NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 267/2010
ze dne 24. března 2010
o použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie na určité kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě v odvětví pojišťovnictví
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1534/91 ze dne 31. května 1991 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě v odvětví pojišťovnictví (1), a zejména na čl. 1 odst. 1 písm. a), b), c) a e) uvedeného nařízení,
poté, co zveřejnila návrh tohoto nařízení,
po konzultaci s Poradním výborem pro restriktivní praktiky a dominantní postavení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EHS) č. 1534/91 zmocňuje Komisi k použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (2) prostřednictvím nařízení na určité kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě v odvětví pojišťovnictví, jejichž předmětem je spolupráce v těchto oblastech:
-
stanovení společných sazeb rizikového pojistného, založených na společně zjištěné statistice nebo na počtu pojistných událostí,
-
sestavení vzoru všeobecných pojistných podmínek,
-
společné krytí určitých druhů rizik,
-
likvidace pojistných událostí,
-
kontrola a uznání zabezpečovacích opatření,
-
sestavování seznamů zvýšených rizik a výměna příslušných informací.
(2)
Podle nařízení (EHS) č. 1534/91 přijala Komise nařízení (ES) č. 358/2003 ze dne 27. února 2003 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě v odvětví pojišťovnictví (3). Platnost nařízení (ES) č. 358/2003 končí dnem 31. března 2010.
(3)
Nařízení (ES) č. 358/2003 neuděluje výjimku dohodám týkajícím se likvidace pojistných událostí a sestavování seznamů zvýšených rizik a výměny příslušných informací. Komise měla za to, že postrádá dostatečnou zkušenost při projednávání jednotlivých případů, aby využila pravomoci udělené nařízením (EHS) č. 1534/91 v těchto dvou oblastech. Tato situace se nezměnila. Ačkoliv nařízení (ES) č. 358/2003 udělilo výjimku pro sestavování vzoru všeobecných pojistných podmínek a pro kontrolu a uznávání zabezpečovacích opatření, toto nařízení by tak nemělo činit, jelikož při přezkumu Komise týkajícím se fungování nařízení (ES) č. 358/2003 bylo zjištěno, že již není nutné zahrnout tyto dohody do nařízení o blokové výjimce pro dané odvětví. Jelikož tyto dvě kategorie dohod nejsou specifické pro odvětví pojišťovnictví, a jak prokázal přezkum, mohou vyvolat určité obavy z narušení hospodářské soutěže, je vhodnější, aby se na ně vztahovalo vlastní hodnocení.
(4)
Na základě veřejné konzultace, která byla zahájena dne 17. dubna 2008, přijala Komise dne 24. března 2009 zprávu Evropskému parlamentu a Radě o fungování nařízení (ES) č. 358/2003 (dále jen „zpráva“) (4). Ve zprávě a připojeném pracovním dokumentu (dále jen „pracovní dokument“) byly navrženy předběžné změny nařízení (ES) č. 358/2003. Dne 2. června 2009 uspořádala Komise veřejnou schůzku se zúčastněnými stranami, včetně zástupců odvětví pojišťovnictví, spotřebitelských organizací a vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž, která se týkala zjištění a návrhů obsažených ve zprávě a pracovním dokumentu.
(5)
Toto nařízení by mělo zajišťovat účinnou ochranu hospodářské soutěže, přinést výhody spotřebitelům a poskytnout přiměřenou právní jistotu podnikům. Při snaze o dosažení těchto cílů je nutno vzít v úvahu zkušenosti Komise v této oblasti a výsledky konzultací vedoucích k přijetí tohoto nařízení.
(6)
Nařízení (EHS) č. 1534/91 vyžaduje, aby nařízení Komise o blokové výjimce definovalo kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, pro něž platí, určilo omezení nebo ustanovení, jež smí nebo nesmí být obsažena v dohodách, rozhodnutích a jednání ve vzájemné shodě, a určilo ustanovení, která musí být obsažena v dohodách, rozhodnutích a jednání ve vzájemné shodě, nebo jiné podmínky, jež musí být splněny.
(7)
Je však vhodné zachovat přístup přijatý v nařízení (ES) č. 358/2003, které položilo důraz na definování kategorií dohod, které jsou vyňaty do určité úrovně podílu na trhu, a na bližší určení omezení nebo ustanovení, která nesmí být v těchto dohodách obsažena.
(8)
Je třeba omezit výhody blokové výjimky stanovené tímto nařízením na ty dohody, u nichž se lze s dostatečnou jistotou domnívat, že splňují podmínky uvedené v čl. 101 odst. 3 Smlouvy. Pro použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy formou nařízení není nezbytné vymezit ty dohody, které mohou spadat do působnosti čl. 101 odst. 1 Smlouvy. Zároveň se také nelze domnívat, že dohody, které nemohou využívat tohoto nařízení, spadají pod čl. 101 odst. 1 Smlouvy nebo nesplňují podmínky čl. 101 odst. 3 Smlouvy. Při jednotlivém hodnocení dohod podle čl. 101 odst. 1 Smlouvy je nutné vzít v úvahu řadu činitelů, zejména strukturu relevantního trhu.
(9)
Spolupráce mezi pojišťovnami nebo v rámci sdružení pojišťoven při kompilaci informací (což může zahrnovat rovněž určité statistické výpočty), jež umožňuje výpočet průměrných nákladů na pokrytí určitého rizika v minulosti nebo, u životního pojištění, vypracování tabulky úmrtnosti nebo četnosti onemocnění, úrazů nebo invalidity, umožňuje zlepšit znalost rizik a usnadňuje výpočet sazby pojistného za rizika u jednotlivých společností. To může zase usnadnit vstup na trh, a tím se stát přínosem pro spotřebitele. Totéž platí pro společné studie o pravděpodobném dopadu vnějších okolností, které mohou ovlivnit četnost nebo rozsah pojistných událostí nebo výnos různých typů investic. Je však nezbytné zajistit, aby taková spolupráce byla vyňata pouze v rozsahu, v jakém je nezbytná pro dosažení těchto cílů. Je tudíž vhodné stanovit, aby dohody o hrubém pojistném vyňaty nebyly. Hrubé pojistné může být ve skutečnosti nižší než částky, které udávají výsledky dotyčných kompilací, tabulek nebo studií, jelikož pojistitelé mohou využít výnosy svých investic k snížení hrubého pojistného. Dotyčné kompilace, tabulky nebo studie by mimoto měly být nezávazné a sloužit pouze pro orientační účely. Toto nařízení by se nemělo vztahovat na výměnu informací, která není nezbytná k dosažení cílů stanovených v tomto bodě odůvodnění.
(10)
Čím užší jsou kategorie, do nichž se řadí statistika nákladů na krytí určitého rizika v minulosti, tím volněji mohou pojišťovny rozlišovat hrubé pojistné při jeho výpočtu. Je tudíž vhodné vyjmout společné kompilace minulých nákladů na rizika pod podmínkou, že dostupné statistické údaje jsou k dispozici tak podrobně a s takovým rozlišením, které by vyhovovalo z pojistně-matematického hlediska.
