ROZHODNUTÍ RADY 2007/533/SV
ze dne 12. června 2007
o zřízení, provozování a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 30 odst. 1 písm. a) a b), čl. 31 odst. 1 písm. a) a b) a čl. 34 odst. 2 písm. c) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Schengenský informační systém (dále jen „SIS“) zřízený v souladu s ustanoveními hlavy IV Úmluvy ze dne 19. června 1990 k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (2) (dále jen „Schengenská úmluva“) a jeho rozšířená verze SIS 1+ představují nezbytný nástroj pro uplatňování ustanovení schengenského acquis začleněného do rámce Evropské unie.
(2)
Vývoj SIS druhé generace (dále jen „SIS II“) byl svěřen Komisi na základě nařízení Rady (ES) č. 2424/2001 (3) a rozhodnutí Rady 2001/886/SVV ze dne 6. prosince 2001 o vývoji Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (4). SIS II nahradí SIS vytvořený na základě Schengenské úmluvy.
(3)
Toto rozhodnutí představuje nezbytný právní základ pro řízení SIS II s ohledem na záležitosti spadající do oblasti působnosti Smlouvy o založení Evropské unie (dále jen „Smlouva o EU“). Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání SIS II (5) představuje nezbytný právní základ pro řízení SIS II s ohledem na záležitosti spadající do oblasti působnosti Smlouvy o založení Evropského společenství (dále jen „Smlouva o ES“).
(4)
Skutečnost, že legislativní základ nezbytný pro řízení SIS II sestává ze samostatných nástrojů, nemá dopad na zásadu, že SIS II představuje jediný informační systém, který by měl jako takový fungovat. Proto by určitá ustanovení těchto nástrojů měla být totožná.
(5)
SIS II by měl představovat vyrovnávací opatření přispívající k udržení vysokého stupně bezpečnosti v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva Evropské unie prostřednictvím podpory operativní spolupráce mezi policejními a justičními orgány v trestních věcech.
(6)
Je nezbytné konkrétně vymezit účely SIS II, jeho technickou architekturu a financování a stanovit pravidla týkající se jeho provozu, využívání a odpovědností, kategorií údajů vkládaných do systému, účelů jejich vkládání, kritérií jejich vkládání, orgánů oprávněných k přístupu do systému, propojení záznamů, jakož i další pravidla týkající se zpracování údajů a ochrany osobních údajů.
(7)
SIS II by měl zahrnovat centrální systém (dále jen „centrální SIS II“) a vnitrostátní aplikace. Výdaje spojené s provozem centrálního SIS II a komunikační infrastruktury by měly být financovány ze souhrnného rozpočtu Evropské unie.
(8)
Je nezbytné vytvořit příručku obsahující podrobná pravidla pro výměnu doplňujících informací týkajících se opatření, které záznam vyžaduje. Výměnu těchto informací by měly zajišťovat vnitrostátní orgány jednotlivých členských států.
(9)
Během přechodného období by za provozní řízení centrálního SIS II a částí komunikační infrastruktury měla odpovídat Komise. V zájmu zajištění hladkého přechodu na SIS II však může přenést některé nebo všechny odpovědnosti na dva vnitrostátní veřejnoprávní subjekty. Z dlouhodobého hlediska a v návaznosti na posouzení dopadu obsahující věcnou analýzu alternativ z finančního, provozního a organizačního hlediska, a na legislativní návrhy Komise by měl být zřízen řídící orgán odpovědný za tyto úkoly. Přechodné období by mělo trvat nejdéle pět let ode dne použitelnosti tohoto rozhodnutí.
(10)
SIS II by měl obsahovat záznamy o osobách hledaných za účelem zatčení a předání a hledaných za účelem zatčení a vydání. Je vhodné, aby byla kromě záznamů umožněna i výměna doplňujících informací nezbytných pro postupy předávání a vydávání. V SIS II by se měly zpracovávat zejména údaje uvedené v článku 8 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (6).
(11)
Mělo by být možné doplnit do SIS II překlad dodatečných údajů vložených za účelem předání v rámci evropského zatýkacího rozkazu a za účelem vydání.
(12)
SIS II by měl obsahovat záznamy o pohřešovaných osobách k zajištění jejich ochrany nebo předcházení nebezpečí hrozícího těmto osobám, záznamy o osobách hledaných za účelem soudního řízení, záznamy o osobách a věcech pořízené pro účely skrytých kontrol nebo zvláštních kontrol a záznamy o věcech hledaných za účelem zabavení nebo za účelem zajištění důkazů v trestním řízení.
(13)
Záznamy by v SIS II měly být uchovávány nanejvýš po dobu nezbytnou pro splnění účelů, pro které byly poskytnuty. Obecnou zásadou je, že záznamy o osobách by měly být z SIS II automaticky vymazány po uplynutí tří let. Záznamy o věcech pořízené pro účely skrytých kontrol nebo zvláštních kontrol by měly být ze SIS II automaticky vymazány po uplynutí pěti let. Záznamy o věcech hledaných za účelem zabavení nebo za účelem zajištění důkazů v trestním řízení by měly být z SIS II automaticky vymazány po uplynutí deseti let. Rozhodnutí o uchování záznamů o osobách by měla vycházet z komplexního individuálního posouzení. Členské státy by měly během vymezeného období záznamy o osobách přezkoumat a měly by vést statistiku o počtu záznamů o osobách, u nichž byla doba uchovávání prodloužena.
(14)
SIS II by měl umožnit zpracování biometrických údajů s cílem napomoci spolehlivému určení totožnosti dotyčných osob. Ve stejném smyslu by měl SIS II umožňovat rovněž zpracování údajů o osobách, jejichž totožnost byla zneužita, za účelem předcházení nepříjemnostem způsobeným chybným určením totožnosti, s výhradou odpovídajících záruk, zejména souhlasu dotyčné osoby a přísného omezení účelů, pro něž se tyto údaje mohou zákonným způsobem zpracovávat.
(15)
Členský stát by měl mít možnost opatřit záznam návěstím zvaným označení, v jehož důsledku opatření, které má být přijato na základě záznamu, nebude přijato na jeho území. Pokud se pořizují záznamy za účelem zatčení a předání, nesmí být žádné ustanovení tohoto rozhodnutí vykládáno v tom smyslu, že se odchyluje od ustanovení uvedených v rámcovém rozhodnutí 2002/584/SVV nebo že brání jejich použití. Rozhodnutí o označení by se mělo zakládat pouze na důvodech zamítnutí uvedených ve zmíněném rámcovém rozhodnutí.
(16)
Pokud byl záznam označen a pokud se zjistí místo pobytu osoby hledané za účelem zatčení a předání, mělo by být toto místo pobytu vždy sděleno vystavujícímu justičnímu orgánu, který může rozhodnout o předání evropského zatýkacího rozkazu příslušnému justičnímu orgánu v souladu s ustanoveními rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV.
(17)
Členským státům by mělo být umožněno zavést odkazy mezi záznamy v SIS II. Vytvoření odkazů mezi dvěma nebo více záznamy členským státem by nemělo mít dopad na přijímaná opatření, na délku období uchovávání nebo práva přístupu k záznamům.
(18)
Údaje zpracovávané v SIS II za použití tohoto rozhodnutí by neměly být předávány nebo dávány k dispozici třetím zemím nebo mezinárodním organizacím. Je však vhodné posílit spolupráci mezi Evropskou unií a Interpolem prostřednictvím podpory účinné výměny údajů o pasech. Pokud se Interpolu předávají osobní údaje ze SIS II, tyto osobní údaje by měly podléhat odpovídající úrovni ochrany zaručené dohodou stanovící přísné záruky a podmínky.
