků a výkazech, které poskytly španělské orgány Komisi pro období 2002-2014, kromě toho nebyly zohledněny žádné finanční náklady. A konečně se teoreticky počítalo s tím, že úroky budou vráceny v dubnu 2015, tj. po dokončení (a možná prodání) projektu, jež se předpokládá v roce 2014; s tím by soukromý věřitel nemohl souhlasit. V odpovědi z 20. dubna 2009 na rozhodnutí o zahájení řízení se španělské orgány vyjádřily, že úvěry by měly být považovány z ekonomického pohledu za kapitálové injekce, protože věřitel a akcionář jsou jedna a tatáž společnost (to jest SPTCV). Vzhledem k tomu, že žádný z úvěrů vyplacených v roce 2005, 2007, 2008 a 2009 nebyl splacen (ani částečně), a vzhledem k tomu, že příjemce za ně nezaplatil úroky, tyto úvěry je de facto třeba považovat za kapitálovou investici. Podle informace poskytnuté španělskými orgány v dubnu 2012 se na konci roku 2010 (35) jednalo o částku v celkové výši 265 089 599 EUR.
(89)
Podpora je také selektivní, protože zisky z ní vyplývající propůjčují výhodu pouze firmám, které podnikají v daném sektoru, a ve skutečnosti navíc pouze některým z nich.
(90)
Komise poukazuje na to, že valencijská autonomní vláda financovala investici prostřednictvím společnosti SPTCV, která je v jejím stoprocentním vlastnictví, a že studie, které vedly k veřejné investici do Ciudad de la Luz, byly vypracovány pro valencijskou autonomní vládu. Proto mohou být tyto příděly považovány za státní prostředky.
(91)
Jestliže státní podpory posilují pozici nějakého podniku vůči jiným konkurentům, je třeba mít za to, že tyto konkurenční podniky jsou takovými podporami ovlivněny. Poskytnutá podpora posiluje pozici Ciudad de la Luz vůči konkurentům, protože umožňuje, aby vstoupila na trh filmových studií. Mezi firmami, které mají z takového opatření prospěch, a těmi, které ho nemají, je narušena hospodářská soutěž. I kdybychom předpokládali, že v jiných členských státech, kde jsou jiná filmová studia, existují podpory pro filmové produkce, nelze to považovat za argument proti tvrzení, že státní podpora narušuje hospodářskou soutěž. Určité opatření se nemůže vyhnout označení „státní podpora“ jen proto, že jiné členské státy mohly zavést svoje vlastní opatření vedoucí k narušení hospodářské soutěže. V okamžiku, kdy se zkoumá podmínka týkající se narušení hospodářské soutěže, nepřísluší operovat „kompenzací“ tohoto typu.
(92)
Závěrem se Komise domnívá, že má předmětné opatření vliv na obchod mezi členskými státy. Filmová studia nabízejí svoje zařízení na mezinárodní úrovni. Filmoví producenti běžně sjednávají ceny a podmínky s řadou filmových studií nacházejících se v různých členských státech. Komise schválila ve Španělsku a v jiných členských státech režimy podpory, které nabízejí podporu produkce audiovizuálních děl, a proto v zemích nepřímo podporují používání technických zařízení včetně filmových studií. Nicméně čtvrté kritérium sdělení o filmu z roku 2001 vylučuje podporu na zvláštní produkční činnosti včetně podpory na využití filmových studií.
(93)
Vzhledem k výše uvedenému se Komise domnívá, že projekt poskytuje společnosti Ciudad de la Luz selektivní hospodářskou výhodu. Projekt je financován z veřejných zdrojů, narušuje hospodářskou soutěž a má vliv na obchod mezi členskými státy. Proto se Komise domnívá, že oznámené opatření představuje státní podporu ve smyslu ustanovení čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(94)
Komise musí v prvé řadě zajistit, aby podpora nebyla v rozporu s ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie v jiných oblastech, než jsou státní podpory. Posouzením Komise nejsou v předmětném případě dotčeny žádné další závěry ohledně slučitelnosti s právními předpisy EU o veřejných zakázkách. Podpora neobsahuje žádný další prvek, který by mohl představovat problémy co do zásady celkové zákonnosti podpory.
(95)
Jak bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, španělské orgány jako podpůrný argument pro případ, že by se Komise domnívala, že zmíněná opatření představují státní podporu, uvedly, že taková opatření by byla slučitelná s čl. 107 odst. 3 jakožto regionální podpora a podpora určená na pomoc kultuře.
(96)
Regionální podpora pro výstavbu Ciudad de la Luz může být odůvodněna tím, že se investice provádí v podporované oblasti. Španělské orgány uvedly, že pravidla pro regionální podporu platná ve chvíli, kdy bylo přijato první rozhodnutí o investici pro období 2000-2006, umožňovala intenzitu podpory ve výši 36 %.
(97)
Vzhledem k tomu, že se jedná o neoznámenou podporu, platí pokyny k státní regionální podpoře pro období 2000-2006 (36). V bodě 4.2 těchto pokynů se uvádí: „aby se zajistilo, že produktivní investice bude realizovatelná a racionální, musí příjemce vložit minimální finanční příspěvek ve výši 25 %.“ V poznámce pod čarou č. 20 v uvedených pokynech se uvádí, že tento minimální příspěvek ve výši 25 % nesmí zahrnovat žádnou podporu. I když na začátku existoval soukromý investor, který vlastnil 25 % z počátečního základního kapitálu 600 000 EUR, tento soukromý investor vykonával za honorář funkci správce projektu a neuskutečnil do něho žádnou další investici, která by poměrně odpovídala většinovému podílu veřejné investice do projektu. Počáteční investici tudíž nelze brát odděleně od veřejné investice, protože se nejedná o nezávislou investici. Kromě toho soukromého investora v červenci 2004 absorbovala SPTCV, takže jeho podíl klesl na 0,2 %.
(98)
Španělské orgány namítly, že investice 25 % od samotné SPTCV je možné považovat za příspěvek od příjemce. Komise se domnívá, že tento přístup, podle kterého je 25 % investice kryto subjektem ve veřejném vlastnictví, který se nechová jako soukromý investor (viz výše část V, bod „Hospodářská výhoda“), přičemž zbývajících 75 % investice také pochází ze státních prostředků, nezaručuje, že produktivní investice profitující z podpory bude realizovatelná a racionální.
(99)
Protože investice do Ciudad de la Luz byla v plném rozsahu financována z veřejných prostředků SPTCV, není tato podmínka splněna.
(100)
V určitých situacích Komise povolila v souladu s čl. 107 odst. 3 písm. c) podpory audiovizuálního odvětví, přičemž brala v úvahu kulturní cíle podle článku 167 SFEU. Kulturní výjimku lze použít společně s ostatními právními základy pro slučitelnost, jako je podpora určitých hospodářských činností podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU (37). Ačkoliv to španělské orgány nenavrhly, s ohledem na vyjádření zúčastněných třetích stran se níže řeší otázka zmíněného právního základu.
(101)
Posouzení podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU se provádí ve třech fázích pomocí přezkumu, při kterém se zvažují výhody a nevýhody předmětného opatření.
(102)
Při přezkumu hodnotí Komise následující aspekty:
a)
Je cílem podpory dosáhnout řádně definovaného cíle společného zájmu (tj. usiluje podpora o vyřešení selhání trhu nebo o dosažení jiného cíle)?
b)
Je podpora dobře navržena tak, aby dosáhla cíle společného zájmu? Konkrétně:
i)
Představuje podpora vhodný nástroj, tj. neexistují jiné vhodnější nástroje?
ii)
Je v ní přítomen stimulační efekt, tj. mění podpora chování firem?
iii)
Je podpora přiměřená, tj. bylo by možné dosáhnout stejné změny chování menší podporou?
c)
Jsou dopady na obchod a narušení hospodářské soutěže malé, takže celková bilance je kladná?
(103)
Domníváme se, že dochází k „selhání trhu“, pokud výsledek trhu nevede k největšímu možnému sociálnímu blahobytu. Nedostatečný výsledek trhu může nastat v případě tzv. veřejných a veřejně prospěšných statků (38). Tyto statky vyvolávají pozitivní externality, jestliže sociální přínos je větší než přínos soukromý. V důsledku toho se nabízené množství dostane pod optimální úroveň, což současně ospravedlňuje veřejný zásah (a možné veřejné dotace).
(104)
Obchodní trh v EU je vysoce konkurenční a pohybuje se v něm řada velkých filmových studií. Kromě toho musí evropská studia čelit v oblasti velkých filmových produkcí velké konkurenci ze strany mimounijních studií. Proto na první pohled neexistují podložené důkazy o selhání trhu na základě nedostatečné nabídky a vysokých vstupních nákladů. V reakci na rozhodnutí o zahájení řízení španělští filmaři namítají, že před postavením komplexu Ciudad de la Luz neměl španělský trh podobné služby na dostatečně vysoké úrovni k dispozici. Valencijští filmaři konkrétně poukázali na to, že přístup k filmovým studiím v jejich blízkosti jim umožní snížit náklady na produkci (nižší náklady na dopravu, blízkost dalších služeb potřebných pro výrobu filmů apod.).
(105)
Nicméně skutečnost, že pro španělské filmové producenty je Ciudad de la Luz přínosem, nestačí, aby se prokázala existence „selhání trhu“, tak jak je definováno výše. Za prvé, domnívat se, že Ciudad de la Luz odstraňuje selhání trhu z hlediska místní produkce filmů ve Španělsku by bylo v protikladu s cílem, který uvedly španělské orgány. Ve zprávě společnosti Consultia z roku 2004 se konstatuje, že místní studia jsou pouze „nepřímí“ konkurenti, zatímco cílem Ciudad de la Luz by bylo získat velké filmové produkce.
(106)
Za druhé, aby se zjistilo selhání trhu ve vztahu ke španělským producentům, muselo by se vyhodnotit, zda sociální přínos vytvořený studii jako Ciudad de la Luz je vyšší než jeho náklad. To by kromě jiného vyžadovalo zvážit, zda současná zařízení nejsou dostatečná, tj. zda by španělští filmaři nemohli využívat studia, která již ve Španělsku existují (jako Video Planning, Cartuja Producciones a Loasur Audiovisual v Andalusii, Media Park v Katalánsku, Platós Valencia ve Valencii a Estudios Barajas, Estudios El Álamo, Los Ángeles a Flash Estudio v Madridu), nebo studia v jiných členských státech. I když španělští filmoví producenti uvedli, že Ciudad de la Luz by měla některé příznivé dopady na náklady (bez vyčíslení), netvrdili, že by místní studia těchto parametrů měla zásadní význam pro místní filmovou produkci.
(107)
Vzhledem k tomu, že není přesně definováno selhání trhu, které by opatření mělo řešit, nelze se ani domnívat, že by daná podpora byla vhodná a úměrná k jeho nápravě. Jestliže bylo cílem filmového studia podpořit místní produkci, pak by kromě jiného bylo třeba porovnat provedenou investici s jinými opatřeními, která by mohla být z pohledu filmových producentů srovnatelně účinná. Španělské orgány takové srovnání neposkytly.
(108)
Přezkum vyžaduje také vyhodnocení negativních dopadů ve smyslu narušení hospodářské soutěže a obchodu. Protože jejich produkce skončila výrazně pod hranicí počátečních očekávání a přilákala především místní filmové produkce, lze se domnívat, že vliv studia Ciudad de la Luz na hospodářskou soutěž mohl být doposud malý. Nicméně počet filmových produkcí uskutečněných v Ciudad de la Luz není dobrým ukazatelem možného dopadu na hospodářskou soutěž. Vstup Ciudad de la Luz na evropský trh filmových studií rozšířil celkovou kapacitu trhu. Základní ekonomické pravidlo stanoví, že toto navýšení nabídky přinese celkové snížení cen nezávisle na počtu produkcí, které bude Ciudad de la Luz schopna přilákat. Vzhledem k tomu, že by to postihlo ceny na globálním trhu, nebylo by možné takové snížení cen vypozorovat srovnáním cenových tarifů stanovených Ciudad de la Luz se sazbami jejích konkurentů. Také je možné, že výstavba Ciudad de la Luz povzbudí jiné členské státy k podobným investicím. Vzhledem k jejím moderním zařízením se může rovněž stát, že se postavení Ciudad de la Luz v budoucnosti změní.
(109)
Vzhledem k výše uvedenému nelze opatření považovat za slučitelné s čl. 107 odst. 3 písm. c), protože jeho cílem není odstranit selhání trhu a opatření může mít negativní vliv na hospodářskou soutěž a obchod.