(11)
Přístup ke společným kompilacím, tabulkám a výsledkům studií je navíc nezbytný jak pro pojišťovny působící na dotyčném zeměpisném nebo produktovém trhu, tak i pro ty, které uvažují o vstupu na trh. Přístup k těmto kompilacím, tabulkám a výsledkům studií může mít obdobně význam pro organizace spotřebitelů nebo organizace zákazníků. Pojišťovnám, které na dotyčném trhu dosud nepůsobí, a organizacím spotřebitelů nebo zákazníků musí být umožněn přístup k těmto kompilacím, tabulkám a výsledkům studií za přiměřených, dostupných a nediskriminačních podmínek ve srovnání s pojišťovnami, které již na trhu působí. Tyto podmínky mohou zahrnovat například závazek ze strany pojišťovny, která ještě nepůsobí na trhu, poskytovat statistické informace o pojistných událostech, pokud by na trh vstoupila, a mohou zahrnovat rovněž členství ve sdružení pojistitelů odpovědném za kompilace. Výjimka z povinnosti poskytnout přístup organizacím spotřebitelů a organizacím zákazníků by měla být možná z důvodu veřejné bezpečnosti, například pokud informace souvisejí s bezpečnostními systémy jaderných elektráren nebo nedostatky systémů pro předcházení povodním.
(12)
Spolehlivost společných kompilací, tabulek a studií je tím vyšší, čím větší je objem statistických údajů, na nichž se zakládá. Pojistitelé s vysokým podílem na trhu mohou sami vytvářet dostatečný objem statistických údajů, aby byli schopni provádět spolehlivé kompilace, což pojistitelé s nízkým podílem na trhu nemohou a u nových účastníků trhu je ještě méně pravděpodobné, že by mohli takovéto statistické údaje vytvářet. Zahrnutí informací od všech pojistitelů na trhu, včetně velkých pojistitelů, do takovýchto společných kompilací, tabulek a studií v zásadě podporuje hospodářskou soutěž tím, že pomáhá menším pojistitelům a usnadňuje vstup na trh. Vzhledem k této specifičnosti odvětví pojišťovnictví není vhodné podmínit jakékoliv výjimky pro tyto společné kompilace, tabulky a studie prahovou hodnotou podílu na trhu.
(13)
Skupiny soupojištění nebo souzajištění mohou být za určitých omezených okolností nezbytné, aby zúčastněné podniky skupiny mohly poskytovat soupojištění nebo souzajištění rizik, pro něž by v případě neexistence této skupiny mohli nabídnout pouze nedostatečné krytí. Tyto typy skupin obvykle nevedou k omezení hospodářské soutěže podle čl. 101 odst. 1 Smlouvy, nejsou tudíž touto smlouvou zakázány.
(14)
Skupiny soupojištění nebo souzajištění mohou pojistitelům a zajistitelům umožnit poskytování pojištění nebo zajištění rizik i v případě, že spojení přesahuje to, co je nezbytné k zajištění krytí tohoto rizika. Takovéto skupiny však mohou představovat omezení hospodářské soutěže, jako je slaďování pojistných podmínek či dokonce výše krytí a pojistného. Je tudíž vhodné stanovit okolnosti, za nichž takové skupiny mohou výjimky využít.
(15)
U zcela nových rizik není možné vědět dopředu, jaký upisovací objem je nezbytný ke krytí rizika, ani to, zda za účelem poskytování zvláštního typu dotyčného pojištění mohou společně existovat dvě nebo více skupin. Dohoda o spojení nabízející soupojištění nebo souzajištění takových nových rizik může být tudíž po určitou dobu vyňata bez prahové hodnoty podílu na trhu. Tři roky by měly představovat přiměřené období pro vytvoření dostatečného objemu informací o pojistných událostech k určení, zda je konkrétní skupina nezbytná, či nikoli.
(16)
Rizika, která dříve neexistovala, by se měla považovat za nová rizika. Riziko však lze za výjimečných okolností považovat za nové riziko, pokud je na základě objektivní analýzy zjištěno, že se charakter rizika změnil natolik výrazně, že není možné vědět dopředu, jaký upisovací objem je nezbytný ke krytí tohoto rizika.
(17)
U rizik, která nejsou nová, mohou takové skupiny soupojištění nebo souzajištění, které s sebou nesou omezení hospodářské soutěže, za určitých omezených okolností využívat výhod, pokud odůvodní výjimku podle čl. 101 odst. 3 Smlouvy, i když by mohly být nahrazeny dvěma nebo více konkurenčními pojišťovacími subjekty. Mohou například umožnit zúčastněným podnikům získat nezbytné zkušenosti v dotyčné oblasti pojištění nebo mohou umožňovat úspory nákladů nebo snížení hrubého pojistného prostřednictvím společného zajištění za výhodných podmínek. Jakákoli výjimka by se však měla omezovat na dohody, které zúčastněným podnikům neumožňují vyloučit hospodářskou soutěž s ohledem na podstatnou část dotyčných produktů. Spotřebitelům mohou skupiny přinést výhody pouze v případě, existuje-li dostatečná hospodářská soutěž na relevantních trzích, na nichž skupiny působí. Tuto podmínku je nutno považovat za splněnou, pokud podíl určité skupiny na trhu je nižší než prahová hodnota, a lze tudíž předpokládat, že tato skupina je vystavena skutečné nebo potenciální hospodářské soutěži ze strany podniků, které se neúčastní této skupiny.
(18)
Toto nařízení by proto mělo udělit výjimku každé skupině soupojištění nebo souzajištění, která existuje déle než tři roky nebo která nebyla zřízena za účelem krytí nového rizika, pod podmínkou, že společný podíl zúčastněných podniků na trhu nepřekročí určité prahové hodnoty. Prahová hodnota pro soupojišťovací skupiny by měla být nižší, jelikož soupojišťovací skupiny mohou sdílet jednotné pojistné podmínky a hrubé pojistné. Za účelem posouzení, zda skupina splňuje podmínku týkající se podílu na trhu, je nutno sečíst celkový podíl zúčastněných podniků na trhu. Podíl na trhu každého zúčastněného podniku vychází z celkového hrubého příjmu daného zúčastněného podniku z pojistného, jak v rámci skupiny, tak mimo ni na stejném relevantním trhu. Tyto výjimky by se však měly uplatnit pouze tehdy, jestliže dotyčná skupina splňuje ostatní podmínky stanovené v tomto nařízení, jež mají za cíl snížit na minimum omezení hospodářské soutěže mezi zúčastněnými podniky ve skupině. V takovýchto případech je nezbytná individuální analýza s cílem určit, zda jsou či nejsou splněny podmínky stanovené v tomto nařízení.
(19)
S cílem usnadnit uzavírání dohod, z nichž některé mohou obsahovat významná investiční rozhodnutí, by doba platnosti tohoto nařízení měla být stanovena na sedm let.
(20)
Komise může odejmout výhodu plynoucí z tohoto nařízení podle čl. 29 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (5), pokud v konkrétním případě zjistí, že dohoda, na kterou se vztahují výjimky uvedené v tomto nařízení, nicméně má dopady, které nejsou slučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy.
(21)
Orgán pro hospodářskou soutěž členského státu může odejmout možnost využívat toto nařízení podle čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 na území členského státu nebo na jeho části; pokud v konkrétním případě dohoda, na kterou se vztahuje výjimka upravená tímto nařízením, má dopady, které nejsou slučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy, na území členského státu nebo na jeho části a pokud má toto území všechny vlastnosti odděleného zeměpisného trhu.