(19)
Všechny členské státy ratifikovaly úmluvu Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981 o ochraně osob se zřetelem na automatizované zpracování osobních dat. Úmluva připouští v rámci určitých mezí výjimky a omezení práv a povinností, které úmluva stanovuje. Osobní údaje zpracované v rámci provádění tohoto rozhodnutí by měly být chráněny v souladu se zásadami uvedené úmluvy. Pokud je to nezbytné, je třeba zásady uvedené v úmluvě doplnit nebo objasnit v tomto rozhodnutí.
(20)
Při zpracování osobních údajů policejními orgány za použití tohoto rozhodnutí by měly být vzaty v úvahu zásady obsažené v doporučení č. R (87) 15 Výboru ministrů Rady Evropy ze dne 17. září 1987 o používání osobních údajů v policejní oblasti.
(21)
Komise předložila Radě návrh rámcového rozhodnutí o ochraně údajů zpracovávaných v rámci policejní a soudní spolupráce v trestních záležitostech, které by mělo být schváleno do konce roku 2006 a uplatňováno na osobní údaje zpracovávané v rámci Schengenského informačního systému druhé generace a související výměnu doplňujících informací podle tohoto rozhodnutí.
(22)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (7), a zejména ta jeho ustanovení, která se týkají důvěrné povahy a bezpečnosti zpracovávání, se vztahuje na zpracovávání osobních údajů orgány nebo institucemi Společenství při plnění jejich úkolů jakožto orgánů odpovědných za provozní řízení SIS II v rámci výkonu činností, z nichž všechny nebo část spadá do oblasti působnosti práva Společenství. Část zpracování osobních údajů v SIS II spadá do oblasti působnosti práva Společenství. V zájmu soudržného a stejnorodého uplatňování pravidel ochrany základních práv a svobod fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů je třeba vysvětlit, že pokud Komise zpracovává osobní údaje za použití tohoto rozhodnutí, vztahuje se na ni nařízení (ES) č. 45/2001. Pokud je to nezbytné, měly by se zásady uvedené v nařízení (ES) č. 45/2001 doplnit nebo objasnit v tomto rozhodnutí.
(23)
Pokud jde o důvěrnost, měla by se na úředníky nebo ostatní zaměstnance Evropských společenství zaměstnané a pracující v souvislosti se SIS II vztahovat příslušná ustanovení služebního řádu úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství.
(24)
Je vhodné, aby zákonnost zpracovávání osobních údajů členskými státy sledovaly vnitrostátní orgány dozoru, zatímco evropský inspektor ochrany údajů jmenovaný podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 2004/55/ES ze dne 22. prosince 2003 o jmenování nezávislého kontrolního orgánu podle článku 286 Smlouvy o ES (8) by měl sledovat činnosti orgánů a institucí Společenství související se zpracováváním osobních údajů s ohledem na omezené úkoly orgánů a institucí Společenství ve vztahu k samotným údajům.
(25)
Členské státy i Komise by měly vypracovat bezpečnostní plán s cílem usnadnit provádění bezpečnostních povinností a měly by vzájemně spolupracovat s cílem společně řešit bezpečnostní otázky.
(26)
Na zpracování údajů SIS II Europolem se vztahují ustanovení Úmluvy o zřízení Evropského policejního úřadu ze dne 26. července 1995 (9) (dále jen „Úmluva o Europolu“), týkající se ochrany údajů, včetně pravomocí Společného kontrolního orgánu zřízeného podle Úmluvy o Europolu sledovat činnosti Europolu a odpovědnost za jakékoliv protiprávní zpracování osobních údajů ze strany Europolu.
(27)
Na zpracování údajů SIS II Eurojustem se vztahují ustanovení rozhodnutí 2002/187/SVV ze dne 28. února 2002 o zřízení Evropské jednotky pro justiční spolupráci (Eurojust) za účelem posílení boje proti závažné trestné činnosti (10), týkající se ochrany údajů, včetně pravomocí Společného kontrolního orgánu zřízeného podle uvedeného rozhodnutí sledovat činnosti Eurojustu a odpovědnost za jakékoliv protiprávní zpracování osobních údajů ze strany Eurojustu.
(28)
Za účelem zajištění transparentnosti by měla Komise, nebo řídící orgán, je-li zřízen, každé dva roky vypracovat zprávu o technickém fungování centrálního SIS II a komunikační infrastruktury, včetně jejího zabezpečení, a o výměně doplňujících informací. Každé čtyři roky by měla Komise předložit celkové vyhodnocení.
(29)
Ustanoveními tohoto rozhodnutí nelze vyčerpávajícím způsobem upravit některé aspekty SIS II, jako jsou technická pravidla pro vkládání údajů, včetně údajů potřebných pro vložení záznamu, aktualizace, výmaz a vyhledávání, pravidla týkající se slučitelnosti a priority záznamů, označování, odkazy mezi záznamy a výměna doplňujících informací v důsledku jejich technické podstaty, podrobného charakteru a potřeby pravidelné aktualizace. Prováděcí pravomoci, pokud jde o tyto aspekty, by proto měly být svěřeny Komisi. Technická pravidla týkající se vyhledávání v záznamech by měla přihlížet k řádnému fungování vnitrostátních aplikací. Na základě posouzení dopadu předloženého Komisí by mělo být rozhodnuto, v jakém rozsahu může být řídící orgán, jakmile bude zřízen, odpovědný za prováděcí opatření.
(30)
Toto rozhodnutí by mělo vymezit postup pro přijímání opatření nezbytných k jeho provádění. Postup pro přijímání prováděcích opatření podle tohoto rozhodnutí a nařízení (ES) č. 1987/2006 by měl být totožný.
(31)
Je vhodné stanovit přechodná ustanovení, pokud jde o záznamy pořízené v SIS 1+, které mají být přeneseny do SIS II. Některá ustanovení schengenského acquis by měla dále platit po omezené období, dokud členské státy nepřezkoumají slučitelnost těchto záznamů s novým právním rámcem. Přednostně je třeba přezkoumat slučitelnost záznamů o osobách. Navíc by jakákoliv změna, doplnění, oprava nebo aktualizace záznamu přeneseného ze SIS 1+ do SIS II, a jakýkoliv pozitivní nález takového záznamu, měla podnítit okamžité posouzení jeho souladu s ustanoveními tohoto rozhodnutí.
(32)
Je nezbytné stanovit zvláštní ustanovení, pokud jde o zbývající část rozpočtu vyčleněného na provoz SIS, která není součástí souhrnného rozpočtu Evropské unie.
(33)
Protože cílů navrhované akce, zejména vytvoření a řízení společného informačního systému, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a může jich být proto z důvodu rozsahu a účinků činnosti lépe dosaženo na úrovni Evropské unie, může Rada přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o ES a uvedenou v článku 2 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality podle článku 5 Smlouvy o ES nepřekročí toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(34)
Toto rozhodnutí ctí základní práva a zachovává zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie.
(35)
Spojené království se účastní tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 5 Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o ES, a v souladu s čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (11).
(36)
Irsko se účastní tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 5 Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o ES, a v souladu s čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (12).
