Rozhodnutí Rady
ze dne 22. července 2002,
kterým se stanoví rámcový program pro policejní a soudní spolupráci v trestních věcech (AGIS)
(2002/630/SVV)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 30 odst. 1, článek 31 a čl. 34 odst. 2 písm. c) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Článek 29 Smlouvy o Evropské unii stanoví, že si Unie klade za cíl poskytovat svým občanům v prostoru svobody, bezpečnosti a práva vysokou úroveň ochrany tím, že rozvíjí společný postup členských států v oblasti policejní a soudní spolupráce v trestních věcech, a tím, že předchází a rasismu a xenofobii a potírá je.
(2) Evropská rada na zasedání v Tampere v říjnu 1999 ve svých závěrech vyzývá k zesílení spolupráce při předcházení trestné činnosti, včetně trestné činnosti páchané prostřednictvím nových informačních a komunikačních technologií, a boji proti ní za účelem vytváření skutečného evropského prostoru práva. Význam spolupráce v této oblasti byl opětovně zdůrazněn v akčním plánu nazvaném "Předcházení organizované trestné činnosti a boj proti ní: Strategie Evropské unie pro počátek nového tisíciletí" [3].
(3) V článku 12 rámcového rozhodnutí Rady 2001/220/SVV ze dne 15. března 2001 o postavení obětí v trestním řízení [4] jsou členské státy vyzývány ke spolupráci při účinnější ochraně zájmů obětí v trestním řízení.
(4) Je vhodné rozšířit evropský rozměr projektů na tři členské státy nebo dva členské státy a kandidátskou zemi za účelem podpory vytváření partnerství a výměny informací a správných vnitrostátních postupů.
(5) Radou založené programy Grotius II - Trestní právo [5], Stop II [6], Oisin II [7], Hippokrates [8] a Falcone [9] přispívají k posílení spolupráce policejních a soudních orgánů v členských státech a k vzájemnému porozumění jejich policejním, soudním, právním a správním systémům.
(6) Po schválení akčního plánu Evropské unie pro boj proti drogám (2000-2004) na zasedání Evropské rady ve Feiře v červnu 2000 jsou součástí tohoto rámcového programu i opatření v oblasti boje proti nezákonnému obchodu s drogami.
(7) Založení jednotného rámcového programu, které výslovně žádaly Evropský parlament a Rada při přijímání předchozích programů, povede k dalšímu zesílení spolupráce díky koordinovanému, mezioborovému přístupu, který předpokládá zapojení orgánů příslušných pro předcházení trestné činnosti a boji proti ní na úrovni Evropské unie. V této spolupráci musí být zachován vyvážený přístup k činnostem zaměřeným na vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva.
(8) Je žádoucí zajistit kontinuitu činností podporovaných rámcovým programem tím, že budou koordinovány v jednom rámci, což povede ke zjednodušení postupů, zkvalitňování řídících postupů a úsporám z rozsahu. Kromě toho je třeba plně využít operativní výhody programu, zejména pro donucovací orgány, povzbuzovat spolupráci donucovacích orgánů členských států a zprostředkovat těmto orgánům lepší pochopení pracovních postupů jejich protějšků v ostatních členských státech a případných závazných omezení jejich činnosti.
(9) Výdaje na rámcový program by neměly překročit stávající limity rubriky 3 finančního výhledu.
(10) O ročních rozpočtových položkách na rámcový program by měl rozhodovat rozpočtový orgán v rámci rozpočtového procesu.
(11) Je třeba zpřístupnit rámcový program kandidátským zemím a umožnit jim stát se partnery a účastníky projektů financovaných programem. Popřípadě by mohla být předpokládána i účast jiných států v programu.
(12) Opatření potřebná k provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijímána v souladu s postupy jím stanovenými a za pomoci výboru.
(13) Ke zvýšení přidané hodnoty projektů prováděných v rámci tohoto rozhodnutí je nutné zajistit soudržnost a doplňkovost těchto projektů s jinými formami akcí Společenství.
(14) Je třeba zajistit pravidelné sledování a vyhodnocování rámcového programu, aby mohly být prováděné projekty hodnoceny vzhledem k jeho cílům a aby mohly být v případě potřeby změněny jeho priority.
