ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. července 2010
o parafiskálním poplatku na podporu vína C 43/04 (ex NN 38/03), který uplatňuje Portugalsko
(oznámeno pod číslem K(2010) 4891)
(Pouze portugalské znění je závazné)
(2011/6/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) (1), a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
po vyzvání zúčastněných stran, aby podle výše uvedeného ustanovení předložily své připomínky (2),
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Na základě stížnosti zaslala Evropská komise portugalským orgánům dne 20. ledna 2003 žádost o informace týkající se parafiskálního poplatku nazývaného „na podporu vína“, který vybírá Institut révy a vína, a týkající se opatření financovaných takto vybraným poplatkem.
(2)
Stálé zastoupení Portugalska při Evropské unii odpovědělo Komisi dopisem ze dne 14. března 2003. Jako odpověď na dotazy útvarů Komise zaslané faxem dne 14. května a 22. prosince 2003 byly v dopisech ze dne 4. srpna 2003, 2. září 2003, 24. února 2004 a 15. července 2004 zaslány doplňující informace.
(3)
Vzhledem k tomu, že se dotčený mechanismus uplatňuje bez předchozího povolení Komise od roku 1995, byl zapsán do registru neoznámené podpory. Opatření prováděná Portugalskem ve skutečnosti představují novou podporu neoznámenou Komisi, a tudíž protiprávní ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 (nyní článek 108) SFEU (3).
(4)
Dopisem ze dne 6. prosince 2004 (K(2004)4522) oznámila Komise Portugalsku své rozhodnutí zahájit ve věci této podpory formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU. Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo uveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství (4). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k dotčené podpoře.
(5)
Portugalské orgány předložily své připomínky dopisy ze dne 11. a 13. ledna 2005. Svoji odpověď doplnily dopisem ze dne 24. května 2006. Komise neobdržela připomínky od třetích zúčastněných stran.
II. POPIS PODPORY
(6)
Tato kapitola stručně rekapituluje souvislosti a hlavní skutečnosti týkající se opatření zkoumaných v tomto rozhodnutí. Podrobnosti o těchto skutečnostech jsou uvedeny v rozhodnutí o zahájení řízení uvedeném ve 4. bodě odůvodnění výše.
1. Institut révy a vína
(7)
Institut révy a vína (dále jen „IRV“) je veřejný orgán založený v roce 1986 s cílem zajistit kontrolu a obecnou koordinaci odvětví vína v Portugalsku. V souladu s ustanoveními legislativního nařízení č. 99/97 ze dne 26. dubna 1997 (základní zákon o Institutu révy a vína) (5) byly IRV uděleny obecné pravomoci v oblasti podpory, studia, kontroly, dohledu a propagace výroby a prodeje vína a vinařských produktů a za těmito účely byl vybaven administrativní a finanční autonomií.
(8)
Tento orgán vykonává činnost, která mu byla přidělena vnitrostátními právními předpisy a právními předpisy Společenství týkajícími se odvětví vína, a zejména funguje jako vnitrostátní instituce, kterou portugalský stát (6) pověřil dohledem nad dodržováním předpisů Společenství v odvětví vína podle čl. 72 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem (7).
(9)
V rámci svých úkolů obecné koordinace v odvětví vína IRV vyvíjí dva typy činností:
-
činnosti, které se týkají hlavně vín a vinařských produktů, jež jsou vyprodukovány v Portugalsku, a to pravomoci týkající se vinařského registru a dědictví i auditu kontrolního a certifikačního systému jakostních vín s. o. a regionálních vín (v průměru 2,8 % rozpočtu IRV ), a
-
činnosti týkající se bez rozdílu vín a vinařských produktů pocházejících z Portugalska a vín a vinařských produktů pocházejících z jiných členských států nebo ze třetích států a uváděných na trh v Portugalsku, a to řídící a koordinační činnosti vinařského trhu a kontrolu a dohled nad odvětvím vinařství v souladu s vnitrostátními předpisy a s předpisy Společenství (činnosti, které zahrnují téměř celý rozpočet IRV).
(10)
IRV také poskytuje určité služby třetím stranám, a to: (i) organizování a podporu vzdělávacích činností pro hospodářské subjekty, profesní a mezioborová sdružení v odvětví vína a zaměstnance IRV; (ii) poskytování skladovacích kapacit infrastruktury IRV hospodářským subjektům působícím v dotčeném odvětví a (iii) poskytování laboratorních služeb IRV a vzdělávání vlastních pracovníků a jiných pracovníků odvětví vína (z velké části financované podpůrnými programy Společenství a vnitrostátními podpůrnými programy).
2. Opatření k propagaci vína
(11)
IRV také zajišťuje propagaci vína. To se projevuje poskytnutím podpory reprezentativním mezioborovým sdružením odvětví vína, která plánují rozvoj aktivit na propagaci a reklamu vína a vinařských produktů. Tato podpora je financována částečně z příjmů z poplatku na podporu vína, který se vybírá z domácích a dovezených produktů, kdy dané procento stanoví každoročně portugalské orgány, které současně určují kritéria výběru příjemců podpory (8).
(12)
Od roku 1997 byla podpora obecné propagace vína a vinařských produktů přidělena na základě otevřeného a konkurenčního postupu portugalskému mezioborovému sdružení, které zastupuje portugalské odvětví vína, s názvem „Viniportugal“. Viniportugal se jako jediný kandidát od roku 1997 stal příjemcem celého parafiskálního poplatku určeného k těmto účelům.
(13)
Toto procento z uvedeného poplatku bylo určeno k financování dvou různých typů propagačních kampaní:
-
v první řadě kampaní na obecnou propagaci vína a vinařských produktů v Portugalsku bez odkazu na jejich původ;
-
za druhé kampaní na propagaci portugalského vína a vinařských produktů na území jiných členských států a třetích zemí.
2.1. Obecná propagace vína v Portugalsku
(14)
Co se týče kampaní na obecnou propagaci vína v Portugalsku, potvrzují portugalské orgány, že Viniportugal plní podpůrnou funkci a provádí propagační činnosti v oblasti vína a vinařských produktů, jako je podpora kulturních a vědeckých činností spojených s odvětvím vína. V této souvislosti Viniportugal podporuje kulturu vína pořádáním veletrhů a výstav v této oblasti, vydáváním publikací na toto téma a pomocí prezentací, informačních akcí a reklamních kampaní vzhledem k tomu, že obecná propagace vína má přímý vliv na spotřebu vína v Portugalsku.
(15)
Portugalské orgány uvádějí, že cílem propagačních a reklamních činností, které vyvíjí Viniportugal, není v žádném případě odradit spotřebitele od nákupu vinařských produktů z jiných členských států nebo poškodit jejich pověst. Rovněž nemají přinést prospěch určité výrobní značce nebo jednotlivým producentům.
(16)
Hlavním cílem reklamních kampaní na vnitrostátní úrovni je získat mladé zletilé spotřebitele obou pohlaví pro zdravou konzumaci vína jako alternativy k pivu nebo jiným alkoholickým nápojům.
(17)
Sdružení Viniportugal rovněž podporuje vydávání knih, prospektů a praktických příruček o víně s cílem popularizovat kulturu vína; uzavírá smlouvy s institucemi vyššího vzdělávání na podporu vzdělávání odborníků v odvětví vína a restauratérství; podporuje portugalský svaz someliérů, aby zvýšilo kvalitu vín podávaných ve veřejných prostorách a zajistilo všeobecnou znalost vlastností vína; a konečně Viniportugal podporuje umírněnou a odpovědnou konzumaci vína ve spolupráci se zdravotnickými institucemi tím, že pořádá semináře o boji proti alkoholu v krvi a bezpečnosti silničního provozu a navrhuje kodex správné praxe v oblasti reklamy na víno s cílem propagovat víno důstojným způsobem a vyhnout se podpoře konzumace alkoholu u nezletilých. Portugalské orgány předložily vzorky propagačních materiálů, které prokazují dodržování výše uvedených zásad.
2.2. Podpora portugalského vína na trzích jiných členských států a třetích zemí
(18)
Na druhé straně, co se týče kampaní k propagaci portugalského vína a vinařských produktů na území jiných členských států a třetích zemí, uvedly portugalské orgány, že činnosti vyvíjené na trzích jiných členských států a třetích zemí jsou zacíleny na propagaci portugalských vín a realizují se prostřednictvím zveřejňování reklam v odborných časopisech, rozšiřování informačních bulletinů, účasti na odborných výstavách a podpory návštěv novinářů odborných periodik v Portugalsku. Portugalské orgány tvrdí, že cílem těchto kampaní není odradit spotřebitele od nákupu produktů z jiných členských států nebo poškodit pověst těchto produktů ani přinést prospěch určité výrobní značce nebo jednotlivým producentům. V této souvislosti předložily portugalské orgány příklady a vzorky reklamních kampaní v zahraničním odborném tisku.
3. Opatření v oblasti vzdělávání
(19)
Institut IRV je odpovědný za podporu a zajišťování technického vzdělávání a informačních činností pro hospodářské subjekty v odvětví vína, aby se tak zaručila kvalita vín a vinařských produktů. V letech 1997 až 2002 pořádal tento institut různé vzdělávací akce pro své úředníky (1 449 úředníků), další úředníky státní správy a v menší míře i pro subjekty v daném odvětví (135 zaměstnanců).
(20)
Portugalské orgány zdůrazňují, že náklady na vzdělávací činnost pořádanou IRV v tomto období byly rovněž podpořeny z programů podpory modernizace zemědělství a lesnictví (PAMAF) 6 a z programu Agro - opatření 7, které jsou spolufinancovány Evropským sociálním fondem, kromě obecného školení „Sistema de Informaçao e Gestão Vitivinícola - 2000“, jehož náklady byly 367,12 EUR. Portugalské orgány doplňují, že díky tomu nemusel institut IRV ani hospodářské subjekty přispívat na financování tohoto vzdělávání.
4. Poplatek na podporu vína
(21)
Zkoumané opatření se týká používání výnosů parafiskálního poplatku, který Institut révy a vína (dále jen „IRV “) vybírá od hospodářských subjektů působících v odvětví vína od roku 1995 (9). Cílem tohoto poplatku je zajistit tomuto veřejnému orgánu dostatečné prostředky na provádění úkolů spojených s koordinací odvětví vína v Portugalsku, což představuje více než 62 % rozpočtu na provoz IRV.
(22)
Podle čl. 1 odst. 1 legislativního nařízení 119/97 podléhají vína a vinařské produkty pocházející z ú zemí Portugalska stejně jako vnější produkty prodávané v Portugalsku poplatku na podporu vína, který je náhradou za služby poskytované IRV v souvislosti se všeobecnou podporou a koordinací odvětví vína nebo, v případě autonomních oblastí Azorských ostrovů a Madeiry, za služby poskytované příslušnými regionálními orgány.
(23)
Poplatek na podporu vína se vybírá nejen z vinařských produktů vyráběných a prodávaných v Portugalsku, ale i z produktů vyráběných v Portugalsku a prodávaných v jiných členských státech nebo ve třetích zemích (vývoz) a z vinařských produktů pocházejících z jiných členských států nebo ze třetích zemí a prodávaných v Portugalsku (dovoz).
(24)
Sazbu poplatku každoročně stanoví příslušné orgány ministerstva zemědělství. Sazba se liší podle obalové úpravy produktu a objemu obalu (10).
(25)
Výnosy z poplatku na podporu vína jsou i přes název poplatku určeny především na financování služeb všeobecné koordinace odvětví vína, které poskytuje IRV, a ve druhé řadě na propagaci vína a vinařských produktů.
(26)
Při zahájení řízení se Komise domnívala, že při obecné koordinaci odvětví vína svěřené právními předpisy Společenství a vnitrostátními právními předpisy i při organizování poskytování podpory na propagaci vína institut IRV nevystupuje jako soukromý subjekt, ale jako veřejný orgán, a že se tedy u něj nejedná o státní podporu (viz bod 66 rozhodnutí o zahájení řízení).
(27)
Co se týče činnosti IRV jakožto poskytovatele některých služeb třetím stranám podle podmínek trhu (viz 15. bod odůvodnění výše), institut IRV neměl na základě svého postavení na trhu žádnou hospodářskou výhodu, a tudíž se u něj nejedná o státní podporu (viz bod 70 rozhodnutí o zahájení řízení).
(28)
Na základě informací, které měla Komise k dispozici, se rovněž domnívala, že sdružení Viniportugal nezískalo ekonomickou výhodu, a tudíž se nejednalo o státní podporu ve prospěch tohoto sdružení. Toto mezioborové sdružení je pouze poskytovatelem služeb, který byl vybrán podle objektivních kritérií otevřeným, transparentním a nediskriminujícím postupem, aby poskytoval takové služby (viz bod 87 rozhodnutí o zahájení řízení).
(29)
Ve chvíli zahájení vyšetřovacího řízení se tedy Komise domnívala, že došlo ke státní podpoře ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU ve prospěch hospodářských subjektů odvětví vína z hlediska financování kampaní k propagaci a reklamě v oblasti vína a vinařských produktů (viz bod 80 rozhodnutí o zahájení řízení).
(30)
Co se týče vzdělávání, měla Komise rovněž za to, že se jednalo o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU (viz body 79 a 80 rozhodnutí o zahájení řízení).
(31)
Komise zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, jelikož měla pochybnosti o slučitelnosti těchto dvou druhů podpory s vnitřním trhem.
(32)
Pokud tedy jde o podporu reklamy portugalského vína na trhu jiných členských států a třetích zemí, Komise neměla v době zahájení řízení dostatečné informace, aby uzavřela, zda tyto akce přes uvádění původu vína nesdělují pouze informace o objektivních vlastnostech dotčených produktů a zda neobsahují subjektivní tvrzení o kvalitě produktů pouze z důvodu jejich původu (viz bod 119 rozhodnutí o zahájení řízení).
(33)
Co se týče financování podpor na propagaci a na vzdělávání, Komise měla v souladu s judikaturou Soudního dvora za to, že podpora vnitrostátních producentů může být financována parafiskálními poplatky uloženými i na dovoz od producentů stejného produktu jiných členských států pouze v tom případě, že budou existovat pojistky, že tito producenti mohou využívat všech těchto podpor stejným způsobem jako vnitrostátní producenti. Komise tedy ve stádiu zahájení řízení neměla dostatečné informace k tomu, aby uzavřela, zda v této věci nedochází k diskriminaci mezi vnitrostátními a dovezenými produkty. Nemohla tedy dojít k závěru, zda produkty pocházející z jiných členských států, ze kterých také musel být zaplacen poplatek, mohly stejným způsobem a stejnou měrou využívat všech výhod vyplývajících z uvedeného poplatku jako vnitrostátní produkty (viz bod 135 rozhodnutí o zahájení řízení).
(34)
Komise rovněž požadovala po portugalských orgánech, aby poskytly veškeré informace potřebné k vyhodnocení dotčených opatření, zejména v souvislosti s nediskriminačním charakterem metody financování uvedených podpor (tj. podpor na propagaci a reklamu vína a vinařských produktů v Portugalsku i na území jiných členských států a třetích zemí a podpor na vzdělávání) a v souvislosti s objektivní povahou reklamních kampaní pořádaných na trzích členských států a třetích zemí.
(35)
Toto rozhodnutí zkoumá uplatňování parafiskálního poplatku od jeho vstupu v platnost až do 31. prosince 2006, kdy vstoupily v platnost nové pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013, aniž by to mělo vliv na postoj, který Komise zaujme k uplatňování tohoto poplatku na podporu vína po tomto datu.
III. PŘIPOMÍNKY, KTERÉ PŘEDLOŽILO PORTUGALSKO
(36)
V reakci na rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU zaslaly portugalské orgány své připomínky v dopisech ze dne 11. a 13. ledna 2005. Svoji odpověď doplnily dopisem ze dne 24. května 2006.
1. Podpory na vzdělávání
(37)
Co se týče podpor na vzdělávání, portugalské orgány upřesnily následující skutečnosti.
(38)
V letech 1997 až 2000 institut IRV pořádal vzdělávací činnosti v souvislosti se základními otázkami odvětví vína v Portugalsku, které byly určeny zejména zaměstnancům IRV a dalších veřejných orgánů a v menší míře subjektům v odvětví vína.
(39)
Náklady na všechny činnosti podporované a prováděné IRV v uvedeném období byly zcela hrazeny z programů podpory modernizace zemědělství a lesnictví (PAMAF) 6 a z programu Agro - opatření 7, které jsou částečně financovány Společenstvím - Evropským sociálním fondem (ESF) - a částečně z vnitrostátních prostředků - z plánu investic a výdajů na rozvoj ústřední správy.
(40)
Jedinou činností za uvedené období, jejíž náklady byly skutečně hrazeny z rozpočtu IRV, bylo obecné školení „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000“, které proběhlo v roce 2000, s celkovými náklady ve výši 367,12 EUR, a které bylo určeno zaměstnancům regionálních zemědělských odborů (regionálních útvarů ministerstva zemědělství) a zaměstnancům regionálních vinařských výborů, což jsou odpovědné orgány zaručující pravost a kvalitu vín z určitých regionů.
(41)
A konečně, portugalské orgány považovaly za nezbytné zdůraznit, že zanedbatelné náklady na tuto činnost - pouze 367,12 EUR - znamenají, že dopad na hospodářskou soutěž na vnitřním trhu je nulový nebo přinejmenším minimální.
2. Podpory na propagaci a reklamu portugalského vína na trzích jiných členských států a třetích zemí
(42)
Pokud jde o pochybnosti Komise ohledně podpory reklamy portugalského vína na trhu jiných členských států a třetích zemí, poskytly portugalské orgány tyto informace:
(43)
Propagační a reklamní činnosti sdružení Viniportugal v Portugalsku a na území jiných členských států a třetích zemí jsou obecné povahy, netýkají se konkrétních odvětví a nejsou zacílena na propagaci určitých podniků nebo jednotlivých producentů.