(110)
Španělské orgány nepředložily argumenty, které by změnily názor komise vyjádřený v rozhodnutí o zahájení řízení, tj. že „se domnívá, že nic nenasvědčuje tomu, že je možné uplatnit výjimku [kulturní] na státní podporu pro účely pokrytí stavebních nákladů a nákladů na fungování nového a velkého komplexu filmových studií“. Že by se studia mohla považovat za „kulturní infrastrukturu“, protože jsou úzce specializována a jejich využití je určeno pro audiovizuální odvětví (pro natáčení filmů, televizní produkce a reklamu), považovala Komise v rozhodnutí o zahájení řízení za samozřejmost.
(111)
Aby byla na financování nezahrnuté do sdělení o filmu uplatněna kulturní výjimka podle čl. 107 odst. 3 písm. d) SFEU, musela by být podpora nejen nutná, přiměřená a vhodná (jak se uvádí v předchozím posouzení s ohledem na čl. 107 odst. 3 písm. c)), ale také určená k dosažení kulturního cíle. Komise dospěla k závěru, že tato kritéria s odhledem na ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. c) splněna nejsou a totéž platí v případě ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. d).
(112)
V prosinci 2008 dala Komise s přihlédnutím ke sdělení o filmu souhlas s pobídkami pro kinematografii poskytovanými autonomní oblastí Valencie (39). Žádné pobídky, které autonomní oblast Valencie poskytla pro natáčení filmů v Ciudad de la Luz před vydáním tohoto souhlasu, nemohou být považovány za slučitelné, pokud podmínkou pro udělení podpory bylo natáčet v Ciudad de la Luz (porušení čtvrtého kritéria sdělení o filmu, které vylučuje podpory pro určité činnosti spojené s výrobou filmů).
(113)
V rámci tohoto rozhodnutí není třeba podrobněji zkoumat, zda byly filmovým producentům nějaké podpory poskytnuty.
VI. ZÁVĚR
(114)
Komise dospěla k závěru, že Španělsko udělilo společnosti Ciudad de la Luz SA státní podporu, a porušilo tak ustanovení čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Investici, kterou provedla autonomní oblast Valencie v Ciudad de la Luz, by soukromý investor za stejných podmínek neuskutečnil. Komise se proto domnívá, že veškerá veřejná investice do projektu představuje protiprávní podporu.
(115)
Celková částka podpory do prosince 2010 tak sestává ze všech přímých veřejných investic do Ciudad de la Luz SA v souhrnné výši 265 089 599 EUR a z veškerých pobídek udělených filmovým producentům pod podmínkou, že natáčení bude probíhat v Ciudad de la Luz.
(116)
Pokud Komise dospěje k závěru, že je podpora neslučitelná s vnitřním trhem, má Komise v souladu se SFEU a s ustálenou judikaturou Soudního dvora Evropské unie pravomoc vyžadovat od předmětného státu, aby tuto podporu zrušil nebo změnil (40). Soudní dvůr opakovaně uvedl, že povinnost, aby stát zrušil nebo změnil podporu považovanou Komisí za neslučitelnou s vnitřním trhem, usiluje o obnovu předchozí situace (41). V tomto směru Soudní dvůr rozhodl, že cíle bude dosaženo, jakmile příjemce podpory vrátí poskytnutou částku považovanou za protiprávní podporu a zřekne se tak výhody, které se těšil oproti svým konkurentům, a jakmile se obnoví situace panující před vyplacením podpory (42).
(117)
V souladu s uvedenou judikaturou článek 14 nařízení Rady (ES) 659/1999 (43) stanoví, že „je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil“.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Základní kapitál ve výši 94 459 719 EUR sestávající z počátečního vkladu a následných navýšení, pozemky v hodnotě 9 800 040 EUR, účastnické úvěry ve výši 115 miliónů EUR a úvěry přeměnitelné na akcie v celkové výši 45 829 840 EUR vydané od roku 2008, poskytnuté protiprávně Španělskem společnosti Ciudad de la Luz SA před 31. prosincem 2010, jakož i veškeré pobídky poskytnuté filmovým producentům za podmínky, že budou natáčet v Ciudad de la Luz, za porušení čl. 108 odst. 3 Smlouvy, představují státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem.
Článek 2
1. Španělsko musí od příjemce získat zpět neslučitelnou podporu, která je uvedena v článku 1.
2. Částky, které mají být vráceny, jsou úročeny od data, kdy byly poskytnuty příjemci, až do dne jejich splacení.
3. Úroky se vypočítají ze složeného základu v souladu s ustanovením kapitoly V nařízení Rady (ES) č. 794/2004 (44).
4. Ode dne přijetí tohoto rozhodnutí zruší Španělsko všechny dosud neproplacené platby v rámci podpory uvedené v článku 1.
Článek 3
1. Vrácení podpory uvedené v článku 1 musí být provedeno s okamžitou účinností.
2. Španělsko zaručí, aby toto rozhodnutí bylo vykonáno ve lhůtě čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Ve lhůtě dvou měsíců od dne oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Španělsko následující informace:
a)
celkovou částku (hlavní pohledávka a úroky), která má být vrácena od každého příjemce;
b)
podrobný popis již přijatých a předpokládaných opatření ke splnění tohoto rozhodnutí;
c)
dokumenty, kterými doloží, že příjemci bylo nařízeno vrácení podpory.
2. Španělsko bude Komisi průběžně informovat o postupu vnitrostátních opatření přijatých za účelem vykonání tohoto rozhodnutí až do konečného vrácení podpory uvedené v článku 1. Na žádost Komise předloží okamžitě informace o opatřeních přijatých a plánovaných za účelem vykonání tohoto rozhodnutí. Také poskytne podrobné informace o výši podpory a úrocích, které již příjemce vrátil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Španělskému království.
V Bruselu dne 8. května 2012.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2012. május 8.)
az SA.22668. (C 8/08. (korábbi NN 4/08.)) számú állami támogatásról
(az értesítés a C(2012) 3025. számú dokumentummal történt)
(Csak a spanyol nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2013/126/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután a fent említett rendelkezéseknek megfelelően felhívta az érdekelt feleket észrevételeik megtételére (1) és tekintettel ezekre az észrevételekre,
mivel:
I. ELJÁRÁS
(1)
2007. február 22-én a Bizottsághoz állami támogatással kapcsolatos panasz érkezett „A” panaszostól (2) a Valencia régió által a Ciudad de la Luz filmstúdió javára nyújtott állítólagos támogatásról. „A” panaszos 2007. március 15-én megerősítette, hogy panasza továbbítható a spanyol hatóságoknak.
(2)
2007. április 10-én a Bizottság a teljes panaszt továbbította a spanyol hatóságoknak, és tájékoztatást kért az állítólagos támogatásról. A Bizottság korábban nem kapott bejelentést, amelyben valenciai filmszakmai támogatási intézkedés állami támogatási szempontú jóváhagyását kérték volna.
(3)
A határidő meghosszabbítására irányuló 2007. április 18-i kérelmüket követően (amelyet a Bizottság április 24-én jóváhagyott) a spanyol hatóságok 2007. június 15-én válaszoltak a Bizottság tájékoztatás iránti megkeresésére.
(4)
2007. április 30-án„A” panaszos továbbította a Variety című folyóiratban közzétett cikkekre mutató hivatkozásokat; e cikkekben állítólag a Valenciában filmkészítéshez nyújtott támogatásokat mutatták be, és megerősítették, hogy a Ciudad de la Luz nagy költségvetésű filmprodukciókat vonz (3).
(5)
A Bizottság 2007. július 13-án további tájékoztatást kért a spanyol hatóságoktól. A határidő meghosszabbítására irányuló 2007. július 18-i kérelmüket követően (amelyet a Bizottság július 19-én jóváhagyott) a spanyol hatóságok 2007. október 8-án válaszoltak a Bizottság tájékoztatás iránti megkeresésére.
(6)
2007. július 15-én a Bizottsághoz panasz érkezett „B” panaszostól (4). Miután a Bizottság megszerezte a panaszos beleegyezését, 2007. augusztus 2-án továbbította panaszát a spanyol hatóságoknak.
(7)
2008. február 13-án kelt levelében a Bizottság tájékoztatta a spanyol hatóságokat arról a döntéséről, hogy az említett támogatással kapcsolatban megindítja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást. Spanyolország erre 2008. április 28-án válaszolt.
(8)
Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatot kihirdették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (5). A Bizottság felkérte az érdekelt feleket a támogatással kapcsolatos észrevételeik benyújtására.
(9)
A Bizottság kézhez vette az érdekelt felek észrevételeit, és 2008. október 3-án továbbította azokat Spanyolországnak. A spanyol hatóságok észrevételei 2008. november 21-én és 2008. december 29-én érkeztek be.
(10)
A Bizottság és a spanyol hatóságok 2009. február 11-i értekezletét követően Spanyolország 2009. március 30-án további információkkal szolgált.
(11)
A Bizottság 2009. augusztus 26-án további tájékoztatást kért Spanyolországtól, amelyet a spanyol hatóságok 2009. október 20-án adtak meg, és 2010. február 1-jén további információkat közöltek.
(12)
A Bizottság 2011. május 24-én további információkat kért, és tájékoztatta Spanyolországot egy független gazdasági tanácsadó, az Ecorys kijelöléséről. Spanyolország 2011. június 7-én válaszolt. A Bizottság 2011. július 22-én küldte meg válaszát Spanyolország részére.
(13)
A Bizottság utolsó tájékoztatás iránti megkeresését és az Ecorys jelentését 2011. augusztus 1-jén küldte el Spanyolországnak. Spanyolország 2011. október 3-án nyújtotta be az Ecorys-jelentéssel kapcsolatos észrevételeit. Spanyolország 2012. április 11-én további adatokat szolgáltatott a Ciudad de la Luz SAU-ba történő állami beruházásról.
II. RÉSZLETES LEÍRÁS
(14)
A Ciudad de la Luz egy Alicante (Valencia) közvetlen közelében található nagy filmstúdió-komplexum. A valenciai regionális kormány (Generalitat Valenciana) 2000. október 24-én hozta meg első határozatát arról, hogy a Ciudad de la Luz projektbe kíván befektetni.
(15)
A Ciudad de la Luz SA-t 2000. november 2-án jegyezték be. Célja a Ciudad de la Luz telephely népszerűsítéséhez, szervezéséhez és irányításához szükséges tevékenységek ellátása volt, ideértve az audiovizuális és filmgyártó létesítmények megépítését, vezetését és működtetését, valamint más kapcsolódó szabadidős és szálláshely-szolgáltatásra irányuló tevékenységeket.
(16)
A Ciudad de la Luz SA eredetileg 600 000 EUR saját tőkéjének 75 %-a a Parque Temático de Alicante SAU - a későbbi Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (SPTCV) - tulajdonában állt. Az SPTCV a valenciai regionális kormány nevében befektetési tevékenységeket folytató, nyilvánosan működő gazdálkodó egység. A fennmaradó 25 %-ot a Producciones Aguamarga SL adta, amely a fennmaradó építési munkálatokért, a Ciudad de la Luz népszerűsítéséért és a stúdiók vezetéséért felelős magánvállalat volt.
(17)
2001 novemberében a jegyzett tőkét 9 millió EUR-ra emelték, és az SPTCV felvásárolt minden további részvényt, ezáltal részesedése 98,4 % lett. Az SPTCV részesedését 2003 februárjában és 2004 májusában újabb jegyzett tőke hasonló felvásárlásával tovább növelte. A Producciones Aguamarga 2004 júliusában eladta a Ciudad de la Luz SA-ban fennálló 0,2 %-os részesedését (6) az SPTCV-nek (139 059 EUR-ért). Azóta a valenciai regionális kormány az SPTCV-n keresztül a Ciudad de la Luz SAU jegyzett tőkéje 100 %-ának tulajdonosa. Ettől kezdve a Ciudad de la Luz SAU az SPTCV kizárólagos tulajdonában álló állami vállalat, amely a pályáztatás és a pénzügyi felügyelet tekintetében a közjog hatálya alá tartozik. A Ciudad de la Luzt ugyanakkor továbbra is a Producciones Aguamarga vezeti.