(22)
Při určování, zda by měla být podle článku 29 nařízení (ES) č. 1/2003 odejmuta možnost využívat toto nařízení, mohou mít v tomto ohledu zvláštní význam proti soutěžní účinky vyplývající z existence vazeb mezi skupinou soupojištění nebo souzajištění a/nebo jejími zúčastněnými podniky a ostatními skupinami a/nebo jejich zúčastněnými podniky na stejném relevantním trhu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
DEFINICE
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„dohodou“ se rozumí dohoda, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě;
2)
„zúčastněnými podniky“ se rozumí podniky, které jsou smluvními stranami, a s nimi spojené podniky;
3)
„spojenými podniky“ se rozumí
a)
podniky, v nichž smluvní strana přímo nebo nepřímo
i)
může vykonávat více než polovinu hlasovacích práv nebo
ii)
může jmenovat více než polovinu členů dozorčí rady, představenstva nebo orgánů právně zastupujících podnik nebo
iii)
má právo spravovat záležitosti podniku;
b)
podniky, které mohou přímo nebo nepřímo v podniku, který je stranou dohody, vykonávat práva uvedená v písmenu a);
c)
podniky, ve kterých může podnik uvedený v písmenu b) přímo nebo nepřímo vykonávat práva uvedená v písmenu a);
d)
podniky, ve kterých může smluvní strana spolu s jedním či více podniky uvedenými v písmenech a), b) nebo c) nebo ve kterých mohou dva či více z posledně uvedených podniků společně vykonávat práva uvedená v písmenu a);
e)
podniky, v nichž vykonávají práva uvedená v písmenu a) společně
i)
smluvní strany nebo jejich spojené podniky uvedené v písmenech a) až d) nebo
ii)
jedna nebo více smluvních stran nebo jeden či více s nimi spojených podniků uvedených v písmenech a) až d) a jedna nebo více třetích stran;
4)
„soupojišťovacími skupinami“ se rozumí skupiny zřízené pojišťovnami přímo nebo prostřednictvím makléřů či zplnomocněných zástupců, vyjma soupojišťovacích dohod ad hoc na trhu s upisováním, při němž je určitá část daného rizika kryta vedoucím pojistitelem a zbývající část rizika je kryta ostatními pojistiteli, kteří jsou vyzváni ke krytí tohoto zbývajícího rizika, které
a)
se dohodly na tom, že upíší na jméno a na účet všech účastníků skupiny pojištění uvedené kategorie rizik nebo
b)
svěří upsání a řízení pojištění specifické kategorie rizik jejich jménem a na jejich účet jedné z pojišťoven, společnému makléři nebo společnému orgánu zřízenému za tímto účelem;
5)
„souzajišťovacími skupinami“ se rozumí skupiny zřízené pojišťovnami přímo nebo prostřednictvím makléřů či zplnomocněných zástupců, případně s pomocí jedné nebo více zajišťoven, vyjma dohod o souzajištění ad hoc na trhu s upisováním, při němž je určitá část daného rizika kryta vedoucím pojistitelem a zbývající část rizika je kryta ostatními pojistiteli, kteří jsou vyzváni ke krytí zbývajícího rizika, za účelem
a)
vzájemného zajištění všech nebo části závazků, pokud jde o specifickou kategorii rizik;
b)
okrajově za účelem přijetí na jméno a na účet všech účastníků zajištění téže kategorie rizik;
6)
„novými riziky“ se rozumí
a)
rizika, která dříve neexistovala a jejichž pojistné krytí vyžaduje vývoj zcela nového pojistného produktu, který není ani rozšířením, vylepšením či nahrazením stávajícího pojistného produktu, nebo
b)
ve výjimečných případech rizika, u kterých bylo na základě objektivní analýzy zjištěno, že se jejich charakter změnil natolik výrazně, že není možné vědět dopředu, jaký upisovací objem je nezbytný ke krytí tohoto rizika;
7)
„hrubým pojistným“ se rozumí cena, která je účtována kupujícímu pojistky.
KAPITOLA II
SPOLEČNÉ KOMPILACE, TABULKY A STUDIE
Článek 2
Výjimka
Podle čl. 101 odst. 3 Smlouvy a podle ustanovení tohoto nařízení se čl. 101 odst. 1 Smlouvy nepoužije na dohody uzavřené mezi dvěma nebo více společnostmi v odvětví pojišťovnictví pokud jde o
a)
společnou kompilaci a šíření informací nezbytných pro tyto účely:
i)
výpočet průměrných nákladů na krytí uvedených rizik v minulosti (dále jen „kompilace“),
ii)
vytváření tabulek úmrtnosti a tabulek uvádějících četnost onemocnění, úrazů a invalidity v souvislosti s pojištěním zahrnujícím prvek kapitalizace (dále jen „tabulky“);
b)
společné provádění studií pravděpodobného dopadu obecných vnějších okolností zúčastněných podniků na četnost nebo rozsah budoucích pojistných událostí pro dané riziko nebo kategorii rizik nebo na ziskovost různých typů investic (dále jen „studie“) a šíření výsledků těchto studií.
Článek 3
Podmínky vynětí
1. Výjimka uvedená v čl. 2 písm. a) se použije pod podmínkou, že kompilace nebo tabulky
a)
se vztahují k vybranému počtu rizikových let jako sledovanému období a které se týkají stejných nebo srovnatelných rizik v dostatečném počtu, aby vznikl základ, který by byl statisticky vyhodnotitelný a na základě kterého by mohly být číselně vyjádřeny, mimo jiné
i)
počty pojistných událostí během uvedeného období,
ii)
počty jednotlivých rizik pojištěných v každém roce ve vybraném sledovaném období,
iii)
úhrn provedených nebo splatných plateb, pokud jde o pojistné události vzniklé v uvedeném období,
iv)
souhrn pojistných částek za každý rizikový rok ve vybraném sledovaném období;
b)
zahrnují co nejpodrobnější přehled dostupných statistických údajů, který by vyhovoval z pojistně-matematického hlediska;
c)
v žádném případě neobsahují nepředvídané výdaje, příjem odvozený z rezerv, správní nebo obchodní náklady nebo fiskální či parafiskální příspěvky a nezohledňují výnosy z investic, ani předpokládané zisky.
2. Výjimky uvedené v článku 2 se použije pod podmínkou, že výsledné kompilace, tabulky nebo studie
a)
neoznačují dotyčnou pojišťovnu nebo kteréhokoliv pojištěnce;
b)
po svém dokončení a šíření obsahují sdělení, že nejsou závazné;
c)
neobsahují žádný údaj o výši hrubého pojistného;
d)
jsou zpřístupněny za přiměřených, dostupných a nediskriminačních podmínek kterékoli pojišťovně, která si vyžádá jejich kopii, včetně pojišťoven, které nepůsobí na zeměpisném trhu nebo trhu produktu, k nimž se tyto kompilace, tabulky nebo studie vztahují;
e)
jsou s výjimkou případu, kdy je nezveřejnění objektivně opodstatněno důvody veřejné bezpečnosti, zpřístupněny za přiměřených, dostupných a nediskriminačních podmínek organizacím spotřebitelů nebo organizacím zákazníků, které si vyžádají přístup k těmto kompilacím, tabulkám nebo studiím, a to za konkrétních a přesných podmínek z řádně opodstatněného důvodu.
Článek 4
Dohody, na které se výjimka nevztahuje
Výjimky uvedené v článku 2 se nepoužijí, pokud zúčastněné podniky přijmou závazek nebo se zavážou vzájemně či zavážou jiné podniky nepoužívat kompilace nebo tabulky, jež se liší od těch, které jsou uvedeny v čl. 2 písm. a), nebo se neodchýlit od výsledků studií uvedených v čl. 2 písm. b).
KAPITOLA III
SPOLEČNÉ KRYTÍ URČITÝCH DRUHŮ RIZIK
Článek 5
Výjimka
Podle čl. 101 odst. 3 Smlouvy a s výhradou ustanovení tohoto nařízení se čl. 101 odst. 1 Smlouvy nevztahuje na dohody uzavřené mezi dvěma či více podniky v odvětví pojišťovnictví, pokud jde o vytváření a fungování skupin pojišťoven nebo pojišťoven a zajišťoven pro společné krytí specifických kategorií rizik ve formě soupojištění a souzajištění.