(37)
Toto rozhodnutí se nedotýká opatření pro částečnou účast Spojeného království a Irska na schengenském acquis, jak jsou vymezena pro Spojené království v rozhodnutí 2000/365/ES a pro Irsko v rozhodnutí 2002/192/ES.
(38)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (13), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodu G rozhodnutí Rady 1999/437/ES (14) o některých opatřeních pro uplatňování dané dohody.
(39)
Je třeba přijmout opatření umožňující zástupcům Islandu a Norska zapojení do práce výborů, jež jsou nápomocny Komisi při výkonu jejích prováděcích pravomocí. Takové opatření je uvedeno ve výměně dopisů mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o výborech, které jsou nápomocny Evropské komisi při výkonu jejích prováděcích pravomocí (15), připojené k výše uvedené dohodě.
(40)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody podepsané mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady 2004/849/ES (16) a 2004/860/ES (17).
(41)
Je třeba přijmout opatření umožňující zástupcům Švýcarska zapojení do práce výborů, jež jsou nápomocny Komisi při výkonu jejích prováděcích pravomocí. Takové opatření je předmětem výměny dopisů mezi Společenstvím a Švýcarskem, připojené k uvedené dohodě.
(42)
Toto rozhodnutí představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003 a čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005.
(43)
Toto rozhodnutí by se mělo vztahovat na Spojené království, Irsko a Švýcarsko ke dni určenému v souladu s postupy stanovenými v příslušných nástrojích týkajících se použití schengenského acquis na tyto státy,
ROZHODLA TAKTO:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Zřízení a obecný účel SIS II
1. Zřizuje se Schengenský informační systém druhé generace (dále jen „SIS II“).
2. Účelem SIS II je zajistit v souladu s tímto rozhodnutím na územích členských států vysokou úroveň bezpečnosti v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva Evropské unie, včetně udržování veřejné bezpečnosti a veřejného pořádku a zajišťování bezpečnosti, a uplatňovat ustanovení hlavy IV části třetí Smlouvy o ES, pokud jde o pohyb osob na jejich územích, s využitím informací předávaných prostřednictvím tohoto systému.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto rozhodnutí zavádí podmínky a postupy pro vkládání a zpracovávání záznamů v SIS II o osobách a věcech a pro výměnu doplňujících informací a dalších údajů za účelem policejní a justiční spolupráce v trestních věcech.
2. Toto rozhodnutí též stanoví pravidla o technické architektuře SIS II, o povinnostech členských států a řídícího orgánu uvedeného v článku 15, o obecném zpracování údajů, o právech dotčených osob a o odpovědnosti za škodu.
Článek 3
Definice
1. Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„záznamem“ soubor údajů vložených do SIS II umožňující příslušným orgánům identifikovat osobu nebo věc s ohledem na konkrétní opatření, které má být přijato;
b)
„doplňujícími informacemi“ informace, které nejsou uložené v SIS II, ale souvisejí se záznamy SIS II a které se vyměňují:
i)
s cílem umožnit členským státům vzájemné poskytování konzultací či informací při vkládání záznamu,
ii)
po pozitivním nálezu, aby bylo možné přijmout vhodné opatření,
iii)
pokud nelze požadované opatření přijmout,
iv)
pokud se jedná o kvalitu údajů v SIS II,
v)
pokud se jedná o slučitelnost a prioritu záznamů,
vi)
pokud se jedná o práva přístupu;
c)
„dalšími údaji“ údaje uložené v SIS II a související se záznamy SIS II, které jsou okamžitě k dispozici příslušným orgánům, pokud je na základě vyhledávání v rámci tohoto systému nalezena osoba, jejíž údaje byly vloženy do SIS II;
d)
„osobními údaji“ veškeré informace o identifikované nebo identifikovatelné fyzické osobě (dále jen „subjekt údajů“); identifikovatelnou osobou se rozumí osoba, kterou lze přímo či nepřímo určit;
e)
„zpracováním osobních údajů“ (dále jen „zpracování“) jakýkoli úkon nebo soubor úkonů, které jsou prováděny s osobními údaji pomocí automatizovaných postupů či bez nich, jako je shromažďování, zaznamenávání, uspořádávání, uchovávání, přizpůsobování nebo pozměňování, vyhledávání, nahlížení, používání, sdělování prostřednictvím přenosu, šíření nebo jakékoli jiné zpřístupnění, srovnávání či kombinování, jakož i blokování, výmaz nebo znehodnocení údajů.
2. Jakýkoliv odkaz na ustanovení rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV se považuje rovněž za odkaz na odpovídající ustanovení dohod uzavřených mezi Evropskou unií a třetími státy na základě článků 24 a 38 Smlouvy o EU za účelem předávání osob na základě zatýkacího rozkazu, které stanoví předávání tohoto zatýkacího rozkazu prostřednictvím Schengenského informačního systému.
Článek 4
Technická architektura a způsoby provozování SIS II
1. Druhá generace Schengenského informačního systému (SIS II) sestává z:
a)
centrálního systému (dále jen „centrální SIS II“) sestávajícího z:
-
technické podpůrné funkce (dále jen „CS-SIS“) obsahující databázi, dále jen „databázi SIS II“,
-
jednotného vnitrostátního rozhraní (dále jen „NI-SIS“);
b)
vnitrostátního systému (dále jen „N.SIS II“) v každém členském státě, sestávajícího z vnitrostátních datových systémů, které komunikují s centrálním SIS II. Vnitrostátní systém N.SIS II může obsahovat soubor údajů (dále jen „vnitrostátní kopie“) obsahující úplnou nebo částečnou kopii databáze SIS II;
c)
komunikační infrastruktury mezi CS-SIS a NI-SIS (dále jen „komunikační infrastruktura“), která poskytuje šifrovanou virtuální síť vyhrazenou pro údaje SIS II a výměnu údajů mezi centrálami SIRENE uvedenými v čl. 7 odst. 2.
2. Údaje SIS II se vkládají, aktualizují, vymazávají a vyhledávají prostřednictvím různých systémů N.SIS II. Vnitrostátní kopie je k dispozici za účelem automatizovaného vyhledávání na území každého členského státu, jenž takovou kopii používá. Vyhledávání v souborech údajů N.SIS II jiných členských států není umožněno.
3. Technická podpůrná funkce CS-SIS, jež vykonává technický dohled a správu, se nachází ve Štrasburku (Francie) a záložní CS-SIS, jež je schopna zajistit všechny funkce hlavního CS-SIS v případě její poruchy, se nachází v Sankt Johann im Pongau (Rakousko).
4. Technická podpůrná funkce CS-SIS poskytuje služby nezbytné pro vložení a zpracování údajů SIS II, včetně vyhledávání v databázi SIS II. Členským státům, jež používají vnitrostátní kopii, CS-SIS poskytuje:
a)
on-line aktualizaci vnitrostátních kopií;
b)
synchronizaci a soulad mezi vnitrostátními kopiemi a databází SIS II;
c)
počáteční nastavení a opětovné zavedení vnitrostátních kopií.
Článek 5
Náklady
1. Náklady na zřízení, provoz a údržbu centrálního SIS II a komunikační infrastruktury se hradí ze souhrnného rozpočtu Evropské unie.
2. Tyto náklady zahrnují práci vykonávanou v souvislosti s CS-SIS, která zajišťuje poskytování služeb uvedených v čl. 4 odst. 4.
3. Náklady na zřízení, provoz a údržbu jednotlivých N.SIS II ponese dotyčný členský stát.
KAPITOLA II
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 6
Vnitrostátní systémy
Každý členský stát je povinen zřídit, provozovat a udržovat svůj N.SIS II a připojit svůj N.SIS II k NI-SIS.