(44)
Cílem těchto kampaní není poškodit pověst vinařských produktů z jiných členských států ani odradit spotřebitele od nákupu vinařských produktů z jiných členských států a tyto kampaně se řídí platnými právními předpisy Společenství (tj. předpisy týkajícími se označování a obchodní úpravy potravin a reklam na potraviny). Reklamní činnosti sdružení Viniportugal v jiných členských státech Evropské unie a ve třetích zemích tedy dodržují negativní kritéria uvedená v odstavcích 18 až 30 pokynů Společenství ke státním podporám na reklamu výrobků uvedených v příloze I Smlouvy o ES a určitých výrobků, které v této příloze uvedeny nejsou (11) (dále jen „pokyny ke státním podporám na reklamu“), jež platilo v době provádění dotčené podpory.
(45)
Tyto činnosti rovněž splňuji pozitivní kritéria stanovená v odstavci 31 a násl. pokynů ke státním podporám na reklamu. Cílem těchto činností je skutečně seznámit spotřebitele v jiných členských státech s portugalskými víny, a napomoci tak rozvoji činností portugalského odvětví vína ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
(46)
Cílem kampaní sdružení Viniportugal mimo Portugalsko je představit základní vlastnosti portugalského vína a pozvat spotřebitele z jiných členských států a třetích zemí, aby ochutnali produkty, které neznají. Kampaně neobsahují žádné subjektivní prohlášení o kvalitě produktů pouze na základě jejich původu, což je v souladu s pokyny ke státním podporám na reklamu.
(47)
Portugalské orgány tedy prohlašují, že reklamní činnosti sdružení Viniportugal v jiných členských státech Evropské unie a ve třetích zemích je třeba považovat za slučitelné s vnitřním trhem ve světle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a pokynů ke státním podporám na reklamu.
(48)
Na podporu svého tvrzení předložily portugalské orgány příklady a vzorky reklamních kampaní v zahraničním odborném tisku.
3. Financování propagačních a reklamních kampaní portugalského vína v jiných členských státech a třetích zemích
(49)
Co se týče pochybností Komise ohledně financování kampaní určených na propagaci a reklamu vína v jiných členských státech a třetích zemích, portugalské orgány zdůrazňují, že v období 1997-2005 představovaly příjmy z poplatku uvaleného na produkty pocházející z jiných členských států pouze 15 % celkových příjmů z tohoto poplatku.
Roční příjmy z poplatku na podporu vína (roční průměr za období 1998-2005 (12))
Původ
Částka
(EUR)
%
Vína a vinařské produkty portugalského původu
7 327 957
85 %
Vína a vinařské produkty pocházející z jiných členských států a ze třetích zemí
1 293 169
15 %
Průměrné roční příjmy celkem (1998-2005)
8 621 126
100 %
(50)
V této souvislosti mají portugalské orgány za to, že dovážené produkty se podílejí na úhradě pouze části obecné propagace vína a vinařských produktů prováděné v Portugalsku, která je přínosem jak pro portugalské produkty, tak pro produkty pocházející z jiných členských států. Podle portugalských orgánů je ostatní financování obecné propagace zajištěno částí dávky uvalené na vnitrostátní produkty, které mají do stejné míry prospěch z výhod, jež z nich plynou. Portugalské orgány na druhé straně uvedly, že průměrné náklady na obecnou propagaci vína a vinařských produktů jsou mnohem vyšší, než je částka přidělovaná sdružení Viniportugal pocházející z poplatku na podporu uvaleného na produkty jiných členských států. Podle portugalských orgánů představuje podpora udělovaná každoročně sdružení Viniportugal v dotčeném období 25 až 45 % příjmu z poplatku na podporu vína (viz 15. bod odůvodnění výše). Z této částky pouze 15 % pochází z poplatku uvaleného na produkty dovážené z jiných členských států. Zbylých 85 % pochází z příjmů z daně uvalené na portugalské produkty (13). Činnost sdružení Viniportugal je tedy zejména financována z příjmů z poplatku uvaleného na portugalské produkty.
(51)
Portugalské orgány dodávají, že během tohoto období představovaly výdaje sdružení Viniportugal na akce spojené s obecnou podporou vína v Portugalsku průměrně 32 % celkových výdajů tohoto sdružení.
Výdaje sdružení Viniportugal (roční průměr za období 1998-2005 (14))
Činnosti
Částka
(EUR)
%
Propagační a reklamní akce v jiných členských státech a třetích zemích
1 119 293
68 %
Akce na obecnou propagaci vína v Portugalsku
525 698
32 %
Průměrné roční výdaje celkem (1998-2005)
1 644 991
100 %
(52)
Vzhledem k tomu, že příspěvek produktů z jiných členských států k činnosti sdružení Viniportugal představuje maximálně 15 % celkových příjmů tohoto sdružení plynoucích z poplatku na podporu vína, dospěly portugalské orgány k závěru, že příspěvek těchto produktů je tedy omezen na financování stěží jedné části výdajů na akce obecné propagace, které sdružení Viniportugal v Portugalsku pořádá.
(53)
Tyto akce, z nichž mohou podle portugalských orgánů mít užitek portugalské produkty i produkty dovážené z jiných členských států, byly na jedné straně financovány z příspěvku produktů z jiných členských států a na straně druhé z příspěvku portugalských produktů.
(54)
Zbývající část příspěvku získaného z portugalských produktů - na činnost sdružení Viniportugal - byla určena na financování všech akcí na propagaci a reklamu portugalských vín v jiných členských státech a třetích zemích, kdy se tedy jednalo o jediný zdroj financování těchto činností.
(55)
Portugalské orgány závěrem prohlašují, že neexistuje diskriminační zacházení mezi vnitrostátními víny a vinařskými produkty a těmi, které pocházejí z jiných členských zemí, z toho důvodu, že (i) obě kategorie přispívají k financování činností obecné propagace vína a vinařských produktů v Portugalsku, jež jsou přínosem jak pro vnitrostátní produkty, tak pro produkty dovážené z jiných členských států; (ii) kampaně na propagaci a reklamu pořádané sdružením Viniportugal v jiných členských státech a třetích zemích, které jsou přínosem pouze pro portugalské víno, jsou financovány výhradně z příjmů z poplatku, který se vybírá z vnitrostátních vín a vinařských produktů.
(56)
Podle portugalských orgánů je tedy třeba finanční mechanismus dotčené podpory považovat za slučitelný s články 107 a 110 SFEU.
IV. POSOUZENÍ
1. Existence podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU
(57)
Na výrobu a obchod týkající se výrobků odvětví vína se v souladu s článkem 71 nařízení (ES) č. 1493/99 (15) o společné organizaci trhů s těmito produkty použijí články 107 až 109 SFEU.
(58)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak.
(59)
Aby se na určité opatření vztahovalo ustanovení čl. 107 odst. 1 SFEU, musí současně splňovat čtyři specifické podmínky: 1 opatření musí být financováno státem nebo ze státních prostředků, 2 musí se selektivně vztahovat pouze na určité podniky nebo určitá odvětví výroby, 3 pro podniky, kterým se podpora poskytuje, musí zahrnovat hospodářskou výhodu, 4 musí ovlivňovat obchod uvnitř Společenství a musí narušovat nebo může narušit hospodářskou soutěž.
(60)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení vyslovila Komise své pochybnosti ohledně následujících otázek: za prvé ohledně slučitelnosti propagačních opatření na trzích ostatních členských států a třetích zemí s článkem 107 SFEU, za druhé ohledně slučitelnosti vzdělávání organizovaného IRV s článkem 107 SFEU a za třetí ohledně slučitelnosti s článkem 110 SFEU, pokud jde o financování propagačních opatření financovaných pomocí parafiskálního poplatku na trzích jiných členských států a třetích zemí. Komise proto své vyšetřovací řízení omezí na tyto otázky.
1.1. Státní prostředky
(61)
Podpory, které jsou předmětem tohoto vyšetřovacího řízení, byly financovány prostřednictvím parafiskálního poplatku nazývaného „na podporu vína“.
(62)
Pokud jde o otázku, zda je možné výnosy z parafiskálních poplatků považovat za státní prostředky, je nutné připomenout, že u státních zdrojů nelze rozlišovat mezi případy, kdy je podpora přímo poskytnuta státem, a těmi, kdy je poskytnuta veřejnými nebo soukromými orgány, které jsou určené nebo zřízené státem (16).
(63)
Dne 15. července 2004 Soudní dvůr Evropských společenství ve svém rozsudku vyneseném ve věci Pearle (17) (věc C-345/02) uvedl, že povinné příspěvky všech podniků v odvětví shromažďované prostřednictvím jedné organizace nemohou být považovány za státní prostředky, pokud jsou současně splněny čtyři následující podmínky:
a)
Dotčené opatření je určeno profesní organizací, která zastupuje podniky a zaměstnance daného odvětví, a neslouží jako nástroj výkonu politiky vymezené státem;
b)
takto stanovené cíle jsou financovány zcela z příspěvků podniků daného odvětví;
c)
způsob financování a procentuální podíl/výši příspěvků stanoví v profesní organizaci daného odvětví zástupci zaměstnavatelů a zaměstnanců bez jakéhokoliv zásahu státu;
d)
příspěvky se povinně použijí na financování opatření bez možného zásahu státu.
(64)
Zdá se, že oznámené opatření všechny tyto podmínky nesplňuje. Poplatek nazvaný „na podporu vína“ je stanoven portugalským orgánem na základě legislativního nařízení (viz 11. bod odůvodnění) jako nástroj pro výkon politiky přijaté portugalskou vládou, a to podpory vína. Portugalský orgán má navíc jako zákonodárce možnost zasahovat do stanovení způsobů financování opatření a použití příspěvků. V tomto případě vyplývá zásah portugalského státu jasně z ustanovení legislativních nařízení č. 137/95 ze dne 14. června a č. 119/97 ze dne 15. května.
(65)
Vzhledem k tomu, že nejsou splněny podmínky a), c) a d) rozsudku ve věci Pearle, výnosy z poplatku nazvaného „na podporu vina“ se tudíž považují za „státní zdroje“.
1.2. Existence selektivní výhody
(66)
Rovněž je nutné ověřit, zda analyzovaný mechanismus „narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví výroby“. Existenci podpory je nutno stanovit na úrovni možných příjemců podpory vína a příslušného financování.
(67)
Aby vyrovnání poskytnuté ze státních zdrojů představovalo státní podporu ve smyslu článku 107, musí poskytovat ekonomické zvýhodnění, které by nebylo možné získat za normálních tržních podmínek, a tato výhoda musí být selektivní. Kritérium selektivity je splněno, pokud je uvedené zvýhodnění vyhrazeno několika podnikům nebo jednomu odvětví hospodářské činnosti. Tato podmínka je tudíž v tomto případě splněna, neboť odvětví vína a vinařské produkty jsou jasně vymezeny.
(68)
Při zahájení vyšetřovacího řízení určila Komise za příjemce hospodářské subjekty, které jsou příjemci služeb poskytovaných IRV a sdružením Viniportugal. Bez ohledu na to, zda financování činností IRV představuje státní podporu ve prospěch této organizace, vyvstává rovněž otázka, zda je možné kvalifikovat podle čl. 107 odst. 1 SFEU jako státní podporu služby poskytované touto organizací ve prospěch odvětví vína. Není pochyb o tom, že subjekty dotčeného odvětví (výrobci, zpracovatelé, velkoobchodníci, maloobchodníci atd.) jsou podniky vykonávajícími hospodářskou činnost.
(69)
Podle judikatury Soudního dvora se za podpory považují zejména zásahy, které různou formou zmírňují náklady, jež běžně zatěžují rozpočet podniku, a které, aniž by byly dotacemi v přísném slova smyslu, jsou proto stejné povahy a mají stejné účiny (18).
(70)
Proto je na druhém místě důležité odpovědět na otázku, zda a případně v jaké míře činnosti financované těmito „státními zdroji“, tj. služby nabízené příslušnému odvětví IRV a propagační akce organizované sdružením Viniportugal, představují pro hospodářské subjekty daného odvětví ekonomické zvýhodnění.
(71)
Pokud jde o služby IRV, je nutné na jedné straně vědět, zda a případně v jaké míře by bez služeb zajišťovaných IRV musely nést hospodářské subjekty odvětví vína v Portugalsku náklady za dané služby a zda tyto služby představují náklady, jež běžně zatěžují rozpočet podniku. Za tímto účelem je nutno rozlišit tři různé skupiny služeb:
1.2.1. Služby IRV jako generálního koordinátora daného odvětví
(72)
Komise je toho názoru, že služby a činnosti IRV jako generálního koordinátora odvětví vína a zejména služby týkající se dozorování, kontroly, certifikace, auditu a řízení tržních mechanismů představují důsledek dodržování požadavků stanovených právními předpisy Společenství a vnitrostátními právními předpisy a jako takové nepředstavují činnosti, jež běžně zatěžují rozpočet podniku, nýbrž činnosti, které vyplývají ze základních funkcí státu.
1.2.2. Služby spojené se vzděláváním
(73)
Nicméně pokud jde o financování školení určených hospodářským subjektům daného odvětví, zdá se jasné, že se jedná o výhodu ve prospěch těchto subjektů, neboť vzdělávání představuje činnost, jež běžně zatěžuje rozpočet podniků.
(74)
Podle informací poskytnutých portugalskými orgány při zahájení řízení byla všechna školení s výjimkou školení obecného zájmu „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, jehož náklady činily 367,12 EUR, spolufinancována Evropským sociálním fondem, a nebyla tudíž financována z výnosů parafiskálního poplatku. Z tohoto důvodu nejsou dotčená školení předmětem tohoto vyšetřovacího řízení.
(75)
Pokud jde o jediné školení financované z výnosů z poplatku na podporu vína, tj. školení obecného zájmu „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, Komise uvedla, že na základě nové informace došlo ke změně jeho kvalifikace jako státní podpory. Podle nově poskytnutých informací bylo toto školení určeno výlučně zaměstnancům regionálních odborů ministerstva zemědělství a zaměstnancům regionálních vinařských výborů, které jsou příslušnými státními úřady v oblasti kontroly a ověřování pravosti a jakosti vín v dotčených regionech. Z těchto informací vyplývá, že se nejedná o opatření podpory určené příjemcům služeb poskytovaných IRV, ale o opatření spojené se vzděláváním uvnitř státní správy.
(76)
Na základě výše uvedeného nepředstavuje toto vzdělávání státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU.
1.2.3. Služby v oblasti realizace propagačních akcí
(77)
Pokud jde o realizaci akcí na propagaci vína a vinařských produktů prostřednictvím sdružení Viniportugal, jedná se skutečně o ekonomické zvýhodnění hospodářských subjektů daného odvětví a zejména odvětví vína v Portugalsku. Organizování propagace těchto produktů je nákladem, jenž běžně zatěžuje rozpočet podniku.
(78)
Proto Komise dospěla k závěru, že poskytování služeb spočívající v realizaci propagačních akcí představuje selektivní výhodu ze státních prostředků ve prospěch hospodářských subjektů odvětví vína v Portugalsku.
1.3. Ovlivnění obchodu a narušení hospodářské soutěže
(79)
Za účelem stanovení, zda předmětné podpory spadají do působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU, je nakonec nutné stanovit, zda mohou ovlivnit obchod mezi členskými státy a zda narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby.
(80)
Soudní dvůr dospěl k závěru, že pokud zvýhodnění poskytnuté členským státem posílí postavení určité kategorie podniků vůči jiným konkurenčním podnikům v rámci obchodu uvnitř Společenství, je nutné považovat tento obchod za ovlivněný dotčeným zvýhodněním (19).
(81)
Jeví se, že opatření, která jsou předmětem šetření, obchod mezi členskými státy ovlivnit mohou, neboť domácí výrobu zvýhodňují na úkor výroby ostatních členských států. Odvětví vína je na úrovni Společenství široce otevřeno hospodářské soutěži, a je tudíž velmi citlivé na jakákoliv opatření ve prospěch toho či onoho členského státu.
(82)
Skutečnost, že mezi členskými státy existují obchodní výměny v odvětví vína a vinařských produktů, dokazuje existence společné organizace trhů v tomto odvětví.
(83)
Níže uvedená tabulka uvádí příklad úrovně obchodních výměn těchto produktů ve Společenství v rozmezí let 1999 až 2004 (20).
1 000 hl
Rok
Dovoz EU
Vývoz EU
1999 (EU-15)
35 595
40 921
2000 (EU-15)
-
-
2001 (EU-15)
32 699
35 558,4
2002 (EU-15)
31 810,3
35 002,9
2003 (EU-15)
33 024,7
35 343
2004 (EU-25)
35 513,3
38 696,4
(84)
Proto pokud jde o financování propagačních akcí a reklamy na víno a vinařské produkty z části výnosů z poplatku nazývaného „na podporu vína“, potvrzuje Komise v souladu s čl. 107 odst. 1 SFEU svoje stanovisko týkající se existence státní podpory ve prospěch hospodářských subjektů odvětví vína a vinařských produktů.
1.4. Závěry o povaze „podpory“ ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
(85)
Komise se ve světle výše uvedeného domnívá, že opatření ve prospěch hospodářských subjektů odvětví vína a vinařských produktů poskytují ze státních zdrojů financované zvýhodnění, na které ostatní subjekty nemají nárok. Toto zvýhodnění narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví výroby, a proto může ovlivnit obchod mezi členskými státy. V důsledku toho Komise dospěla k závěru, že tato opatření spadají do působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU.
2. Legitimita podpor propagace a reklamy
(86)
Portugalské orgány Komisi v souladu s čl. 108 odst. 3 SFEU neoznámily ustanovení, kterými se zavádí jmenovaný parafiskální poplatek, ani ji neinformovaly o financování činností ve prospěch odvětví vína.
3. Posouzení slučitelnosti podpor propagace a reklamy
(87)
Zásada neslučitelnosti zakotvená v čl. 107 odst. 1 SFEU nicméně zná výjimky.
(88)
Zejména čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(89)
Podle sdělení Komise o stanovení použitelných pravidel pro posuzování protiprávní státní podpory musí být každá protiprávní podpora ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 659/1999 posouzena v souladu s pravidly a pokyny platnými v okamžiku, kdy je podpora poskytnuta.
(90)
Proto je slučitelnost podpor poskytnutých před 1. lednem 2002 nutno ověřit ve světle právního rámce platného pro státní podpory určené na reklamu zemědělských produktů a některých produktů nespadajících do přílohy II Smlouvy o EHS (21) a slučitelnost podpor poskytnutých po tomto datu ve světle již zmíněných pokynů ke státní podpoře na reklamu, aniž jsou dotčena zvláštní prováděcí pravidla stanovená ve výše uvedených pokynech.