(15) V tomto rozhodnutí je obsažena finanční referenční částka ve smyslu bodu 34 interinstitucionální dohody Evropského parlamentu, Rady a Komise ze dne 6. května 1999 o rozpočtové kázni a zdokonalování rozpočtového procesu [10] na celou dobu trvání rámcového programu, aniž jsou dotčeny pravomoci rozpočtového orgánu vymezené Smlouvou o založení Evropského společenství,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Zavedení rámcového programu
1. Toto rozhodnutí zavádí rámcový program pro policejní a soudní spolupráci v trestních věcech v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva (dále jen "program").
2. Program se zřizuje na dobu od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2007 a může být prodloužen.
Článek 2
Cíle programu
1. Program přispívá k obecnému cíli poskytovat občanům v prostoru svobody, bezpečnosti a práva vysokou úroveň ochrany. V této souvislosti je cílem programu zejména:
a) rozvíjet, provádět a vyhodnocovat evropské politiky v této oblasti,
b) podporovat a posilovat tvorbu sítí, vzájemnou spolupráci v obecných otázkách společného zájmu členských států, výměnu a šíření informací, zkušeností a osvědčených postupů, místní a regionální spolupráci a zkvalitňovat a přizpůsobovat odborné vzdělávání a vědeckotechnický výzkum,
c) povzbuzovat členské státy, aby posilovaly spolupráci s kandidátskými zeměmi, jinými třetími zeměmi a příslušnými regionálními a mezinárodními organizacemi.
2. Program podporuje projekty v následujících oblastech spadajících pod hlavu VI Smlouvy o Evropské unii:
a) soudní spolupráce obecně a spolupráce v trestních věcech konkrétně, včetně odborného vzdělávání,
b) spolupráce donucovacích orgánů,
c) spolupráce donucovacích orgánů nebo jiných veřejných nebo soukromých organizací v členských státech zapojených do předcházení trestné činnosti (organizované i neorganizované) a boji proti ní,
d) spolupráce členských států při zajištění účinné ochrany zájmů obětí v trestním řízení.
Článek 3
Přístup k programu
1. Z programu jsou spolufinancovány projekty trvající nejdéle dva roky, které jsou předloženy veřejnými nebo soukromými institucemi či organizacemi, včetně profesních organizací, nevládních organizací, sdružení, organizací zastupujících obchodní a výzkumné instituce a instituce základního a dalšího vzdělávání; tyto projekty jsou zaměřeny na cílové skupiny stanovené v odstavci 3.
2. Ke spolufinancování jsou způsobilé projekty zaměřené na cíle uvedené v článku 2, které zahrnují partnery v nejméně třech členských státech nebo ve dvou členských státech a jedné kandidátské zemi. Kandidátské země se mohou na projektech podílet, aby se seznámily s acquis v této oblasti a lépe připravily na přistoupení. Poslouží-li to cílům projektu, mohou se na projektech podílet i jiné třetí země.
3. Program se zaměřuje na tyto cílové skupiny:
a) právní odborníci: soudci, státní zástupci, advokáti, soudní úředníci, vyšetřovatelé, soudní vykonavatelé, soudní znalci, soudní tlumočníci a další odborníci z oblasti soudnictví,
b) úředníci a zaměstnanci donucovacích orgánů: veřejné orgány členských států příslušné podle vnitrostátních předpisů pro předcházení a odhalování trestné činnosti a boj proti ní,
c) úředníci jiných vládních subjektů a představitelé sdružení, profesních organizací, výzkumu a obchodu zapojení do předcházení trestné činnosti (organizované i neorganizované) a boje proti ní,
d) představitelé služeb pomoci obětem trestných činů, včetně veřejných subjektů odpovědných za oblast přistěhovalectví a sociálních služeb.
4. V rámci cílů uvedených v článku 2 mohou být z programu také spolufinancovány:
a) zvláštní projekty předložené v souladu s odstavcem 1, které mají zvláštní význam z hlediska programových priorit nebo spolupráce s kandidátskými zeměmi,
b) doplňková opatření, jako jsou semináře, setkání expertů nebo jiné činnosti zaměřené na šíření výsledků programu.
5. V rámci cílů uvedených v článku 2 může být přímá finanční podpora z programu poskytnuta nevládním organizacím na jejich činnosti obsažené v jejich ročním pracovním programu, pokud organizace splňují tato kritéria:
a) jsou to neziskové organizace,
b) byly zřízeny v souladu s právem členského státu,
c) provozují činnost evropského rozměru, která zahrnuje zpravidla nejméně polovinu členských států,
d) k cílům jejich činnosti patří jeden nebo více cílů stanovených v článku 2.