Článek 7
Úřad N.SIS II a centrála SIRENE
1. Každý členský stát určí orgán (dále jen „úřad N.SIS II“), jenž ponese hlavní odpovědnost za jeho N.SIS II.
Tento orgán je odpovědný za plynulý provoz a zabezpečení N.SIS II, zajišťuje přístup příslušných orgánů k SIS II a přijímá nezbytná opatření pro dodržování ustanovení tohoto rozhodnutí.
Každý členský stát předává své záznamy prostřednictvím úřadu N.SIS II.
2. Každý členský stát určí centrálu, která zajistí výměnu veškerých doplňujících informací (dále jen „centrála SIRENE“), v souladu s ustanoveními příručky SIRENE, jak je uvedeno v článku 8.
Tyto centrály též koordinují ověřování kvality informací vkládaných do SIS II. Pro tyto účely mají přístup k údajům zpracovávaným v SIS II.
3. Členské státy uvědomí řídící orgán o svém úřadu N.SIS II a o své centrále SIRENE. Řídící orgán zveřejní jejich seznam spolu se seznamem uvedeným v čl. 46 odst. 8.
Článek 8
Výměna doplňujících informací
1. Doplňující informace se vyměňují v souladu s ustanoveními příručky SIRENE a prostřednictvím komunikační infrastruktury. Pokud by komunikační infrastruktura nebyla dostupná, členské státy mohou k výměně doplňujících informací použít jiné náležitě zabezpečené technické prostředky.
2. Doplňující informace se použijí pouze pro účely, pro které byly předány.
3. Žádosti jiných členských států o doplňující informace musí být vyřízeny co nejdříve.
4. Aniž jsou dotčena ustanovení nástroje, kterým se zřizuje řídící orgán, přijmou se postupem podle článku 67podrobná pravidla pro výměnu doplňujících informací v podobě příručky SIRENE.
Článek 9
Technický soulad
1. K zajištění okamžitého a účinného přenosu údajů postupuje každý členský stát při zřizování svého N.SIS II podle protokolů a technických postupů stanovených pro zajištění souladu mezi CS-SIS a N-SIS II. Tyto protokoly a technické postupy se stanoví postupem podle článku 67, aniž jsou dotčena ustanovení nástroje, kterým se zřizuje řídící orgán.
2. Používá-li členský stát vnitrostátní kopii, zajistí prostřednictvím služeb, které poskytuje CS-SIS, aby údaje uložené ve vnitrostátní kopii byly prostřednictvím automatické aktualizace podle čl. 4 odst. 4 totožné a shodné s databází SIS II a aby vyhledávání v jeho vnitrostátní kopii poskytovalo rovnocenný výsledek jako vyhledávání v databázi SIS II.
Článek 10
Bezpečnost - členské státy
1. Každý členský stát přijme, ve vztahu ke své N.SIS II, nezbytná opatření, včetně přijetí bezpečnostního plánu, aby:
a)
fyzicky chránil údaje mimo jiné vypracováním plánů pro mimořádné situace pro ochranu kritické infrastruktury;
b)
zabránil neoprávněným osobám v přístupu k zařízení využívanému pro zpracování osobních údajů (kontrola přístupu k zařízení);
c)
zabránil neoprávněnému čtení, kopírování, pozměňování či vyjímání nosičů dat (kontrola nosičů dat);
d)
zabránil neoprávněnému vkládání údajů a neoprávněnému prohlížení, pozměňování či výmazu uložených osobních údajů (kontrola uchovávání);
e)
zabránil neoprávněným osobám v užívání automatizovaných systémů zpracování údajů pomocí zařízení pro přenos údajů (kontrola uživatelů);
f)
zajistil, aby osoby oprávněné k využívání automatizovaného systému zpracování údajů měly přístup pouze k údajům, na které se vztahuje jejich oprávnění k přístupu a pouze s pomocí individuálních a jedinečných totožností uživatele a chráněných režimů přístupu k informacím (kontrola přístupu k údajům);
g)
zajistil, aby všechny orgány s oprávněním přístupu do SIS II nebo k zařízením pro zpracování údajů vytvořily profily popisující funkce a povinnosti osob, jež jsou oprávněny k údajům přistupovat a údaje zadávat, aktualizovat, mazat a vyhledávat, a aby tyto profily bezodkladně na základě žádosti zpřístupnily vnitrostátním orgánům dozoru uvedeným v článku 60 (profily pracovníků);
h)
zajistil, aby bylo možné ověřit a zjistit, kterým orgánům se mohou osobní údaje předávat prostřednictvím zařízení pro přenos údajů (kontrola předávání);
i)
zajistil, aby bylo možné dodatečně ověřit a zjistit, které osobní údaje byly vloženy do automatizovaných systémů zpracování údajů, a kdo, kdy a za jakým účelem je vložil (kontrola vkládání);
j)
zabránil neoprávněnému čtení, kopírování, pozměňování nebo výmazu osobních údajů během přenosů osobních údajů nebo přepravy nosičů dat, zejména prostřednictvím vhodných technik šifrování (kontrola přepravy);
k)
sledoval účinnost bezpečnostních opatření uvedených v tomto odstavci a přijal nezbytná organizační opatření související s interním sledováním pro zajištění souladu s tímto rozhodnutím (interní kontrola).
2. Členské státy přijmou opatření rovnocenná opatřením uvedeným v odstavci 1, pokud jde o bezpečnost v souvislosti s výměnou doplňujících informací.
Článek 11
Důvěrnost - členské státy
Každý členský stát použije v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy svá pravidla služebního tajemství nebo jiné srovnatelné povinnosti zachování důvěrnosti na všechny osoby a subjekty, které musí pracovat s údaji SIS II a s doplňujícími informacemi. Tato povinnost trvá i poté, co dotyčné osoby opustí svůj úřad nebo zaměstnanecký poměr, nebo poté, co dotyčné subjekty ukončí svou činnost.
Článek 12
Vedení evidence na vnitrostátní úrovni
1. Členské státy, které nepoužívají vnitrostátní kopie, jsou povinny zajistit, aby každý přístup k osobním údajům a všechny výměny osobních údajů s CS-SIS byly evidovány v N.SIS II za účelem kontroly, zda je vyhledávání zákonné či nikoli, za účelem sledování zákonnosti zpracovávání údajů, pro vlastní kontrolu, pro zajištění řádného fungování N.SIS II, neporušenosti údajů a jejich zabezpečení.
2. Členské státy používající vnitrostátní kopie zajistí, aby každý vstup do údajů SIS II a každá výměna těchto údajů byly zaznamenány pro účely určené v odst. 1. To neplatí pro postupy uvedené v čl. 4 odst. 4.
3. Evidence obsahuje zejména historii záznamů, datum a čas předání údajů, údaje použité pro provedení vyhledávání, odkaz na předávané údaje a název jak příslušného orgánu, tak osoby odpovědné za zpracování údajů.
4. Evidenci lze použít pouze k účelu uvedenému v odstavcích 1 a 2 a vymaže se nejdříve po uplynutí jednoho roku a nejpozději po třech letech od jejího vytvoření. Evidence obsahující historii záznamů musí být smazána po uplynutí jednoho roku až tří let od výmazu záznamů.