(91)
Právní rámec z roku 1987 a uvedené pokyny nicméně v podstatě sdílejí stejné zásady. Stanoví záporná a kladná kritéria, která musí všechny režimy vnitrostátních podpor dodržovat. Nesmí se tedy jednat o reklamní opatření, která jsou v rozporu s článkem 28 Smlouvy (nyní článek 34 SFEU ) nebo s odvozeným právem Společenství, a tato opatření nesmějí být zaměřena na podporu určitých podniků.
3.1. Obecné propagační akce v Portugalsku
(92)
Podle informací zaslaných portugalskými orgány je možné dojít k závěru, že tato opatření mají cíle, které jsou v souladu s mnohými z kladných kritérií obsažených ve výše uvedených ustanoveních, neboť spadají buď pod cíl rozvoje malých a středních podniků či některých oblastí nebo pod cíl zlepšení produktů vysoké jakosti nebo zdravé výživy.
(93)
Portugalské orgány mimo jiné vysvětlily, že sdělení předávaná prostřednictvím propagačních akcí a reklamy jsou obecného charakteru, spočívají především v realizaci výstav, účasti na veletrzích a vydávání katalogů a jiných nosičů, nemají za cíl odradit spotřebitele od nákupu výrobků jiných členských států nebo uvedené produkty očerňovat a nejsou ve prospěch konkrétního podniku či jednotlivého výrobce.
(94)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (bod 108) Komise uvedla, že veřejné podpory poskytnuté na financování propagačních akcí do 1. ledna 2002 jsou v tomto případě v souladu s kritérii stanovenými v příslušných ustanoveních Společenství.
(95)
Od 1. ledna 2002 bod 8 pokynů Společenství ke státní podpoře na reklamu produktů spadajících do přílohy I Smlouvy o ES a některých produktů nespadajících do přílohy I stanoví, že propagační akce, jako šíření vědeckých poznatků, organizace veletrhů a výstav nebo účast na podobných akcích či analogických iniciativách v odvětví veřejných vztahů včetně průzkumu veřejného mínění a průzkumu trhu, nejsou považovány za reklamu. Státní podpory týkající se takové propagace v širším slova smyslu jsou předmětem bodů 13 a 14 pokynů Společenství pro státní podpory v zemědělství.
(96)
Bod 13.2 zemědělských pokynů týkající se státních podpor v zemědělství stanoví, že podpory lze poskytnout na využití znalců nebo služeb tohoto druhu včetně technických studií, studií proveditelnosti a koncepčních studií, jakož i průzkumů trhu, pokud dotčené činnosti mají za cíl zlepšení jakosti zemědělských produktů. Bod 14 dále umožňuje poskytnutí podpor v oblasti technické pomoci v zemědělství. Zejména jsou povoleny podpory týkající se šíření nových technologií.
(97)
Výše popsané podpory mohou spadat do první či do druhé z těchto kategorií, neboť jejich konečným cílem je poskytnout dotčené produkci technickou pomoc v podobě podpory uvádění na trh jakostních zemědělských produktů a obecného seznamování s vlastnostmi těchto produktů.
(98)
Povoleny jsou v tomto případě podpory pokrývající 100 % nákladů. Aby se však zamezilo poskytování vysokých částek velkým společnostem, celková výše podpory, kterou je možno v souladu s těmito dvěma body poskytnout, nesmí překročit 100 000 EUR na příjemce a na tříleté období, nebo jedná-li se o podpory poskytované podnikům spadajícím do kategorie malé a střední podniky tak, jak je vymezila Komise, 50 % způsobilých výdajů, přičemž se použije nejvyšší částka. Za účelem výpočtu výše podpory je za příjemce považován ten, komu jsou služby určeny.
(99)
Portugalské orgány vysvětlily, že v případě všeobecných akcí obecně platného dosahu, jejichž skutečný příjemce je zcela rozmělněný mezi všemi subjekty vinařského oboru, zůstane tudíž úroveň podpory na příjemce a období tří let pod prahem 100 000 EUR.
(100)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (bod 114) Komise uvedla, že veřejné podpory poskytnuté na financování propagačních akcí po 1. lednu 2002 se v tomto případě zdají v souladu s kritérii stanovenými v příslušných ustanoveních Společenství.
(101)
S ohledem na informace poskytované portugalskými orgány v průběhu šetření tohoto spisu a při neexistenci opačných připomínek třetích stran po zahájení formálního vyšetřovacího řízení potvrzuje Komise své stanovisko ke slučitelnosti s ustanoveními Společenství v oblasti akcí na všeobecnou propagaci vína zajišťovaných sdružením Viniportugal v Portugalsku tak, jak jej vyjádřila při zahájení řízení (22).
-
v tomto názoru bere Komise na vědomí zejména záruky poskytnuté portugalskými orgány, které se týkají: cílů daného opatření: rozvoje malých a středních podniků či některých oblastí nebo zlepšení vysoce jakostních produktů a produktů zdravé výživy (bod 32 pokynů ke státní podpoře na reklamu);
-
povahy propagací: sdělení předávaná prostřednictvím propagačních akcí a reklamy jsou obecného charakteru, spočívají především v realizaci výstav, účasti na veletrzích a vydávání katalogů a jiných nosičů, nemají za cíl odradit spotřebitele od nákupu výrobků jiných členských států nebo uvedené produkty očerňovat a nejsou ve prospěch konkrétního podniku či jednotlivého výrobce (bod 20 pokynů ke státní podpoře na reklamu);
-
stanovení horního limitu podpory: opatření jsou zcela financována z parafiskálních poplatků a finanční úsilí odborníků dosahuje při těchto propagacích z definice 50 % jejich nákladů. Navíc v případě všeobecných akcí obecně platného dosahu, jejichž skutečný příjemce je zcela rozmělněný mezi všemi subjekty vinařského oboru, zůstává úroveň podpory na příjemce a období tří let pod prahem 100 000 EUR.
3.2. Propagační akce a reklama týkající se portugalského vína na trzích ostatních členských států a třetích zemí
(102)
Pokud jde o propagační akce a reklamu portugalského vína na trzích ostatních členských států a třetích zemí zajišťovaných sdružením Viniportugal, zejména po 1. lednu 2002, uvedla Komise pochybnosti o slučitelnosti těchto akcí s ustanoveními pokynů ke státní podpoře na reklamu.
(103)
V souladu s bodem 4.1 těchto pokynů je přípustné, aby členský stát přímo či nepřímo podnikal propagační akce na trhu ostatních členských států s cílem seznámit spotřebitele ostatních členských států či oblastí se zemědělskými produkty, nebo dokonce s celou kategorií produktů jiného členského státu. Nicméně je nutné, aby tyto propagační akce předávaly objektivní informace o vlastnostech dotčených produktů a neobsahovaly subjektivní tvrzení o jakosti produktů pouze na základě jejich původu.
(104)
Při zahájení řízení však neměla Komise dostatečné informace k tomu, aby mohla dojít k závěru, že i přesto, že tyto propagační akce zmiňují původ vín, předávají pouze informace o objektivních vlastnostech dotčených produktů a neobsahují subjektivní tvrzení o jakosti produktů pouze na základě jejich původu. Portugalské orgány byly tudíž vyzvány, aby prokázaly, že případný odkaz na původ produktů je v souladu s těmito podmínkami.
(105)
Komise vzala v úvahu ujištění poskytnutá portugalskými orgány ohledně (i) obecné povahy propagačních akcí sdružení Viniportugal (viz výše uvedený 37. bod odůvodnění); (ii) skutečnosti, že se propagační akce a reklama sdružení Viniportugal v Portugalsku a na území ostatních členských států a třetích zemí netýkají konkrétních značek ani nemají za cíl propagovat určité podniky či jednotlivé výrobce (viz výše uvedený 37. bod odůvodnění); (iii) že propagační akce nemají za cíl očernit vinařské produkty jiných členských států, nesnaží se odradit spotřebitele od nákupu vinařských produktů v jiných členských státech a jsou v souladu s platnými právními předpisy Společenství (a to právními předpisy týkajícími se označování a obchodní úpravy potravin a související reklamy) (viz výše uvedený 38. bod odůvodnění); (iv) skutečnosti, že cílem těchto akcí je seznámit spotřebitele jiných členských států s portugalskými víny a podpořit tak rozvoj činností portugalského odvětví vína ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU (viz výše uvedený 39. bod odůvodnění); a konečně, (v) skutečnosti, že účelem propagačních akcí sdružení Viniportugal mimo Portugalsko je informovat o základních vlastnostech portugalského vína a vyzvat tak spotřebitele jiných členských států a třetích zemí k degustaci těchto pro ně zatím neznámých produktů a že propagační akce neobsahují žádná subjektivní prohlášení o jakosti produktů založená pouze na jejich původu (viz výše uvedený 40. bod odůvodnění).
(106)
Na základě doplňujících informací poskytnutých portugalskými orgány a při neexistenci opačných připomínek třetích stran po zahájení formálního vyšetřovacího řízení byla Komise s to uzavřít, že pochybnosti vyjádřené při zahájení řízení týkající se objektivní povahy propagačních a reklamních akcí podniknutých na trzích členských států a třetích zemí byly rozptýleny.
(107)
Ve světle výše uvedeného považuje Komise podporu obecné propagace vína v Portugalsku, jakož i podporu propagace a reklamy portugalského vína na trzích ostatních členských států a třetích zemí za slučitelnou s kladnými a zápornými kritérii stanovenými v pokynech ke státní podpoře na reklamu.
4. Financování podpor
(108)
Pokud se jedná o státní podporu financovanou pomocí parafiskálního poplatku, předmětem vyšetřovacího řízení ze strany Komise musí být jak činnosti financované podporou, tak i financování samotných podpor. Případná neslučitelnost financování státní podpory se společným trhem by totiž způsobila následnou neslučitelnost samotných podpor, a to i v případě, že by bylo poskytnutí podpory v souladu s platnými pravidly hospodářské soutěže.
(109)
Podle ustálené judikatury nespadají poplatky do působnosti ustanovení SFEU týkajících se státních podpor, ledaže představují způsob financování podpory, takže jsou její nedílnou součástí (23). Aby mohl být poplatek nebo část poplatku považován za nedílnou součást opatření podpory, musí nutně existovat vztah omezující závislosti mezi poplatkem a podporou podle příslušných vnitrostátních předpisů (24) v tom smyslu, že výtěžek z poplatku je nezbytně určen na financování podpory. Při existenci takové vazby výtěžek z poplatku přímo ovlivňuje výši podpory (25) a v důsledku toho i posouzení slučitelnosti této podpory s vnitřním trhem (26).
(110)
Dále je tedy nutné zkoumat, zda poplatek na podporu vína splňuje výše uvedené podmínky.
4.1. Poplatek na podporu vína jako nedílná součást podpor propagace
(111)
Na prvním místě je nutné posoudit, zda je výtěžek z poplatku nezbytně určen k financování podpory. V této souvislosti je nutno upozornit na skutečnost, že jak v legislativním nařízení č. 137/95, tak i v legislativním nařízení č. 119/97, kterým se stanoví výjimky, je stanoveno, že „příslušný procentuální podíl z výtěžku z poplatku na podporu, který má každoročně povinnost stanovit ministr zemědělství a který nicméně nepředstavuje nikdy méně než 25 %, je určen na obecné propagační akce v oblasti vína a vinařských produktů“ (čl. 11 odst. 2 legislativního nařízení č. 119/97). V tomto smyslu je část výtěžku z poplatku povinně - v souladu s příslušnými vnitrostátními předpisy - určena na financování propagačních opatření, která jsou předmětem podpory.
(112)
Dále čl. 1 odst. 1 legislativního nařízení č. 119/97, kterým je vymezen rámec uplatnění poplatku, stanoví, že „na vína a vinařské produkty […] se vztahuje poplatek na podporu jako protihodnota vůči službám poskytovaným IRV v oblasti obecné podpory a celkové koordinace daného odvětví“. Na druhém místě je nutné posoudit, zda výtěžek z poplatku přímo ovlivňuje výši podpory. V této souvislosti je nutno zdůraznit, že poplatek na podporu představuje jediný zdroj financování podpor propagace a reklamy, které jsou předmětem tohoto posuzování, a snížení výtěžku z poplatku by tedy následně předpokládalo snížení zdrojů financování propagačních opatření.
(113)
Proto se Komise domnívá, že v tomto případě je výtěžek z poplatku nezbytně určen na financování podpory a přímo ovlivňuje její výši. Na závěr je nutno shrnout, že v souladu s judikaturou Soudního dvora existuje podle vnitrostátních právních předpisů mezi poplatkem a podporou vztah omezující závislosti a poplatek na podporu vína je nedílnou součástí opatření podpory, jež je předmětem posuzování. V důsledku toho musí být financování akcí z poplatku rovněž posouzeno Komisí.
4.2. Uvalení poplatku na vyvážené produkty
(114)
Jak je zmíněno ve výše uvedeném 9. bodě odůvodnění, poplatek se vztahuje jak na portugalské produkty určené ke spotřebě v Portugalsku, tak i na produkty určené k vývozu.
(115)
V rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (bod 143) Komise uvádí, že se nezdá, že by při propagačních či reklamních akcích docházelo k diskriminaci mezi domácími výrobky určenými pro domácí trh a výrobky určenými k vývozu.
(116)
Pokud jde o otázku, do jaké míry produkty určené k vývozu těží z obecných propagačních opatření v Portugalsku, dospěla Komise s ohledem na informace poskytované portugalskými orgány během šetření tohoto spisu a při neexistenci opačných připomínek třetích stran po zahájení formálního vyšetřovacího řízení k závěru, že tato kategorie produktů v široké míře těží ze všech zvýhodnění vyplývajících z dotčeného poplatku a dále má značný prospěch z propagačních akcí na území jiných členských států a třetích zemí.
4.3. Uvalení poplatku na dovážené produkty
(117)
V souladu s judikaturou Soudního dvora (27) je Komise obvykle toho názoru, že financování státní podpory prostřednictvím povinných odvodů může mít dopad na podporu, jelikož má ochranný účinek přesahující podporu ve vlastním slova smyslu. Dotčený poplatek ve skutečnosti představuje povinný odvod. Podle stejné judikatury je Komise toho názoru, že podpora domácím výrobcům nemůže být financována z parafiskálních poplatků, jimiž je zatížen rovněž dovoz výrobců stejného produktu z jiných členských států, ledaže by existovaly záruky, že i ti mohou stejným způsobem jako domácí výrobci využívat všech těchto zvýhodnění.
(118)
Při zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise tedy uvedla, že pokud musel být za výrobky pocházející z ostatních členských států rovněž zaplacen poplatek, musely portugalské orgány ještě prokázat, že mezi domácími a dovezenými výrobky neexistuje žádná diskriminace a že dovezené výrobky, za které byl zaplacen poplatek, budou stejným způsobem a stejnou měrou jako domácí výrobky využívat všech z toho vyplývajících výhod (28).
(119)
Již bylo shledáno, že propagační a reklamní akce týkající se vína a vinařských produktů a zajišťované sdružením Viniportugal jsou financovány z části výnosů z poplatku na podporu vína.
(120)
Ve svých dalších připomínkách a informacích portugalské orgány přinesly ujištění, že příspěvek z výnosů z poplatku vybraného za dovezené produkty byl stěží použit na financování části nákladů na obecné propagační akce, které sdružení Viniportugal realizovalo v Portugalsku. Portugalské orgány potvrdily, že propagační a reklamní akce organizované na trzích ostatních členských států a třetích zemí ve prospěch portugalského vína a vinařských produktů jsou výlučně financovány z výnosů z poplatku vybraného za domácí výrobky.
(121)
Informace poskytnuté portugalskými orgány dokazují, že dovezené výrobky těží z obecných propagačních akcí v Portugalsku poměrným způsobem. Jak je již popsáno výše v 16. a 17. bodě odůvodnění, je hlavním cílem reklamních akcí organizovaných na vnitrostátní úrovni získat mladé dospělé spotřebitele obou pohlaví pro zdravou spotřebu vína jako alternativy k pivu nebo jiným alkoholickým nápojům. Portugalské orgány poskytly z propagačních akcí a osvětových projektů financovaných z dotčeného poplatku také reklamní vzorky. Jelikož mají propagační akce za cíl obecně podporovat spotřebu vína, dovážené produkty těží z uvedených opatření stejnou měrou.
(122)
Poskytnuté informace nicméně nestačí k prokázání skutečnosti, že výnosy z poplatku vybraného za dovezené produkty nepřispěly k financování propagačních a reklamních akcí realizovaných na trzích ostatních členských států a třetích zemí, z kterých naopak výlučně těží portugalské víno. Zejména podle číselných údajů poskytnutých portugalskými orgány dosahovaly průměrné výnosy z poplatku vybraného za dovezené produkty v období od roku 1998 do roku 2005 výše 1 293 169 EUR, zatímco ve stejném období věnovalo sdružení Viniportugal na obecné propagační akce v Portugalsku ročně průměrně 525 698 EUR (viz výše uvedený 36. a 38. bod odůvodnění).
(123)
I když vnitrostátní právní předpisy stanoví povinnost přidělit na obecnou propagaci vína a vinařských produktů určitý procentuální podíl z výtěžku z poplatku, který není nikdy nižší než 25 %, mezi těmito dvěma částmi výtěžku z poplatku neexistuje oddělené účetnictví. Portugalské orgány mohly předložit pouze odhady části výtěžku z poplatku vybraného za dovezené produkty a určeného na obecnou propagaci.
(124)
Vzhledem k judikatuře citované ve výše uvedeném 116. bodě odůvodnění a ke skutečnosti, že opatření financovaná z poplatku představují státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU, jakož i ke skutečnosti, že poplatek má diskriminační charakter, což je v rozporu s článkem 110 SFEU, neboť poplatek se rovněž vztahuje na výrobky pocházející z ostatních členských států, aniž by tyto výrobky těžily ze všech výhod z dotčeného poplatku vyplývajících, se tedy Komise domnívá, že výnos z poplatku získaný zatížením výrobků dovážených z jiných členských států za účelem financování propagačních akcí uskutečňovaných sdružením Viniportugal na trzích ostatních členských států a třetích zemí představuje financování podpory, které je neslučitelné s pravidly volného pohybu zboží, a v důsledku toho jsou takto financované státní podpory ve stejné míře neslučitelné se Smlouvou.