Článek 4
Činnosti programu
Program zahrnuje tyto druhy projektů:
a) odborné vzdělávání,
b) vytvoření a zahájení programů výměn a stáží,
c) studium a výzkum,
d) šíření výsledků dosažených v rámci programu,
e) podpora spolupráce mezi donucovacími a soudními orgány členských států a ostatními veřejnými nebo soukromými organizacemi členských států zapojenými do předcházení trestné činnosti a boje proti ní, například formou pomoci při tvorbě sítí,
f) konference a semináře.
Článek 5
Financování programu
1. Finanční referenční částka pro provádění tohoto programu v období let 2003 až 2007 je 65 milionů EUR.
Roční rozpočtové položky povoluje rozpočtový orgán v mezích finančního výhledu.
2. Spolufinancování projektu z prostředků programu vylučuje jakékoliv další financování z jiného programu čerpajícího prostředky ze souhrnného rozpočtu Evropské unie.
3. Na základě finančních rozhodnutí budou uzavřeny finanční smlouvy mezi Komisí a organizátory projektu. Finanční rozhodnutí a s nimi související smlouvy podléhají finanční kontrole Komise a účetní kontrole Účetního dvora.
4. Podíl finanční podpory ze souhrnného rozpočtu Evropské unie nesmí přesáhnout 70 % celkových nákladů projektu.
5. Zvláštní projekty a doplňková opatření ve smyslu čl. 3 odst. 4 a činnosti uvedené v čl. 3 odst. 5 však mohou být financovány v rozsahu 100 %, přičemž musí být dodržena horní hranice 10 % celkové roční přidělené částky do programu na zvláštní projekty podle čl. 3 odst. 4 písm. a) a horní hranice 5 % celkové roční přidělené částky na doplňková opatření podle čl. 3 odst. 4 písm. b).
Článek 6
Provádění programu
1. Za řízení a provádění programu odpovídá Komise ve spolupráci s členskými státy.
2. Komise řídí program v souladu s finančním nařízením o souhrnném rozpočtu Evropských společenství.
3. K provádění programu Komise
a) sestavuje roční pracovní program obsahující jednotlivé cíle, tematické priority a popřípadě seznam zvláštních projektů a doplňkových opatření; program musí být vyvážený s ohledem na oblasti určené v čl. 2 odst. 2, přičemž na každou z oblastí uvedených v písmenech a), b) a c) uvedeného odstavce musí připadnout alespoň 15 % ročních prostředků;
b) hodnotí a vybírá předložené projekty a zajišťuje jejich řízení.
4. Předložené projekty se posuzují poradním postupem stanoveným v článku 8. Roční pracovní program, zvláštní projekty a doplňková opatření ve smyslu čl. 3 odst. 4, jakož i činnosti uvedené v čl. 3 odst. 5, se posuzují řídícím postupem stanoveným v článku 9.
5. Při hodnocení a výběru organizátory předložených projektů, které musí být slučitelné s příslušnými politikami, se Komise řídí těmito kritérii:
a) soulad s cíli programu,
b) evropský rozměr projektu a prostor pro účast kandidátských zemí,
c) slučitelnost s opatřeními, která jsou přijímána nebo plánována v rámci politických priorit Evropské unie v oblasti soudní spolupráce obecně a spolupráce v trestních věcech konkrétně,
d) míra, v jaké se projekty doplňují s jinými minulými, současnými či budoucími projekty spolupráce,
e) schopnost organizátora uskutečnit projekt,
f) kvalita projektu, pokud jde o jeho koncepci, organizaci, prezentaci a očekávané výsledky,
g) částka finanční podpory požadovaná z programu a její přiměřenost k očekávaným výsledkům,
h) dopad očekávaných výsledků na cíle programu.
Článek 7
Výbor
1. Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise (dále jen "výbor").
2. Výbor přijme na návrh předsedy svůj jednací řád na základě vzorového jednacího řádu, který byl zveřejněn v Úředním věstníku Evropských společenství.
3. Na informační schůzky po zasedání výboru může Komise přizvat zástupce kandidátských zemí.
Článek 8
Poradní postup
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, předloží zástupce Komise výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci, případně hlasováním.