Článek 6
Použití výjimky a prahové hodnoty podílu na trhu
1. Pokud jde o soupojišťovací nebo souzajišťovací skupiny, které jsou vytvořeny výhradně za účelem krytí nových rizik, výjimka uvedená v článku 5 se použije v období tří let ode dne prvního zřízení skupiny bez ohledu na podíl skupiny na trhu.
2. Pokud jde o soupojišťovací nebo souzajišťovací skupiny, které nespadají do oblasti působnosti odstavce 1, výjimka uvedená v článku 5 se použije po dobu platnosti tohoto nařízení pod podmínkou, že společný podíl zúčastněných podniků na trhu nepřekročí
a)
20 % relevantního trhu v případě soupojišťovacích skupin;
b)
25 % relevantního trhu v případě souzajišťovacích skupin.
3. Při výpočtu podílu zúčastněného podniku na relevantním trhu se vezme v úvahu
a)
podíl zúčastněného podniku na trhu v rámci dotyčné skupiny;
b)
podíl zúčastněného podniku v rámci jiné skupiny na stejném relevantním trhu jako v případě dotyčné skupiny, jejímž členem je zúčastněný podnik, a
c)
podíl zúčastněného podniku na stejném relevantním trhu jako v případě dotyčné skupiny mimo jakoukoli skupinu.
4. Pro účely použití prahových hodnot podílu na trhu podle odstavce 2 se použijí tato pravidla:
a)
podíl na trhu se vypočítá na základě hrubého příjmu z pojistného; nejsou-li k dispozici údaje o hrubém příjmu z pojistného, lze ke stanovení podílu dotyčného podniku na trhu použít odhady založené na spolehlivých informacích o trhu, včetně poskytnutého pojistného krytí nebo hodnoty pojištěného rizika;
b)
podíl na trhu se vypočítává na základě údajů z předchozího kalendářního roku.
5. Pokud podíl na trhu uvedený v odst. 2 písm. a) nejdříve nepřesahuje 20 %, následně však vzroste nad tuto úroveň, aniž by překročil 25 %, výjimka stanovená v článku 5 se použije i nadále po dobu dvou po sobě jdoucích kalendářních let následujících po roce, v němž byla poprvé překročena 20 % prahová hodnota.
6. Pokud podíl na trhu uvedený v odst. 2 písm. a) nejdříve nepřesahuje 20 %, avšak následně vzroste nad 25 %, výjimka stanovená v článku 5 se použije i nadále po dobu jednoho kalendářního roku následujícího po roce, v němž byla poprvé překročena 25 % prahová hodnota.
7. Výhodu z odstavců 5 a 6 nelze kombinovat tak, aby bylo překročeno období dvou kalendářních let.
8. Pokud podíl na trhu uvedený v odst. 2 písm. b) nejdříve nepřesahuje 25 %, následně však vzroste nad tuto úroveň, aniž by překročil 30 %, výjimka stanovená v článku 5 se použije i nadále po dobu dvou po sobě jdoucích kalendářních let následujících po roce, v němž byla poprvé překročena 25 % prahová hodnota.
9. Pokud podíl na trhu uvedený v odst. 2 písm. b) nejdříve nepřesahuje 25 %, avšak následně vzroste nad 30 %, výjimka stanovená v článku 5 se použije i nadále po dobu jednoho kalendářního roku následujícího po roce, v němž byla poprvé překročena 30 % prahová hodnota.
10. Výhodu z odstavců 8 a 9 nelze kombinovat tak, aby bylo překročeno období dvou kalendářních let.
Článek 7
Podmínky vynětí
Výjimka uvedená v článku 5 se použije pod podmínkou, že
a)
každý zúčastněný podnik má právo vystoupit ze skupiny s přiměřenou výpovědní lhůtou, aniž by podléhal jakýmkoliv sankcím;
b)
pravidla skupiny nezavazují žádný zúčastněný podnik skupiny pojistit nebo zajistit prostřednictvím skupiny riziko druhu, který skupina kryje, ani neomezují žádný zúčastněný podnik skupiny, aby pojišťoval nebo zajišťoval, celkově nebo částečně, takové riziko mimo skupinu;
c)
pravidla skupiny neomezují činnost skupiny nebo zúčastněných podniků na pojištění nebo zajištění rizik nacházejících se v jakékoli zeměpisné části Unie;
d)
dohoda neomezuje výkon nebo prodej;
e)
dohoda nepřiděluje trhy nebo zákazníky a
f)
zúčastněné podniky souzajišťovací skupiny se nedohodnou na hrubém pojistném, které účtují v přímém pojištění.
KAPITOLA IV
KONEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 8
Přechodné období
Zákaz uvedený v čl. 101 odst. 1 Smlouvy se v období od 1. dubna 2010 do 30. září 2010 nevztahuje na dohody již platné ke dni 31. března 2010 a které nesplňují podmínky pro výjimku podle tohoto nařízení, ale které splňují podmínky pro výjimku podle nařízení (ES) č. 358/2003.
Článek 9
Doba platnosti
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2010.
Jeho použitelnost skončí dnem 31. března 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. března 2010.
A BIZOTTSÁG 267/2010/EU RENDELETE
(2010. március 24.)
az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikke (3) bekezdésének a biztosítási ágazatbeli megállapodások, döntések és összehangolt magatartások egyes csoportjaira történő alkalmazásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a Szerződés 85. cikke (3) bekezdésének a biztosítási szektorbeli megállapodások, döntések és összehangolt magatartások egyes csoportjaira történő alkalmazásáról szóló, 1991. május 31-i 1534/91/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 1. cikke (1) bekezdésének a), b), c) és e) pontjára,
e rendelet tervezetének közzétételét követően,
a versenykorlátozó magatartásokkal és erőfölénnyel foglalkozó tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)
Az 1534/91/EGK rendelet a Bizottságot felhatalmazza arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés (2) 101. cikkének (3) bekezdését rendelet útján alkalmazza megállapodások, döntések és összehangolt magatartások olyan csoportjaira a biztosítási ágazatban, amelyeknek tárgya a következők tekintetében folytatott együttműködés:
-
közös biztosítási díjtételek megállapítása a közös statisztikai adatok vagy a biztosítási események száma alapján,
-
általános biztosítási szerződési feltételek kialakítása,
-
meghatározott típusú kockázatok együttbiztosítása,
-
kárrendezés,
-
biztonsági berendezések vizsgálata és elfogadása,
-
a nagykockázatok nyilvántartása és a nagykockázatokra vonatkozó tájékoztatás.
(2)
Az 1534/91/EGK rendelet alapján a Bizottság elfogadta a Szerződés 81. cikke (3) bekezdésének a biztosítási ágazatbeli megállapodások, döntések és összehangolt magatartások egyes csoportjaira történő alkalmazásáról szóló, 2003. február 27-i 358/2003/EGK rendeletet (3). A 358/2003/EK rendelet 2010. március 31-én hatályát veszti.