(125)
Na základě informací a záruk poskytnutých portugalskými orgány (viz 104. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí) může Komise právoplatně dospět k závěru, že výrobci a obchodníci z ostatních členských států těžili stejnou měrou jako portugalští výrobci z opatření podpory obecné propagace organizované v Portugalsku.
(126)
Portugalské orgány však nepopřely, že výrobci a obchodníci z ostatních členských států nemohou těžit z opatření podpory propagace a reklamy mimo území Portugalska organizovaných výlučně ve prospěch portugalských vín.
(127)
Podle ustálené judikatury Soudního dvora, pokud je výnos odvodů, které postihují domácí a dovážené výrobky na základě shodných kritérií, určen k financování činností, z nichž zvláště těží domácí výrobky podléhající odvodům, může z toho vyplývat, že příspěvek vybíraný podle týchž kritérií je nicméně diskriminačním odvodem v rozsahu, v jakém je odvod uvalený na domácí výrobky neutralizován výhodami, k jejichž financování slouží, zatímco odvod zatěžující dovezené výrobky představuje čistou zátěž (29).
(128)
V tomto případě nemůže být tudíž vyloučeno, že nedošlo k diskriminaci dovezených výrobků. Z informací poskytnutých portugalskými orgány naopak vyplývá, že dovezené výrobky byly zatíženy poplatkem stejnou měrou jako domácí výrobky, ale netěžily z výhod financovaných z tohoto poplatku stejnou měrou jako domácí výrobky. Jak bylo uvedeno výše ve 122. bodě odůvodnění, dosahovaly podle číselných údajů poskytnutých portugalskými orgány průměrné výnosy z poplatku vybraného za dovezené výrobky v období od roku 1998 do roku 2005 výše 1 293 169 EUR, zatímco ve stejném období věnovalo sdružení Viniportugal na obecné propagační akce v Portugalsku ročně průměrně 525 698 EUR. Neexistuje oddělené účetnictví umožňující se ujistit, že výnos z poplatku pocházející z dovezených produktů je výlučně určen na obecnou propagaci v Portugalsku. Parafiskální poplatky a výnos z nich tudíž porušují článek 110 SFEU.
(129)
Na základě informací, které jí byly poskytnuty v souvislosti se zahájením formálního vyšetřovacího řízení, Komise není s to dospět k závěru, že podpory propagace portugalského vína a portugalských vinařských produktů na trzích ostatních členských států a třetích zemí nebyly byť jen zčásti financovány z výnosů poplatku na podporu vína pocházejících z dovezených výrobků. Komisi totiž nepřísluší zkoumat, jaké jsou skutečnosti, které jí mohly být předloženy, ale Komise musí jednak prozkoumat všechna nezbytná stanoviska a jednak vycházet z informací, jež má k dispozici v době přijetí rozhodnutí (30). Komise se domnívá a následně uzavírá, že financování těchto opatření podpory je nutno považovat za neslučitelné s vnitřním trhem.
(130)
Pokud je tedy financování státní podpory považováno za neslučitelné s použitými pravidly Smlouvy, musí být takto financovaná podpora považována Komisí rovněž za neslučitelnou tak dlouho, jak dlouho trvalo nesprávné financování, neboť regulérnost financování státní podpory je skutečně nezbytnou podmínkou k prohlášení její slučitelnosti (31).
V. ZÁVĚRY
(131)
Komise lituje, že Portugalsko poskytlo dotčené podpory a porušilo tak čl. 108 odst. 3 SFEU.
(132)
Komise dospěla k následujícím závěrům:
-
Portugalsko v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU protiprávně financovalo obecné propagační akce v oblasti vína financované pomocí poplatku z domácích výrobků a výrobků dovezených z ostatních členských států.
-
Podporu nepředstavuje pouze vzdělávání financované z výnosů z parafiskálního poplatku.
-
Podpory ve prospěch propagace a obecné reklamy v oblasti vína a vinařských výrobků zajišťovaných sdružením Viniportugal na území Portugalska lze prohlásit za slučitelné s vnitřním trhem.
-
Podpory propagace a reklamy vína a vinařských výrobků portugalského původu na území ostatních členských států a třetích zemí financované pomocí poplatku z výroby vína a vinařských produktů uvalené rovněž na výrobky pocházející z ostatních členských států byly na úrovni uvedených příjemců v souladu s použitými ustanoveními Společenství. Komise však rovněž musela konstatovat existenci porušení článku 110 SFEU na úrovni financování těchto podpor. Z tohoto důvodu nemůže Komise dotčený režim prohlásit za slučitelný, neboť způsobil diskriminaci mezi dovezenými a domácími výrobky.
(133)
Toto rozhodnutí se omezuje pouze na posouzení uplatnění parafiskálního poplatku počínaje jehom vstupem v platnost a konče dnem 31. prosince 2006, kdy vstoupily v platnost nové pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013, aniž by bylo dotčeno stanovisko, které Komise zaujme vzhledem k uplatnění poplatku na podporu po tomto datu.
(134)
Komise považuje za vhodné přijmout v tomto případě podmíněné rozhodnutí s použitím možnosti nabídnuté čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 659/1999, podle něhož může Komise připojit ke kladnému rozhodnutí podmínky, za kterých může být podpora považována za slučitelnou se společným trhem, a může stanovit povinnosti pro umožnění kontroly plnění rozhodnutí.
(135)
K nápravě porušení článku 110, a tedy k odstranění diskriminace se zpětnou působností musí Portugalsko ve lhůtě a za podmínek stanovených Komisí přistoupit k navrácení části poplatku, kterou byly zatíženy výrobky pocházející z jiných členských států. Náprava tohoto porušení by učinila dotčené podpory slučitelnými s článkem 107 SFEU.
(136)
Komise stanoví podmínky, jimiž se uvedené navrácení musí řídit. Portugalsko musí za naprostého dodržení následujících podmínek navrátit poplatníkům část poplatku, která byla v období mezi datem účinnosti daně a 31. prosincem 2006 uvalena na výrobky pocházející z jiných členských států:
-
Pokud budou moci dokázat, že poplatek na podporu byla uvalen na dovezené výrobky, mohou poplatníci odpovědní za zaplacení poplatku požadovat náhradu poměrné části výnosu z poplatku určené na financování propagačních služeb, z kterých těžily výlučně domácí výrobky, a to ve lhůtě stanovené v souladu s vnitrostátními předpisy a v žádném případě kratší než šest měsíců počínaje dnem oznámení tohoto rozhodnutí;
-
Portugalsko stanoví míru případné diskriminace, kterou jsou zatíženy dovážené výrobky. Za tímto účelem musí Portugalsko během referenčního období ověřit peněžní rovnocennost mezi částkami celkově vybranými jako uvedený poplatek za domácí výrobky a výhodami, které se na tyto výrobky výlučně vztahují;
-
navrácení musí být provedeno v maximální lhůtě šesti měsíců od podání žádosti;
-
navrácené částky musí být od data, kdy byly vybrány, až do data skutečného navrácení aktualizovány s ohledem na úroky. Tyto úroky jsou počítány na základě referenční sazby Komise stanovené metodou určení referenčních úrokových a diskontních sazeb (32);
-
portugalské orgány přijmou všechny přiměřené důkazy ze strany poplatníků, jimiž bude dokázána zaplacená část poplatku, kterou byly zatíženy výrobky pocházející z jiných členských států;
-
právo na refundaci nesmí podléhat dalším podmínkám, zejména podmínce nepřevedení poplatku;
-
v případě, kdy poplatník poplatek ještě nezaplatil, portugalské orgány se formálně zřeknou požadavku na její zaplacení včetně případných narostlých úroků z prodlení;
-
v případě, že o to Komise požádá, předloží portugalské orgány Komisi komplexní zprávu, kterou prokážou řádné provedení opatření k refundaci;
-
pokud byl v jiném členském státě uvalen poplatek na stejné produkty, které jsou zatíženy poplatkem na podporu vína v Portugalsku, portugalské orgány se zavazují navrátit poplatníkům část poplatku, která zatížila produkty pocházející z tohoto členského státu;
-
Portugalsko se zavazuje seznámit s tímto rozhodnutím všechny potenciální poplatníky dotčeného poplatku,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podporu nepředstavuje pouze vzdělávání financované z výnosů z parafiskálního poplatku ve výši 367,12 EUR.
Článek 2
Státní podpory na obecnou propagaci vína a vinařských výrobků na portugalském území protiprávně zavedené Portugalskem v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU prostřednictvím parafiskálního poplatku stanoveného legislativním nařízením č. 137/95 ze dne 14. června 1995 jsou státní podpory slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, pokud jde o období od vstupu tohoto poplatku v platnost až do 31. prosince 2006.
Článek 3
1. Státní podpory na obecnou propagaci vína a vinařských výrobků portugalského původu na území ostatních členských států a třetích zemí protiprávně zavedené Portugalskem v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU prostřednictvím parafiskálního poplatku stanoveného legislativním nařízením č. 137/95 ze dne 14. června 1995 jsou, aniž je dotčeno uplatňování článku 2, státní podpory slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, pokud jde o období od vstupu tohoto poplatku v platnost až do 31. prosince 2006 a pokud Portugalsko dodrží podmínky uvedené v odstavci 2 tohoto článku.
2. Portugalsko musí za naprostého dodržení následujících podmínek navrátit poplatníkům část poplatku, která byla v období mezi datem účinnosti poplatku a 31. prosincem 2006 uvalena na výrobky pocházející z jiných členských států:
-
pokud budou moci dokázat, že poplatek na podporu byl uvalen na dovážené produkty, mohou poplatníci odpovědní za zaplacení poplatku požadovat náhradu poměrné části výnosu z poplatku určené na financování propagačních služeb, z kterých těžily výlučně domácí výrobky, a to ve lhůtě stanovené v souladu s vnitrostátními předpisy a v žádném případě kratší než šest měsíců počínaje dnem oznámení tohoto rozhodnutí;
-
Portugalsko stanoví míru případné diskriminace, která zatěžuje dovážené výrobky. Za tímto účelem musí Portugalsko během referenčního období ověřit peněžní rovnocennost mezi částkami celkově vybranými jako uvedený poplatek za domácí výrobky a výhodami, které se na tyto výrobky výlučně vztahují;
-
navrácení musí být provedeno v maximální lhůtě šesti měsíců od podání žádosti;
-
navrácené částky musí být od data, kdy byly vybrány, až do data skutečného navrácení aktualizovány s ohledem na úroky. Tyto úroky se vypočítají na základě referenční sazby Komise stanovenou metodou určení referenčních úrokových a diskontních sazeb (33);
-
portugalské orgány přijmou všechny přiměřené důkazy ze strany poplatníků, jimiž bude dokázána zaplacená část poplatku, kterou byly zatíženy produkty pocházející z jiných členských států;
-
právo na refundaci nesmí podléhat dalším podmínkám, zejména podmínce nepřevedení poplatku;
-
v případě, kdy poplatník poplatek ještě nezaplatil, portugalské orgány se formálně zřeknou požadavku na jeho zaplacení včetně případných narostlých úroků z prodlení;
-
v případě, že o to Komise požádá, předloží portugalské orgány Komisi komplexní zprávu, kterou prokážou řádné provedení opatření k refundaci;
-
pokud byl v jiném členském státě uvalen poplatek na stejné produkty, které jsou zatíženy poplatkem na podporu vína v Portugalsku, portugalské orgány se zavazují navrátit poplatníkům část poplatku, jež zatížila produkty pocházející z tohoto členského státu;
-
Portugalsko se zavazuje seznámit s tímto rozhodnutím všechny potenciální poplatníky dotčeného poplatku.
Článek 4
Portugalsko informuje Komisi do dvou měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí o opatřeních, která přijalo za účelem dosažení souladu s tímto rozhodnutím.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Portugalsku.
V Bruselu dne 20. července 2010.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2010. július 20.)
a Portugália által a bor értékesítésének ösztönzésére kivetett adó jellegű díjról C 43/04 (ex NN 38/03)
(az értesítés a C(2010) 4891. számú dokumentummal történt)
(Csak a portugál nyelvű szöveg hiteles)
(2011/6/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (EUMSz.) (1) és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
miután a fent említett rendelkezésnek megfelelően felkérte az érdekelt feleket észrevételeik benyújtására (2),
mivel:
I. ELJÁRÁS
(1)
Az Európai Bizottság egy panaszt követően 2003. január 20-án kelt levelében több kérdést tett fel a portugál hatóságoknak a Szőlészeti és Borászati Intézet (Instituto da Vinha e do Vinho, IVV) által a bor értékesítésének ösztönzésére kivetett adó jellegű díjról és az ilyen díjból származó bevételből finanszírozott intézkedésekről.
(2)
Portugália Európai Unió Melletti Állandó Képviselete 2003. március 14-én kelt levelében válaszolt a Bizottságnak. 2003. augusztus 4-i és szeptember 2-i, valamint 2004. február 24-i és július 15-i levelükben további információkat közöltek a Bizottság által 2003. május 14-én és december 22-én faxon elküldött kérdésekre válaszolva.
(3)
Mivel a szóban forgó rendelkezést 1995 óta alkalmazzák a Bizottság előzetes hozzájárulása nélkül, azt felvették a be nem jelentett támogatások jegyzékébe. A Portugália által alkalmazott intézkedés valójában új támogatásnak minősül, amelyről nem értesítették a Bizottságot, és ennek megfelelően az intézkedés az EK-Szerződés 93. cikkének (3) (jelenleg az EUMSz. 108. cikke) alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikkének f) pontja értelmében jogellenes.
(4)
2004. december 6-i levelében (C(2004) 4522) a Bizottság értesítette Portugáliát arról a határozatáról, miszerint a támogatással kapcsolatban megindítja az EUMSz. 108. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást. Az eljárást megindító bizottsági határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (4). A Bizottság felszólította az érdekelt feleket, hogy tegyék meg észrevételeiket a kérdéses intézkedéssel kapcsolatban.
(5)
A portugál hatóságok 2005. január 11-i és 13-i levelükben nyújtották be észrevételeiket. Válaszukat kiegészítették 2006. május 24-én kelt levelükkel. A Bizottsághoz érdekelt harmadik felektől nem érkeztek észrevételek.
II. A TÁMOGATÁS LEÍRÁSA
(6)
Ez a rész röviden összefoglalja az ebben a határozatban vizsgált intézkedésekkel kapcsolatos összefüggéseket és lényeges tényeket. A részleteket a (4) preambulumbekezdés szerinti, az eljárás megindításával kapcsolatos határozat tartalmazza.
1. A Szőlészeti és Borászati Intézet
(7)
Az IVV 1986-ban alapított közigazgatási szerv, amely a szőlészeti és borászati ágazat ellenőrzését és általános koordinálását biztosítja Portugáliában. Az IVV alaptörvényét létrehozó, 1997. április 26-i 99/97. sz. törvényerejű rendelet (5) rendelkezéseivel összhangban az IVV általános feladata a bor és a borászati termékek előállításának és értékesítésének támogatása, tanulmányozása, ellenőrzése, felügyelete és előmozdítása, és ezeknek a feladatoknak az ellátása céljából adminisztratív és pénzügyi autonómiával rendelkezik.
(8)
A testület a borágazattal kapcsolatos nemzeti és közösségi jogszabályok által ráruházott tevékenységeket végzi és különösen ezt a nemzeti testületet bízta meg a portugál állam a borágazatot érintő közösségi rendelkezések betartásának ellenőrzésével (6) a borpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1493/1999/EK tanácsi rendelet (7) 72. cikkének (1) bekezdése értelmében.
(9)
A borászati ágazaton belüli általános koordinációs feladatai keretében az IVV két tevékenységtípust lát el:
-
a Portugáliában előállított borokra és borászati termékekre vonatkozó, nevezetesen a földnyilvántartással és a vitikulturális örökséggel kapcsolatos tevékenységeket, valamint a meghatározott termőhelyről származó minőségi borok és regionális borok ellenőrzési és tanúsítási rendszereinek a vizsgálatát (átlagosan az IVV költségvetésének 2,8 %-a), valamint
-
megkülönböztetés nélkül a Portugáliából származó borokra és borászati termékekre, illetve a más tagállamokból és/vagy harmadik országokból származó és Portugáliában forgalmazott borokra és borászati termékekre vonatkozó tevékenységeket, nevezetesen a borpiac irányítási és koordinációs tevékenységeit, továbbá a borágazat ellenőrzését és felügyeletét a nemzeti és közösségi jogszabályokkal összhangban (az IVV majdnem teljes költségvetését lekötő tevékenységeket).
(10)
Az IVV harmadik felek számára is nyújt bizonyos szolgáltatásokat, nevezetesen a következőket: i. képzési programok szervezése és promóciója gazdasági szereplők, a borászati ágazat kereskedelmi és közös kereskedelmi szervezetei, valamint az IVV tisztviselői számára; ii. az IVV tárolókapacitásának hozzáférhetővé tétele az ágazat gazdasági szereplői számára; és iii. szolgáltatások nyújtása az IVV laboratóriumaiban, valamint az IVV saját alkalmazottainak, és a borágazat egyéb gazdasági szereplőinek a képzése (ennek finanszírozása nagyrészt nemzeti és közösségi támogatási programokból történik).
2. A bor értékesítésének ösztönzésével kapcsolatos intézkedések
(11)
Az IVV ellátja a bor értékesítésösztönzésének szervezését is. Ez a borászati ágazatot képviselő olyan közös kereskedelmi szervezetek támogatásában nyilvánul meg, amelyek a bor és a borászati termékek értékesítésösztönzésével, valamint reklámozásával kapcsolatos tevékenységeket végeznek. Ezt a támogatást a hazai és az importált termékekre kivetett értékesítésösztönzési díjból származó bevételek egy részéből finanszírozzák; ennek százalékos mértékét évente határozzák meg a portugál hatóságok, amelyek egyúttal meghatározzák a támogatásban részesülő szervezetek kiválasztásának kritériumait is (8).
(12)
1997 óta a bor és borászati termékek általános értékesítésösztönzésének támogatását nyílt versenyeljárással a portugál borászati ágazatot képviselő közös kereskedelmi szövetség, a Viniportugal kapja. Ilyen módon a Viniportugal 1997 óta egyetlen jelöltként az ilyen célokra szánt, adó jellegű díjból származó bevételek összességének a kedvezményezettje volt.