2. Stanovisko výboru je uvedeno do zápisu; každý členský stát má právo požádat, aby byl v tomto zápisu uveden jeho postoj.
3. Komise přihlíží co nejvíce ke stanovisku výboru. Sdělí výboru způsob, jakým vzala toto stanovisko na vědomí.
Článek 9
Řídící postup
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, předloží zástupce Komise výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda určit v závislosti na naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 205 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
2. Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o tři měsíce ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla.
3. Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě stanovené v odstavci 2 přijmout jiné rozhodnutí.
Článek 10
Soudržnost a doplňkovost
Ve spolupráci s členskými státy zajišťuje Komise soudržnost a doplňkovost projektů s jinými politikami Společenství.
Článek 11
Sledování a hodnocení
Komise pravidelně sleduje program. Komise informuje Evropský parlament o přijatém pracovním programu a o seznamu spolufinancovaných projektů a předkládá Evropskému parlamentu a Radě
a) výroční zprávu o provádění programu. První zprávu předloží do 30. června 2004,
b) do 30. června 2005 předběžné hodnocení provádění programu,
c) do 30. září 2006 sdělení o pokračování programu, v případě potřeby doprovázené příslušným návrhem,
d) do 30. června 2008 závěrečné hodnocení celého programu.
Článek 12
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku.
V Bruselu dne 22. července 2002.
Décision du Conseil
du 22 juillet 2002
établissant un programme-cadre concernant la coopération policière et judiciaire en matière pénale (AGIS)
(2002/630/JAI)
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur l'Union européenne, et notamment son article 30, paragraphe 1, son article 31 et son article 34, paragraphe 2, point c),
vu l'initiative de la Commission(1),
vu l'avis du Parlement européen(2),
considérant ce qui suit:
(1) L'article 29 du traité sur l'Union européenne assigne à celle-ci l'objectif d'offrir aux citoyens un niveau élevé de protection dans un espace de liberté, de sécurité et de justice, en élaborant une action en commun entre les États membres dans le domaine de la coopération policière et judiciaire en matière pénale, en prévenant le racisme et la xénophobie et en luttant contre ces phénomènes.
(2) Les conclusions du Conseil européen de Tampere d'octobre 1999 appellent à intensifier la coopération dans la prévention de la criminalité et la lutte contre celle-ci, y inclus celle utilisant les nouvelles technologies de l'information et de la communication, en vue de réaliser un véritable espace européen de justice. L'importance de la coopération dans ce domaine a encore été soulignée dans le plan d'action intitulé "Prévention et contrôle de la criminalité organisée: une stratégie de l'Union européenne pour le prochain millénaire"(3).
(3) L'article 12 de la décision-cadre 2001/220/JAI du Conseil du 15 mars 2001 relative au statut des victimes dans le cadre de procédures pénales(4) prévoit une coopération entre États membres de manière à favoriser une protection plus efficace des intérêts des victimes dans le cadre des procédures pénales.
(4) Il convient d'élargir la dimension européenne des projets à trois États membres ou à deux États membres et un pays candidat afin de favoriser la constitution de partenariats et l'échange d'informations et de bonnes pratiques nationales.
(5) Les programmes Grotius II - Pénal(5), Stop II(6), Oisin II(7), Hippokrates(8) et Falcone(9), établis par le Conseil, ont contribué à renforcer la coopération entre les services policiers et judiciaires des États membres et à améliorer la compréhension réciproque des systèmes policiers, judiciaires, juridiques et administratifs desdits États membres.
(6) À la suite de l'approbation du plan d'action de l'Union européenne en matière de lutte contre la drogue (2000-2004) par le Conseil européen de Feira en juin 2000, des actions de lutte contre le trafic de drogue sont également incluses dans le présent programme-cadre.
(7) L'établissement d'un programme-cadre unique, souhaité expressément par le Parlement européen et le Conseil lors de l'adoption des programmes précédents, permettra d'améliorer encore cette coopération par une approche coordonnée et multidisciplinaire impliquant les différents responsables de la prévention de la criminalité et de la lutte contre celle-ci au niveau de l'Union européenne. Ce faisant, il est nécessaire de maintenir une approche équilibrée entre les différentes actions visant à la création d'un espace de liberté, de sécurité et de justice.