(3)
A 358/2003/EK rendelet nem mentesíti a kárrendezésről, illetve a nagykockázatok nyilvántartásáról és a nagykockázatokra vonatkozó tájékoztatásról szóló megállapodásokat. A Bizottság úgy ítélte meg, hogy egyedi esetek kezelésében nem rendelkezik megfelelő tapasztalattal ahhoz, hogy e területeken élni tudjon az 1534/91/EGK rendelet által rá ruházott hatáskörrel. Ez a helyzet nem változott. Továbbá, bár a 358/2003/EK rendelet mentesíti az általános biztosítási szerződési feltételek kialakítását, valamint a biztonsági berendezések vizsgálatát és elfogadását, e rendeletben már nem kell szerepelnie e mentességnek, mivel a 358/2003/EK rendelet működésére vonatkozó bizottsági felülvizsgálat feltárta, hogy már nem szükséges az ilyen megállapodásokat ágazatspecifikus csoportmentességet biztosító rendeletbe foglalni. Mivel a megállapodások e két csoportja nem sajátosan jellemző a biztosítási ágazatra, és - amint azt a felülvizsgálat megmutatta - bizonyos versenyjogi aggályokat is felvethet, esetükben helyénvalóbb önértékelést végezni.
(4)
A 2008. április 17-én indított nyilvános konzultációt követően a Bizottság 2009. március 24-én elfogadta a 358/2003/EK rendelet működéséről szóló, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak címzett jelentést (4) (a továbbiakba: a jelentés). A jelentés és az azt kísérő munkadokumentum (a továbbiakban: munkadokumentum) a 358/2003/EK rendeletre vonatkozó módosításokat javasolt. 2009. június 2-án a Bizottság nyilvános ülést tartott a jelentés és a munkadokumentum megállapításairól és javaslatairól az érdekelt felekkel, beleértve a biztosítási ágazat, a fogyasztói szervezetek és a nemzeti versenyhatóságok képviselőit.
(5)
E rendeletnek biztosítania kell a verseny hatékony védelmét, párhuzamosan a fogyasztók hasznának és a vállalkozások számára megfelelő jogbiztonságnak a biztosításával. E célkitűzések megvalósítása során figyelembe kell venni a Bizottság e területen szerzett tapasztalatait és az e rendelet elfogadásához vezető konzultációk eredményeit is.
(6)
Az 1534/91/EGK rendelet előírja, hogy a Bizottság mentességet megállapító rendeletében meg kell határozni a megállapodások, döntések és összehangolt magatartások azon csoportjait, amelyekre a rendeletet alkalmazni kell, meg kell jelölni azokat a korlátozásokat, illetve kikötéseket, amelyek a megállapodásokban, döntésekben és összehangolt magatartásokban szerepelhetnek, továbbá azokat, amelyek nem, valamint meg kell jelölni azokat a kikötéseket, amelyeket a megállapodásoknak, döntéseknek és összehangolt magatartásoknak tartalmazniuk kell, továbbá az egyéb teljesítendő feltételeket.
(7)
Megfelelőnek látszik azonban a 358/2003/EK rendeletben alkalmazott megközelítés folytatása, amely szerint a hangsúlyt az olyan megállapodáscsoportok meghatározására kell fektetni, amelyek a piaci részesedés meghatározott szintjéig mentességben részesülnek, valamint arra, hogy meghatározzák azon korlátozásokat vagy kikötéseket, amelyeket az ilyen megállapodások nem tartalmazhatnak.
(8)
Az e rendelet által meghatározott csoportmentesség kedvezményét azokra a megállapodásokra kell korlátozni, amelyekről kellő bizonyossággal feltételezhető, hogy megfelelnek a Szerződés 101. cikke (3) bekezdésének. A Szerződés 101. cikke (3) bekezdésének rendeleti úton történő alkalmazásához nem szükséges meghatározni azokat a megállapodásokat, amelyek a Szerződés 101. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozhatnak. Mindazonáltal nincs olyan előfeltételezés, amely szerint az e rendelet által nem kedvezményezett megállapodások vagy a Szerződés 101. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartoznának, vagy ne felelnének meg a Szerződés 101. cikke (3) bekezdésében megállapított feltételeknek. A 101. cikk (1) bekezdése szerinti megállapodások egyedi értékelésekor számos tényezőre kell figyelemmel lenni, különösen az érintett piac szerkezetére.
(9)
A biztosítók vagy a biztosítói szövetségek közötti múltbéli együttműködés egy meghatározott kockázat biztosítása átlagos költségének kiszámítását elősegítő adatösszesítések terén (amely statisztikai számításokat is magában foglalhat), vagy az életbiztosítások esetében a halandósági táblázatok vagy a betegségek, balesetek és rokkantság gyakoriságára vonatkozó táblázatok tekintetében lehetővé teszi a kockázatokra vonatkozó ismeretek javítását, és megkönnyíti az egyes biztosítók számára a kockázatok értékelését. Ez következésképpen megkönnyíti a piacra jutást, és így a fogyasztóknak is előnyös. Ugyanez vonatkozik az olyan külső körülmények valószínű hatásáról szóló közös felmérésekre, amelyek befolyásolhatják a biztosítási események gyakoriságát és mértékét vagy a különböző típusú befektetések hozamát. Biztosítani kell azonban, hogy az ilyen együttműködések csak olyan mértékben mentesüljenek, amennyire az e célok eléréséhez szükséges. Ezért helyénvaló kikötni, hogy a bruttó biztosítási díjakra vonatkozó megállapodások nem mentesülhetnek. A bruttó biztosítási díjak valójában alacsonyabbak is lehetnek az említett összesítésekben, táblázatokban vagy felmérések eredményeiben megjelölt összegeknél, mivel a biztosítók a befektetéseikből származó bevételt díjaik csökkentésére is fel tudják használni. Továbbá, az említett összesítések, táblázatok és felmérések nem lehetnek kötelezőek, és csak referenciacélokat szolgálhatnak. Az e preambulumbekezdés céljainak eléréséhez nem szükséges információcserére e rendelet hatályának nem kell kiterjednie.
(10)
Továbbá, minél szűkebb kategóriákba csoportosítják a múltbéli, meghatározott kockázatok biztosításának költségére vonatkozó statisztikai adatokat, annál több lehetőségük van a biztosítóknak arra, hogy bruttó biztosítási díjaikat differenciálják azok meghatározásakor. Ezért a kockázatok múltbéli költségére vonatkozó közös összesítéseket azzal a feltétellel kell mentesíteni, hogy a rendelkezésre álló adatokat biztosításmatematikai szempontból kielégítő részletességgel és kellően differenciáltan biztosítják.
(11)
Emellett a közös összesítésekhez, táblázatokhoz és a felmérések eredményeihez való hozzáférés egyrészt az olyan biztosítók számára szükséges, amelyek az érintett földrajzi vagy termékpiacon működnek, másrészt azok számára, amelyek fontolgatják az e piacokra való belépést. Az ilyen összesítésekhez, táblázatokhoz és felmérési eredményekhez való hozzáférés továbbá a fogyasztói és az ügyfélszervezetek számára is hasznos lehet. Az érintett piacon még nem tevékenykedő biztosítók és a fogyasztói és ügyfélszervezetek számára - a piacon már jelen lévő biztosítókhoz viszonyítva - méltányos, megfizethető és megkülönböztetéstől mentes feltételek mellett kell biztosítani az ilyen összesítésekhez, táblázatokhoz és felmérési eredményekhez való hozzáférést. Az ilyen feltételek például tartalmazhatnak olyan kötelezettségvállalást a piacon még jelen nem lévő biztosító részéről, hogy piacra lépését követően a biztosítási eseményekre vonatkozó statisztikai adatokat fog szolgáltatni, továbbá előírhatják az összesítések összeállításáért felelős biztosítói szövetségben való tagságot. A fogyasztói- és ügyfélszervezetek hozzáférésére vonatkozó követelmény alól csak közbiztonsági okokból engedhető meg kivétel, például akkor, ha az információk atomerőművek biztonsági rendszereire vagy árvízvédelmi rendszerek gyenge pontjaira vonatkoznak.