(13)
A díjnak ezt a százalékát két különböző típusú értékesítésösztönző kampány támogatására különítették el:
-
először is a borok és a borászati termékek általános értékesítésösztönzésére Portugáliában, azok származási helyétől függetlenül,
-
másodszor a portugál borok és borászati termékek értékesítésösztönzésére más tagállamokban és harmadik országokban.
2.1. A borok általános értékesítésösztönzése Portugáliában
(14)
A borok Portugáliában való általános értékesítésösztönzése tekintetében a portugál hatóságok megállapítják, hogy a Viniportugal olyan, a bor és a borászati termékek értékesítésösztönzésével kapcsolatos tevékenységeket támogat és folytat, mint amilyen például a borászati ágazathoz kapcsolódó kulturális és tudományos tevékenységek támogatása. Ebben az összefüggésben a Viniportugal kiállítások és vásárok szervezésével, a témával kapcsolatos kiadványokkal, bemutatókkal és a lakosság figyelemfelkeltését célzó intézkedésekkel, valamint reklámkampányokkal támogatja a borkultúrát, abból az elképzelésből kiindulva, hogy a bor általános értékesítésösztönzése közvetlenül befolyásolja a borfogyasztást Portugáliában.
(15)
A portugál hatóságok rámutatnak, hogy a Viniportugal által végzett promóciós és reklámtevékenységeknek semmiképpen sem céljuk, hogy lebeszéljék a fogyasztókat a más tagállamokból származó borok vásárlásáról, illetve hogy rossz hírbe hozzák ezeket a termékeket. Továbbá nem szolgálják egy védjegy, egy bizonyos vállalkozás vagy egy egyéni termelő érdekeit.
(16)
A reklámtevékenységek fő célja nemzeti szinten az, hogy megnyerje a mindkét nemhez tartozó fiatal felnőtteket az egészséges borfogyasztásnak a sör és más alkoholtartalmú italok fogyasztásával szembeni alternatívaként.
(17)
A Viniportugal a borkultúra népszerűsítése érdekében a borokkal kapcsolatos könyvek, prospektusok és gyakorlati útmutatók kiadását is támogatja; megállapodásokat köt felsőoktatási létesítményekkel a borászati és éttermi üzletág szakemberképzésének előmozdítására; támogatja a Sommelier-k Portugál Szövetségét, hogy növelje a nyilvános helyeken felszolgált borok minőségét, valamint hogy biztosítsa általában a borok tulajdonságainak ismeretét. Végezetül pedig a Viniportugal - az egészségügyi intézményekkel együttműködésben - támogatja a mértéktartó és felelősségteljes borfogyasztást a magas véralkoholszint elleni küzdelem és a közúti közlekedésbiztonsággal kapcsolatos szemináriumok megszervezése révén, a bor reklámozásával kapcsolatban pedig bevált gyakorlatokat tartalmazó kódex kidolgozását kezdeményezi a bor méltóságteljes értékesítésösztönzése, illetve a kiskorúak alkoholfogyasztására irányuló reklámtevékenységeknek a megakadályozása érdekében. A portugál hatóságok hirdetésmintákat is bemutattak, amelyek az említett alapelveknek való megfelelést bizonyítják.
2.2. A portugál borok értékesítésösztönzése más tagállamok és harmadik országok piacán
(18)
A portugál boroknak és borászati termékeknek más tagállamok és harmadik országok területén való értékesítésösztönzése tekintetében a portugál hatóságok jelezték, hogy a más tagállamok és harmadik országok piacain végzett tevékenységek célja a portugál borok értékesítésösztönzése, és ez hirdetések szakmai folyóiratokban való megjelentetése, hírlevelek terjesztése, szakmai kiállításokon való részvétel és szakújságírók portugáliai látogatásának támogatása útján történik. A hatóságok arról biztosították a Bizottságot, hogy ezeknek a kampányoknak nem céljuk, hogy lebeszéljék a fogyasztókat más tagállamokból származó termékek vásárlásáról, vagy hogy rossz hírbe hozzák a fent említett termékeket, valamint nem szolgálják egy védjegy, egy bizonyos vállalkozás vagy egy egyéni termelő érdekeit. Ezzel összefüggésben a portugál hatóságok példákat és mintákat mutattak be a külföldi szakfolyóiratokban megjelent hirdetésekkel kapcsolatosan.
3. Képzéssel kapcsolatos intézkedések
(19)
Az IVV a borászati ágazat gazdasági szereplőinek technikai képzésével és figyelemfelkeltésével kapcsolatos tevékenységek előmozdításáért és végrehajtásáért felelős szervezet, és tevékenységeinek célja az, hogy biztosítsa a borok és a borászati termékek megfelelő minőségét. Az 1997 és 2002 közötti időszakban ennek keretében különböző képzéseket szerveztek az IVV tisztviselői (1 449fő), egyéb állami tisztviselők, kisebb mértékben (135 fő) pedig az ágazat gazdasági szereplői számára.
(20)
A portugál hatóságok hangsúlyozzák, hogy az IVV által ebben az időszakban szervezett képzések költségeit a „Sistema de Informaçao e Gestão Vitivinícola 2000” általános képzés kivételével, amelynek összköltsége 367,12 EUR volt, teljes mértékben a mezőgazdaság és az erdők korszerűsítésére irányuló támogatási programokból (PAMAF) 6 és az Agro/Medida 7 programból fedezték, amely programok az Európai Szociális Alap társfinanszírozásában részesülnek. A hatóságok kijelentik, hogy ennek megfelelően sem az IVV-nek, sem a gazdasági szereplőknek nem kellett hozzájárulniuk ezeknek a képzéseknek a finanszírozásához.
4. A bor értékesítésösztönzésére kivetett díj
(21)
A szóban forgó intézkedés a Szőlészeti és Borászati Intézet (a továbbiakban: az IVV) által az ágazat gazdasági szereplőire 1995-től kivetett adó jellegű díjból (9) származó bevétel felhasználásával kapcsolatos. A díj célja az, hogy megfelelő forrást biztosítson az említett közigazgatási szerv által a portugáliai borászati ágazatban folytatott koordinációs tevékenységek elvégzéséhez, és a díj az IVV működéséhez biztosított költségvetés több mint 62 %-át teszi ki.
(22)
A 119/97. sz. törvényerejű rendelet 1. cikkének (1) bekezdése értelmében az ország területén előállított, valamint az ország területén kívül előállított és Portugáliában forgalomba hozott borokra és borászati termékekre értékesítésösztönzési díjat vetnek ki abból a célból, hogy az fedezze az IVV szolgáltatásainak költségeit, amelyek az ágazat általános támogatásával és általános koordinációjával kapcsolatban, illetve az Azori-szigetek és Madeira autonóm térségek esetében a regionális szolgálatok működtetése kapcsán merülnek fel.
(23)
Ezt az értékesítésösztönzési díjat nemcsak a Portugáliában előállított és forgalomba hozott borászati termékekre vetik ki, hanem a Portugáliában előállított és más tagállamokban vagy harmadik országokban forgalomba hozott (exportált), valamint más tagállamokból vagy harmadik országokból származó, Portugáliában forgalomba hozott (importált) borászati termékekre is.
(24)
A fizetendő összeget a Földművelésügyi Minisztérium illetékes hatóságai évente határozzák meg. Ez az összeg attól függően változik, hogy csomagolt termékről van-e szó, illetve hogy mekkora a tárolóedény űrtartalma (10).
(25)
Az értékesítésösztönzésre kivetett díjból származó bevételt, megnevezésével ellentétben, elsősorban az IVV által végzett, a borászati ágazat általános koordinálásával kapcsolatos szolgáltatások finanszírozására fordítják, és csak másodsorban a bor és a borászati termékek értékesítésének ösztönzésével kapcsolatos tevékenységekre.
(26)
Az eljárás megindításakor a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a közösségi és nemzeti jogszabályokban ráruházott, a borászati ágazat általános koordinációs tevékenységeinek gyakorlása, valamint a bor értékesítésének ösztönzésére irányuló támogatás odaítélésének megszervezése során az IVV nem magánszektorbeli szereplőként, hanem hatóságként jár el, következésképpen állami támogatás ebben a vonatkozásban nem merülhet fel (lásd az eljárás megindításáról szóló határozat (66) preambulumbekezdését).
(27)
Az IVV által harmadik felek számára piaci alapon nyújtott bizonyos szolgáltatásokkal kapcsolatos tevékenységeket illetően (lásd a fenti (15) preambulumbekezdést) az IVV-nek nem származott gazdasági előnye a piaci helyzetéből, és ezért állami támogatásról nem lehet szó (lásd az eljárás megindításáról szóló határozat (70) preambulumbekezdését).
(28)
A rendelkezésére álló információk alapján a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a Viniportugal nem jutott gazdasági előnyhöz, és így támogatást sem kapott. A közös kereskedelmi szervezet olyan szolgáltató, amelyet objektív kritériumok alapján és nyílt, átlátható és megkülönböztetésmentes eljárással választottak ki ilyen szolgáltatások nyújtására (lásd az eljárás megindításáról szóló határozat (87) preambulumbekezdését).
(29)
A Bizottság azonban a vizsgálati eljárás megindításakor úgy tekintette, hogy a borászati ágazat egyes gazdasági szereplőinek a javára állami támogatás áll fenn az EUMSz. 107. cikkének (1) bekezdése értelmében a borok és a borászati termékek promóciós és reklámkampányának finanszírozása terén (lásd az eljárás megindításáról szóló határozat (80) preambulumbekezdését).
(30)
A Bizottság úgy találta, hogy állami támogatás a képzési tevékenységek tekintetében is fennállt az EUMSz. 107. cikkének (1) bekezdése értelmében (lásd az eljárás megindításáról szóló határozat (79) és (80) preambulumbekezdését).
(31)
A Bizottság azért indította meg az EUMSz. 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást, mert kétségeket táplált ennek a kétféle támogatásnak a belső piaccal való összeegyeztethetősége tekintetében.
(32)
Így a portugál borok más tagállamok vagy harmadik országok piacán történő reklámozásának támogatását illetően a Bizottság az eljárás kezdeti szakaszában nem rendelkezett elégséges információval ahhoz, hogy megállapítsa, hogy ezek a kampányok - annak ellenére, hogy megemlítik a borok eredetét - csak az érintett termék objektív jellemzőiről szolgálnak információval, és nem tartalmaznak a termékek minőségére vonatkozó szubjektív állításokat pusztán azok eredete alapján (lásd az eljárás megindításáról szóló határozat (119) preambulumbekezdését).
(33)
Az értékesítésösztönzési és képzési támogatások finanszírozását illetően a Bizottság a Bíróság ítélkezési gyakorlatával összhangban úgy találta, hogy a nemzeti termelőknek nyújtott támogatás csak akkor finanszírozható az ugyanolyan termék más tagállambeli termelőinek importját is terhelő adó jellegű díjakból, ha biztosíték van arra, hogy az utóbbiaknak ugyanúgy hasznuk származik ezekből az előnyökből, mint a nemzeti termelőknek. A Bizottság az eljárás megkezdésének szakaszában nem rendelkezik elégséges információval annak megállapításához, hogy jelen esetben egyáltalán nincs megkülönböztetés a nemzeti és az importált termékek között. Hasonlóképpen azt sem tudja megállapítani, hogy a más tagállamokból származó termékek, amelyek szintén adókötelesek voltak, ugyanúgy és ugyanolyan mértékben részesülnek az adóból származó előnyökből, mint a nemzeti termékek (lásd az eljárás megindításáról szóló határozat (135) preambulumbekezdését).
(34)
A Bizottság ezért felszólította a portugál hatóságokat, hogy nyújtsanak be minden olyan információt, amely segíthet a kérdéses intézkedés értékelésében, különösen a kérdéses támogatás (vagyis a boroknak és borászati termékeknek mind Portugáliában, mind más tagállamok és harmadik országok területén történő értékesítésösztönzésére és reklámozására fordított támogatás, valamint a képzési támogatás) finanszírozási módszerének megkülönböztetésmentességével és a tagállamok és harmadik országok piacán folytatott reklámkampányok objektív jellegével kapcsolatban.
(35)
Ez a határozat az adó jellegű díj alkalmazásának annak hatálybalépésétől 2006. december 31-ig - az agrár- és erdészeti ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló új közösségi iránymutatások (2007-2013) hatálybalépéséig - történő vizsgálatára korlátozódik, az értékesítésösztönzési díj ezen időpontot követő alkalmazásával kapcsolatos bizottsági álláspont sérelme nélkül.
III. A PORTUGÁLIA ÁLTAL BENYÚJTOTT ÉSZREVÉTELEK
(36)
Az EUMSz. 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról szóló döntést követően a portugál hatóságok 2005. január 11-i és 13-i levelükben küldték el észrevételeiket. Válaszukat kiegészítették 2006. május 24-én kelt levelükkel.
1. Képzési támogatás
(37)
A képzési támogatásokat illetően a portugál hatóságok a következőket állapították meg.
(38)
1997 és 2000 között az IVV a portugál borászati ágazat alapvető kérdéseivel kapcsolatos képzési tevékenységeket folytatott, amelyeken főleg az IVV és más hatóságok tisztviselői és kisebb mértékben a borászati ágazat gazdasági szereplői vettek részt.
(39)
Az IVV által a kérdéses időszakban támogatott és szervezett tevékenységek költségeit teljes mértékben a mezőgazdaság és az erdők korszerűsítésére irányuló támogatási programokból (PAMAF) 6 és az Agro/Medida 7 programból fedezték, amely programok a Közösség társfinanszírozásában részesültek az Európai Szociális Alapon (ESZA) és a központi kormányzat beruházási és fejlesztési kiadásainak programján (PIDDAC) keresztül.
(40)
Ebben az időszakban az egyetlen olyan tevékenység, amelynek költségeit ténylegesen az IVV költségvetéséből fedezték, a 2000-ben szervezett és 367,12 EUR összköltségű „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000” elnevezésű általános képzés volt, amelyen a regionális mezőgazdasági hivatalok (a Földművelésügyi Minisztériumnak a regionális szolgálatai), valamint a regionális szőlészeti és borászati bizottságok, vagyis a meghatározott termőhelyről származó minőségi borok hitelességének és minőségének a biztosításáért felelős testületek tisztviselői vettek részt.
(41)
Végezetül rámutatnak, hogy ennek a tevékenységnek elhanyagolható költsége - csupán 367,12 EUR - miatt nincs, vagy legfeljebb minimális hatása van a közös piaci versenyre.
2. A portugál boroknak a más tagállamok és harmadik országok piacán történő értékesítésösztönzésére és reklámozására fordított támogatás
(42)
A portugál hatóságok a Bizottságnak a portugál boroknak a más tagállamok és harmadik országok piacán történő reklámozására fordított támogatást illető kétségeire reagálva a következő információkat adták.
(43)
A Viniportugal által a Portugáliában, valamint más tagállamok és harmadik országok piacán folytatott reklámtevékenységek általános jellegűek, nincsenek kapcsolatban egyes védjegyekkel, és nem szolgálják bizonyos vállalkozások vagy egyéni termelők érdekeit.
(44)
Ezeknek a kampányoknak nem céljuk, hogy rossz hírbe hozzák más tagállamok borászati termékeit, vagy hogy lebeszéljék a fogyasztókat más tagállamokból származó borászati termékek vásárlásáról, sőt, összhangban vannak az alkalmazandó közösségi jogszabályokkal (nevezetesen az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó szabályozással). Ennek megfelelően a Viniportugal által az Európai Unió más tagállamaiban és harmadik országokban folytatott reklámtevékenységek tiszteletben tartják a kérdéses támogatás alkalmazásakor hatályos, az EK-Szerződés I. mellékletébe tartozó, és egyes, az I. mellékletbe nem tartozó termékek (11) reklámozásához nyújtott állami támogatásról szóló közösségi iránymutatás (a továbbiakban: reklámozáshoz nyújtott állami támogatásról szóló iránymutatás) 18-30. pontjában meghatározott negatív kritériumokat.
(45)
Hasonlóképpen ezek a tevékenységek a reklámozáshoz nyújtott állami támogatásról szóló iránymutatás 31. és azt követő pontjában foglalt pozitív kritériumokat is teljesítik. Ezeknek a tevékenységeknek az a célja, hogy megismertesse más tagállamok fogyasztóit a portugál borokkal, ezáltal segítve a portugál borászati ágazat tevékenységeinek fejlesztését az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében.
(46)
A Viniportugal Portugálián kívüli kampányainak az a célja, hogy a portugál borok alapvető tulajdonságait reklámozzák, arra ösztönözve ezzel más tagállamok és harmadik országok fogyasztóit, hogy kóstolják meg ezeket a számukra ismeretlen termékeket. A kampányok nem tartalmaznak a termékek minőségére vonatkozó szubjektív állításokat pusztán eredetük alapján; és ez összhangban van a reklámozáshoz nyújtott állami támogatásról szóló iránymutatással.
(47)
Következésképpen a portugál hatóságok kijelentik, hogy a Viniportugalnak az Európai Unió más tagállamaiban, valamint harmadik országokban folytatott reklámtevékenységeit az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja, valamint a reklámozáshoz nyújtott állami támogatásról szóló iránymutatás értelmében a közös piaccal összeegyeztethetőnek kell tekinteni.
(48)
Észrevételeik alátámasztására a portugál hatóságok példákat és mintákat mutattak be a külföldi szakfolyóiratokban megjelent hirdetésekből.
3. A portugál borok más tagállamokban és harmadik országokban folytatott értékesítésösztönzésének és reklámkampányainak a finanszírozása
(49)
A Bizottság által a borok más tagállamokban és harmadik országokban folytatott értékesítésösztönzésének és reklámkampányainak finanszírozása tekintetében megfogalmazott kétségeket illetően a portugál hatóságok kiemelik, hogy az 1997 és 2005 közötti időszakban a díjnak a más tagállamokból származó termékekre kivetett részéből származó bevétel csak 15 %-a volt a díjból származó összbevételnek.