(8) Il est souhaitable d'assurer la continuité des actions soutenues par le programme-cadre en prévoyant leur coordination dans un cadre unique de référence qui permette une rationalisation des procédures, une amélioration de la gestion et des économies d'échelle. En outre, il importe de tirer pleinement parti des avantages du programme sur le plan opérationnel, en particulier pour les services répressifs, d'encourager la coopération entre les services répressifs des États membres et de leur permettre de mieux se familiariser avec les méthodes de travail et les contraintes de leurs homologues d'autres États membres.
(9) Les dépenses du programme-cadre devraient être compatibles avec le plafond actuellement prévu par la rubrique 3 des perspectives financières.
(10) Les crédits annuels du programme-cadre devraient faire l'objet d'une décision de l'autorité budgétaire au cours de la procédure budgétaire.
(11) Il est nécessaire de rendre le programme-cadre accessible aux pays candidats, à la fois comme partenaires et comme participants aux projets soutenus par le programme. Le cas échéant, la participation d'autres États audit programme pourrait également être envisagée.
(12) Les mesures nécessaires pour la mise en oeuvre de la présente décision devraient être arrêtées selon les procédures qu'elle prévoit, avec l'assistance d'un comité.
(13) Il convient, pour renforcer la valeur ajoutée des projets mis en oeuvre dans le cadre de la présente décision, d'assurer la cohérence et la complémentarité entre ces projets et les autres interventions communautaires.
(14) Il est nécessaire de prévoir un suivi et une évaluation réguliers du programme-cadre pour permettre d'évaluer l'efficacité des projets mis en oeuvre par rapport aux objectifs fixés et, le cas échéant, de réajuster les priorités.
(15) Un montant de référence financière, au sens du point 34 de l'accord interinstitutionnel du 6 mai 1999 entre le Parlement européen, le Conseil et la Commission sur la discipline budgétaire et l'amélioration de la procédure budgétaire(10), est inséré dans la présente décision pour l'ensemble de la durée du programme, sans que cela n'affecte les compétences de l'autorité budgétaire définies par le traité instituant la Communauté européenne,
DÉCIDE:
Article premier
Établissement du programme-cadre
1. La présente décision établit un programme-cadre relatif à la coopération policière et judiciaire en matière pénale dans le cadre de l'espace de liberté, de sécurité et de justice, ci-après dénommé "programme".
2. Le programme est établi pour la période allant du 1er janvier 2003 jusqu'au 31 décembre 2007, à l'issue de laquelle il pourra être reconduit.
Article 2
Objectifs du programme
1. Le programme contribue à l'objectif général de fournir aux citoyens de l'Union européenne un niveau élevé de protection dans un espace de liberté, de sécurité et de justice. Dans ce cadre, il vise en particulier à:
a) développer, mettre en oeuvre et évaluer les politiques européennes dans ce domaine;
b) encourager et renforcer la mise en réseau, la coopération réciproque sur des thèmes généraux d'intérêt commun aux États membres, l'échange et la diffusion d'informations, d'expériences et de bonnes pratiques, la coopération locale et régionale, l'amélioration et l'adaptation de la formation et la recherche scientifique et technique;
c) encourager les États membres à renforcer la coopération avec les pays candidats, d'autres pays tiers et les organisations internationales et régionales compétentes.
2. Le programme soutient des projets dans les domaines suivants relevant du titre VI du traité sur l'Union européenne:
a) la coopération judiciaire générale et pénale, y compris la formation;
b) la coopération entre les services répressifs;
c) la coopération entre ces services ou d'autres organismes publics ou privés des États membres ayant pour rôle de prévenir et de combattre la criminalité, organisée ou autre;
d) la coopération entre les États membres pour assurer une protection efficace des intérêts des victimes dans le cadre des procédures pénales.
Article 3
Accès au programme
1. Le programme cofinance les projets, d'une durée maximale de deux ans, présentés par des institutions et des organismes publics ou privés, y compris des organisations professionnelles, des organisations non gouvernementales, des associations, des organisations représentant les milieux économiques, des instituts de recherche et des instituts de formation initiale et continue au bénéfice du public cible indiqué au paragraphe 3.