5. Evidenci lze uchovat déle, je-li potřebná pro postupy kontroly, které již započaly.
6. Příslušné vnitrostátní orgány pověřené kontrolou, zda je vyhledávání zákonné či nikoli, sledováním zákonnosti zpracování údajů, vlastní kontrolou a zajištěním řádného fungování N.SIS II, neporušenosti údajů a jejich zabezpečení, mají v rozsahu své pravomoci a na základě žádosti do této evidence přístup, aby mohly plnit své úkoly.
Článek 13
Vlastní kontrola
Členské státy zajistí, aby každý orgán s oprávněním k přístupu k údajům SIS II učinil opatření nezbytná k zajištění dodržování tohoto rozhodnutí a spolupracuje, pokud je to nutné, s vnitrostátním orgánem dozoru.
Článek 14
Odborná příprava zaměstnanců
Dříve, než zaměstnanci orgánů s právem přístupu do SIS II obdrží povolení zpracovávat údaje uložené v SIS II, absolvují odpovídající odbornou přípravu týkající se zabezpečení údajů a pravidel o ochraně údajů a jsou informováni o jakýchkoliv příslušných trestných činech a sankcích.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ŘÍDÍCÍHO ORGÁNU
Článek 15
Provozní řízení
1. Po přechodném období řídící orgán financovaný ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, odpovídá za provozní řízení centrálního SIS II. Řídící orgán ve spolupráci s členskými státy zajistí na základě analýzy nákladů a přínosů, aby pro centrální SIS II byla vždy využívána nejlepší dostupná technologie.
2. Řídící orgán odpovídá též za následující úkoly spojené s komunikační infrastrukturou:
a)
dohled;
b)
zabezpečení;
c)
koordinace vztahů mezi členskými státy a poskytovatelem.
3. Komise odpovídá za všechny ostatní úkoly spojené s komunikační infrastrukturou, zejména:
a)
úkoly související s plněním rozpočtu;
b)
pořizování a obnovu;
c)
smluvní záležitosti.
4. Během přechodného období, než se řídící orgán uvedený v odstavci 1 ujme svých povinností, je za provozní řízení centrálního SIS II odpovědná Komise. Komise může v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (18), svěřit provádění tohoto řízení, jakož i úkolů souvisejících s plněním rozpočtu, vnitrostátním veřejnoprávním subjektům ve dvou různých zemích.
5. Každý vnitrostátní veřejnoprávní subjekt uvedený v odstavci 4 musí splňovat zejména tato výběrová kritéria:
a)
musí prokázat dlouhodobou zkušenost v provozování rozsáhlého informačního systému s funkcemi uvedenými v čl. 4 odst. 4;
b)
musí mít značnou odbornou znalost, pokud jde o obsluhu a požadavky na zabezpečení informačního systému srovnatelného s funkcemi uvedenými v čl. 4 odst. 4;
c)
musí mít dostatečný počet zkušených pracovníků, kteří mají patřičnou odbornou a jazykovou způsobilost pro práci v prostředí mezinárodní spolupráce, jakou vyžaduje SIS II;
d)
musí mít k dispozici bezpečnou a na míru postavenou infrastrukturu zařízení, která je zejména schopná zálohovat a zaručit nepřetržitou funkčnost rozsáhlých IT systémů, a
e)
jeho administrativní prostředí mu musí umožňovat řádně plnit jeho úkoly a vyhnout se jakémukoli střetu zájmů.
6. Před jakýmkoli takovým pověřením podle odstavce 4 a poté v pravidelných intervalech oznámí Komise Evropskému parlamentu a Radě podmínky pověření, přesný rozsah pověření a orgány, které jsou plněním úkolů pověřeny.
7. V případě, že Komise provede pověření podle odst. 4 během přechodného období, zajistí, aby toto pověření plně respektovalo meze stanovené institucionálním systémem daným ve Smlouvě o ES. Zejména zajistí, aby toto pověření nepříznivým způsobem neovlivnilo případný účinný kontrolní mechanismus podle práva Evropské unie, ať se jedná o Soudní dvůr, Účetní dvůr nebo evropského inspektora ochrany údajů.
8. Provozní řízení centrálního SIS II sestává ze všech úkolů nezbytných pro zachování funkčnosti centrálního SIS II 24 hodiny denně 7 dní v týdnu v souladu s tímto rozhodnutím, zejména z údržby a technického rozvoje nezbytného pro plynulý chod systému.
Článek 16
Bezpečnost
1. Řídící orgán ve vztahu k centrálnímu SIS II a Komise ve vztahu ke komunikační infrastruktuře přijmou nezbytná opatření, včetně bezpečnostního plánu, aby:
a)
fyzicky chránily údaje mimo jiné vypracováním plánů pro mimořádné situace pro ochranu kritické infrastruktury;
b)
zabránily neoprávněným osobám v přístupu k zařízení na zpracování údajů využívanému pro zpracování osobních údajů (kontrola přístupu k zařízení);
c)
zabránily neoprávněnému čtení, kopírování, pozměňování či vyjímání nosičů dat (kontrola nosičů dat);
d)
zabránily neoprávněnému vkládání údajů a neoprávněnému prohlížení, pozměňování či výmazu uložených osobních údajů (kontrola uchovávání);
e)
zabránily neoprávněným osobám v užívání automatizovaných systémů zpracování údajů pomocí zařízení pro přenos údajů (kontrola uživatelů);
f)
zajistily, aby osoby oprávněné k využívání automatizovaného systému zpracování údajů měly přístup pouze k údajům, na které se vztahuje jejich oprávnění k přístupu a pouze s pomocí individuálních a jedinečných totožností uživatele a chráněného režimu přístupu k informacím (kontrola přístupu k údajům);
g)
vytvořily profily popisující funkce a povinnosti osob, jež jsou oprávněny k údajům nebo k zařízením pro zpracování údajů přistupovat, a aby tyto profily na žádost bezodkladně zpřístupnily evropskému inspektorovi ochrany údajů uvedenému v článku 61 (profily pracovníků);
h)
zajistily, aby bylo možné ověřit a zjistit, kterým orgánům se mohou osobní údaje předávat prostřednictvím zařízení pro přenos údajů (kontrola předávání);
i)
zajistily, aby bylo možné dodatečně ověřit a zjistit, které osobní údaje byly vloženy do automatizovaných systémů zpracování údajů, kdy a kým byly vloženy (kontrola vkládání);
j)
zabránily neoprávněnému čtení, kopírování, pozměňování nebo výmazu osobních údajů během přenosů osobních údajů nebo během přepravy nosičů dat, zejména prostřednictvím vhodných technik šifrování (kontrola přepravy);
k)
sledovaly účinnost bezpečnostních opatření uvedených v tomto odstavci a přijaly nezbytná organizační opatření související s interním sledováním pro zajištění souladu s tímto rozhodnutím (interní kontrola).
2. Řídící orgán přijme opatření rovnocenná opatřením uvedeným v odstavci 1, pokud jde o zabezpečení při výměně doplňujících informací prostřednictvím komunikační infrastruktury.
Článek 17
Důvěrnost - řídící orgán
1. Aniž je dotčen článek 17 služebního řádu úředníků Evropských společenství, řídící orgán použije odpovídající pravidla služebního tajemství nebo jiné srovnatelné povinnosti zachování důvěrnosti na všechny své zaměstnance, kteří musí pracovat s údaji SIS II s použitím norem srovnatelných s normami stanovenými v článku 11 tohoto rozhodnutí. Tato povinnost trvá i poté, co dotyčné osoby opustí svůj úřad nebo zaměstnanecký poměr, nebo poté, co ukončí svou činnost.