(18)
A filmstúdió-komplexum 2005 augusztusában nyitott meg filmgyártási célokra. A tervek szerint a legnagyobb filmprodukcióknak otthont adó stúdió építése 2002-ben kezdődött meg, és három szakaszban zajlott:
-
1. szakasz (lezárult): 6 légkondicionált, összesen 11 000 m2 területű műterem, gyártást támogató épületek, 15 050 m2 műhely/raktár, 2 külső forgatási terület (külső díszlet) összesen 14 hektáron,
-
2. szakasz: (a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását követően lezárult): étkeztetési létesítmények, adminisztrációs épület, laboratórium az utómunkálatokhoz, és egy harmadik 5 hektáros külső forgatási terület (külső díszlet) és egy víz alatti forgatásra szolgáló tartály,
-
2B. szakasz (a munkálatok nem kezdődtek meg): nagy, mély, természetes horizontot biztosító mesterséges tó,
-
3. szakasz (a munkálatok nem kezdődtek meg): 5 000 m2 műterem (a tervek szerint a világ legnagyobb műterme), egy másik külső díszlet és 4 televízióstúdió.
(19)
A stúdiókomplexum audiovizuális gyártást (mozi, televízó, rádió, internet) oktató egyetemnek is otthont ad, amely egyetem a gyártás minden (művészeti, műszaki, marketing, kommunikációs) szempontjára kiterjedő mesterfokozatú diplomát ad. A 2000-ben készült eredeti tervek további beruházásokat is magukban foglaltak, így közeli bevásárlóközpontokat, szállodákat és sportlétesítményeket, amelyekkel pénzbeáramlást kívántak volna teremteni a projekt számára, de ezek a mai napig nem épültek fel. Jóllehet a szükséges földterületet a Generalitat 2004-ben biztosította, és az ezen üzleti vállalkozások koncessziós működtetésére irányuló pályázati felhívást 2005-ben közzétették, az ajánlatok nem voltak elég vonzók, és a további beruházások leálltak.
(20)
A Ciudad de la Luz korszerű létesítményeinek bizonyos tulajdonságai révén jóval megelőzte a korlátozott számú nagyobb európai versenytárs stúdiókat a nagy költségvetésű filmek gyártására való kapacitás tekintetében. Az 5 000 m2-es műterem például, amely a Ciudad de la Luz eredeti tervei között szerepelt, a világ legnagyobb ilyen műterme lett volna (7). A Bizottság megjegyzi, hogy a nagy műtermek csak a nagyobb filmprodukciók számára fontosak.
(21)
A stúdiót a közelmúltig az Aguamarga Gestión de Estudios SL vezette, amely a filmstúdió ügynökeként járt el a részvényessel kötött többéves ügyvezetési szerződés alapján kifizetett díjazás fejében.
(22)
Az építési munkálatok megkezdése előtt, 1999-2000-ben harmadik személy tanácsadók négy tanulmányban elemezték a Ciudad de la Luz fejlesztésének megvalósíthatóságát, mértékét és stratégiai irányait; e tanulmányokat Spanyolország a hivatalos vizsgálati eljárás során átadta.
(23)
E tanulmányok kifejtették a filmprodukciók számának növekedési kilátásait (8), összevetették a valenciai régió filmstúdió-építésre alkalmas alternatív helyszíneit (9), előzetes elemzést (10) és üzleti tervet (11) készítettek egy filmstúdió-komplexumhoz. Ezeket a spanyol hatóságok nem nyújtották be a projektet érintő hivatalos állami támogatási vizsgálati eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatot megelőzően. Az eljárás megindításáról szóló, 2008. február 22-i határozatban szereplő adatok egy olyan (a Consultia által készített) tanulmányból származnak, amelyet - a spanyol hatóságok által a Bizottsággal közölt információk szerint - 2002-ben készítettek. Az eljárás megindításáról szóló határozatot követően Spanyolország azonban úgy tájékoztatta a Bizottságot, hogy ezt a tanulmányt 2004-ben készítették.
(24)
Az Arthur Andersen által kidolgozott 2000. évi üzleti terv következtetései (12) pozitívak voltak, ideértve a közép- és hosszú távú jövedelmezőségi kilátásokat is. A filmstúdióprojekt pozitív cash flow-ját ötéves időszakra (2002-2006) dokumentálták, a stúdió épületeinek, egy konferenciateremnek és a filmgyártási és televíziós technikákat oktató iskolának a megépítését követően.
(25)
E szakaszok megépítésének költségét 16,9 milliárd PTA-ra (101,7 millió EUR) becsülték. A földterület költségét ez nem tartalmazta, az üzleti terv ezért jelezte, hogy a költségek +/-30 %-kal változhatnak. A projekt befejezéséhez szükséges további szakaszok költségeit nem állapították meg.
(26)
Ezen üzleti terv alapján az SPTCV 2000 és 2004 között a jegyzett tőke emelésével és földterületekkel összesen 104 259 759 EUR-t fektetett be a Ciudad de la Luz-ba, vagy vállalt kötelezettséget ilyen beruházásokra. A részletek tekintetében lásd az (53) preambulumbekezdést.
(27)
Mivel az építkezés két évvel tovább tartott a vártnál, és a beruházási ütemtervet módosítani és jelentősen növelni kellett, 2004-ben a Ciudad de la Luz/SPTCV új tanulmányt és üzleti tervet rendelt a Consultia társaságtól (13). A Consultia szintén pozitívnak értékelte a projekt jövedelmezőségét, és 2004-2014-re szóló üzleti tervében a befektetés pozitív megtérülését mutatta ki az SPTCV számára 2014-ig és hosszabb távon.
(28)
A Producciones Aguamarga SL Ciudad de la Luz-ban fennálló részesedését az SPTCV 2004 júliusában 139 059 EUR-ért megvásárolta. Az SPTCV-től eltérően a Producciones Aguamarga SL további összegeket nem fektetett a Ciudad de la Luz SA-ba a 2000. novemberi 150 000 EUR értékű első befektetését követően. Így a Producciones Aguamarga SL Ciudad de la Luz SA-ban fennálló részesedése 0,2 %-ra csökkent ekkorra, és ezt az SPTCV felvásárolta. Az ügyletet követően a társaság teljes mértékben állami tulajdonú lett, neve pedig Ciudad de la Luz SAU-ra változott.
(29)
A módosított munkaterv és üzleti terv alapján az SPTCV - mint egyedüli részvényes - két tagi kölcsönt nyújtott, 2005-ben 95 millió EUR értékben, 2007-ben 20 millió EUR értékben. A Ciudad de la Luz SAU 2010. december 31-i elszámolásai, amelyeket a spanyol hatóságok 2012 áprilisában adtak át, azt mutatták, hogy az SPTCV a továbbiakban összesen 45 829 840 EUR-t fektetett be konvertálható kölcsöntőke formájában 2008 és 2010 között. Ezen elszámolásokból kiolvasható az is, hogy az SPTCV a 2005. és 2007. évi tagi kölcsön fejében 7 222 160 EUR összegű kamatra volt jogosult 2009-ben és 2010-ben. Emellett 2010. december 31-re1 814 187 EUR meg nem fizetett kamat is felhalmozódott a konvertálható kölcsöntőke után. Következésképpen az SPTCV által a Ciudad de la Luzba fektetett állami források, ideértve a kölcsönök után járó meg nem fizetett kamatot is, 2010 végére összesen 274 125 946 EUR-t tettek ki.
(30)
A 2000. évi üzleti terv szerint a Ciudad de la Luz a második legnagyobb kapacitással rendelkező stúdiókomplexum kívánt lenni Európában (a Pinewood mögött), és spanyol (mozi-, televíziós és kereskedelmi) produkciókat kívánt vonzani, emellett évi 16 külföldi (uniós és USA-beli) filmprodukciót célzott meg. A 2004. évi felülvizsgált üzleti terv úgy ítélte meg, hogy a Ciudad de la Luz egyik stratégiai célkitűzése az kellene legyen, hogy nagy költségvetésű film- és televíziós produkciókat készít főbb ügyfeleinek.
(31)
A 2004. évi üzleti terv a Ciudad de la Luz főbb nemzetközi versenytársainak az USA-n kívüli nagy stúdiókat tekintette, különösen azokat, amelyek a Ciudad de la Luzhoz hasonló tulajdonságokkal rendelkeznek, nevezetesen a következőket: Pinewood-Shepperton (Egyesült Királyság), Cinecittà (Olaszország), Barrandov (Cseh Köztársaság), Babelsberg (Németország), Cinecite Montreal & Lions Gate (Kanada) és Warner Roadshow & Fox (Ausztrália).
(32)
A 2000. évi eredeti üzleti tervben a stúdió szolgáltatásaiért kért tervezett díjak (például a külső díszlet bérlése, a műhely bérlése) a hasonló uniós stúdiók (azaz az egyesült királyságbeli Shepperton és Elstree, és a németországi Babelsberg) által alkalmazott díjtartományon belül voltak. A 2004. évi felülvizsgált üzleti terv stratégia árképzési modellt is bemutat, amely a nemzetközi hírnevű stúdiók által alkalmazott díjakra hivatkozik; ezek a díjak durván 15-20 %-kal olcsóbbak, mint az elismert vezető stúdiók (USA és az egyesült királyságbeli Pinewood) díjai, de 50-100 %-kal drágábbak mint az uniós stúdióké (a cseh köztársaságbeli Barrandov és a németországi Babelsberg).
(33)
A gyakorlatban a Ciudad de la Luz nemzeti és nemzetközi üzleti stratégiai célkitűzései nem valósultak meg. A 2005 és 2009 között a Ciudad de la Luzban forgatott 33 filmből 28 spanyol és mindössze 5 az uniós társprodukció (Görögország, Franciaország). A nagyobb európai társprodukciók által készített eseti emlékezetes filmeken, például az Asterix az Olimpián, és újabban egy amerikai-spanyol társprodukción kívül, a Ciudad de la Luzban forgatott filmek gyakorlatilag a 2005. évi létrehozása óta főként spanyol nemzeti produkciók voltak.
(34)
A 2004. évi üzleti tervben vázolt kilátások ellenére, amelyek 2010-re várták az első (szerényebb) pozitív működési eredményt, a Ciudad de la Luz kereskedelmi működése a mai napig veszteséges. A Ciudad de la Luz összes vesztesége 2010 végén 84 millió EUR volt, szemben a 2004. évi üzleti tervben ugyanakkorra előrejelzett halmozott nyereséggel, amely 12 millió EUR-t tett volna ki. A fent említett stúdiókkal összevetve a Ciudad de la Luznak eddig nem sikerült bevonzania a tervezett számú nem spanyol produkciót, és az eredmények még a spanyol igényeket tekintve is messze elmaradnak a várttól. Az üzemi veszteség is nagyobb, mint amire számítani lehetett.
(35)
A bizottsági vizsgálat „A” panaszos panasza, majd „B” panaszos azt követő panasza alapján indult 2007-ben; mindketten a különböző tagállamok filmiparának prominens szereplői. A panaszok szerint a Ciudad de la Luz állami finanszírozása és különösen a Ciudad de la Luz által bevezetett filmspecifikus ösztönzők rendszere jogellenes állami támogatást tartalmaz.
(36)
Amint az fentebb is szerepelt, amikor 2008 februárjában a Bizottság megindította a hivatalos vizsgálati eljárást, a beruházási döntés egyetlen alapjaként a spanyol hatóságok a Consultia üzleti tervét nyújtották be, amely állítólag 2002-ben készült. Az előzetes vizsgálatot követően a Bizottságnak komoly kétségei támadtak afelől, hogy egy piaci befektető ugyanilyen feltételekkel és ugyanilyen mértékben befektetett volna, mint a valenciai regionális kormány.
(37)
A támogatás összeegyeztethetőségének lehetőségét illetően a Bizottság nem rendelkezett olyan információval, amely alapján meggyőződhetett volna arról, hogy a regionális támogatásokról szóló iránymutatásnak a valenciai régióra abban az időben (2000-2004) alkalmazandó feltételei teljesülnek-e. A Bizottság azt is kétségbe vonta, hogy a Szerződés 107. cikke (3) bekezdésének d) pontjában foglalt kulturális kivétel alkalmazható lenne, hiszen a Ciudad de la Luz nem támogatta a kultúrát, sem a kulturális örökség megőrzését, és a támogatást bármilyen audiovizuális műre, többek között reklámra is fel lehetett használni, emellett a Ciudad de la Luz más szereplőkkel versenyben próbálta a kereskedelmi produkciókat vonzani.