2. Pour pouvoir bénéficier du cofinancement, les projets doivent associer des partenaires dans au moins trois États membres ou deux États membres et un pays candidat, et viser les objectifs visés à l'article 2. Les pays candidats peuvent participer aux projets dans le but de se familiariser avec l'acquis dans ce domaine et de se préparer à l'adhésion. D'autres pays tiers peuvent également y participer lorsque cela est dans l'intérêt des projets.
3. Le programme est destiné au public cible suivant:
a) praticiens de la justice: les juges, les procureurs, les avocats, les officiers ministériels, les fonctionnaires de la police criminelle, les huissiers de justice, les experts, les interprètes judiciaires, les autres professions associées à l'administration de la justice;
b) fonctionnaires et agents des services répressifs: les organismes publics compétents dans les États membres, en vertu de la législation nationale, pour prévenir, détecter et combattre la criminalité;
c) fonctionnaires d'autres autorités publiques et représentants du monde associatif, des organisations professionnelles, de la recherche et du monde des affaires, ayant pour rôle de prévenir et de combattre la criminalité, organisée ou autre;
d) représentants des services chargés de l'assistance aux victimes, y compris les services publics responsables en matière d'immigration et de services sociaux.
4. Dans le cadre des objectifs visés à l'article 2, le programme peut également cofinancer:
a) des projets spécifiques présentés conformément au paragraphe 1 et présentant un intérêt particulier par rapport aux priorités du programme ou à la coopération avec les pays candidats;
b) des mesures complémentaires, telles que des séminaires, des réunions d'experts ou d'autres actions de diffusion des résultats obtenus dans le cadre du programme.
5. Dans le cadre des objectifs visés à l'article 2, le programme peut également accorder un soutien financier direct aux activités incluses dans les programmes annuels d'activités des organisations non gouvernementales qui répondent aux critères suivants:
a) être des organisations sans but lucratif;
b) être constituées conformément à la législation de l'un des États membres;
c) poursuivre des activités ayant une dimension européenne et comportant, en principe, la participation d'au moins la moitié des États membres;
d) poursuivre des activités visant un ou plusieurs des objectifs visés à l'article 2.
Article 4
Actions du programme
Le programme comporte les types d'actions suivants:
a) formation;
b) mise en place et lancement de programmes d'échanges et de stages;
c) études et recherche;
d) diffusion des résultats obtenus dans le cadre du programme;
e) incitation à la coopération entre les services répressifs, les autorités judiciaires ou d'autres organismes publics ou privés des États membres ayant pour rôle de prévenir et de combattre la criminalité, par exemple en apportant une aide à la création de réseaux;
f) conférences et séminaires.
Article 5
Financement du programme
1. Le montant de référence financière pour la réalisation du présent programme, pour la période de 2003 à 2007, est de 65 millions d'euros.
Les crédits annuels sont autorisés par l'autorité budgétaire dans la limite des perspectives financières.
2. Le cofinancement d'un projet par le programme est exclusif de tout autre financement par un autre programme financé par le budget général de l'Union européenne.
3. Les décisions de financement donnent lieu à l'établissement de conventions de financement entre la Commission et les organisateurs. Ces décisions et conventions sont soumises au contrôle financier de la Commission et aux vérifications de la Cour des comptes.
4. L'intervention financière à charge du budget général de l'Union européenne ne peut excéder 70 % du coût total du projet.
5. Toutefois, les projets spécifiques et mesures complémentaires visés à l'article 3, paragraphe 4, et les activités visées à l'article 3, paragraphe 5, peuvent être financés à 100 %, dans la limite de 10 % de l'enveloppe financière annuelle allouée au programme pour les projets spécifiques prévus à l'article 3, paragraphe 4, point a), et dans la limite de 5 % pour les mesures complémentaires prévues à l'article 3, paragraphe 4, point b).
Article 6
Mise en oeuvre du programme
1. La Commission est responsable de la gestion et de la mise en oeuvre du programme, en coopération avec les États membres.
2. Le programme est géré par la Commission conformément au règlement financier applicable au budget général des Communautés européennes.
3. Pour la mise en oeuvre du programme, la Commission:
a) élabore un programme de travail annuel comportant des objectifs spécifiques, des priorités thématiques et, le cas échéant, une liste d'actions spécifiques et de mesures complémentaires; le programme s'équilibre entre les domaines spécifiés à l'article 2, paragraphe 2, et consacre au moins 15 % du financement annuel à chacun des domaines spécifiés aux points a), b) et c) dudit paragraphe;
b) évalue et sélectionne les projets présentés et en assure la gestion.