2. Řídící orgán přijme opatření rovnocenná opatřením podle odstavce 1, pokud jde o důvěrnost při výměně doplňujících informací prostřednictvím komunikační infrastruktury.
Článek 18
Vedení evidence na centrální úrovni
1. Řídící orgán zajistí, aby každý přístup k osobním údajům a všechny výměny osobních údajů v rámci CS-SIS byly evidovány pro účely uvedené v čl. 12 odst. 1 a 2.
2. Evidence obsahuje zejména historii záznamů, datum a čas přenosu údajů, údaje použité pro provedení vyhledávání, odkaz na předávané údaje a název příslušného orgánu odpovědného za zpracování údajů.
3. Evidenci lze použít pouze k účelům uvedeným v odstavci 1 a vymaže se nejdříve po uplynutí jednoho roku a nejpozději po třech letech od jejího vytvoření. Evidence obsahující historii záznamů musí být smazána po uplynutí jednoho roku až tří let od výmazu záznamů.
4. Evidenci lze uchovat déle, je-li potřebná pro postupy kontroly, které již započaly.
5. Příslušné vnitrostátní orgány pověřené kontrolou, zda je vyhledávání zákonné či nikoli, sledováním zákonnosti zpracování údajů, vlastní kontrolou a zajištěním řádného fungování CS-SIS, neporušenosti údajů a jejich zabezpečení, mají v rozsahu své pravomoci a na základě žádosti do této evidence přístup, aby mohly plnit své úkoly.
Článek 19
Informační kampaň
Komise, ve spolupráci s vnitrostátními orgány dozoru a s evropským inspektorem ochrany údajů, spustí při zahájení provozu SIS II informační kampaň, která informuje veřejnost o účelech systému, o údajích, které se v něm ukládají, o orgánech, které k němu mají přístup a o právech osob. Po jeho zřízení řídící orgán, ve spolupráci s vnitrostátními orgány dozoru a evropským inspektorem ochrany údajů, tyto kampaně pravidelně opakuje. Členské státy, ve spolupráci se svými vnitrostátními orgány dozoru, navrhnou a provedou nezbytné politiky s cílem obecně informovat své občany o SIS II.
KAPITOLA IV
KATEGORIE ÚDAJŮ A OZNAČOVÁNÍ ZÁZNAMŮ
Článek 20
Kategorie údajů
1. Aniž je dotčen čl. 8 odst. 1 nebo ustanovení tohoto rozhodnutí, jež stanoví uchovávání doplňujících údajů, obsahuje SIS II pouze ty kategorie údajů, které dodává každý z členských států a které jsou potřebné pro účely uvedené v článcích 26, 32, 34, 36 a 38.
2. Kategorie údajů jsou následující:
a)
osoby, u kterých byl pořízen záznam;
b)
věci uvedené v článcích 36 a 38.
3. O osobách, o kterých byl pořízen záznam, se vloží nanejvýš tyto údaje:
a)
příjmení a jméno/jména, jméno při narození a dříve užívaná jména, případně alias, které může být vedeno zvlášť;
b)
jakékoli zvláštní objektivní a nezměnitelné tělesné znaky;
c)
datum a místo narození;
d)
pohlaví;
e)
fotografie;
f)
otisky prstů;
g)
státní příslušnost/příslušnosti;
h)
údaj o tom, zda je dotyčná osoba ozbrojena, má sklon k násilí nebo jde o uprchlou osobu;
i)
důvod záznamu;
j)
orgán pořizující záznam;
k)
odkaz na rozhodnutí, na jehož základě byl záznam pořízen;
l)
opatření, která je třeba přijmout;
m)
odkaz/odkazy podle článku 52 na další záznamy pořízené v SIS II;
n)
druh trestného činu.
4. Technická pravidla potřebná pro vložení, aktualizaci, vymazávání a vyhledávání údajů uvedených v odstavcích 2 a 3 se stanoví postupem podle článku 67, aniž jsou dotčena ustanovení nástroje, kterým se zřizuje řídící orgán.
5. Technická pravidla potřebná pro vyhledávání údajů podle odstavce 3 jsou podobná pro vyhledávání v CS-SIS, ve vnitrostátních kopiích i v kopiích pro technické účely podle čl. 46 odst. 2.
Článek 21
Proporcionalita
Členský stát před pořízením záznamu ověří, zda je daný případ dostatečně přiměřený, relevantní a závažný pro vložení záznamu do SIS II.
Článek 22
Zvláštní pravidla pro fotografie a otisky prstů
Fotografie a otisky prstů uvedené v čl. 20 odst. 3 písm. e) a f) se použijí podle těchto ustanovení:
a)
fotografie a otisky prstů se vloží pouze po provedení zvláštní kontroly kvality s cílem zjistit, zda jsou splněny minimální normy kvality údajů. Upřesnění zvláštní kontroly kvality se stanoví postupem podle článku 67, aniž jsou dotčena ustanovení nástroje, kterým se zřizuje řídící orgán;
b)
fotografie a otisky prstů se použijí pouze k potvrzení totožnosti osob, které byly nalezeny na základě alfanumerického vyhledávání v SIS II;
c)
jakmile to bude z technického hlediska možné, lze též použít otisky prstů k určení totožnosti osoby na základě jejího biometrického identifikátoru. Před zavedením této funkce do SIS II předloží Komise zprávu o dostupnosti a připravenosti potřebné technologie, kterou konzultuje s Evropským parlamentem.
Článek 23
Požadavek na vložení záznamu
1. Záznamy o osobách nemohou být vloženy bez údajů uvedených v čl. 20 odst. 3 písm. a), d), l) a případně k).
2. Dále se vloží všechny další údaje uvedené v čl. 20 odst. 3, jsou-li k dispozici.
Článek 24
Obecná ustanovení týkající se označování záznamů
1. Pokud má členský stát za to, že provedení záznamu pořízeného v souladu s články 26, 32 nebo 36 není slučitelné s jeho vnitrostátními právními předpisy, jeho mezinárodními závazky nebo základními vnitrostátními zájmy, může následně požadovat označení záznamu v tom smyslu, že opatření, které má být přijato na základě záznamu, nebude přijato na jeho území. Označení záznamu provede centrála SIRENE členského státu, který záznam vložil.
2. Aby členské státy mohly požadovat označení záznamu pořízeného v souladu s článkem 26, všem členským státům se automaticky prostřednictvím výměny doplňujících informací oznámí všechny nové záznamy této kategorie.
3. Pokud v mimořádně naléhavých a závažných případech požaduje členský stát, který pořizuje záznam, přijetí opatření, vykonávající členský stát přezkoumá, zda může povolit zrušení označení záznamu, které bylo přiřazeno na jeho pokyn. Může-li vykonávající stát toto označení zrušit, učiní nezbytné kroky k zajištění možnosti okamžitého vykonání opatření, jež má být přijato.
Článek 25
Označování záznamů za účelem zatčení a předání
1. V případech, na které se vztahuje rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV, se označení zamezující zatčení přiřadí k záznamu za účelem zatčení a předání, pouze pokud justiční orgán příslušný podle vnitrostátního práva k výkonu evropského zatýkacího rozkazu odmítl tento rozkaz vykonat na základě důvodu pro odmítnutí výkonu a pokud bylo označení záznamu požadováno.