(12)
A közös összesítések, táblázatok és felmérések annál megbízhatóbbak, minél több statisztikai adat alapján készülnek. A nagy piaci részesedéssel rendelkező biztosítók saját maguk is elegendő statisztikai adatot tudnak előállítani ahhoz, hogy megbízható összesítéseket készítsenek, de a kis piaci részesedéssel rendelkezők erre nem biztos, hogy képesek lesznek, az újonnan belépők esetében pedig még kevésbé valószínű, hogy képesek ilyen statisztikákat összeállítani. A piacon jelen lévő valamennyi biztosítótól - beleértve a nagyokat is - származó adatok felvétele az ilyen közös összesítésekbe, táblázatokba és felmérésekbe elvben ösztönzi a versenyt azáltal, hogy segíti a kisebb biztosítókat és megkönnyíti a piacra jutást. A biztosítási ágazat e sajátosságának ismeretében nem megfelelő az ilyen közös összesítések, táblázatok és felmérések tekintetében a mentességet piaci részesedési küszöbértékekhez kötni.
(13)
Bizonyos korlátozott feltételek mellett az együttbiztosítási vagy együtt-viszontbiztosítási társulások szükségesek lehetnek annak érdekében, hogy lehetővé tegyék a társulásban részt vevő vállalkozások számára, hogy olyan kockázatokat is biztosítsanak, illetve viszontbiztosítsanak, amelyekre a társulás nélkül csak elégtelen fedezetet tudnának ajánlani. A társulások e típusai általában nem okozzák a versenynek a Szerződés 101. cikkének (1) bekezdése szerinti korlátozását, ezért a Szerződés nem is tiltja őket.
(14)
Az együttbiztosítási és együtt-viszontbiztosítási társulások lehetővé tehetik a biztosítók és viszontbiztosítók számára, hogy kockázatokat biztosítsanak, illetve viszontbiztosítsanak még akkor is, ha a társulás túlmutat a kockázat fedezéséhez szükséges mértéken. Az ilyen társulások azonban korlátozhatják a versenyt, például a szerződési feltételeik vagy éppen a biztosítási összeg és a díjak egységesítése révén. Ezért helyénvaló megállapítani azokat a körülményeket, amelyek esetében az ilyen társulások mentesülhetnek.
(15)
A ténylegesen újszerű kockázatoknál nem tudható előre, hogy mekkora biztosításjegyzési kapacitás szükséges azok biztosításához, továbbá az sem, hogy vajon két vagy több társulás képes-e egymás mellett létezni az ilyen típusú biztosítás nyújtása érdekében. Az ilyen újszerű kockázatok tekintetében együttbiztosítást vagy együtt-viszontbiztosítást kínáló társulási megoldások ezért korlátozott ideig és piaci részesedési küszöb nélkül mentességben részesülhetnek. Három év megfelelő időtartam arra, hogy elegendő adatot lehessen összegyűjteni a bekövetkezett biztosítási események tekintetében valamely társulás szükségességének megítéléséhez.
(16)
A korábban nem létező kockázatokat újszerű kockázatoknak kell tekinteni. Kivételes esetben azonban újszerű kockázatnak tekinthető a kockázat akkor is, ha objektív elemzés arra utal, hogy a kockázat természete annyira jelentős mértékben megváltozott, hogy nem tudható előre, mekkora biztosításjegyzési kapacitás szükséges biztosításához.
(17)
Bizonyos korlátozott feltételek mellett a versenyt korlátozó együttbiztosítási és együtt-viszontbiztosítási társulások a nem újszerű kockázatok esetében olyan előnyöket biztosíthatnak, hogy emiatt indokolt mentesítésük a Szerződés 101. cikkének (3) bekezdése értelmében, még abban az esetben is, ha helyettesíthetőek lennének két vagy több versenytárs biztosító által. Lehetővé tehetik például a részt vevő vállalkozások számára, hogy megszerezzék az érintett biztosítási ágazatban szükséges tapasztalatot, költséget takaríthatnak meg, vagy csökkenthetik a bruttó biztosítási díjaikat az előnyös feltételekkel történő együtt-viszontbiztosítás által. Mindazonáltal a mentesítést az olyan megállapodásokra kell korlátozni, amelyek az adott termékek jelentős részére vonatkozóan nem teszik lehetővé az érintett vállalkozások számára a verseny megszüntetését. A fogyasztók számára csak akkor előnyösek e társulások, ha kellően érvényesül a verseny azokon az érintett piacokon, ahol e társulások működnek. Ezt a feltételt akkor kell teljesültnek tekinteni, ha a társulás piaci részesedése meghatározott küszöbérték alatt marad, azaz feltételezhető, hogy a társulás számára a társulásban részt nem vevő vállalkozások tényleges vagy lehetséges versenyt támasztanak.
(18)
A rendeletnek ezért mentességet kell nyújtania minden olyan együttbiztosítási vagy együtt-viszontbiztosítási társulás számára, amely több mint három éve működik, vagy amely nem újszerű kockázat biztosítására jött létre, azzal a feltétellel, hogy a részt vevő vállalkozások együttes piaci részesedése nem halad meg bizonyos küszöbértékeket. Az együttbiztosítási társulások esetében alacsonyabb küszöbértékre van szükség, mert az együttbiztosítási társulások esetén egységes szerződési feltételek és bruttó biztosítási díjak is előfordulhatnak. Annak értékelésénél, hogy a társulás eleget tesz-e a piaci részesedéssel kapcsolatos feltételnek, a részt vevő vállalkozások teljes piaci részesedésével számolni kell. Az egyes részt vevő vállalkozások piaci részesedése az adott vállalkozásnak az érintett piacról származó, társuláson belüli és kívüli teljes bruttó díjbevételén alapul. E mentességek azonban csak akkor alkalmazandók, ha az érintett társulás megfelel az e rendelet által megállapított további feltételeknek, amelyek arra szolgálnak, hogy a társulásban részt vevő vállalkozások közötti versenykorlátozást a lehető legalacsonyabb szinten tartsák. Ilyen esetekben egyedi elemzés lehet szükséges annak meghatározására, hogy teljesülnek-e az e rendeletben megállapított feltételek.
(19)
A megállapodások megkötésének megkönnyítése érdekében, amelyek egy része jelentős befektetési döntést is magában foglalhat, e rendelet hatályát hét évben kell meghatározni.
(20)
A Bizottság a Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (5) 29. cikkének (1) bekezdése értelmében visszavonhatja az e rendelet által nyújtott kedvezményt, ha egy adott esetben megállapítja, hogy egy olyan megállapodásnak, amelyre az e rendeletben meghatározott mentesség vonatkozik, a Szerződés 101. cikkének (3) bekezdésével összeegyeztethetetlen hatásai vannak.
(21)
Az 1/2003/EK tanácsi rendelet 29. cikkének (2) bekezdése értelmében a tagállamok versenyhatóságai visszavonhatják az e rendelet által nyújtott kedvezményt az adott tagállam területe vagy annak egy része tekintetében, amennyiben adott esetben az e rendeletben előírt mentesség hatálya alá tartozó megállapodások az érintett tagállam területén vagy annak egy, az elkülönült földrajzi piac minden tulajdonságával rendelkező részén olyan hatásokat váltanak ki, amelyek a Szerződés 101. cikkének (3) bekezdésével összeegyeztethetetlenek.