(38)
A Bizottság a Ciudad de la Luzban történő forgatáshoz nyújtott ösztönzőrendszerben is lehetséges állami támogatást vélt felfedezni, és a megfelelő filmproducereket azonosította kedvezményezettként. A filmspecifikus ösztönzők adott területen folytatott konkrét tevékenységekre irányultak, ismeretlen feltételek mellett, ennélfogva úgy tűnt, nem teljesítik a Bizottság filmművészeti közleményében foglalt szabályokat.
III. AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI
(39)
A Bizottság összesen 10 érdekelt féltől kapott észrevételt. Ezek közül négyen a filmstúdió-üzletág területén tevékenykednek Spanyolországtól eltérő tagállamokban („A” panaszos, „B” panaszos, a Barrandov Studio, és a Mediterranean Film Studios Limited), öten a spanyol filmiparban működnek (a Federación de Asociaciones de Productores Audiovisuales Españoles - FAPAE, az Associacio de directors de cinema valencians, az Empreses audiovisuals valencianes federades - EAVf, a Productors audiovisuals valencians egyesület és a Sociedad Proyectos Tematicos de la Comunidad Valenciana - SPTCV SAU), egyik pedig egy nemzeti filmfinanszírozási és szakpolitikai szervezet (UK Film Council).
(40)
2008. június 25-i bizalmas beadványában „B” panaszos aggodalmát fejezte ki a Ciudad de la Luz által jelenleg kialakított és működtetett támogatással kapcsolatban. Azt állította, hogy a Bizottság által az eljárás megindítása során hozott intézkedések lényegesek voltak vállalata és az ágazat számára.
(41)
2008. június 30-i bizalmas beadványában „A” panaszos az alapos vizsgálattal kapcsolatos észrevételeit négy témára összpontosította: i. a stúdiók finanszírozásának költsége; ii. az induló vállalkozás finanszírozásának megközelítése; iii. az eladásból várható végső érték becslése és iv. a Ciudad de la Luz által biztosított más ösztönzők. Meglátása szerint „egy magánbefektető még egy kiegyensúlyozott és nyereséges stúdiót is legalább közepes kockázatú befektetésként értékelt volna…. Ez azon a tényen alapul, hogy noha egy stúdió eszközfedezetű …, a működési tőkeáttétele valószínűleg magas, ami miatt a nyereség nehezen jelezhető előre. További bizonytalansági tényezőt jelent például a filmprodukciós ágazat ciklikus jellege.”
(42)
„A” panaszos szerint mintegy 15 %-os súlyozott átlagos tőkeköltség (WACC) megfelelő lehet egy elismert stúdióvállalkozás számára, jóllehet „az [„A” panaszos] magántőke-befektetői által várt megtérülés ennél magasabb.” Egy induló stúdióvállalkozást a magánbefektető „közepes-magas kockázatú vállalkozásnak tekintene, és ezért jóval magasabb megtérülést várna befektetésétől (jóllehet elfogadna némi átfutási időt a jövedelmezőség eléréséig). Tekintettel arra, hogy az induló vállalkozások általában korlátozott kapacitással rendelkeznek a hagyományos forrásokból való kölcsönfelvétel tekintetében (ha egyáltalán rendelkeznek ilyen kapacitással), az induló vállalkozásra vonatkozó WACC-hez szokásosan hozzáadódik az elvártnál magasabb tőkemegtérülés és a kedvezőbb kamatozású tartozás hiánya.”
(43)
A Ciudad de la Luz eladásából várható, az eljárás megindításáról szóló határozatban megjelölt végső érték az „A” panaszos szerint irreális. Azt állítja továbbá, hogy egy magánbefektető általában szokatlannak tartaná, hogy a kamatfizetés és adózás előtti eredmény 12-15-nél magasabb többszöröse jó helyettesítő az értékbecsléshez.
(44)
Végül ami a produkciók vonzása érdekében nyújtott ösztönzőket illeti, az „A” panaszos szerint úgy tűnt, hogy hatékonyan támogatták a filmgyártó vállalatok azzal járó költségét, hogy a valenciai régióban állítólag hiányzó, képesített műszaki és támogató munkatársakat vettek fel. Az „A” panaszos úgy véli, hogy az ösztönzők jelentősen káros hatást gyakorolnak a versenyre, mivel a stúdiók ilyen ösztönzők nélkül nehezebben vonzhatnának filmprodukciókat.
(45)
2008. június 25-i eredeti beadványában a Barrandov Studio hangsúlyozta, hogy az állítólagos támogatás torzítja az érintett piacot és hátrányos helyzetbe hoz más versenytársakat, ezért a stúdió - az ügy összetettségére való tekintettel - további időt kért újabb észrevételek benyújtására. Ezek az észrevételek 2008. szeptember 15-én érkeztek be a Bizottsághoz. A Barrandov Studio csatlakozik az „A” panaszos által állított panasz érdemi részéhez, és hangsúlyozza, hogy a műtermek mérete és száma arra utal, hogy a Ciudad de la Luz inkább nagy költségvetésű USA-beli filmekre összpontosít, nem spanyolokra. Az Alicantéban található filmipari szakemberek és infrastruktúra Madridhoz vagy Barcelonához viszonyított csekély előfordulása miatt a helyszínválasztás nem tűnik logikusnak. Stratégiai szempontból a stúdióvállalkozásba befektetők megosztanák ügyfélkörüket a stabil jövedelmet kínáló helyi ügyfelek és a nagy külföldi produkciókat hozó külföldi ügyfelek között. A Ciudad de la Luz a létesítési költségeket figyelmen kívül hagyó, rendkívül olcsó stúdiószolgáltatások nyújtásán alapuló ellenkező stratégiát alkalmazza. Ezenfelül, tekintettel a bevételek 3-5 éven túli ágazati előrejelzésével kapcsolatos nehézségek jelentette bizonytalanságra, a magánbefektető jóval gyorsabb megtérülést várt volna. A Barrandov véleménye szerint ezt az állítást alátámasztja egy bizalmas üzleti terv is, amely új stúdiókba történő közelmúltbeli befektetéseket mutat be, amelyeket azzal a feltételezéssel vállaltak, hogy a működés második évétől nettó bevételekre, illetve 8 éven belüli megtérülésre lehet számítani. A Barrandov nem lát ésszerű magyarázatot a spanyol hatóságok által 2014-re várt nyereség összegére (341 millió EUR) sem.
(46)
2008. június 27-i beadványában a Mediterranean Film Studios Limited észrevételeit a Ciudad de la Luz által bejelentett víztartályokra korlátozta. A vállalat azt állítja, hogy víztartályai egyedülállóak Európában, és csak a Fox stúdió Baja Californiai (Mexikó) tartályaihoz hasonlíthatók. Tekintettel tartályaik alacsony éves kihasználtságára, azt állítják, hogy meglátásuk és az ágazat egyetértésen alapuló meglátása szerint már elegendő kapacitás van a Földközi-tenger térségében vagy Európában a víztartályokban való forgatáshoz.
(47)
2008. június 30-i észrevételeiben a Federación de asociaciones de productores audiovisuales españoles (FAPAE) úgy vélte, hogy a Ciudad de la Luz több versenyt támasztott a nagy produkciós létesítmények piacán, és a panaszosok egyszerűen csak szeretnék piaci pozíciójukat megtartani és megakadályozni olyan versenytársak belépését, amelyek az árak szempontjából hiteles alternatív szolgáltatásokat kínálnak az európai piacon erőfölényben lévő stúdióikhoz képest. A FAPAE azt is állítja, hogy az olyan stúdiók, mint a Barrandov, a Cinecittà, a Babelsberg vagy a Mafilm szintén különböző formájú állami támogatás, többek között a jegyzett tőkéből való állami részesedés mellett építették ki piaci pozíciójukat és hírnevüket. Általánosabban a FAPAE hangsúlyozza, hogy a kulturális sokszínűség fenntartása indokolja az ágazat erőteljes állami támogatását. Különös tekintettel arra, hogy a Ciudad de la Luz állítólag olyan kifinomult és korszerű szolgáltatásokkal látja el a spanyol filmipart Spanyolországban, amelyeket máskülönben külföldről kellene beszerezni, magasabb költségek mellett. Azon állítással szemben, hogy a Ciudad de la Luz a szuperprodukciókat célozza meg, a FAPAE azt hozza fel, hogy a Ciudad de la Luz nagy előnyt jelent az alacsony költségvetésű spanyol produkciók számára, és a nemzeti vagy helyi kultúrára összpontosít, ezáltal hozzájárul a korábbi 87. cikk (3) bekezdésének d) pontjában (jelenleg a 107. cikk (3) bekezdésének d) pontjában) foglalt kulturális célkitűzésekhez. Az Empreses audiovisuals valencianes federades (EAVf) 2008. május 21-i és a Productors audiovisuals valencians egyesületének 2008. május 16-i észrevételei nagymértékben, néha szó szerint is egybecsengenek a FAPAE észrevételeivel.
(48)
2008. június 5-i észrevételeiben az Associació de directors de cinema valencians hangsúlyozza, hogy számos, állítólagosan jogellenes gyakorlat révén az USA moziiparának egyeduralma erősödik, és az európai produkciók marginalizálódnak. Meglátásuk szerint korrekciós intézkedések szükségesek, hogy az európai kulturális alkotások egyenlő feltételekkel versenyezhessenek. Az egyesület azt állítja, hogy a Ciudad de la Luz állami támogatása e tekintetben teljes mértékben hozzájárul az európai, spanyol és valenciai produkciókhoz, és kulturális identitásuk védelmét célozza.
(49)
A Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (a Ciudad de la Luz SAU 100 %-os tulajdonosa, saját maga pedig a Comunidad Valenciana tulajdona) 2008. június 23-i észrevételei lényegében megismétlik ugyanezen támogató érveket, és a Spanyolország által felhozott bizonyítékra támaszkodnak. Észrevételeikben a következő szempontokra fordítanak különleges hangsúlyt: először is, az a tény, hogy egy magánbefektető a rendelkezésre álló tanulmányok alapján részlegesen finanszírozta a projektet a 2000-es megtervezéskor, azt mutatja, hogy a hatóságok beruházása egy magánbefektető logikáját követte. Mind a 2000., mind a 2004. évi tanulmány fenntartás nélkül megállapította, hogy a projekt jövedelmező. Másodszor a konkrét filmekhez adott ösztönzők kereskedelmileg indokoltak voltak egy új vállalkozás szempontjából, és azokat szponzorációs szerződés keretében ítéleték oda olyan promóciós tevékenységekért cserébe, amelyek emelik a stúdiók hírnevét, ugyanakkor reklámbevételt eredményez a kedvezményezettek számára. Egy e tekintetben készített tanulmány becslései szerint a szponzorációs szerződések Ciudad de la Luznál megjelenő gazdasági hozama […] (14) millió EUR.
(50)
A UK Film Council 2008. június 25-i levelében azt állítja, hogy a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozat megalapozott.
IV. SPANYOLORSZÁG ÉSZREVÉTELEI
(51)
A hivatalos vizsgálat megindítását követően a spanyol hatóságok kifejtették, hogy az eredeti beruházási döntés egy 2000-ben készült üzleti terv alapján, nem pedig a korábban benyújtott üzleti terv alapján született. Ez az üzleti terv egy 2004-ben - és nem 2002-ben, mint ahogy a spanyol hatóságok korábban a Bizottságot tájékoztatták - készített tanulmányban szerepelt.
(52)
A 2004. évi tanulmány idejére már 90 millió EUR-t fektettek be a projektbe. Következésképpen a spanyol hatóságok azt állítják, hogy két beruházási döntést hoztak, egyet 2000-ben a projekt első szakaszáról, egyet pedig 2004-ben a tervezett bővítésről.
(53)
A Ciudad de la Luzba tervezett beruházások ütemezése a spanyol hatóságok legutóbbi, 2012. áprilisi beadványa szerint a következőképpen alakult:
Dátum
Leírás
Állami beruházás
2000.10.24.
A valenciai régió határoz a Ciudad de la Luz kialakításáról
-
2000.11.2.
Létrejön a Ciudad de la Luz (75 %-ban a Parque Temático de Alicante SAU, 25 %-ban a Producciones Aguamarga SL tulajdonában)
450 000 EUR
[a 600 000 EUR 75 %-a]
2001.11.21.
A Parque Temático de Alicante SAU egyoldalú befektetéssel tőkeemelést hajt végre 9 millió EUR összegben a Ciudad de la Luz SA-ban (részesedése ezáltal 98,4 %-ra emelkedik).
9 000 000 EUR
2003.2.6.
A Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU (15) egyoldalú befektetéssel tőkeemelést hajt végre 30 millió EUR összegben a Ciudad de la Luz SA-ban (részesedése ezáltal 99,6 %-ra emelkedik).
30 000 000 EUR
2004.5.4.
A Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU egyoldalú befektetéssel tőkeemelést hajt végre 54 870 660 EUR összegben a Ciudad de la Luz SA-ban (részesedése ezáltal 99,8 %-ra emelkedik).
54 870 660 EUR
2004.7.23.
A Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU megszerzi a Ciudad de la Luzban fennálló, a Producciones Aguamarga SL tulajdonát képező 0,2 %-os (150 000 EUR névértékű) részesedést 139 059 EUR-ért (ezáltal a Ciudad de la Luzban fennálló részesedése 100 % lesz).
139 059 EUR
2005.3.9.
A Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU átengedi a stúdiók építési helyszínéül szolgáló földterületet a Ciudad de la Luz SA-nak, ezáltal saját tőkéje 9 800 040 EUR-val emelkedik (noha a földterületet a Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana SAU elszámolásaiban 1 030 856 EUR értéken könyvelték). Ezt megelőzően a projekt már engedélyt kapott a valenciai kormánytól arra, hogy a stúdiókat megépítsék a telephelyen.
9 800 040 EUR
2005 nyara
A Ciudad de la Luz megkezdi működését filmstúdióként.
-
2005.4.28.
95 millió EUR tagi kölcsön
95 000 000 EUR
2007.12.26.
20 millió EUR tagi kölcsön
20 000 000 EUR
2008.6.30.
Konvertálható kölcsöntőke rendelkezésre bocsátása azzal a feltétellel, hogy a kölcsönt 2008. december 31. előtt részvényekké alakítják.
10 000 000 EUR
2009.1.2.
Konvertálható kölcsöntőke rendelkezésre bocsátása azzal a feltétellel, hogy a kölcsönt 2009. június 30. előtt részvényekké alakítják.
10 000 000 EUR
2009.3.17.
30 millió EUR-ig engedélyezett konvertálható kölcsöntőke azzal a feltétellel, hogy a kölcsönt 2009. december 30. előtt részvényekké alakítják.
25 829 840 EUR
2010.12.31.
A tagi kölcsönre meg nem fizetett kamatok 2009-ben és 2010-ben
7 222 160 EUR
2010.12.31.
Az át nem váltott kölcsönre meg nem fizetett kamatok 2009-ben és 2010-ben
1 814 187 EUR
Összesen
274 125 946 EUR
(54)
A spanyol hatóságok válaszaikban arra összpontosítottak, hogy megkíséreljék igazolni, a beruházás nem állami támogatás, hiszen egy piaci befektető is ugyanilyen feltételek mellett fektetett volna be a projektbe (a piacgazdasági befektető elvének alkalmazása). Ennek alátámasztására az LECG gazdasági tanácsadó jelentéseit is benyújtották.
(55)
Még ha a Bizottság úgy is tekintené, hogy a beruházás legalább egy része állami támogatás, Spanyolország azt állította, hogy a Ciudad de la Luzban forgatott filmek megfelelnek a valenciai filmipari ösztönzőkkel kapcsolatos kulturális kritériumoknak, amelyeket a Bizottság 2008 áprilisában, 2008 decemberében és 2009 júliusában jóváhagyott (16). Spanyolország szerint az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének d) pontjában említett kulturális kivétel alkalmazható a filmgyártás upstream vagy downstream ágazatainak nyújtott beruházási támogatásokra.
(56)
Spanyolország azt is megjegyzi, hogy a Ciudad de la Luznak nyújtott állami finanszírozásban és a filmekhez nyújtott ösztönzőkben foglalt támogatást a Bizottság által más tagállamokban jóváhagyott és a filmprodukciókat a Ciudad de la Luz versenytársaihoz vonzó nemzeti filmtámogatási rendszerek torzító hatása szempontjából kell vizsgálni (17).
(57)
Spanyolország azt is állítja, hogy az akkor (1998-ban) alkalmazandó regionális támogatási iránymutatás lehetővé tett volna 36 %-os támogatási intenzitást a beruházási projekt tekintetében. A később a 2002-es multiszektorális keretrendszerben a nagy beruházási projektek tekintetében bevezetett további feltételek, azaz a 25 %-nál kisebb piaci részesedés és az 5 %-os kapacitásnövekedés szintén teljesül.
(58)
Spanyolország átadta az LECG egy másik jelentését is, amely bírálta a 2004. évi üzleti terv bizottsági szolgálatok általi értékelését. Az LECG kifogásolta a bizottsági szolgálatok elemzését, és alternatív értékeket adott meg az adatok és kockázati tényezők tekintetében, valamint visszamenőlegesen megbecsülte a Ciudad de la Luz megépítésének helyszínéül szolgáló földterület értékét.
(59)
A bizottsági szolgálatok második gazdasági elemzése a 2000. évi üzleti tervet és a Spanyolország által átadott, a földterületre vonatkozó visszamenőleges értékbecsléseket vizsgálta. Emellett a Bizottság kérésére egy független tanácsadó elvégezte a piacgazdasági befektető elvével kapcsolatos független gazdasági értékelést is. A független jelentést 2011. szeptember 30-án eljuttatták a spanyol hatóságoknak.
(60)
A spanyol hatóságok megismételték az eljárás megindításáról szóló határozathoz fűzött megjegyzésekben már ismertetett álláspontjukat, azaz, hogy a Ciudad de la Luz jövedelmezőségi kilátásait a filmstúdió-ágazatbeli főbb uniós versenytársakéhoz kell mérni (pl. a Babelsberghez és a Pinewoodhoz), és nem a változatos amerikai audiovizuális konglomerátumokhoz (mint a TimeWarner vagy a Disney) (18), amint tette azt az Ecorys (19). A spanyol hatóságok fenntartják, hogy ezt a viszonyítást a beruházási döntések meghozatalának idejéből (azaz 2000-ből és 2004-ből, nem 2008-ból) származó, nyilvánosan rendelkezésre álló információ (pl. Bloomberg) alapján kell elvégezni. Végül azt is állítják, hogy a számos félreértés és technikai hiba miatt az Ecorys-tanulmány következtetései nem érvényesek (20). A spanyol hatóságok azt állították, hogy ha ezeket kijavítanák és a versenytársakkal összevetve végeznék el a megfelelő viszonyítást, az abban az időben rendelkezésre álló bizonyítékokon alapuló beruházási döntések jövedelmezőségi kilátásai kiállnák a piacgazdasági befektető elvének próbáját.
V. A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE
(61)
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerint „a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet”. Ebből az következik, hogy az állami támogatássá minősítéshez a következő négy kumulatív feltételnek kell megfelelni: 1. az intézkedést állami forrásokból kell finanszírozni, 2. az intézkedésnek gazdasági előnyhöz kell juttatnia a vállalkozásokat, 3. az előnynek szelektívnek kell lennie, és torzítania kell a versenyt, vagy azzal kell fenyegetnie, 4. az intézkedésnek érintenie kell a Közösségen belüli kereskedelmet.
(62)
A fent kifejtettek szerint a spanyol hatóságok azzal érveltek, hogy az intézkedés nem minősül állami támogatásnak, amennyiben teljesíti a piacgazdasági befektető elvét. Ennek vizsgálata arra irányul, hogy egy piaci befektető ugyanolyan feltételekkel, mint az állami befektető beruházott volna-e a projektbe abban az időben, amikor az állami beruházási döntés megszületett. Ebben a tekintetben lényeges, hogy eredetileg a projektben magánbefektető is részt vett (21), és hogy a spanyol hatóságok több tanulmányt is megrendeltek, amelyek azt állapították meg, hogy a projekt pozitív cash flow-t generál majd (lásd a (22) preambulumbekezdést).
(63)
A fenti (17) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a Ciudad de la Luz esetében eredetileg egy magánbefektető (a projektvezető vállalat) kezében volt a projekt 25 %-a (azaz az eredeti 600 000 EUR jegyzett tőkéből 150 000 EUR): Ugyanakkor ez a magánbefektető kivonult a projektből minden további finanszírozás vállalása nélkül (az SPTCV 2004-ben kivásárolta). Ezt követően magánbefektető nem ruházott be a projektbe.
(64)
Az a tény, hogy a magánbefektető csak csekély összeget fektetett be a projektbe, és ki is vonult a projektből, mihelyt a beruházások nagyobb részét vállalni kellett volna, első látásra azt bizonyíthatja, hogy az akkori feltételek mellett egy magánbefektető nem támogatta volna ezt a projektet. Ezenfelül, e magánbefektető helyzete igen sajátos volt (és ezért nem is állt összhangban az ítélkezési gyakorlat által elfogadott magánbefektetőével), mivel felelős volt a projekt beindításáért, az építési munkálatok felügyeletéért és a stúdiókkal kapcsolatos promóciós tevékenységért is, a vezetésért járó díj fejében. Ez azt jelenti, hogy az eredeti befektetése, elszigetelten vizsgálva, a puszta jövedelmezőségén túl más okokból is ésszerű lehetett.
(65)
Magánrészvényesek hiányában a regionális hatóság tanácsadók által készített tanulmányokra alapozta beruházási döntését. Ilyen tanulmányok puszta megléte azonban nem elegendő a piacgazdasági befektető elvének teljesítéséhez. A magánbefektetőtől elvárható, hogy mielőtt a Ciuad de la Luzba fektetett nagyságrendű finanszírozásra kötelezettséget vállal, alaposan megvizsgálja az üzleti tervet és az e tanulmányok alapját képező feltevéseket. A magánbefektetőnek saját megítélése alapján el kellett volna döntenie, hogy az üzleti terv indoklásának alapjául szolgáló konkrét feltevések helytállóak-e az adott esetben. Emellett a magánbefektetőtől elvárható, hogy összehasonlítsa a Ciudad de la Luz projekt várható megtérülését más projektek várható megtérülésével. Ilyen elemzés akkor nem készült. Továbbá, ilyen összehasonlítás nem is volt megvalósítható az e tanulmányokban feltüntetett becsült pozitív cash flow alapján.
(66)
Az állami támogatási vizsgálattal összefüggésben az ítélkezési gyakorlat elvárja, hogy a Bizottság saját maga értékelje a tényeket (22). Ezért szükség van az ügylet idején készített jelentések érvényességének elbírálására.
(67)
A spanyol hatóságok által az eljárás megindításáról szóló határozatot követően benyújtott jelentésekre tekintettel úgy tűnik, a projektet érintően két beruházási döntést hoztak. Az első a 2000. évi, amelyet az Arthur Andersen azévi üzleti terve alapján hoztak (amely a 2002-2006 közötti befektetésekre terjed ki). 2004-ben, feltételezhetően azért, hogy felülvizsgálják, helyénvaló lenne-e újabb összegeket befektetni a projektbe, megrendelték a Consultia jelentését (amely a 2002 és 2004 közötti tényleges beruházásokra, és a 2004-2014 közötti előrejelzett beruházásokra terjedt ki). Következésképpen a piacgazdasági befektető elvét mindkét beruházási döntés tekintetében vizsgálni kell.
(68)
A Bizottság megvizsgálta, hogy egy feltételezett magánbefektető beruházott volna-e a projektbe a Ciudad de la Luz vállalat létrehozásával. A piacgazdasági befektető elvének megfelelően a vállalt beruházás akkor minősül állami támogatásnak, ha az állam által várt kompenzáció alacsonyabb, mint amit egy magánbefektető kért volna az adott projekt körülményei között.
(69)
A projekt finanszírozásához a befektetőknek tőkét kell befektetniük. Az ilyen tőkének költsége van, ez a tőkeköltség. Szokásosan két általános tőkeforrásról lehet beszélni: a saját tőkéről és a kölcsöntőkéről. Az összes tőkeköltség a súlyozott átlagos tőkeköltség (WACC), amely figyelembe veszi a saját tőke és a kölcsöntőke arányát. A kölcsöntőke és a saját tőke költsége is előre kiszámítható, amelyek nem múltbeli költségek. Különösen a Ciudad de la Luz esetében, ahol az üzleti terv azt jelezte előre, hogy a projektet teljes mértékben saját tőkével finanszírozzák. Az összes tőkeköltség tehát a saját tőke költsége.
(70)
Magán-tőkebefektető akkor lett volna hajlandó a Ciudad de la Luzba beruházni, ha a várható belső megtérülési ráta (23) magasabb lett volna a saját tőke alternatív költségénél, vagy megegyezett volna azzal (24) (azaz azzal a megtérüléssel, amelyet hasonló projekttel elérhetett volna).