2. Dle rozhodnutí justičního orgánu příslušného podle vnitrostátního práva, buď na základě obecného pokynu nebo pro konkrétní případ, je však možné požadovat označení záznamu za účelem zatčení a předání i tehdy, pokud je zřejmé, že výkon evropského zatýkacího rozkazu bude muset být odmítnut.
KAPITOLA V
ZÁZNAMY O OSOBÁCH HLEDANÝCH ZA ÚČELEM ZATČENÍ A PŘEDÁNÍ NEBO VYDÁNÍ
Článek 26
Cíle a podmínky pořizování záznamů
1. Údaje o osobách hledaných za účelem zatčení a předání na základě evropského zatýkacího rozkazu nebo hledaných za účelem zatčení a vydání se vkládají na žádost justičního orgánu členského státu pořizujícího záznam.
2. Údaje o osobách hledaných za účelem zatčení a předání se vkládají na základě zatýkacích rozkazů vydaných v souladu s dohodami uzavřenými mezi Evropskou unií a třetími státy na základě článků 24 a 38 Smlouvy o EU za účelem předání osob na základě zatýkacího rozkazu, které stanoví předávání tohoto zatýkacího rozkazu prostřednictvím Schengenského informačního systému.
Článek 27
Další údaje o osobách hledaných za účelem zatčení a předání
1. V případě osoby hledané za účelem zatčení a předání na základě evropského zatýkacího rozkazu vloží pořizující členský stát do SIS II kopii originálu evropského zatýkacího rozkazu.
2. Pořizující členský stát může vložit kopii překladu evropského zatýkacího rozkazu do jednoho nebo několika dalších úředních jazyků orgánů Evropské unie.
Článek 28
Doplňující informace o osobách hledaných za účelem zatčení a předání
Členský stát, který vložil do SIS II záznam za účelem zatčení a předání, sdělí prostřednictvím výměny doplňujících informací všem členským státům údaje uvedené v čl. 8 odst. 1 rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV.
Článek 29
Doplňující informace o osobách hledaných za účelem zatčení a vydání
1. Členský stát, který vložil do SIS II záznam za účelem vydání, sdělí prostřednictvím výměny doplňujících informací všem členským státům tyto údaje:
a)
orgán, který vydal žádost o zatčení;
b)
zda je k dispozici zatýkací rozkaz nebo akt se stejným právním účinkem nebo pravomocný rozsudek;
c)
podstatu a právní kvalifikaci trestného činu;
d)
popis okolností, za kterých byl trestný čin spáchán, včetně doby, místa činu a stupně účasti dotyčné osoby na něm;
e)
je-li to možné, následky trestného činu;
f)
nebo jakékoliv další informace, které jsou užitečné nebo nezbytné pro výkon záznamu.
2. Údaje uvedené v odstavci 1 se nesdělí, pokud byly již poskytnuty údaje uvedené v článcích 27 nebo 28 a pokud jsou považovány za dostačující pro výkon záznamu dotčeným členským státem.
Článek 30
Úprava záznamů o osobách hledaných za účelem zatčení a předání nebo vydání
Není-li možné zatčení provést buď z důvodu zamítavého rozhodnutí dožádaného členského státu v souladu s postupy týkajícími se označování uvedenými v článcích 24 nebo 25 nebo z toho důvodu, že v případě záznamu za účelem zatčení a vydání nebylo vyšetřování ukončeno, musí dožádaný členský stát považovat záznam za záznam pro účely sdělení místa pobytu dotyčné osoby.
Článek 31
Výkon opatření na základě záznamu o osobě hledané za účelem zatčení a předání nebo vydání
1. V případech, na které se vztahuje rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV, je záznam vložený do SIS II podle článku 26 ve spojení s doplňujícími údaji podle článku 27 evropským zatýkacím rozkazem vystaveným v souladu s rámcovým rozhodnutím 2002/584/SVV a má stejný účinek.
2. V případech, na které se rámcové rozhodnutí 2002/584/SVV nevztahuje, má záznam vložený do SIS II podle článku 26 a 29 stejnou platnost jako žádost o předběžnou vazbu podle článku 16 Evropské úmluvy o vydávání ze dne 13. prosince 1957 nebo článku 15 smlouvy zemí Beneluxu o vydávání a vzájemné pomoci ve věcech trestních ze dne 27. června 1962.
KAPITOLA VI
ZÁZNAMY O POHŘEŠOVANÝCH OSOBÁCH
Článek 32
Cíle a podmínky pořizování záznamů
1. Údaje o pohřešovaných osobách které musí být umístěny pod dočasnou ochranu nebo jejichž místo pobytu je třeba zjistit, se vloží do SIS II na žádost příslušného orgánu členského státu pořizujícího záznam.
2. Je možné vkládat tyto kategorie pohřešovaných osob:
a)
pohřešované osoby, které musí být umístěny pod dočasnou ochranu:
i)
v zájmu své vlastní ochrany,
ii)
za účelem předcházení nebezpečí hrozícího těmto osobám;
b)
pohřešované osoby, které nemusí být umístěny pod dočasnou ochranu.
3. Odst. 2 písm. a) se použije pouze na osoby, které musí být internovány na základě rozhodnutí příslušného orgánu.
4. Odstavce 1, 2 a 3 se použijí zejména na nezletilé osoby.
5. Členské státy zajistí, aby údaje vložené do SIS II uváděly, do které z kategorií zmíněných v odstavci 2 pohřešovaná osoba patří.
Článek 33
Výkon opatření na základě záznamu
1. Je-li nalezena osoba uvedená v článku 32, příslušné orgány sdělí s výhradou odstavce 2 členskému státu pořizujícímu záznam jejich místo pobytu. V případech uvedených v čl. 32 odst. 2 písm. a) mohou umístit osoby pod ochranu a zabránit jim tak v tom, aby pokračovaly v cestě, pokud to dovolují vnitrostátní právní předpisy.
2. Sdělení údajů o pohřešované osobě, jež byla nalezena a která je plnoletá, jiné než sdělení mezi příslušnými orgány, vyžaduje souhlas této osoby. Příslušné orgány však mohou sdělit osobě, jež oznámila pohřešování osoby skutečnost, že záznam byl z důvodu nalezení osoby vymazán.
KAPITOLA VII
ZÁZNAMY O OSOBÁCH ZA ÚČELEM ZAJIŠTĚNÍ JEJICH SPOLUPRÁCE V SOUDNÍM ŘÍZENÍ
Článek 34
Cíle a podmínky pořizování záznamů
Pro účely sdělení místa pobytu nebo bydliště osob vloží členské státy na žádost příslušného orgánu do SIS II údaje o:
a)
svědcích;
b)
osobách předvolaných nebo hledaných za účelem předvolání justičními orgány v rámci trestního řízení, aby vypovídaly o skutečnostech, pro které jsou stíhány;
c)
osobách, kterým musí být doručen trestní rozsudek nebo jiné dokumenty v rámci trestního řízení, aby vypovídaly o skutečnostech, pro které jsou stíhány;
d)
osobách, kterým musí být doručena obsílka k nástupu trestu odnětí svobody.
Článek 35
Výkon opatření na základě záznamu
Požadované informace jsou žádajícímu členskému státu sdělovány prostřednictvím výměny doplňujících informací.