(22)
Annak eldöntése során, hogy vissza kell-e vonni az e rendelet által nyújtott kedvezményt az 1/2003/EK rendelet 29. cikke alapján, azok a versenyellenes hatások bírnak különleges jelentőséggel, amelyek egy együttbiztosítási vagy együtt-viszontbiztosítási társulás és/vagy részt vevő vállalkozásai és ugyanazon az érintett piacon működő más társulások és/vagy részt vevő vállalkozásaik között létező kapcsolatokból eredhetnek,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1. „megállapodás”: megállapodás, vállalkozások társulásainak döntése vagy összehangolt magatartás;
2. „részt vevő vállalkozások”: a megállapodásban részt vevő vállalkozások és azok kapcsolt vállalkozásai;
3. „kapcsolt vállalkozások”:
a)
azok a vállalkozások, amelyekben egy, a megállapodásban részt vevő vállalkozás közvetlenül vagy közvetve:
i.
rendelkezik a szavazati jogok több mint felével; vagy
ii.
jogosult a felügyelő testület, az ügyvezető testület vagy a vállalkozást jogilag képviselő testületek tagjainak több mint felének kinevezésére; vagy
iii.
jogosult a vállalkozás ügyeinek irányítására;
b)
azok a vállalkozások, amelyek a megállapodásban részt vevő valamely vállalkozás tekintetében közvetlenül vagy közvetve az a) pontban felsorolt jogokkal vagy hatáskörökkel rendelkeznek;
c)
azok a vállalkozások, amelyek tekintetében a b) pontban említett valamely vállalkozás közvetlenül vagy közvetve az a) pontban felsorolt jogokkal vagy hatáskörökkel rendelkezik;
d)
azok a vállalkozások, amelyekben a megállapodásban részt vevő vállalkozás az a), b) vagy c) pontban említett vállalkozások egyikével vagy közülük többel, illetve az utóbbi vállalkozások közül kettő vagy több, együttesen rendelkezik az a) pontban felsorolt jogokkal vagy hatáskörökkel;
e)
azok a vállalkozások, amelyekben az a) pontban felsorolt jogokkal vagy hatáskörökkel közösen rendelkeznek a következők:
i.
a megállapodásban részt vevő felek, vagy azoknak az a)-d) pontban említett kapcsolt vállalkozásai; vagy
ii.
a megállapodásban részt vevő fél vagy felek, vagy azoknak az a)-d) pontban említett egy vagy több kapcsolt vállalkozása és egy vagy több harmadik fél;
4. „együttbiztosítási társulások”: a biztosítók által közvetlenül vagy alkuszokon vagy felhatalmazott ügynökökön keresztül létrehozott csoportok - kivéve a biztosításjegyzési piacon létrejött ad hoc együttbiztosítási megállapodásokat, amelyekben egy adott kockázat egy bizonyos részét a vezető biztosító fedezi, a fennmaradó részt pedig az arra felkért társbiztosítók - amelyek:
5. „együtt-viszontbiztosítási társulások”: a biztosítók által közvetlenül vagy alkuszokon vagy felhatalmazott ügynökökön keresztül lehetőleg egy vagy több viszontbiztosító közreműködésével létrehozott csoportok - kivéve a biztosításjegyzési piacon létrejött ad hoc együttbiztosítási megállapodásokat, amelyekben egy adott kockázat egy bizonyos részét a vezető biztosító fedezi, a fennmaradó részt pedig az arra felkért társbiztosítók -, amelyeket a következő célból hoztak létre:
6. „újszerű kockázat”:
a)
olyan kockázat, amely korábban nem létezett, így a biztosításához egy olyan, teljesen új biztosítási termék kidolgozása szükséges, amely nem egy már létező biztosítási termék kiterjesztése, továbbfejlesztése vagy helyettesítése; vagy
b)
kivételes esetben olyan kockázat, amelynek természete objektív elemzés alapján megállapíthatóan annyira jelentős mértékben megváltozott, hogy nem tudható előre, mekkora biztosításjegyzési kapacitás szükséges biztosításához;
7. „bruttó biztosítási díj”: a biztosítás megvásárlójának számlázott díj.
II. FEJEZET
KÖZÖS ÖSSZESÍTÉSEK, TÁBLÁZATOK ÉS FELMÉRÉSEK
2. cikk
Mentesség
A Szerződés 101. cikkének (3) bekezdése értelmében és e rendelet rendelkezéseire figyelemmel a Szerződés 101. cikkének (1) bekezdése nem alkalmazandó azokra a megállapodásokra, amelyek két vagy több vállalkozás között jöttek létre a biztosítási ágazatban a következőkre vonatkozóan:
a)
a következő célokból szükséges adatok közös összesítése és terjesztése:
i.
egy meghatározott múltbéli kockázat biztosítása átlagos költségének kiszámítása (a továbbiakban: összesítések);
ii.
tőkefelhalmozást magában foglaló biztosítások vonatkozásában halandósági táblázatok, illetve betegségek, balesetek és rokkantság gyakoriságára vonatkozó táblázatok készítése (a továbbiakban: táblázatok);
b)
felmérések közös készítése az érdekelt vállalkozásokat érintő általános külső körülmények valószínű hatásáról, vagy a meghatározott kockázatokra vagy kockázattípusokra vonatkozó jövőbeni biztosítási események gyakorisága és mértéke vagy a különböző típusú befektetések jövedelmezősége vonatkozásában (a továbbiakban: felmérések), valamint e felmérések eredményeinek terjesztése.
3. cikk
A mentesség feltételei
(1) A 2. cikk a) pontjában meghatározott mentesség azzal a feltétellel alkalmazható, hogy az összesítések vagy a táblázatok:
a)
olyan több biztosítási évet felölelő megfigyelési időszak során gyűjtött adatokon alapulnak, amelyek statisztikailag kezelhető sokaság létrehozásához elegendő számú azonos vagy összehasonlítható kockázatokra vonatkoznak, és amelyekből többek között a következő adatok nyerhetők:
i.
a biztosítási események száma az említett időszakban;
ii.
a biztosított egyéni kockázatok száma a választott megfigyelési időszak minden egyes biztosítási évében;
iii.
az említett időszak során bekövetkezett biztosítási eseményekre tekintettel kifizetett vagy kifizetendő teljes összeg;
iv.
a biztosított tőke teljes összege a választott megfigyelési időszak minden egyes biztosítási évében;
b)
a rendelkezésre álló statisztikai adatok biztosításmatematikai szempontból megfelelő részletességű lebontását tartalmazzák;
c)
semmilyen módon nem tartalmaznak biztonsági pótlékokat, tartalékokból származó jövedelmet, igazgatási vagy kereskedelmi költségeket, adók vagy járulékok elemeit, és figyelmen kívül hagyják a befektetésekből származó bevételt és az előre látható nyereséget.
(2) A 2. cikkben előírt mentességek azzal a feltétellel alkalmazhatók, hogy az összesítések, a táblázatok vagy a felmérések eredményei:
a)
nem teszik azonosíthatóvá az érintett biztosítókat vagy valamelyik biztosítottat;
b)
amikor összeállítják és terjesztik azokat, kifejezetten utalnak arra, hogy nem kötelező jellegűek;
c)
nem utalnak a bruttó biztosítási díj mértékére;
d)
méltányos, megfizethető és megkülönböztetésmentes feltételekkel hozzáférhetőek minden olyan biztosító számára, amely egy példányt igényel belőlük, ideértve azokat a biztosítókat is, amelyek nem tevékenykednek azon a földrajzi vagy termékpiacon, amelyre az összesítések, a táblázatok vagy a felmérések eredményei vonatkoznak;
e)
méltányos, megfizethető és megkülönböztetésmentes feltételekkel hozzáférhetőek a hozzáférést meghatározott és pontos feltételek mellett és megfelelően indokolt okból igénylő fogyasztói- vagy ügyfélszervezetek számára, kivéve, ha bizalmas kezelésük közbiztonsági okokból objektíven indokolt.