(71)
A Bizottság a tőkepiaci árfolyamok modelljét (CAPM) vette alapul a sajáttőkeköltség megállapításához. A saját tőke költsége a befektetés alternatív költsége azon részvényesek számára, amelyek ugyanolyan (vagy hasonló) üzleti és pénzügyi kockázatot jelentő vállalatokban vagy projektekben vesznek részt, mint a vizsgált projekt. A tőkepiaci árfolyamok modellje (CAPM) szerint a Ke sajáttőkeköltség becslésére az alábbi képletet kell alkalmazni:
ahol Rf a kockázatmentes kamatláb, a piaci kockázati felár és ß a „béta”, a Ciudad de la Luz tőkéjéhez kapcsolódó szisztematikus (nem diverzifikálható) kockázat, amely mind az üzleti, mind a pénzügyi kockázatot tükrözi.
(72)
A kockázatmentes kamat tekintetében a piaci gyakorlat (25) alapján a hosszú lejáratú (általában 10 év futamidejű) államkötvények kamatát veszik alapul a művelet szerinti országban (ezek a legkevésbé kockázatosnak tekintett beruházások). A 10 év futamidejű államkötvények átlagos éves hozama Spanyolországban 2004-ben 4,1 % volt (26). A piaci kockázati felár tekintetében a múltbeli piaci kockázati felárat kell alapul venni, egy ésszerűen hosszú időszakra vetítve. Általános piaci gyakorlat, hogy a diverzifikált részvényindex művelet szerinti országban keletkezett múltbeli megtérülésének és a kockázatmentes kamatnak a különbségét veszik alapul. Fernández (2004) (27) szerint a spanyol államkötvények múltbeli piaci kockázati felára (1991 és 2003 között) 6,8-9,3 % volt. A Bizottság konzervatív megközelítést alkalmazott a piaci kockázati felár megbecsülésénél, és e tartomány alsó határát, azaz a 6,8 %-ot vette alapul. Ugyanezen szerző egy későbbi írásában (28) megerősíti ezen érték hitelességét, és a 2000-2004 közötti időszakban az elvárt részvényprémiumot 6-7 % közé teszi.
(73)
A béta becslésére a Bizottság a spanyol hatóságok által a Ciudad de La Luz közvetlen versenytársaiként azonosított vállalatoktól, azaz a Carrere-csoporttól (29) és a Babelsbergtől származó, nyilvánosan rendelkezésre álló információkat használt. Ezeket a számadatokat pénzügyi elemzők szolgáltatták, amelyek mindkét vállalatról alapos elemzést végeztek. A két béta átlaga a Ciudad de La Luz pénzügyi kockázati profiljához igazítva 1,5 körüli értéket ad. Ez konzervatív megközelítés, mivel a Ciudad de la Luzba történő beruházás valószínűleg magasabb idioszinkratikus kockázattal jár, mint a két másik elismert stúdió esetében. A Ciudad de la Luz zöldmezős beruházás olyan régióban, amely sem spanyol, sem nemzetközi filmproducereknek nem ad otthont. Más szavakkal, a Ciudad de la Luz bétája valószínűleg magasabb, mint versenytársaié.
(74)
A fenti képletet alkalmazva (lásd a (71) preambulumbekezdést), a Bizottság arra jutott, hogy a várható sajáttőkeköltség megközelítőleg 14,9 %.
(75)
Összehasonlításképpen, amint azt az I. melléklet kifejti, Spanyolország azt állította, hogy a CAPM-modell alkalmazása arra mutat, hogy egy magánbefektető 3,75 %-os kockázati felárat, nem pedig megtérülést „várt volna” 2000-ben és 2,07 %-ot 2004-ben. E számítás alapját ß = 0,395 értékű béta képezi. Az 1 értékű béta a valamennyi részvényt tartalmazó portfóliót jeleníti meg, azaz az „átlagos” részvénytőkét. Az 1-től jelentősen elmaradó béta tehát különösen alacsony kockázatú beruházásra utal. Spanyolország nem indokolta ezt a feltevést, és nem is támasztotta alá semmilyen számszerűsített és ellenőrizhető adattal.
(76)
A fenti megállapításoknak megfelelően (lásd a (70) preambulumbekezdést), egy magánbefektető csak akkor ruház be a projektbe, ha a belső megtérülési ráta magasabb, mint az alternatív tőkeköltség. A Bizottság megjegyzi, hogy a 2000. évi üzleti terv csak a projekt induló szakaszait vizsgálta részletesen. A Bizottság elemzése (lásd a 2. mellékletet) negatív nettó jelenértékre jutott a 2000. évi üzleti terv alapján és az üzleti tervben bemutatott cash flow névértékét véve. Ezen az alapon magánbefektető nem ruházott volna be a projektbe.
(77)
A belső megtérülési ráta megállapításakor a Bizottság megint a konzervatív megközelítést veszi alapul, és nem kérdőjelezi meg az üzleti terv feltevéseit, különösen a tervezett projekt tekintetében előrejelzett cash flow beáramlását. Ugyanakkor meg kell jegyezni, hogy a 2004. évi üzleti tervben előrejelzett cash flow indokolatlanul optimista, figyelembe véve különösen a vállalatnál a 2002-2004 között felmerült veszteségeket. (30) Tekintettel a Bizottság rendelkezésére álló információkra, ezért úgy tekinthető, hogy a 2004. évi üzleti tervben bemutatott várható cash flow egy felső határt jelenített meg (31). A cash flow beáramlása határozza meg a várható megtérülését. A Bizottság a Ciudad de la Luz várható megtérülését szintén névértéken veszi. Ugyanakkor kiszámítja a tőkebevonás költségét. Ezt bármely racionális magánbefektető is meg kell tegye.
(78)
A Ciudad de la Luz által javasolt 2004. évi üzleti terv alapján a projekt belső megtérülési rátája 5,74 % (lásd az I. mellékletet). A Ciudad de la Luz magánbefektetője, akinek legalább 14 %-os alternatív tőkeköltséggel kell számolnia (a fenti számítások szerint, lásd a (73) preambulumbekezdést), nem vállalta volna ezt a beruházást, hiszen a belső megtérülési ráta alacsonyabb, mint az alternatív tőkeköltség.
(79)
Emellett a Bizottság kiszámította a Ciudad de la Luzba irányuló beruházás nettó jelenértékét, hogy megadja, a projekt mennyit érne egy magánbefektető számára. Bármely beruházási döntés célja olyan ingatlanok megszerzése, amelyek többet érnek, mint amennyibe kerülnek, azaz olyan beruházások, amelyek várható megtérülése magasabb, mint az alternatív tőkeköltség. Ha nem ez a helyzet, ahogy a Ciudad de la Luz esetén sem, a projekt értéke negatív, ennélfogva a beruházás egyetlen racionális magánbefektető számára sem lenne életképes. Bármely projekt nettó jelenértéke számszerűsíti, hogy mennyit ér a beruházás a döntéshozatal időpontjában; kiszámítása az üzleti tervben előrejelzett cash flow beáramlásának a diszkonttényezővel történő diszkontálásával történik, ez a tényező pedig a tőkeköltség. Ebből következik, hogy minél magasabb a tőkeköltség, annál kisebb a nettó jelenérték.
(80)
A Ciudad de la Luz tekintetében a 14 %-os alternatív tőkeköltséget és a Consultia által készített 2004. évi üzleti tervben bemutatott cash flow-t alapul véve (amelyet a Bizottság névértéken vett a (76) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint) a beruházás nettó jelenértéke körülbelül mínusz 130 millió EUR (lásd a mellékletet). Ebből következően ez a beruházási lehetőség nem éri meg egy magánbefektető számára.
(81)
A Bizottság elvégezte a megbízhatóság-ellenőrzést is, amely nagyon megbízható eredményt mutatott. Egy ésszerű küszöb felett az eredmény alig érzékeny az alternatív tőkeköltség Bizottság által becsült értékére. Más szavakkal, a Bizottság által a tőkeköltség kiszámításához alapul vett paraméterek jelentős változása esetén sem módosul az eredmény. Az alábbi grafikon feltünteti a nettó jelenérték közelítő értékeit az 5-20 % közötti különböző tőkeköltségekhez (WACC) viszonyítva. A grafikon azt szemlélteti, hogy a nettó jelenérték 5 és 6 % közötti WACC esetén negatívba fordul. Így tehát, ha a tőkeköltség 6 %-nál magasabb lenne, a magánbefektető nem vállalná a projektet. Ezenfelül, a 10 %-nál magasabb WACC esetén a nettó jelenérték gyakorlatilag változatlan. A Bizottság körülbelül 14 %-os WACC-t becsült, azaz abban a tartományban, ahol nagy bizonyossággal megállapítható, hogy a projekt nem jövedelmező.
(82)
A Bizottság értékelésére válaszul, egy tanácsadói jelentés (32) alapján a spanyol hatóságok azzal érveltek, hogy a Bizottság értékelése hibás. Először is, míg a CAPM-elemzést mint olyant elismerte helyes megközelítésnek, a tanácsadói jelentés megkérdőjelezte a Bizottság által alkalmazott paraméterek értékeit. Különösen úgy ítélte meg, hogy a részvényprémiumnak és a bétának alacsonyabbnak kell lennie. Másodszor, a megfelelő viszonyítási alap megállapításához a Bizottságnak nem csak a Consultia IT üzleti tervét, hanem az Arthur Andersen 2000. évi üzleti tervét is fel kellett volna használnia. Harmadszor, a Bizottság nem a megfelelő pénzügyi arányszámokat alkalmazta a Ciudad de la Luz projekt várható jövedelmezőségének becslésére. Végül, a Bizottság nem vette figyelembe a szállodák és irodák kialakításából származó várható bevételeket.
(83)
Ezeket az érveket a Bizottság elutasította. Ami a részvényprémiumot illeti, a 2. melléklet részletesebben kifejti, hogy a Spanyolország által javasolt értéktartományok miért nem lehetnek érvényesek. A legfontosabb, hogy a prémium tekintetében javasolt értékek a 2009-re becsült értékek, és nem a 2000-ben és 2004-ben érvényes értékek. Egyértelmű, hogy a CAPM-becsléshez alkalmazandó paramétereknek az üzleti döntés időpontjában érvényes paramétereknek kell lenniük. Az adott időszak vonatkozásában ugyanis a spanyol hatóságok által idézett szerző saját maga is közöl olyan becsléseket, amelyek összhangban állnak a Bizottság értékelésével. A 2. melléklet azt is kifejti, hogy miért hibás a spanyol hatóságok alacsonyabb béták alkalmazására irányuló kérése. A Bizottság nyilvános tanulmányok olyan értékeit veszi alapul, amelyeket a Ciudad de la Luz közeli versenytársai tekintetében számítottak ki. A spanyol hatóságok múltbeli bétákra irányuló javaslatát pénzügyi szakértők is cáfolták.
(84)
A spanyol hatóságoknak a 2000 évi üzleti terv figyelembevételére irányuló kérelmére válaszul a 2. melléklet bemutat ilyen számítást. Amint látható, a magasabb kockázati felárnak és a magasabb kockázatmentes kamatlábnak köszönhetően ebben az esetben a WACC még magasabb lenne, mint 2004-ben. Ez a számítás is negatív nettó jelenértéket eredményez. Végül a szállodákból és irodahelyiségekből származó lehetséges bevételre tekintettel a spanyol hatóságok állításai új bizonyítékokon alapultak, azaz a később készített hat földterület-értékbecslési jelentésen. Ez a bizonyíték abban az időben nem állt egy lehetséges befektető rendelkezésére. Míg az Andersen-jelentés megemlíti a szállodakomplexum kialakításának lehetőségét, nem tartalmaz információt a várható jövedelmezőségről, és a területhasznosításról sem készült üzleti terv. A 2. melléklet mindenesetre részletesen vizsgálja a javasolt utólagos területhasznosítási jelentéseket. Ezek messzemenően hibásak. Például a Ciudad de la Luz komplexumban található irodahelyiségek javasolt referenciaárai az alicantei üzleti negyed legelőkelőbb utcáinak árai. Tekintve, hogy a Ciudad de la Luz komplexum Alicante városán kívül található, egy ipari komplexum mellett, ezek a referenciaárak meglehetősen túlzottak. Ugyanígy, a szállodák referenciaárai négy- és ötcsillagos szállodákén alapulnak. Nincs utalás arra nézve, hogy elegendő lenne-e a kereslet ilyen szállodák iránt Alicantén kívül (egy főútvonal és egy ipari komplexum mellett).