A bor értékesítésének ösztönzésére kivetett díjból származó éves bevétel (az 1998 és 2005 közötti évek éves átlaga) (12)
Eredet
Összeg
(EUR)
%
Hazai borok és borászati termékek
7 327 957
85 %
Más tagállamokból és harmadik országokból származó borok és borászati termékek
1 293 169
15 %
Átlagos éves összbevétel (1998-2005)
8 621 126
100 %
(50)
Ebben az összefüggésben a portugál hatóságok úgy ítélik meg, hogy az importált termékek utáni bevétel a borok és borászati termékek általános értékesítésösztönzésére Portugáliában fordított összegnek csak egy részét teszi ki, és ez a hozzájárulás egyaránt hasznára van a nemzeti és a más tagállamokból származó termékeknek. Ehhez hasonlóan a portugál hatóságok szerint az általános értékesítésösztönzés fennmaradó részét a nemzeti termékekre kivetett díjból fedezik, amely termékek ugyanilyen mértékben profitálnak az ebből származó előnyökből. A portugál hatóságok kijelentik továbbá, hogy a borok és borászati termékek általános értékesítésösztönzésének átlagos költségei sokkal magasabbak, mint a Viniportugalnak a más tagállamokból származó termékekre kivetett értékesítésösztönzési díjakból juttatott összeg. A portugál hatóságok szerint a Viniportugalnak a kérdéses időszakban évente nyújtott támogatás a borok értékesítésösztönzésére kivetett díjból származó bevétel 25-45 %-a volt (lásd a (15) preambulumbekezdést). Ebből az összegből csupán 15 % származott a más tagállamokból importált termékekre kivetett díjból. A bevétel fennmaradó 85 %-a a nemzeti termékekre kivetett díjból ered (13). Ennek értelmében a Viniportugal tevékenységét elsősorban a nemzeti termékekre kivetett díjból származó bevételből finanszírozzák.
(51)
A portugál hatóságok hozzáteszik, hogy ugyanezen időszak alatt a Viniportugalnak a bor Portugáliában történő általános értékesítésösztönzésével kapcsolatos intézkedéseire fordított kiadásai a szövetség teljes kiadásainak átlagosan 32 %-át teszik ki.
A Viniportugal kiadásai (az 1998 és 2005 közötti évek éves átlaga) (14)
Intézkedések
Összeg
(EUR)
%
Más tagállamokban és harmadik országokban történő értékesítésösztönzéssel és reklámozással kapcsolatos intézkedések
1 119 293
68 %
Portugáliában történő általános értékesítésösztönzéssel kapcsolatos intézkedések
525 698
32 %
Teljes átlagos kiadás évente (1998-2005)
1 644 991
100 %
(52)
Figyelembe véve, hogy a más tagállamokból származó termékeknek a Viniportugal tevékenységeihez való hozzájárulása csak 15 %-át tette ki a szövetség értékesítésösztönzési díjból származó bevételeinek, a portugál hatóságok azt a következtetést vonják le, hogy ezek a termékek a Viniportugal által Portugáliában végzett általános értékesítésösztönzési intézkedései csak egy részének finanszírozásához járultak hozzá.
(53)
Ezeket az intézkedéseket, amelyek a portugál hatóságok szerint valószínűleg egyenlő előnyökkel járnak a hazai termékek és a más tagállamokból importált termékek számára, egyrészről a más tagállamokból származó termékek hozzájárulásaiból, másrészről a hazai termékek hozzájárulásaiból finanszírozták.
(54)
A Viniportugal tevékenységeinek finanszírozásához a hazai termékekre kivetett hozzájárulás fennmaradó részét arra szánták, hogy az a portugál boroknak a más tagállamokban és harmadik országokban való értékesítésösztönzésével és reklámozásával kapcsolatos összes intézkedést finanszírozza, tehát ez az egyetlen forrása az említett tevékenységek támogatásának.
(55)
A portugál hatóságok tehát azt a következtetést vonják le, hogy nincs megkülönböztető bánásmód a hazai, valamint a más tagállamokból származó borok és borászati termékek között, amennyiben i. mindkettő hozzájárul a borok és borászati termékek általános értékesítésösztönzésével kapcsolatos tevékenységek finanszírozásához, és ezek a tevékenységek egyaránt javát szolgálják a hazai és a más tagállamokból származó termékeknek; ii. azokat a promóciós és reklámkampányokat, amelyeket a Viniportugal más tagállamokban és harmadik országokban végez, és amelyek kizárólag a portugál borok javát szolgálják, kizárólag a díj azon részéből származó bevételből finanszírozzák, amelyet a hazai borokra és borászati termékekre vetnek ki.
(56)
A portugál hatóság véleménye szerint ezért a kérdéses támogatási intézkedések finanszírozásának mechanizmusát összeegyeztethetőnek kell tekinteni az EUMSz. 107. és 110. cikkével.
IV. ÉRTÉKELÉS
1. A támogatás megléte az EUMSz. 107. cikkének (1) bekezdése értelmében
(57)
Az EUMSz. 107-109. cikke a borpiac közös szervezéséről szóló 1493/99/EK tanácsi rendelet (15) 71. cikke értelmében alkalmazandó a borászati ágazat egyes termékeinek előállítására és kereskedelmére.
(58)
Az EUMSz. 107. cikkének (1) bekezdése értelmében, az ebben a szerződésben biztosított eltérésektől függően, a közös piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy más állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.
(59)
Ahhoz, hogy egy intézkedés az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozzon, a következő négy feltételnek kell teljesülnie: 1. az intézkedést az államnak, vagy állami forrásból kell finanszírozni; 2. szelektívnek kell lennie egyes vállalkozások vagy termelési ágazatok vonatkozásában; 3. gazdasági előnnyel kell járnia a kedvezményezett vállalkozások számára; és 4. hatással kell lennie a Közösségen belüli kereskedelemre és torzítania kell a versenyt, illetve fenyegetnie kell a verseny torzításával.
(60)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság kétségét fejezte ki a következő kérdésekkel kapcsolatban: először is a más tagállamok és harmadik országok piacán folytatott értékesítésösztönzési intézkedéseknek az EUMSz. 107. cikkével való összeegyeztethetősége tekintetében; másodszor az IVV által szervezett képzési intézkedéseknek az EUMSz. 107. cikkével való összeegyeztethetősége tekintetében; és harmadszor a más tagállamok vagy harmadik országok piacain történő értékesítésösztönzési intézkedések adó jellegű díjból történő finanszírozásának az EUMSz. 110. cikkével való összeegyeztethetősége tekintetében. Ennek megfelelően a Bizottság ezekre a kérdésekre korlátozza vizsgálatát.
1.1. Állami források
(61)
A jelen vizsgálati eljárás tárgyát képező támogatást a bor értékesítésének ösztönzésére kivetett adó jellegű díjakból finanszírozták.
(62)
Azzal a kérdéssel kapcsolatban, hogy az adó jellegű díjakból származó bevétel állami forrásnak tekinthető-e, hangsúlyozni kell, hogy állami források esetében nem kell különbséget tenni azok között az esetek között, amikor a támogatás közvetlenül az államtól származik, és az olyan esetek között, amikor a támogatást az állam által kinevezett vagy létrehozott köz- vagy magántestületeken keresztül biztosítják (16).
(63)
A 2004. július 15-én az Európai Közösségek Bírósága által a Pearle-ügyben (C-345/02. sz. ügy) hozott ítélet (17) kimondja, hogy az egy közvetítő testület által egy bizonyos üzleti ágazat összes vállalkozásától beszedett kötelező hozzájárulásokat csak abban az esetben lehet nem állami forrásnak tekinteni, ha mind a négy alábbi kritérium teljesül:
a)
a kérdéses intézkedést az üzleti ágazat vállalkozásait és munkáltatóit képviselő szakmai testület hozta létre, és az nem eszköze az állam által létrehozott politikák végrehajtásának;
b)
a kérdéses intézkedés céljait teljes mértékben az ágazat vállalkozásainak hozzájárulásából finanszírozzák;
c)
a finanszírozás módszerét és a hozzájárulások százalékát/összegét az üzleti ágazat szakmai testületében a munkavállalók és munkáltatók képviselői határozzák meg állami beavatkozás nélkül;
d)
a hozzájárulásokat kötelező jelleggel az intézkedés finanszírozására használják, az állami beavatkozás lehetősége nélkül.
(64)
A bejelentett intézkedés esetében a jelek szerint nem teljesül az összes kritérium. A bor értékesítésösztönzésére kivetett díjat a spanyol hatóság hozta létre egy törvényerejű rendelettel (lásd a (11) preambulumbekezdést) a portugál kormány által létrehozott szakpolitika, nevezetesen a bor értékesítésösztönzése végrehajtásának eszközeként. A portugál hatóságoknak továbbá jogalkotói minőségükben lehetőségük van beavatkozni az intézkedés pénzügyi szabályainak és a hozzájárulások felhasználási módjának meghatározásába. Jelen esetben a portugál állam ilyen értelemben történő beavatkozása egyértelműen kitűnik az 1995. június 14-i 137/95. sz. és az 1997. május 15-i 119/97. sz. törvényerejű rendeletekből.
(65)
Mivel a Pearle-ügy (a), (c) és (d) feltételei nem teljesülnek, a bor értékesítésösztönzésére kivetett díjból származó bevételt „állami forrásnak” kell tekinteni.
1.2. Szelektív előny esetének fennállása
(66)
Ellenőrizni kell tehát, hogy a vizsgált mechanizmus „torzítja vagy torzíthatja-e a versenyt azáltal, hogy előnyben részesít egyes vállalkozásokat vagy egyes termékeket”. A támogatás fennállását a bor értékesítésösztönzésének és az utóbbi finanszírozásának minden egyes potenciális kedvezményezettjére vonatkozóan kell meghatározni.
(67)
Ahhoz tehát, hogy a 107. cikk értelmében vett támogatásról legyen szó, az állami források felhasználásával nyújtott juttatásnak olyan gazdasági előnyt kell biztosítania, amely rendes piaci körülmények között nem lett volna megszerezhető, és ennek az előnynek szelektívnek kell lennie. A szelektivitás kritériuma akkor teljesül, ha a fent említett előny egyes vállalkozások vagy egy üzleti ágazat számára van fenntartva. Ez a feltétel tehát teljesül jelen esetben, ahol a borászati ágazat egyértelműen meghatározott.
(68)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításakor a Bizottság azokat a gazdasági szereplőket minősítette kezdeményezettnek, akik az IVV és a Viniportugal által nyújtott szolgáltatásokban részesülnek. Függetlenül attól, hogy az IVV tevékenységeinek támogatása állami támogatásnak minősül-e, felmerül az a kérdés is, hogy a testület által a borászati ágazatnak nyújtott szolgáltatások az EUMSz. 107. cikkének (1) bekezdése szerinti „állami támogatásnak” minősülnek-e. Kétségtelen, hogy a kérdéses ágazat szereplői (termelők, feldolgozók, nagykereskedők, kiskereskedők stb.) gazdasági tevékenységet végző vállalkozások.
(69)
A bíróság ítélkezési gyakorlata értelmében azok a beavatkozások, amelyek a vállalkozások költségvetésére szokásosan háruló terheket különböző formákban enyhítik, és amelyek ezáltal - anélkül, hogy a szó szoros értelmében támogatások lennének - azokkal azonos természetűek és hatásúak (18).
(70)
Ennek megfelelően másodszorra azt a kérdést kell megválaszolni, hogy az ezek az „állami források” által támogatott tevékenységek, nevezetesen az IVV által az ágazatnak nyújtott szolgáltatások és a Viniportugal által szervezett promóciós kampányok gazdasági előnyt jelentenek-e az ágazat szereplői számára, és amennyiben igen, milyen mértékűt.
(71)
Az IVV szolgáltatásait illetően azt kell megállapítani egyrészről, hogy az IVV által nyújtott szolgáltatások hiányában a borászati ágazat portugál gazdasági szereplőinek kellett-e volna viselniük a fent említett szolgáltatások költségeit, és amennyiben igen, milyen mértékben, és hogy ezek egy vállalkozás költségvetésének rendes terheit képezik-e. Ebből a célból különbséget kell tenni a szolgáltatások három különböző csoportja között:
1.2.1. Az IVV-nek az ágazat általános koordinátoraként nyújtott szolgáltatásai
(72)
A Bizottság azon az állásponton van, hogy az IVV-nek mint a borászati ágazat általános koordinátorának a szolgáltatásai és tevékenységei és különösen a felügyelettel, az ellenőrzéssel, a minősítéssel, az auditálással és a piaci mechanizmusok kezelésével kapcsolatos tevékenységei a közösségi és nemzeti jogszabályok által meghatározott követelmények alkalmazásának a következményei, és mint ilyenek, nem minősülnek olyan tevékenységnek, amelyek rendesen szerepelnek egy vállalkozás költségvetésében, hanem inkább olyan tevékenységek, amelyek az állam lényeges funkcióiból következnek.
1.2.2. Képzési szolgáltatások
(73)
Az olyan képzések szervezésének támogatását illetően azonban, amelyek az ágazat gazdasági szereplői számára voltak hasznosak, egyértelműnek tűnik, hogy szó van előnyről, mivel a képzés olyan tevékenység, amelynek a költsége rendesen szerepel a vállalkozások költségvetésében.
(74)
A portugál hatóságok által az eljárás kezdetekor benyújtott adatok szerint az IVV által szervezett minden képzést, a „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000” című általános képzés kivételével, amelynek költsége 367,12 EUR volt, az Európai Szociális Alap társfinanszírozott, és ezért ezeket nem az adó jellegű díjból származó bevételből finanszírozták. Ez a képzés tehát nem tartozik a jelen vizsgálati eljárás hatálya alá.
(75)
Az egyetlen olyan képzést illetően, amelyet a bor értékesítésösztönzésére kivetett díjból származó bevételből finanszíroztak, vagyis a „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000” általános képzést illetően a Bizottság megjegyzi, hogy új információk alapján módosították annak besorolását, és állami támogatásnak minősítették. A benyújtott új információk szerint ezen a képzésen kizárólag a regionális mezőgazdasági hivatalok és a regionális szőlészeti és borászati bizottságok - az érintett régiókból származó borok hitelességének és minőségének vizsgálatával és ellenőrzésével foglalkozó illetékes hatóságok - tisztviselői vettek részt. Ennek az információnak az alapján egyértelmű, hogy ez nem az IVV által nyújtott szolgáltatások kedvezményezettjeinek szánt támogatási intézkedés, hanem belső kormányzati képzési intézkedés.
(76)
Következésképpen ez a képzési intézkedés az EUMSz. 107. cikkének (1) bekezdése értelmében nem minősül állami támogatásnak.
1.2.3. Promóciós kampányok szervezéséhez nyújtott szolgáltatások
(77)
A borokkal és borászati termékekkel kapcsolatos, a Viniportugalon keresztül szervezett promóciós kampányok tekintetében tényleges gazdasági előnyről van szó az ágazat gazdasági szereplői és különösen a portugál borászati ágazat javára. Ezen termékek promóciós kampányainak megszervezése általában szerepel a vállalkozások költségvetésében.
(78)
Ennek megfelelően a Bizottság megállapítja, hogy a promóciós kampányok szervezésével kapcsolatos szolgáltatások nyújtása állami forrásokból finanszírozott szelektív előnynek minősül a portugál borászati ágazat gazdasági szereplői számára.
1.3. A kereskedelemre tett hatás és a verseny torzítása
(79)
Végezetül annak megállapítása érdekében, hogy a kérdéses támogatás az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozik-e, meg kell állapítani, hogy alkalmas-e arra, hogy érintse a tagállamok közötti kereskedelmet, és torzítja-e a versenyt, illetve fenyeget-e a verseny torzításával egyes vállalkozások vagy termékek előnyben részesítése által.
(80)
A Bíróság kimondta, hogy amikor egy tagállam által nyújtott előny megerősíti egy adott kategóriába tartozó vállalkozásoknak a pozícióját a közösségi kereskedelmen belül más konkurens vállalkozásokhoz képest, akkor úgy kell tekinteni, hogy ez az előny hatással van ez utóbbiak helyzetére (19).
(81)
A kérdéses intézkedések érinthetik a tagállamok közti kereskedelmet, amennyiben a nemzeti termelést a többi tagállam termelésének rovására előnyben részesítik. A borágazatot a Közösség szintjén rendkívül nyitott verseny jellemzi, éppen ezért az igen érzékeny minden olyan intézkedésre, amely valamely tagállam termelőit előnyhöz juttatja.
(82)
Azt a tényt, hogy a tagállamok között a borászati ágazatban működik a kereskedelem, jól mutatja, hogy az ágazat piacának van közös szervezése.
(83)
Az alábbi táblázat példaként bemutatja az említett termékek Közösségen belüli kereskedelmének mértékét 1999 és 2004 között (20).
1 000 HI
Év
Uniós import
Uniós export
1999 (EU15)
35 595
40 921
2000 (EU15)
-
-
2001 (EU15)
32 699
35 558,4
2002 (EU15)
31 810,3
35 002,9
2003 (EU15)
33 024,7
35 343
2004 (EU25)
35 513,3
38 696,4
(84)
Következésképpen a boroknak és borászati termékeknek a bor értékesítésösztönzésére kivetett díjból származó bevétel egy részéből támogatott promócióját és reklámkampányát illetően a Bizottság megerősíti álláspontját, miszerint létezik állami támogatás a borászati ágazat gazdasági szereplőinek javára az EUMSz. 107. cikkének (1) bekezdése értelmében.
1.4. Következtetések az intézkedések „támogatás” jellegéről az EUMSz. 107. cikkének (1) bekezdése értelmében
(85)
A fentiek fényében a Bizottság úgy véli, hogy a borászati ágazat gazdasági szereplői számára kedvező intézkedések ezekre előnyt ruháznak, amelyet állami forrásokból finanszíroznak, és amelyben más piaci szereplők nem részesülhetnek. Ez az előny bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos termékeknek az előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, mivel hatással lehet a tagállamok közti kereskedelemre. Ennek megfelelően a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy ezek az intézkedések az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartoznak.
2. A promóciós és reklámtevékenységek támogatásának jogszerűsége
(86)
A portugál hatóságok nem értesítették a Bizottságot az EUMSz. 108. cikkének (3) bekezdése által előírt módon a fent említett adó jellegű díjat létrehozó mechanizmusokról, illetve a borászati ágazatot előnyben részesítő intézkedések finanszírozásáról.