4. cikk
A mentesség hatálya alá nem tartozó megállapodások
A 2. cikkben előírt mentességek nem alkalmazhatók, ha a részt vevő vállalkozások abban egyeznek meg, vagy arra kötelezik magukat vagy más vállalkozásokat, hogy nem használnak a 2. cikk a) pontjában említettektől eltérő összesítéseket vagy táblázatokat, illetve nem térnek el a 2. cikk b) pontjában említett felmérések eredményeitől.
III. FEJEZET
MEGHATÁROZOTT TÍPUSÚ KOCKÁZATOK EGYÜTTBIZTOSÍTÁSA
5. cikk
Mentesség
A Szerződés 101. cikkének (3) bekezdése értelmében és e rendelet rendelkezéseire tekintettel a Szerződés 101. cikkének (1) bekezdése nem alkalmazandó azokra a megállapodásokra, amelyek a biztosítási ágazatban két vagy több vállalkozás között, meghatározott típusú kockázatok együttbiztosítás vagy együtt-viszontbiztosítás formájában történő együttes biztosítása céljából jöttek létre biztosítókból, vagy biztosítókból és viszontbiztosítókból álló társulások létrehozására és működtetésére.
6. cikk
A mentesség alkalmazása és a piaci részesedési küszöbértékek
(1) A kizárólag újszerű kockázatok biztosítása céljából létrehozott együttbiztosítási és együtt-viszontbiztosítási társulásokra az 5. cikkben előírt mentességet a társulás első megalakításának időpontjától számított hároméves időtartamra kell alkalmazni, tekintet nélkül a társulás piaci részesedésére.
(2) Azon együttbiztosítási és együtt-viszontbiztosítási társulásokra, amelyek nem tartoznak az (1) bekezdés hatálya alá, az 5. cikkben előírt mentességet e rendelet hatályának időtartama alatt kell alkalmazni, azzal a feltétellel, hogy a részt vevő vállalkozások együttes piaci részesedése nem haladja meg a következő küszöbértékeket:
a)
együttbiztosítási társulások esetében bármely érintett piac 20 %-a;
b)
együtt-viszontbiztosítási társulások esetében bármely érintett piac 25 %-a.
(3) A részt vevő vállalkozások érintett piaci részesedésének kiszámításakor figyelembe kell venni a következőket:
a)
a részt vevő vállalkozás piaci részesedése a szóban forgó társuláson belül;
b)
a részt vevő vállalkozás piaci részesedése más társuláson belül ugyanazon az érintett piacon, mint amelyen a szóban forgó társulás, amelynek a részt vevő vállalkozás a tagja, működik; valamint
c)
a részt vevő vállalkozás piaci társulásokon kívüli részesedése ugyanazon az érintett piacon, mint amelyen a szóban forgó társulás működik.
(4) A (2) bekezdésben meghatározott piaci részesedési küszöbértékek alkalmazására a következő szabályok vonatkoznak:
a)
a piaci részesedést a bruttó biztosítási díjbevétel alapján kell kiszámítani; ha a bruttó biztosítási díjbevételre vonatkozó adatok nem állnak rendelkezésre, más megbízható piaci információkon - beleértve a nyújtott fedezetet vagy a biztosított kockázat értékét - alapuló becslések használhatók az érintett vállalkozás piaci részesedésének meghatározásához;
b)
a piaci részesedést az előző naptári évre vonatkozó adatok alapján kell kiszámítani.
(5) Amennyiben a (2) bekezdés a) pontjában említett piaci részesedés kezdetben nem haladja meg a 20 %-ot, de később anélkül haladja meg ezt a szintet, hogy a 25 %-ot túllépné, az 5. cikkben előírt mentességet attól az évtől számított további két, egymást követő naptári év időtartamára is alkalmazni kell, amikor a 20 %-os küszöbértéket először túllépték.
(6) Amennyiben a (2) bekezdés a) pontjában említett piaci részesedés kezdetben nem haladja meg a 20 %-ot, de később meghaladja a 25 %-ot, az 5. cikkben előírt mentességet attól az évtől számított további egy naptári év időtartamára is alkalmazni kell, amikor a 25 %-os küszöbértéket először túllépték.
(7) Az (5) és a (6) bekezdésben foglalt kedvezményeket nem lehet úgy kombinálni, hogy az időtartam meghaladja a két naptári évet.
(8) Amennyiben a (2) bekezdés b) pontjában említett piaci részesedés kezdetben nem haladja meg a 25 %-ot, de később anélkül haladja meg ezt a szintet, hogy a 30 %-ot túllépné, az 5. cikkben előírt mentességet attól az évtől számított további két, egymást követő naptári év időtartamára is alkalmazni kell, amikor a 25 %-os küszöbértéket először túllépték.
(9) Amennyiben a (2) bekezdés b) pontjában említett piaci részesedés kezdetben nem haladja meg a 25 %-ot, de később meghaladja a 30 %-ot, az 5. cikkben előírt mentességet attól az évtől számított további egy naptári év időtartamára is alkalmazni kell, amikor a 30 %-os küszöbértéket először túllépték.
(10) A (8) és a (9) bekezdésben foglalt kedvezményeket nem lehet úgy kombinálni, hogy az időtartam meghaladja a két naptári évet.
7. cikk
A mentesség feltételei
Az 5. cikkben előírt mentesség azzal a feltétellel alkalmazható, hogy:
a)
minden részt vevő vállalkozásnak joga van arra, hogy - ésszerű felmondási időt alkalmazva - szankciók nélkül kiléphessen a társulásból;
b)
a társulás szabályai nem kötelezik a társulásban részt vevő egyik vállalkozást sem arra, hogy a társulás által biztosított kockázatok bármelyikét teljes egészében vagy részben a társuláson keresztül biztosítsa vagy viszontbiztosítsa, illetve nem korlátozzák a társulásban részt vevő egyik vállalkozást sem abban, hogy a társulás által biztosított kockázatok bármelyikét teljes egészében vagy részben a társuláson kívül biztosítsa vagy viszontbiztosítsa;
c)
a társulás szabályai nem korlátozzák a társulás vagy a részt vevő vállalkozások arra irányuló tevékenységét, hogy az Unió bizonyos földrajzi területein előforduló kockázatokat biztosítsák vagy viszontbiztosítsák;
d)
a megállapodás nem korlátozza a termelést vagy az értékesítést;
e)
a megállapodás nem osztja fel a piacot vagy az ügyfeleket; valamint
f)
az együtt-viszontbiztosítási társulásban részt vevő vállalkozások nem állapodnak meg a közvetlen biztosításért felszámított bruttó biztosítási díjakban.
IV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
8. cikk
Átmeneti időszak
A Szerződés 101. cikkének (1) bekezdésében megállapított tilalom nem alkalmazandó a 2010. április 1. és 2010. szeptember 30. közötti időszakban azokra a 2010. március 31-én már hatályban lévő megállapodásokra, amelyek nem tesznek ugyan eleget a mentesülés e rendeletben meghatározott feltételeinek, de megfelelnek a 358/2003/EK rendeletben meghatározott feltételeknek.
9. cikk
Időbeli hatály
Ez a rendelet 2010. április 1-jén lép hatályba.
Ez a rendelet 2017. március 31-én hatályát veszti.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2010. március 24-én.