4. L'examen des projets présentés est effectué conformément à la procédure consultative prévue à l'article 8. L'examen du programme de travail annuel, des projets spécifiques et des mesures complémentaires visés à l'article 3, paragraphe 4, et les activités visées à l'article 3, paragraphe 5, est effectué conformément à la procédure de gestion prévue à l'article 9.
5. Pour autant qu'ils soient compatibles avec les politiques correspondantes, la Commission évalue et sélectionne les projets présentés par les organisateurs selon les critères suivants:
a) la conformité avec les objectifs du programme;
b) la dimension européenne du projet et l'ouverture à la participation des pays candidats;
c) la compatibilité avec les travaux entrepris ou prévus dans le cadre des priorités politiques de l'Union européenne en matière de coopération judiciaire générale et pénale;
d) la complémentarité avec d'autres projets de coopération passés, en cours ou futurs;
e) la capacité de l'organisateur à mettre en oeuvre le projet;
f) la qualité intrinsèque du projet pour ce qui est de sa conception, de son organisation, de sa présentation et des résultats attendus;
g) le montant de la subvention demandée dans le cadre du programme et son adéquation aux résultats attendus;
h) l'impact des résultats attendus sur les objectifs du programme.
Article 7
Comité
1. La Commission est assistée par un comité, composé de représentants des États membres et présidé par le représentant de la Commission, ci-après dénommé "comité".
2. Le comité adopte son règlement intérieur sur proposition de son président, sur la base du règlement intérieur type qui a été publié au Journal officiel des Communautés européennes.
3. La Commission peut inviter des représentants des pays candidats à des réunions d'information organisées après les réunions du comité.
Article 8
Procédure consultative
1. Dans le cas où il est fait référence au présent article, le représentant de la Commission soumet au comité un projet des mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ce projet dans un délai que le président peut fixer en fonction de l'urgence de la question, le cas échéant en procédant à un vote.
2. L'avis est inscrit au procès-verbal; en outre, chaque État membre a le droit de demander que sa position figure à ce procès-verbal.
3. La Commission tient le plus grand compte de l'avis émis par le comité. Elle informe le comité de la façon dont elle a tenu compte de cet avis.
Article 9
Procédure de gestion
1. Dans le cas où il est fait référence au présent article, le représentant de la Commission soumet au comité un projet des mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ce projet dans un délai que le président peut fixer en fonction de l'urgence de la question. L'avis est émis à la majorité prévue à l'article 205, paragraphe 2, du traité instituant la Communauté européenne pour l'adoption des décisions que le Conseil est appelé à prendre sur proposition de la Commission. Lors des votes au sein du comité, les voix des représentants des États membres sont affectées de la pondération définie à l'article précité. Le président ne prend pas part au vote.
2. La Commission arrête des mesures qui sont immédiatement applicables. Toutefois, si elles ne sont pas conformes à l'avis émis par le comité, ces mesures sont aussitôt communiquées par la Commission au Conseil. Dans ce cas, la Commission peut différer l'application des mesures décidées par elle pour une période de trois mois à compter de la date de cette communication.
3. Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée, peut prendre une décision différente pendant la période prévue au paragraphe 2.
Article 10
Cohérence et complémentarité
La Commission assure, en coopération avec les États membres, la cohérence et la complémentarité des projets avec les autres politiques communautaires.
Article 11
Suivi et évaluation
La Commission assure un suivi régulier du programme. Elle informe le Parlement européen du programme de travail adopté et de la liste des projets cofinancés et présente au Parlement européen et au Conseil:
a) un rapport annuel sur la mise en oeuvre du programme. Le premier rapport est soumis au plus tard le 30 juin 2004;
b) au plus tard le 30 juin 2005, un rapport intérimaire d'évaluation sur la mise en oeuvre du programme;
c) au plus tard le 30 septembre 2006, une communication sur la poursuite du programme, le cas échéant assortie d'une proposition appropriée;
d) au plus tard le 30 juin 2008, un rapport final d'évaluation sur l'ensemble du programme.
Article 12
Entrée en vigueur
La présente décision prend effet le jour de sa publication au Journal officiel.
Fait à Bruxelles, le 22 juillet 2002.