3. A promóciós és reklámtevékenységekhez nyújtott támogatás összeegyeztethetőségének a vizsgálata
(87)
Az EUMSz. 107. cikkének (1) bekezdése kivételeket állapít meg az összeegyeztethetetlenség elve alól.
(88)
Különösen az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja kimondja, hogy az egyes gazdasági tevékenységek vagy egyes gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben.
(89)
Az állami támogatás jogszerűségének vizsgálatához alkalmazandó szabályok meghatározásáról szóló bizottsági közlemény értelmében minden, a 659/1999/EK rendelet 1. cikkének f) pontja értelmében jogellenes támogatást a támogatásnyújtás idején hatályos szabályokkal összhangban kell értékelni.
(90)
Ennek megfelelően a 2002. január 1-jét megelőzően nyújtott támogatás összeegyeztethetőségét a bizonyos mezőgazdasági termékek és az EK-Szerződés II. melléklete által nem szabályozott termékek reklámozására vonatkozó nemzeti támogatás keretének fényében kell ellenőrizni (21), az ezt követően nyújtott támogatásokat pedig a fent idézett, a reklámozáshoz nyújtott állami támogatásról szóló iránymutatás fényében kell vizsgálni, függetlenül az ebben az iránymutatásban foglalt bizonyos ideiglenes végrehajtási szabályoktól.
(91)
Az 1987. évi keret és az iránymutatás azonban lényegében azonos elveket tartalmaz. Negatív és pozitív kritériumokat határoznak meg, amelyeknek minden nemzeti támogatási programnak meg kell felelnie. A kérdéses intézkedések ezért nem lehetnek a Szerződés 28. cikkének (jelenleg az EUMSz. 34. cikke) vagy a másodlagos közösségi jognak ellentmondó, reklámtevékenységgel kapcsolatos intézkedések, és nem irányulhatnak bizonyos vállalkozásokra.
3.1. Általános promóciós kampányok Portugáliában
(92)
A portugál hatóságok által benyújtott információk alapján azt a következtetést lehet levonni, hogy ezeknek az intézkedéseknek vannak olyan célkitűzéseik, amelyek több, a fenti eszközökben foglalt pozitív kritériumra épülnek, mivel a kis- és középvállalkozások, bizonyos területek, vagy akár a minőségi termékek és egészséges élelmiszerek fejlesztésével kapcsolatos célkitűzés részét képezik.
(93)
A portugál hatóságok elmagyarázták továbbá, hogy a promóciós és reklámtevékenységekkel kapcsolatos intézkedések által közvetített üzenetek általános jellegűek, és elsősorban kiállítások szervezéséből, vásárokon való részvételből, katalógusok kiadásából és egyéb médiatevékenységből állnak, és nem céljuk, hogy lebeszéljék a fogyasztókat más tagállamokból származó termékek vásárlásáról, vagy hogy rossz hírbe hozzák a fent említett termékeket, valamint nem szolgálják egy védjegy, egy bizonyos vállalkozás vagy egy egyéni termelő érdekeit.
(94)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatban ((108) preambulumbekezdés) a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a promóciós intézkedések finanszírozására nyújtott állami támogatás a jelen esetben 2002. január 1-jéig összhangban volt a vonatkozó közösségi rendelkezésekben foglalt kritériumokkal.
(95)
2002. január 1-jétől az EK-Szerződés I. mellékletébe tartozó, és egyes, az I. mellékletbe nem tartozó termékek reklámozásához nyújtott állami támogatásról szóló közösségi iránymutatás 8. pontja kimondja, hogy az olyan promóciós intézkedések, mint amilyen például a tudományos ismeretek terjesztése a nyilvánosság számára, a kereskedelmi vásárok és kiállítások szervezése, illetve az ezeken és más hasonló PR-gyakorlatokon - ideértve a felméréseket és a piackutatásokat - történő részvétel, nem minősülnek reklámozásnak. A szélesebb értelemben vett ilyen promócióra adott állami támogatás a mezőgazdasági ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás 13. és 14. pontjának a hatálya alá tartozik.
(96)
A mezőgazdasági ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás 13.2. pontja kimondja, hogy szaktanácsadói szolgáltatások igénybevételére és hasonló szolgáltatásokra - ideértve a műszaki tanulmányokat, a megvalósíthatósági tervezési tanulmányokat és a piackutatást - lehet támogatást nyújtani, mivel ezek a tevékenységek a minőségi mezőgazdasági termékek kifejlesztésével kapcsolatosak. A 14. pont továbbá lehetővé teszi, hogy támogatást nyújtsanak technikai segítségnyújtáshoz a mezőgazdasági ágazatban. Különösen az új technikák terjesztésének támogatása engedélyezett.
(97)
A fent tárgyalt támogatás beletartozhat ezen kategóriák valamelyikébe, mivel ezek végső soron a kérdéses termék előállításának támogatásával kapcsolatosak, ugyanis a minőségi mezőgazdasági termékek értékesítését és a lakosság figyelmének a termékek jellemzőivel kapcsolatos felkeltését támogatják.
(98)
Ezekben az esetekben tehát megengedhető a költségek akár 100 %-ának fedezése. Annak elkerülése érdekében, hogy nagy összegű támogatást nyújtsanak a nagyvállalatoknak, az e pont alapján nyújtható támogatás teljes összege nem haladhatja meg kedvezményezettenként a bármely három költségvetési évben nyújtott 100 000 EUR-t, illetve az olyan vállalkozásoknak nyújtott támogatások esetében, amelyekre a kkv-kről alkotott bizottsági meghatározás vonatkozik, az elszámolható költségek 50 %-át, attól függően, hogy melyik a nagyobb. A támogatás összegének a kiszámításához kedvezményezettnek a szolgáltatások címzettje tekintendő.
(99)
A portugál hatóságok elmagyarázták, hogy mivel a kérdéses intézkedések általános jellegűek, valamint az ezek által jelentett tényleges haszon teljes mértékben eloszlik a borászati ágazat valamennyi szereplője között, az egy kedvezményezettre jutó támogatás összege a 100 000 EUR-s küszöb alatt marad bármely három évben.
(100)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatban ((114) preambulumbekezdés) a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a kérdéses promóciós intézkedések finanszírozására nyújtott állami támogatás 2002. január 1-jét követően összhangban volt a vonatkozó közösségi rendelkezésekben foglalt kritériumokkal.
(101)
A portugál hatóságoknak a dokumentáció előzetes vizsgálata során benyújtott információi fényében, valamint a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását követően harmadik felektől származó, ezekkel ellentétes megjegyzések hiányában a Bizottság megerősíti az eljárás megkezdéskor kifejtett álláspontját (22) a Portugáliában a Viniportugal által a bor értékesítésösztönzésének céljával folytatott általános kampányoknak az alkalmazandó közösségi rendelkezéseknek való megfelelőségét illetően.
-
Ebben a tekintetben a Bizottság különösen figyelembe veszi a portugál hatóságok által az intézkedés célkitűzéseivel - a kis- és középvállalkozások fejlesztése, egyes régiók fejlesztése, valamint a minőségi termékek és az egészséges élelmiszerek fejlesztése - kapcsolatban nyújtott bizonyítékokat (a reklámozáshoz nyújtott állami támogatásról szóló iránymutatás 32. pontja).
-
A kampányok jellege: a promóciós és reklámtevékenységek által közvetített üzenetek általános jellegűek; főleg kiállítások szervezéséből, vásárokon való részvételből, katalógusok kiadásából és egyéb médiatevékenységből állnak, és nem céljuk, hogy lebeszéljék a fogyasztókat más tagállamokból származó termékek vásárlásáról, hogy rossz hírbe hozzák a fent említett termékeket, és nem szolgálják egy védjegy, egy bizonyos vállalkozás vagy egy egyéni termelő érdekeit (a reklámozáshoz nyújtott állami támogatásról szóló iránymutatás 20. pontja).
-
A támogatás kerete: az intézkedéseket teljes mértékben adó jellegű díjakból finanszírozzák, és a kereskedők ezekhez kampányokhoz nyújtott pénzügyi hozzájárulása elvileg eléri a költségeik 50 %-át. Továbbá mivel általános intézkedésekről van szó, amelyek tényleges haszna teljes mértékben eloszlik a borászati ágazat összes szereplője között, az egy kedvezményezettre jutó támogatás összege a 100 000 EUR-s küszöb alatt marad bármely három évben.
3.2. A portugál borok értékesítésösztönzése és reklámozása más tagállamok és harmadik országok piacán
(102)
A portugál boroknak a más tagállamok és harmadik országok piacán való értékesítésösztönzésével és reklámozásával kapcsolatban a Viniportugal által különösen 2002. január 1-jét követően folytatott kampányokat illetően a Bizottság kétségét fejezte ki az ezeknek a kampányoknak a reklámozásához nyújtott állami támogatásról szóló iránymutatás intézkedéseivel való összeegyeztethetőségével kapcsolatban.
(103)
A fenti iránymutatás 4.1. pontja értelmében elfogadhatóak egy tagállamnak egy másik tagállam területén közvetlenül vagy közvetve abból a célból folytatott reklámtevékenységei, hogy megismertesse egy tagállam fogyasztóit egy bizonyos tagállam vagy terület mezőgazdasági termékeivel vagy egy tagállam teljes termékcsoportjával. Ezeknek a kampányoknak azonban az érintett termékek objektív jellemzőiről kell információkat közölniük, és nem tartalmazhatnak a termékek minőségére vonatkozó szubjektív állításokat pusztán azok eredete alapján.
(104)
Amikor a Bizottság az eljárás megindítását kezdeményezte, még nem rendelkezett elégséges információval arra vonatkozólag, hogy megállapítsa, hogy ezek a kampányok - annak ellenére, hogy megemlítik a borok eredetét - csak az érintett termék objektív jellemzőiről szolgálnak információval, és nem tartalmaznak a termékek minőségére vonatkozó szubjektív állításokat pusztán azok eredete alapján. A portugál hatóságokat ezért felkérték annak igazolására, hogy a termékek eredetére vonatkozó minden utalás valóban megfelel ezeknek a követelményeknek.
(105)
A Bizottság figyelembe veszi a portugál hatóságok által szolgáltatott bizonyítékokat azzal kapcsolatban, hogy i. a Viniportugal promóciós kampányai általános jellegűek (lásd a fenti (37) preambulumbekezdést); ii. a Viniportugal Portugáliában és más tagállamok, valamint harmadik országok területén folytatott promóciós és reklámtevékenységei nem kapcsolatosak egyes védjegyekkel, és nem szolgálják bizonyos vállalkozások vagy termelők érdekeit (lásd a (37) preambulumbekezdést); iii. a kampányoknak nem céljuk, hogy rossz hírbe hozzák a más tagállamokból származó termékeket, vagy hogy lebeszéljék a fogyasztókat a fent említett termékek vásárlásáról, valamint összhangban vannak az alkalmazandó közösségi jogszabályokkal (nevezetesen az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó szabályozással) (lásd a fenti (38) preambulumbekezdést); iv. a kérdéses tevékenységek célja, hogy megismertesse más tagállamok fogyasztóit a portugál borokkal, ezáltal segítve a portugál borászati ágazat tevékenységeinek fejlesztését az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében (lásd a (39) preambulumbekezdést); és végezetül v. a Viniportugal Portugálián kívül folytatott kampányainak célja az, hogy a portugál borok alapvető tulajdonságait reklámozza, ösztönözve ezzel más tagállamok és harmadik országok fogyasztóit, hogy kóstolják meg ezeket az ismeretlen termékeket, valamint hogy ezek a kampányok nem tartalmaznak a termékek minőségére vonatkozó szubjektív állításokat pusztán azok eredete alapján (lásd a (40) preambulumbekezdést).
(106)
A portugál hatóságok által benyújtott kiegészítő információk alapján, valamint a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását követően harmadik felektől származó, ezekkel ellentétes megjegyzések hiányában a Bizottság megállapította, hogy az eljárás megindításakor a tagállamok és harmadik országok piacán folytatott promóciós és reklámtevékenységek objektív jellegével kapcsolatban megfogalmazott kételyei eloszlottak.
(107)
Az előbbiek fényében a Bizottság úgy véli, hogy a bor Portugáliában történő általános értékesítésösztönzésének támogatása, valamint a portugál boroknak a más tagállamok és harmadik országok piacán való értékesítésösztönzésének és reklámozásának támogatása összeegyeztethető a reklámozáshoz nyújtott állami támogatásról szóló iránymutatásban foglalt pozitív és negatív kritériumokkal.
4. A támogatás finanszírozása
(108)
Mivel adó jellegű díjból finanszírozott állami támogatásról van szó, a Bizottságnak meg kell vizsgálnia a támogatás által finanszírozott intézkedéseket, valamint magának a támogatásnak a finanszírozását. Valójában egy állami támogatás finanszírozásának a közös piaccal való bármilyen összeegyeztethetetlensége összeférhetetlenné tenné a támogatást, még akkor is, ha a támogatás odaítélése összhangban van az alkalmazandó versenyszabályokkal.
(109)
Az állandó ítélkezési gyakorlatból következik, hogy az adók nem tartoznak az EK-Szerződés állami támogatásokra vonatkozó rendelkezéseinek hatálya alá, hacsak nem valamely támogatási intézkedés finanszírozását szolgálják úgy, hogy annak szerves részét képezik (23). Ahhoz, hogy egy adót vagy egy adónak egy részét valamely támogatási intézkedés szerves részének lehessen tekinteni, az adó és a támogatás között a vonatkozó nemzeti szabályozás alapján kötelező hozzárendeltségi viszonynak kell fennállnia (24) abban az értelemben, hogy az adóbevétel kötelező módon a támogatás finanszírozásához van rendelve. Amennyiben ilyen viszony áll fenn, az adóbevétel közvetlenül befolyásolja a támogatás mennyiségét (25), és ebből következően annak értékelését is, hogy a támogatás összeegyeztethető-e a közös piaccal (26).
(110)
Meg kell vizsgálni tehát, hogy a bor értékesítésének ösztönzésére kivetett díj megfelel-e a fenti követelményeknek.
4.1. A bor értékesítésének ösztönzésére kivetett díj, mint az értékesítésösztönzési támogatás szerves része
(111)
Először is meg kell vizsgálni, hogy a díjból származó bevételt szükségszerűen a támogatás finanszírozására fordították-e. Ebben az összefüggésben hangsúlyozni kell, hogy mind a 137/95. sz. törvényerejű rendelet, mind a 119/97. sz. törvényerejű rendelet, amely ettől eltér, kimondja, hogy „az értékesítésösztönzési díjból származó bevétel egy részét, amelyet a Mezőgazdasági, Vidékfejlesztési és Halászati Miniszter határoz meg évente, de amely soha nem kevesebb mint 25 %, a bor és borászati termékek általános értékesítésösztönzésével kapcsolatos intézkedésekre kell elkülöníteni” (a 119/97. sz. törvényerejű rendelet 11. cikkének (2) bekezdése). Ebben az értelemben a vonatkozó nemzeti szabályozások alapján a díjból származó bevétel egy részét szükségszerűen az értékesítésösztönzési intézkedések finanszírozására kell fordítani, vagyis a támogatás céljára.
(112)
Továbbá a 119/97. sz. törvényerejű rendelet 1. cikkének (1) bekezdése, amely a díj alkalmazási körét határozza meg, kimondja, hogy „a borra és borászati termékekre […] értékesítésösztönzési díjat vetnek ki, amely az Instituto da Vinha e do Vinho (IVV) által az ágazat általános promóciójával és általános koordinálásával kapcsolatban nyújtott szolgáltatásainak kompenzációjára szolgál”. Másodszor azt kell vizsgálni, hogy a díjból származó bevétel közvetlenül befolyásolja-e a támogatás mértékét. Ebben az összefüggésben hangsúlyozni kell, hogy az értékesítésösztönzési díj a jelenleg vizsgált promóciós és reklámozási tevékenységek finanszírozásának egyetlen forrása, így a díjból származó bevétel csökkenése a promóciós intézkedések finanszírozásához rendelkezésre álló források csökkenését vonná maga után.
(113)
Ennek megfelelően a Bizottság úgy ítéli meg, hogy jelen esetben a díjból származó bevételt szükségszerűen a támogatás finanszírozására fordítják, és a díjból származó bevétel közvetlenül befolyásolja a támogatás mértékét. Végezetül a Bíróság ítélkezési gyakorlatával összhangban megállapítható, hogy az adó és a támogatás között a vonatkozó nemzeti szabályozás alapján kötelező hozzárendeltségi viszony áll fenn, valamint hogy a bor értékesítésének ösztönzésére kivetett díj a vizsgált támogatási intézkedés szerves részének tekinthető. Következésképpen a Bizottságnak az intézkedéseknek a díjból történő finanszírozását is vizsgálnia kell.
4.2. A díj kivetése az exportra szánt termékekre
(114)
A (9) preambulumbekezdésben foglaltak szerint a díjat mind a portugáliai fogyasztásra szánt portugál termékekre, mind az exportra szánt termékekre kivetik.
(115)
Mindazonáltal a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatában ((143) preambulumbekezdés) a Bizottság kijelenti, hogy a jelek szerint nincs semmiféle megkülönböztetés a hazai piacra szánt hazai termékek és az exportra szánt termékek között a portugál területen kívül folytatott promóciós és reklámkampányok tekintetében.
(116)
Azt a kérdést illetően, hogy mennyire felel meg a valóságnak az az állítás, hogy az exportra szánt termékek ugyanolyan mértékben részesülnek a portugáliai általános értékesítésösztönzési intézkedésekből, a Bizottság azt a következtetést vonja le a portugál hatóságoknak a dokumentáció előzetes vizsgálata során benyújtott információi fényében és a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását követően harmadik felektől származó ezekkel ellentétes megjegyzések hiányában, hogy az utóbbi csoportba tartozó termékek nagymértékben részesülnek a díjból származó előnyökből, továbbá jelentős mértékben kedvezményezettjei a más tagállamok és harmadik országok területén folytatott promóciós tevékenységeknek.