(85)
Saját belső elemzésén felül a Bizottság független tanulmányt is rendelt arról, hogy egy magánbefektető ugyanilyen feltételekkel vállalta volna-e a Ciudad de la Luzba történő beruházást (33). Az Ecorys-jelentés több forgatókönyvet is vizsgál, amelyek a sajáttőkeköltséget 12,5 % és 21,4 % közé teszik a 2000. évi beruházás, és 10,9 %, illetve 15,9 % közé a 2004. évi további beruházás tekintetében. Így a bizottsági tanulmány eredménye az Ecorys által számított tartományon belül marad. Ezzel szemben az üzleti terv alapján számított belső megtérülési ráta jóval alacsonyabb az Ecorys által becsült legalacsonyabb sajáttőkeköltségnél.
(86)
Az Ecorys átfogó következtetése tehát az, hogy nem valószínű, hogy a 2000-ben és 2004-ben vállalt beruházások megfelelnek egy körültekintő piacgazdasági magánbefektető magatartásának. Tekintettel a 2000. évi üzleti tervre, az Ecorys megállapítja, hogy az átalakított üzleti terv -9,3 milliárd PTA nettó jelenértéket mutat. Egy körültekintő piaci befektető számára sokkal érdekesebb lehetett volna egy részvénypiaci beruházás. A 2004. évi beruházással kapcsolatban az Ecorys megállapítja, hogy „egy körültekintő piaci befektető a legnagyobb valószínűség szerint nem döntött volna a teljes CDL-projekt befejezése mellett, hanem azt választotta volna, hogy üzembe helyezi azt a 6 műtermet, amelybe már befektetett, vagy lezárja a projektet, és vállalja a veszteséget” (34). Végül, az Ecorys úgy véli, egy magánhitelező nem nyújtott volna tagi kölcsönt vagy más kölcsönt a projekthez, mivel a projekt cash flow-ja nem volt elég az adósságszolgálat kifizetéséhez.
(87)
Ezért tehát megállapítható, hogy sem a Ciudad de la Luzba történő 2000 és 2004 közötti beruházások, sem az azt követően vállaltak nem felelnek meg a piacgazdasági befektető elvének, ezért előnyt jelentenek a Ciudad de la Luz SAU vállalkozás számára. Mivel a piacgazdasági befektető elve nem teljesül, egy piacgazdasági befektető nem ruházott volna be 2000-ben a projektbe, és nem is folytatta volna e beruházást a 2004. évi üzleti terv alapján.
(88)
A Bizottság következésképp úgy véli, hogy a gazdasági előny a beruházás teljes értéke. A Ciudad de la Luznak az SPTCV által nyújtott kölcsönök alárendelt kölcsönök, ami azt jelenti, hogy azokat a mérlegben a saját tőkéhez hasonlóan kezelték. Amint azt a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban már megjegyezte, a kölcsönöket terhelő kamatot egy állandó és egy változó résszel számították ki. Az állandó rész kamatlába nagyon alacsony volt, amit piacgazdasági hitelező nem fogadott volna el. A kölcsön szokatlanul alacsony állandó részét elvben ellensúlyozhatta a tagi kölcsön megfelelő megtérítésének kilátása a projekt jövedelmezőségéhez kötődő változó résznek köszönhetően, de ez a vizsgált projektre nem állt (lásd a fenti érvelést a piacgazdasági befektető elvét érintően). Ezenfelül, a spanyol hatóságok által a Bizottság rendelkezésére bocsátott, a 2002-2014 közötti időszakra vonatkozóan előrejelzett eredménykimutatás nem tartalmazott pénzügyi költségeket. Végül, elméletileg a kölcsönt 2015 áprilisában kellene visszafizetni, azaz a projekt 2014-re tervezett lezárásának (és valószínűleg értékesítésének) időpontját követően, amit piacgazdasági hitelező nem fogadott volna el. A spanyol hatóságok az eljárás megindításáról szóló határozatra adott 2009. április 20-i válaszukban kifejtették, hogy ezek a kölcsönök gazdasági szempontból tőkeinjekciónak tekintendők, mivel ugyanaz a hitelező, mint a részvényes (azaz az SPTCV). Ugyanis, mivel a 2005-ben, 2007-ben, 2008-ban és 2009-ben fizetett kölcsönök egyikét sem fizették vissza (még részlegesen sem), és a kedvezményezett nem fizetett kamatot ezek után, ezeket de facto sajáttőke-befektetésnek kell tekinteni. A spanyol hatóságok által 2012 áprilisában átadott információ alapján ez 2010 végén összesen 265 089 599 EUR-t tett ki (35).
(89)
A támogatás szelektív, mivel az abból eredő haszon csak az ágazatban tevékenykedő vállalkozásokat juttatja előnyhöz, és valójában csak néhányukat.
(90)
A Bizottság megjegyzi, hogy a Generalitat Valenciana finanszírozta a beruházást a 100 %-os tulajdonában álló SPTCV-n keresztül, és a Ciudad de la Luzba történő állami beruházásokhoz vezető tanulmányokat a Generalitat Valenciana számára készítették. Ezért ezeket a juttatásokat állami forrásoknak kell tekinteni.
(91)
Amennyiben az állami támogatás megerősíti egy vállalkozás pozícióját más versenytárs vállalkozásokéhoz képest, ez utóbbiakat úgy kell tekinteni, hogy őket a támogatás érinti. A támogatás megerősíti a Ciudad de la Luz pozícióját más versenytárs vállalkozásokéhoz képest azáltal, hogy lehetővé teszi a filmstúdiók piacára való belépését. Az intézkedés révén előnyhöz jutó és előnyhöz nem jutó vállalkozások közötti verseny torzul. Még azt feltételezve is, hogy azon más tagállamok filmprodukciói, ahol más filmstúdiók találhatók, szintén részesülnek támogatásban, ez nem releváns érv a versenytorzulás meglétének tagadása szempontjából. Egy intézkedés attól még állami támogatásnak minősíthető, mert más tagállamok szintén elfogadták saját piactorzító intézkedéseiket. A versenytorzulással kapcsolatos feltétel értékelésekor ilyen „mérlegelésre” nem kerül sor.
(92)
Végül, a Bizottság úgy véli, a kérdéses intézkedés érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. A filmstúdiók létesítményeiket nemzetközi alapon forgalmazzák. A filmproducerek rendszeresen több, különböző tagállamokban található filmstúdióval tárgyalnak árakról és feltételekről. A Bizottság jóváhagyta Spanyolország és más tagállamok azon támogatási programjait, amelyek audiovizuális művek gyártását támogatják, ezért közvetve ösztönzi nemzeti technikai létesítmények, így filmstúdiók igénybevételét. Ugyanakkor a 2001. évi filmművészeti közlemény negyedik kritériuma kizárja a konkrét produkciós tevékenységekhez, így a filmstúdiók igénybevételéhez kapcsolódó kiegészítő támogatásokat.
(93)
A fentiek fényében a Bizottság úgy véli, hogy a projekt szelektív gazdasági előnyhöz juttatja a Ciudad de la Luzt. A projekt állami finanszírozásban részesül, torzítja a versenyt és érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. A Bizottság tehát úgy tekinti, hogy a bejelentett intézkedés az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül.
(94)
A Bizottságnak először is biztosítania kell, hogy a támogatás ne legyen ellentétes az EUMSZ rendelkezéseivel az állami támogatáson kívüli területeken sem. Ebben az esetben a Bizottság értékelése nem érinti mindazokat a későbbi megállapításokat, amelyeket az uniós közbeszerzési jogszabályokkal való összeegyeztethetőség vonatkozásában tesznek. A támogatás nem tartalmaz más olyan elemet, amely problémát jelenthet a támogatás általános jogszerűségének elvét illetően.
(95)
Amint az eljárás megindításáról szóló határozat is tartalmazza, arra az esetre, ha a szóban forgó intézkedésekről a Bizottság azt állapítaná meg, hogy azok állami támogatásnak minősülnek, a spanyol hatóságok járulékos érvként azt hozzák fel, hogy ezek az intézkedések - regionális támogatásként és a kultúra megőrzését előmozdító támogatásként - összeegyeztethetők lennének a 107. cikk (3) bekezdésével.
(96)
A Ciudad de la Luz megépítéséhez nyújtott regionális támogatás indokolható azzal, hogy a beruházást támogatott térségben hajtották végre. A spanyol hatóságok utaltak arra, hogy az eredeti beruházási döntés idején, a 2000-2006 közötti időszakban alkalmazandó regionális támogatási szabályok 36 %-os támogatási intenzitást engedélyeztek.
(97)
Mivel be nem jelentett támogatásról van szó, a 2000-2006 közötti időszakra vonatkozó regionális támogatási iránymutatást (36) kell alkalmazni. Az iránymutatás 4.2. pontja kimondja, hogy: „A támogatott termelő beruházás életképességének és rendezettségének biztosítása érdekében a kedvezményezett legalább 25 %-ban köteles hozzájárulni a finanszírozáshoz.”. Az iránymutatás 20. lábjegyzete egyértelművé teszi, hogy ez a 25 %-os minimális hozzájárulás nem tartalmazhat semmilyen támogatást. Jóllehet az eredeti 600 000 EUR jegyzett tőkéből 25 % egy magánbefektető kezében volt, ez a magánbefektető a projektet vezető vállalat volt, amely ezt a feladatot díjazás ellenében látta el, és nem tett további beruházásokat a projektbe, hogy kiegészítse a projektre irányuló többségi állami beruházásokat. Ebből következően ezt az első beruházást nem lehet az állami beruházástól elszigetelten vizsgálni, minthogy nem egyedülálló beruházás. Emellett a magánbefektetőt az SPTCV 2004 júliusában kivásárolta, ekkor részesedése 0,2 %-ra csökkent.
(98)
A spanyol hatóságok azzal érveltek, hogy az SPTCV 25 %-nyi beruházását önmagában is lehet a kedvezményezett hozzájárulásaként értékelni. A Bizottság úgy véli, hogy az olyan megközelítés, amely szerint a beruházás 25 %-át állami tulajdonú szervezet fedezi, amely nem magánbefektetőként viselkedik (lásd fent az V. szakasz gazdasági előnyről szóló alszakaszát), míg a fennmaradó 75 %-ot szintén állami forrásból biztosítják, nem garantálja a támogatott termelő beruházás életképességét és rendezettségét.
(99)
Minthogy a Ciudad de la Luzba történt beruházást teljes egészében közpénzekből finanszírozták az SPTCV-n keresztül, ez a feltétel nem teljesül.
(100)
Bizonyos helyzetekben a Bizottság engedélyezte az audiovizuális ágazatnak nyújtott támogatást a 107. cikk (3) bekezdésének c) pontja szerint, figyelemmel az EUMSZ 167. cikkében foglalt kulturális célkitűzésekre. A kulturális kivételt az összeegyeztethetőség más jogalapjaival ötvözve lehet alkalmazni, mint például az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerinti, egyes gazdasági tevékenységekhez nyújtott támogatással (37). Jóllehet, a spanyol hatóságok erre nem tettek javaslatot, más felek észrevételeinek fényében ezt a jogalapot a Bizottság a következőkben megvizsgálja.
(101)
Az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerinti értékelést a Bizottság egy három lépésből álló vizsgálattal végzi el, amelynek során mérlegeli a szóban forgó intézkedés előnyeit és negatív hatásait.
(102)
E mérlegelés során a Bizottság a következő kérdéseket értékeli:
a)
a támogatási intézkedés célja pontosan meghatározott közös érdekű célkitűzés-e (azaz a javasolt támogatás a piac nem megfelelő működésének orvoslását vagy egyéb célkitűzést szolgál-e)?;
b)
a támogatást megfelelően dolgozták-e ki ahhoz, hogy a közös érdekű célkitűzés megvalósítását szolgálja? Különösen:
i.
Az állami támogatás megfelelő szakpolitikai eszköz-e, vagy léteznek egyéb, ennél alkalmasabb eszközök?
ii.
A támogatás ösztönző hatású-e, azaz megváltoztatja-e a vállalkozások magatartását?
iii.
A támogatási intézkedés arányos-e, azaz ugyanaz a magatartás-változás elérhető-e kevesebb támogatással?
c)
Korlátozottak-e a verseny torzulásai és a kereskedelemre gyakorolt hatások oly módon, hogy a végső mérleg pozitív legyen?