4.3. A díj kivetése az importált termékekre
(117)
A Bizottság általában úgy ítéli meg - összhangban a Bíróság ítélkezési gyakorlatával (27) - hogy egy támogatás kötelező érvényű díjakból történő finanszírozása befolyásolhatja a támogatást azáltal, hogy a támogatáson túlmenően is védő hatása van. A szóban forgó díj ténylegesen kötelező érvényű díj. Ugyanez az ítélkezési gyakorlat alapján a Bizottság úgy ítéli meg, hogy egy hazai termelőknek szánt támogatást csak akkor lehet olyan adó jellegű díjakból finanszírozni, amelyet más tagállambeli, azonos terméket importáló termelőre is kivetnek, ha biztosítékok vannak arra vonatkozóan, hogy ezek ugyanolyan mértékben részesülnek az összes előnyből, mint a hazai termelők.
(118)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításakor tehát a Bizottság megállapította, hogy amennyiben a díjat a más tagállamokból származó termékekre is ki kell fizetni, a portugál hatóságoknak be kell bizonyítaniuk, hogy nincs megkülönböztetés a hazai és az importált termékek között, és hogy következésképpen a más tagállamokból származó termékek, amelyekre szintén ki kell fizetni a díjat, azonos módon és azonos mértékben részesülnek a díjból származó összes előnyből, mint a hazai termékek (28).
(119)
Korábban megállapítást nyert, hogy a bor és borászati termékeknek a Viniportugal által végzett promóciós és reklámtevékenységeit a bor értékesítésének ösztönzésére kivetett díjból származó bevételből finanszírozzák.
(120)
Észrevételeiben és további információiban a portugál hatóságok biztosítékot szolgáltattak arra vonatkozóan, hogy az importált termékekre kivetett díjból származó bevételeket kizárólag a Viniportugal által Portugáliában végzett általános értékesítésösztönzési intézkedések költségeinek finanszírozásához használták. Kijelentik, hogy a más tagállamok és harmadik országok piacán a portugál borok és borászati termékek népszerűsítése érdekében folytatott promóciós és reklámkampányokat kizárólag a hazai termékekre kivetett díjból származó bevételből finanszírozzák.
(121)
A portugál hatóságok által benyújtott információk azt mutatják, hogy a Portugáliában folytatott általános promóciós kampányok hasznából arányosan részesülnek az importált termékek is. A (16) és (17) preambulumbekezdésben leírtak szerint a nemzeti szintű reklámkampányok fő célja, hogy megnyerje a mindkét nemhez tartozó fiatal felnőtteket az egészséges borfogyasztásnak a sör és más alkoholtartalmú italok fogyasztásával szemben. A portugál hatóságok mintákat is mutattak a díjból finanszírozott reklámkampányokból és figyelemfelkeltő projektekből. Amennyiben az értékesítésösztönzési kampányok célja a borfogyasztás általános ösztönzése, a fenti intézkedések ugyanolyan mértékben szolgálják az importált termékek érdekeit is.
(122)
A benyújtott információ ugyanakkor nem elégséges annak bizonyításához, hogy az importált termékekre kivetett díjból származó bevétel nem járult hozzá a más tagállamok és harmadik országok piacán végzett promóciós és reklámkampányok finanszírozásához, amelyek azonban kizárólag a portugál borok érdekeit szolgálják. Különösen a portugál hatóságok által benyújtott adatok szerint az importált termékekre az 1998 és 2005 közötti időszakban kivetett díjból származó bevétel 1 293 169 EUR volt, míg ugyanebben az időszakban a Viniportugal évente átlagosan 525 698 EUR-t szentelt általános értékesítésösztönzési intézkedésekre Portugáliában (lásd a (36) és (38) preambulumbekezdést).
(123)
Továbbá, még ha a nemzeti szabályozásban szerepel is az a kötelezettség, hogy elkülönítsenek egy bizonyos százalékot a díjból származó bevételből - soha nem kevesebb mint 25 %-ot - a borok és borászati termékek általános értékesítésösztönzésével kapcsolatos intézkedésekre, nem könyvelik külön a díjból származó bevételnek ezt a két részét. A portugál hatóságok csak becsléseket tudtak benyújtani a díjból származó azon bevétel összegével kapcsolatban, amelyet importált termékekre vetettek ki és általános értékesítésösztönzésre használtak fel.
(124)
A fenti (116) preambulumbekezdésben hivatkozott ítélkezési gyakorlat fényében a Bizottság azon az állásponton van, hogy mivel a díjból finanszírozott intézkedések állami támogatásnak minősülnek az EUMSz. 107. cikkének értelmében, és mivel az EUMSz. 110. cikkében foglaltaktól eltérően a díj megkülönböztető természetű, amennyiben a díjat más tagállamokból származó termékekre is ki kell fizetni anélkül azonban, hogy ezek a termékek is részesülnének az ebből származó összes előnyből, hogy a díjból származó azon bevétel, amely a más tagállamokból importált termékeknek a Viniportugal által a más tagállamok és harmadik országok piacán végzett értékesítésösztönzési intézkedések finanszírozása érdekében történő megadóztatásából származik, a támogatás olyan finanszírozásának minősül, amely összeegyeztethetetlen az áruk szabad mozgásával kapcsolatos szabályokkal, és következésképpen az ilyen módon finanszírozott állami támogatás azonos mértékben összeegyeztethetetlen a Szerződéssel.
(125)
A Bizottság jogszerűen következtethet arra a portugál hatóságok által benyújtott információk és biztosítékok alapján (lásd jelen határozat (104) preambulumbekezdését), hogy más tagállamok termelői és üzletemberei azonos mértékben részesültek a Portugáliában folytatott, az általános értékesítésösztönzést támogató intézkedések előnyeiből, mint a portugál termelők.
(126)
Másrészről azonban a portugál hatóságok nem vitatják, hogy más tagállamok termelői és üzletemberei nem részesülhetnek a külföldön történő, kizárólag a portugál borok érdekében végzett promóciós és reklámtevékenységek támogatására irányuló intézkedések előnyeiből.
(127)
A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata értelmében ha mind a hazai, mind az importált termékekre azonos kritériumok alapján kivetett díjból származó bevétel célja a megadóztatott hazai termék számára előnyös tevékenységek támogatása, elképzelhető, hogy az azonos kritériumok alapján kivetett díj mégis megkülönböztető adózásnak minősül, amennyiben a nemzeti árut sújtó pénzügyi terhet kiegyenlítik bizonyos előnyök, miközben az importált árukat sújtó teher nettó teherként jelenik meg (29).
(128)
Jelen esetben tehát nem lehet kizárni, hogy hátrányos megkülönböztetés érte az importált termékeket. Másrészről azonban a portugál hatóságok által benyújtott információkból kitűnik, hogy az importált termékeket ugyanolyan mértékben vetették alá a díjfizetésnek, mint a hazai termékeket, azonban nem részesültek ugyanolyan mértékben a díjból finanszírozott előnyökből, mint a hazai termékek. A (122) preambulumbekezdésben említettek szerint a portugál hatóságok által benyújtott adatok alapján az importált termékekre az 1998 és 2005 közötti időszakban kivetett díjból származó átlagbevétel 1 293 169 EUR volt, míg ugyanebben az időszakban a Viniportugal évente átlagosan 525 698 EUR-t szentelt általános értékesítésösztönzési intézkedésekre Portugáliában. Nincs olyan elszámolás, amely lehetővé tenné annak megállapítását, hogy az importált termékekre kivetett díjból származó bevételt kizárólag a Portugáliában történő általános értékesítésösztönzésre használják fel. Következésképpen az adó jellegű díj és az abból származó bevétel ellentétes az EUMS z. 110. cikkével.
(129)
A számára a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását követően benyújtott információk alapján a Bizottság nem tudja kijelenteni, hogy a portugál borok és borászati termékek más tagállamok és harmadik országok piacán történő értékesítésösztönzésének támogatását nem finanszírozták legalább részben az importált termékekre kivetett értékesítésösztönzési díjból származó bevételből. Nem a Bizottság feladata automatikusan annak vizsgálata, hogy milyen információkat lehetett volna benyújtani számára, kötelessége azonban egyrészről minden szükséges szempontot figyelembe venni, és másrészről a határozat elfogadásakor rendelkezésére álló információkra alapozni döntését (30). A Bizottság úgy véli és következésképpen azt állapítja meg, hogy ezeknek a támogatási intézkedéseknek a finanszírozását a közös piaccal összeegyeztethetetlennek kell tekinteni.
(130)
Végezetül ha egy állami támogatás finanszírozását összeegyeztethetetlennek tekintik a Szerződés alkalmazandó szabályaival, az ilyen módon finanszírozott támogatást is összeegyeztethetetlennek kell tekintenie a Bizottságnak ameddig a nem szabályszerű finanszírozás fennáll, mivel egy állami támogatás finanszírozásának szabályszerűsége létfontosságú annak összeegyeztethetővé nyilvánításához (31).
V. KÖVETKEZTETÉSEK
(131)
A Bizottság sajnálja, hogy Portugália bevezette a fenti támogatást, megsértve az EUMSz. 108. cikkének (3) bekezdését.
(132)
A Bizottság megállapítja, hogy:
-
Portugália jogellenesen finanszírozott a bor általános értékesítésével kapcsolatos kampányokat a hazai termékekre és a más tagállamokból importált termékekre kivetett díjból, megsértve az EUMSz. 108. cikkének (3) bekezdését,
-
az egyetlen, az adó jellegű díjból származó bevételből finanszírozott képzés nem jelent támogatást,
-
a Viniportugal Portugália területén a bor és borászati termékek általános reklámozásával kapcsolatban folytatott tevékenységének előmozdítására fordított támogatás összeegyeztethetőnek nyilvánítható a közös piaccal,
-
a portugál eredetű boroknak és borászati termékeknek más tagállamok vagy harmadik országok területén való értékesítésösztönzésének és reklámozásának a támogatása egy, a borok és borászati termékek előállítására kiszabott díjon keresztül, amely a más tagállamokból származó termékeket is érinti, összhangban van az alkalmazandó közösségi rendelkezésekkel azokat a kedvezményezetteket érintően. A Bizottság megállapítja továbbá az EUMSz. 110. cikkének megsértését is a támogatások vonatkozásában. Emiatt a Bizottság nem nyilváníthatja összeegyeztethetőnek a szóban forgó megállapodásokat, mivel azok különbséget tesznek az importált és a belföldi termékek között.
(133)
Ez a határozat az adó jellegű díj alkalmazásának annak hatálybalépésétől 2006. december 31-ig - az agrár- és erdészeti ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló új közösségi iránymutatások (2007-2013) hatálybalépéséig - történő vizsgálatára korlátozódik, a Bizottságnak az értékesítésösztönzési díj ezt az időpontot követő alkalmazásával kapcsolatban felvett álláspontjának sérelme nélkül.
(134)
A Bizottság jelen esetben helyénvalónak tartja egy feltételes határozat elfogadását, kihasználva a 659/1999/EK rendelet 7. cikke (4) bekezdése által nyújtott lehetőséget. Eszerint a Bizottság megengedő határozatában olyan feltételeket határozhat meg, amelyek teljesítése esetén egy támogatás a közös piaccal összeegyeztethetőnek minősül, és olyan kötelezettségeket állapíthat meg, amelyek biztosítják a határozat betartásának ellenőrzését.
(135)
A 110. cikk megsértésének feloldására és így a megkülönböztetés visszamenőleges megszüntetésére Portugália köteles a Bizottság által megállapított határidőig és feltételekkel visszatéríteni a díjnak azt a részét, amely a többi tagállamból származó termékeket sújtotta. E megsértésnek a kiigazítása az érintett támogatást az EUMSz. 107. cikkével összeegyeztethetővé teszi.
(136)
A fenti visszatérítés során betartandó feltételeket a Bizottságnak kell meghatároznia. Eszerint Portugália köteles visszatéríteni a díjat befizetett személyeknek a díj azon részét, amely a díj hatálybalépésétől 2006. december 31-ig a többi tagállamból származó termékeket sújtotta, az alábbi feltételek teljes körű betartása mellett:
-
ha bizonyítani tudják, hogy az értékesítésösztönzési díj importált terméket sújtott, a díjat befizető személy kérheti a kizárólag a hazai termékek javát szolgáló értékesítésösztönzési szolgáltatások finanszírozására szánt díjból származó bevétel egy részének visszatérítését a nemzeti jogszabályokkal összhangban megállapított határidőn belül, de semmi esetben sem korábban, mint a határozat közlésétől számított hat hónap,
-
Portugália meghatározza az importált termékeket ért hátrányos megkülönböztetés mértéket. Ennek érdekében Portugáliának egy referencia-időszakban ellenőriznie kell az érintett díj által a hazai termékekre összesen kirótt terhek és a kizárólag ezen termékek által élvezett előnyök egyenlőségét,
-
a visszatérítésnek a kérelem benyújtásától számított legfeljebb hat hónapon belül meg kell történnie,
-
a visszatérítésre kerülő összegeknek tartalmazniuk kell a kamatokat, amelyek a támogatás kifizetésének napjától a tényleges visszafizetés napjáig esedékesek. A kamatlábat a Bizottság által a referencia- és kiigazító kamatlábak megállapítására alkalmazott módszer szerinti referencia-kamatláb alapján kell kiszámítani (32),
-
a portugál hatóságok a díjat befizetők által benyújtott minden ésszerű bizonyítékot elfogadnak, amely a más tagállamokból származó termékekkel kapcsolatban befizetett díjra vonatkozik,
-
a visszatérítés nem lehet egyéb feltételek függvénye, mint például az adó további felhasználásának elmaradása,
-
amennyiben a díjat még nem fizették meg, a portugál hatóságok hivatalosan lemondanak annak követeléséről, beleértve annak esetleges késedelmi kamatait is,
-
a Bizottság kérésére Portugáliának be kell nyújtania egy teljes jelentést, amely bizonyítja a visszatérítési intézkedések megfelelő végrehajtását,
-
ha adót szabtak ki egy másik tagállamban ugyanarra a termékre, amely után meg kell fizetni a borra kivetett értékesítésösztönzési díjat Portugáliában, a portugál hatóságok kötelesek visszatéríteni a díjat kifizetőknek a díjnak azt a részét, amely abból a másik tagállamból származó termékeket sújtotta,
-
Portugália vállalja, hogy értesíti erről a határozatról a díj összes esetleges fizetőjét,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Kizárólag az adó jellegű díjból származó bevételből finanszírozott, 367,12 EUR összegű képzés nem minősül támogatásnak.
2. cikk
A bor és borászati termékek Portugália területén történő általános értékesítésösztönzésének állami támogatása, amelyet Portugália az EUMSz. 108. cikkének (3) bekezdésével ellentétben jogellenesen vezetett be az 1995. június 14-i 137/95. sz. törvényerejű rendeletben létrehozott adó jellegű díj által, a közös piaccal összeegyeztethető állami támogatásnak minősül az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében az annak hatálybalépése és 2006. december 31. közötti időszakban.
3. cikk
(1) A portugál eredetű borok és borászati termékek más tagállamok és harmadik országok területén történő általános értékesítésösztönzésének állami támogatása, amelyet Portugália az EUMSz. 108. cikkének (3) bekezdésével ellentétben jogellenesen vezetett be az 1995. június 14-i 137/95. sz. törvényerejű rendeletben létrehozott adó jellegű díj által, a 2. cikk sérelme nélkül a közös piaccal összeegyeztethető állami támogatásnak minősül az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében az annak hatálybalépése és 2006. december 31. közötti időszakban, feltéve, hogy Portugália teljesíti az e cikk (2) bekezdésében foglalt feltételeket.
(2) Portugália köteles visszatéríteni a díjat befizetett személyeknek a díj azon részét, amelyet a díj hatálybalépésétől 2006. december 31-ig a többi tagállamból származó termékekre vetettek ki, az alábbi feltételek teljes körű betartása mellett:
-
ha bizonyítani tudják, hogy az értékesítésösztönzési díj importált termékre vonatkozott, a díjat befizető személy kérheti a kizárólag a hazai termékek javát szolgáló értékesítésösztönzési szolgáltatások finanszírozására szánt díjból származó bevétel egy részének visszatérítését a nemzeti jogszabályokkal összhangban megállapított határidőn belül, de semmi esetben sem a határozatról szóló értesítéstől számított hat hónapon belül,
-
Portugália meghatározza az importált termékeket ért hátrányos megkülönböztetés mértéket. Ennek érdekében Portugáliának egy referencia-időszakban ellenőriznie kell az érintett díj által a hazai termékekre összesen kirótt terhek és a kizárólag ezen termékek által élvezett előnyök egyenlőségét,
-
a visszatérítésnek a kérelem benyújtásától számított legfeljebb hat hónapon belül meg kell történnie,
-
a visszatérítésre kerülő összegeknek tartalmazniuk kell a kamatot, amely a díj kivetésének napjától a tényleges visszafizetés napjáig esedékes. A kamatlábat a Bizottság által a referencia-kamatláb és a leszámítolási kamatláb megállapítására alkalmazott módszer szerinti referencia-kamatláb alapján kell kiszámítani (33),
-
a portugál hatóságok a díjat befizetők által benyújtott minden ésszerű bizonyítékot elfogadnak, amely a más tagállamokból származó termékekkel kapcsolatban befizetett díjra vonatkozik,
-
a visszatérítés nem lehet egyéb feltételek függvénye, mint amilyen például az adó további felhasználásának elmaradása,
-
amennyiben a díjat még nem fizették meg, a portugál hatóságok hivatalosan lemondanak annak követeléséről, beleértve annak esetleges késedelmi kamatait is,
-
a Bizottság kérésére Portugáliának teljes körű jelentést kell benyújtania, amely bizonyítja a visszatérítési intézkedések megfelelő végrehajtását,
-
ha adót szabtak ki egy másik tagállamban ugyanarra a termékre, amely után meg kellett fizetni a borra kivetett értékesítésösztönzési díjat Portugáliában, a portugál hatóságok kötelesek visszatéríteni a díjat kifizetőknek a díjnak azt a részét, amely az abból a másik tagállamból származó termékeket sújtotta,
-
Portugália vállalja, hogy értesíti erről a határozatról a díj összes esetleges megfizetőjét.
4. cikk
Portugália az e határozatról szóló értesítéstől számított két hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot a határozat betartása érdekében hozott intézkedésekről.
5. cikk
Ennek a határozatnak a Portugál Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2010. július 20-án.