(103)
A piac nem megfelelően működik, ha a piaci eredmény nem vezet a legmagasabb általános társadalmi jóléthez. Elégtelen piaci eredmény állhat elő az úgynevezett közjavak vagy kívánatos javak esetén (38). Ezek a javak pozitív externáliákat keletkeztetnek, ahol a társadalmi haszon meghaladja az egyéni hasznot. Ennek eredményeként a kínált mennyiség elmarad az optimálistól, ami indokolhatja az állami beavatkozást (és valószínűleg az állami támogatást).
(104)
Az EU-ban rendkívül versenyképes kereskedelmi piac alakult ki, számos nagy filmstúdióval. Emellett a nagyobb filmprodukciók tekintetében az európai filmstúdiók az Unión kívüli stúdiókkal is jelentős versenyben állnak. Első látásra elfogadható bizonyíték tehát nem támasztja alá a piac nem megfelelő működését az elégtelen kínálat és a magas belépési költségek alapján. Az eljárás megindításáról szóló határozatra adott válaszukban a spanyol filmgyártók azt állították, hogy a spanyol piacon nem volt hasonlóan kiváló színvonalú szolgáltatás a Ciudad de la Luz megépítését megelőzően. Különösen a valenciai filmgyártók mutattak rá arra, hogy ha helyi filmstúdió állna rendelkezésükre, a gyártási költségeik mérséklődnének (alacsonyabb szállítási költségek, a filmgyártáshoz szükséges más szolgáltatások közelsége stb.).
(105)
Ugyanakkor az a tény, hogy a hazai filmgyártóknak kedvezne a Ciudad de la Luz, még nem elegendő a piac fent meghatározott nem megfelelő működésének megállapításához. Először is, ha úgy kellene tekinteni, hogy a Ciudad de la Luz a piac nem megfelelő működését orvosolja a spanyolországi helyi filmgyártás vonatkozásában, ez ellentétes lenne a spanyol hatóságok által kinyilvánított célkitűzéssel. A 2004. évi Consultia-jelentés a helyi stúdiókat csak „közvetett” versenytársnak tekinti, mivel a Ciudad de la Luz inkább a nagyobb filmprodukciókat célozná meg.
(106)
Másodszor, annak érdekében, hogy a spanyol filmproducerek vonatkozásában kimutatható legyen a piac nem megfelelő működése, azt kellene értékelni, hogy egy olyan stúdió mint a Ciudad de la Luz társadalmi haszna magasabb-e mint a költsége. Ehhez többek között azt kellene vizsgálni, hogy nem elegendőek-e a meglévő létesítmények, azaz a spanyol filmgyártók nem használhatnák-e a Spanyolországban meglévő filmstúdiókat (mint a Video Planning, a Cartuja Producciones és a Loasur Audiovisual Andalúziában, a MEDIA Park Katalóniában, a Platós Valencia Valenciában, és az Estudios Barajas, az Estudios El Álamo, az Estudios Los Ángeles és a Flash Estudio Madridban), vagy más tagállamok stúdióit. Míg a spanyol filmproducerek rámutattak arra, hogy a Ciudad de la Luz némi (nem számszerűsített) költségelőnnyel jár, nem vitatták, hogy ezek a helyi stúdiók alapvetőek lennének a hazai filmgyártás szempontjából.
(107)
Emellett, mivel nincs kellően meghatározott nem megfelelő piaci működés, amelyet az intézkedéssel orvosolni kellene, a támogatás nem tekinthető megfelelőnek és arányosnak a nem megfelelő piaci működés orvoslása szempontjából. Amennyiben a filmstúdió célja a helyi filmgyártás támogatása, szükséges lett volna többek között a teljesített beruházás olyan más intézkedésekkel történő összehasonlítása, amelyek hasonlóan hatékonyak lettek volna a filmgyártók szemszögéből. A spanyol hatóságok ezt az összehasonlítást nem végezték el.
(108)
A mérlegeléshez ezt követően értékelni kell a verseny és a kereskedelem torzulása jelentette negatív hatásokat is. Tekintve, hogy a gyártás jelentősen elmaradt az eredeti várakozásoktól, és hogy főként helyi filmprodukciókat vonzott, úgy tekinthető, hogy a Ciudad de la Luz stúdióinak versenytorzító hatása korlátozott lehetett egészen napjainkig. Ugyanakkor a Ciudad de la Luzban készült filmprodukciók száma nem megfelelő mutató a lehetséges torzító hatásainak értékeléséhez. A Ciudad de la Luz belépése az európai filmstúdiópiacra növelte az összes stúdiókapacitást. Az alapvető közgazdasági érvelés szerint ez a kínálatnövekedés általános árcsökkenést eredményez, függetlenül attól, hogy a Ciudad de la Luz mennyi produkciót képes vonzani. Mivel érintené az általános piaci árat, ez az árcsökkenés nem figyelhető meg a Ciudad de la Luz árainak a versenytársak áraival történő összehasonlítása során. Emellett, a Ciudad de la Luz megépítése más tagállamokat is ösztönözhet hasonló beruházások végrehajtására. Végül, tekintve korszerű létesítményeit, a Ciudad de la Luz piaci pozíciója a jövőben változhat.
(109)
A fentiek alapján az intézkedés nem tekinthető összeegyeztethetőnek a 107. cikk (3) bekezdésének c) pontjával, mivel nem az ágazati piac nem megfelelő működését orvosolja, és azzal a kockázattal jár, hogy hátrányosan befolyásolja a versenyt és a kereskedelmet.
(110)
A spanyol hatóságok nem szolgáltak olyan érvekkel, amelyek változtattak volna a Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló határozatban kifejtett álláspontján, miszerint: „úgy véli, nincs arra utaló bizonyíték, hogy a [kulturális] kivételt alkalmazni lehetne arra az állami támogatásra, amely egy új, nagyszabású filmstúdió-komplexum megépítését és működési költségeit biztosítja.”. Az eljárás megindításáról szóló határozat nem vette figyelembe a stúdiók kulturális infrastruktúrakénti kezelésének lehetőségét, mivel e stúdiók nagymértékben specializáltak, és használatuk az audiovizuális ágazatra (filmgyártásra, televíziós produkciók és reklámok készítésére) korlátozódik.
(111)
Az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének d) pontjában foglalt kulturális kivétel olyan finanszírozásra történő alkalmazásához, amelyre a filmművészeti közlemény nem vonatkozik, a támogatásnak nemcsak szükségesnek, arányosnak és megfelelőnek kellett volna lennie (a 107. cikk (3) bekezdésének c) pontjára vonatkozó fenti értékelés tekintetében), hanem kulturális célra is kellett volna irányulnia. Mivel megállapítást nyert, hogy ezek a kritériumok nem teljesülnek a 107. cikk (3) bekezdésének c) pontja szerint, ugyanez áll a 107. cikk (3) bekezdésének d) pontjára.
(112)
2008 decemberében a Bizottság a filmművészeti közlemény (39) alapján jóváhagyta a valenciai régió által kínált filmipari ösztönzőket. Ezt megelőzően a valenciai regionális kormány által a Ciudad de la Luzban folytatott forgatással kapcsolatban odaítélt ösztönzőket nem lehet összeegyeztethetőnek tekinteni azokban az esetekben, amikor a támogatás feltétele a Ciudad de la Luz helyszínén történő forgatás volt (ez ellentétes a filmművészeti közlemény negyedik kritériumával, amely kizárja a konkrét filmprodukciós tevékenységekhez nyújtott kiegészítő támogatásokat).
(113)
Végezetül e határozat keretében nem szükséges tovább vizsgálni, hogy nyújtottak-e támogatást filmproducereknek.
VI. KÖVETKEZTETÉS
(114)
A Bizottság megállapítja, hogy Spanyolország az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (3) bekezdését megsértve nyújtott állami támogatást a Ciudad de la Luz SA-nak. A valenciai régió által a Ciudad de la Luzban vállalt beruházást magánbefektető nem hajtotta volna végre ugyanilyen feltételekkel. Ennek eredményeként a projektbe történő teljes állami beruházást a Bizottság jogellenes támogatásnak tekinti.
(115)
Következésképpen, a támogatás összege 2010 decemberéig összesen 265 089 599 EUR, amely a Ciudad de la Luz SA-ba történő közvetlen állami beruházásból, valamint bármely, filmproducereknek nyújtott olyan ösztönzőből adódik, amelyet ahhoz a feltételhez kötöttek, hogy a forgatásra a Ciudad de la Luzban kell sort keríteni.
(116)
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés és a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a Bizottság illetékes annak eldöntésére, hogy az érintett államnak a támogatásnyújtást meg kell-e szüntetnie vagy módosítania kell-e (40), ha azt állapította meg, hogy az összeegyeztethetetlen a belső piaccal. A Bíróság azt is következetesen fenntartotta, hogy egy tagállamot terhelő azon kötelezettségnek, hogy a Bizottság által a belső piaccal összeegyeztethetetlennek tekintett támogatást megszüntesse vagy módosítsa, az a célja, hogy a korábbi állapotot helyreállítsa (41). Ezzel összefüggésben a Bíróság azt is megállapította, hogy ezt a célkitűzést teljesítettnek kell tekinteni, ha a kedvezményezett visszafizette a jogellenes támogatással nyújtott összegeket, ezáltal elveszítve azt az előnyt, amelyet a piacon versenytársaival szemben élvezett, és a támogatás kifizetése előtti helyzet helyreáll (42).
(117)
Az említett ítélkezési gyakorlattal összhangban a 659/1999/EK tanácsi rendelet (43) 14. cikke megállapítja, hogy „amennyiben a jogellenes támogatások esetén elutasító határozat születik, a Bizottság dönt arról, hogy az érintett tagállam hozza meg a szükséges intézkedéseket a támogatásnak a kedvezményezettől történő visszavételére”,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 94 459 719 EUR összegű eredeti jegyzett tőke és az azt követő tőkeemelések, a Ciudad de la Luznak juttatott 9 800 040 EUR értékű földterület, a 115 millió EUR összegű tagi kölcsönök, a Spanyolország által 2008 óta kibocsátott, 2010. december 31-ét megelőzően a Ciudad de la Luznak jogellenesen nyújtott, összesen 45 829 840 EUR konvertálható kölcsöntőke, s bármely olyan ösztönző, amelyet - a Szerződés 108. cikkének (3) bekezdését megsértve - azzal a feltétellel nyújtottak filmproducereknek, hogy a forgatásra a Ciudad de la Luzban kerüljön sor, a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásnak minősül.
2. cikk
(1) Spanyolország visszafizetteti a kedvezményezettel az 1. cikk szerinti összeegyeztethetetlen támogatásokat.
(2) A visszafizettetendő összegekre a kedvezményezett rendelkezésére bocsátásuk napjától a tényleges visszafizettetésükig kamatos kamatot kell felszámítani.
(3) A kamatot a 794/2004/EK rendelet (44) V. fejezetével összhangban kamatos kamatként kell kiszámítani.
(4) Spanyolország e határozat elfogadásának napjától kezdődő hatállyal megszünteti az 1. cikkben említett támogatás valamennyi függőben lévő kifizetését.
3. cikk
(1) Az 1. cikkben említett támogatást azonnal és ténylegesen vissza kell fizettetni.
(2) Spanyolország gondoskodik arról, hogy e határozat végrehajtására az értesítés napját követő négy hónapon belül sor kerüljön.
4. cikk
(1) Az e határozatról szóló értesítéstől számított két hónapon belül Spanyolország benyújtja a következő információkat:
a)
a kedvezményezettel visszafizettetendő teljes összeg (tőke + kamat);
b)
az e határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott és tervezett intézkedések részletes bemutatása;
c)
azt igazoló dokumentumok, hogy a kedvezményezettet felszólították a támogatás visszafizetésére.
(2) Amíg az 1. cikkben említett támogatást teljes egészében vissza nem fizetik, Spanyolország folyamatosan tájékoztatja a Bizottságot az e határozat végrehajtásának érdekében meghozott nemzeti intézkedések előrehaladásáról. A Bizottság kérésére Spanyolország azonnali tájékoztatást ad az e határozat végrehajtása érdekében már meghozott és tervezett intézkedésekről. Ugyancsak részletes tájékoztatást nyújt a kedvezményezett által már visszafizetett támogatásokról és kamatokról.
5. cikk
Ennek a határozatnak a Spanyol Királyság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2012. május 8-án.