KAPITOLA VIII
ZÁZNAMY O OSOBÁCH A VĚCECH POŘÍZENÉ PRO ÚČELY SKRYTÝCH KONTROL NEBO ZVLÁŠTNÍCH KONTROL
Článek 36
Cíle a podmínky pořizování záznamů
1. Údaje o osobách nebo vozidlech, plavidlech, letadlech a kontejnerech se vkládají pro účely skrytých kontrol nebo zvláštních kontrol v souladu s čl. 37 odst. 4 podle právních předpisů členského státu pořizujícího záznam.
2. Tento záznam může být pořízen pro účely trestního stíhání a předcházení ohrožení veřejné bezpečnosti, pokud:
a)
existuje důvodné podezření, že osoba zamýšlí spáchat nebo páchá závažný trestný čin, jako jsou trestné činy uvedené v čl. 2 odst. 2 rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV, nebo
b)
z celkového posouzení osoby, zejména na základě dosud spáchaných trestných činů, lze předpokládat, že se i v budoucnosti dopustí závažných trestných činů, jako jsou trestné činy uvedené v čl. 2 odst. 2 rámcového rozhodnutí 2002/584/SVV.
3. Kromě toho může být záznam v souladu s vnitrostátními právními předpisy pořízen na žádost orgánů odpovědných za státní bezpečnost, pokud existuje konkrétní důvod předpokládat, že informace uvedené v čl. 37 odst. 1 jsou nezbytné pro předcházení závažnému ohrožení ze strany dotyčné osoby nebo jiným závažným ohrožením vnitřní nebo vnější státní bezpečnosti. Členský stát pořizující záznam podle tohoto odstavce o tom informuje ostatní členské státy. Každý členský stát určí, kterým orgánům se tyto informace předávají.
4. Záznamy o vozidlech, plavidlech, letadlech a kontejnerech mohou být pořízeny, pokud existuje důvodné podezření o jejich spojení se závažnými trestnými činy uvedenými v odstavci 2 nebo závažnými ohroženími uvedenými v odstavci 3.
Článek 37
Provádění opatření na základě záznamu
1. Pro účely skrytých kontrol nebo zvláštních kontrol mohou být při provádění hraniční kontroly a jiných policejních a celních kontrol v členském státě shromažďovány a předávány orgánu pořizujícímu záznam všechny nebo některé z následujících informací:
a)
skutečnost, že osoba, o které byl pořízen záznam nebo vozidlo, plavidlo, letadlo nebo kontejner, o němž byl pořízen záznam, byly nalezeny;
b)
místo, čas nebo důvod kontroly;
c)
trasa a cíl cesty;
d)
osoby, které doprovázejí dotyčné osoby nebo cestující ve vozidle, na plavidle nebo v letadle, o kterých lze důvodně předpokládat, že jsou s dotyčnou osobou spojeny;
e)
použité vozidlo, plavidlo, letadlo nebo kontejner;
f)
převážené věci;
g)
okolnosti, za jakých byly osoba nebo vozidlo, plavidlo, letadlo nebo kontejner nalezeny.
2. Informace uvedené v odstavci 1 se sdělují prostřednictvím výměny doplňujících informací.
3. Při shromažďování informací uvedených v odstavci 1 přijmou členské státy opatření, aby nebyla ohrožena utajená povaha kontroly.
4. Během zvláštních kontrol může být v souladu s vnitrostátními právními předpisy pro účely uvedené v článku 36 provedena prohlídka osob, vozidel, plavidel, letadel, kontejnerů a převážených věcí. Pokud zvláštní kontroly nejsou podle právních předpisů členského státu přípustné, nahrazují se v tomto členském státě automaticky skrytými kontrolami.
KAPITOLA IX
ZÁZNAMY O VĚCECH HLEDANÝCH ZA ÚČELEM ZABAVENÍ NEBO ZA ÚČELEM ZAJIŠTĚNÍ DŮKAZŮ V TRESTNÍM ŘÍZENÍ
Článek 38
Cíle a podmínky pořizování záznamů
1. Do SIS II se vkládají údaje o věcech hledaných za účelem zabavení nebo za účelem zajištění důkazů v trestním řízení.
2. Vkládají se tyto kategorie snadno identifikovatelných věcí:
a)
vozidla s motorem o obsahu válců nad 50 ccm, plavidla a letadla;
b)
přívěsy o pohotovostní hmotnosti přesahující 750 kg, obytné přívěsy, průmyslová zařízení, závěsné motory a kontejnery;
c)
střelné zbraně;
d)
odcizené, neoprávněně užívané nebo pohřešované nevyplněné úřední doklady;
e)
odcizené, neoprávněně užívané, pohřešované nebo neplatné doklady totožnosti, jako jsou pasy, občanské průkazy, řidičské průkazy, povolení k pobytu a cestovní doklady, jež byly vydané;
f)
odcizená, neoprávněně užívaná, pohřešovaná nebo neplatná osvědčení o registraci vozidel a státní poznávací značky;
g)
bankovky (evidované);
h)
odcizené, neoprávněně užívané, pohřešované nebo neplatné cenné papíry a platební nástroje, jako jsou šeky, kreditní karty, dluhopisy, akcie a podíly.
3. Technická pravidla potřebná pro vkládání, aktualizaci, vymazávání a vyhledávání údajů uvedených v odstavci 2 se stanoví postupem podle článku 67, aniž jsou dotčena ustanovení nástroje, kterým se zřizuje řídící orgán.
Článek 39
Provádění opatření na základě záznamu
1. Pokud se při vyhledávání zjistí záznam o věci, která byla nalezena, spojí se orgán, který zjistil shodu dvou položek údajů, s orgánem, který pořídil záznam s cílem dohodnout vhodná opatření. Za tímto účelem mohou být v souladu s tímto rozhodnutím sdělovány i osobní údaje.
2. Informace uvedené v odstavci 1 se sdělí prostřednictvím výměny doplňujících informací.
3. Opatření, jež má přijmout členský stát, který věc nalezl, musí být v souladu s jeho vnitrostátními právními předpisy.
KAPITOLA X
PRÁVO PŘÍSTUPU K ZÁZNAMŮM A JEJICH UCHOVÁVÁNÍ
Článek 40
Orgány mající právo přístupu k záznamům
1. Přístup k údajům vloženým do SIS II v souladu s tímto rozhodnutím a právo v těchto údajích vyhledávat přímo nebo v kopii údajů CS-SIS je vyhrazeno výlučně orgánům odpovědným za:
a)
ochranu hranic, v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (19);
b)
provádění jiných policejních a celních kontrol v dotyčném členském státě, jakož i za jejich koordinaci mezi určenými orgány.
2. Právo na přístup k údajům vloženým do SIS II a právo tyto údaje přímo vyhledávat mohou však při plnění svých úkolů stanovených vnitrostátními právními předpisy vykonávat i vnitrostátní justiční orgány, včetně těch, které odpovídají za zahájení trestního stíhání a za vyšetřování před podáním obžaloby, jakož i jejich koordinační orgány.
3. Orgány uvedené v tomto článku se zahrnou do seznamu uvedeného v čl. 46 odst. 8.
Článek 41
Přístup Europolu k údajům SIS II
1. Evropský policejní úřad (Europol) má v rámci svého mandátu právo na přístup k údajům vloženým do SIS II a právo tyto údaje přímo vyhledávat v souladu s články 26, 36 a 38.
2. Pokud vyhledávání provedené Europolem odhalí existenci záznamu v SIS II, Europol o tom informuje způsobem vymezeným Úmluvou o Europolu členský stát, který daný záznam pořídil.
3. Použití informací získaných vyhledáváním v SIS II podléhá souhlasu dotyčného členského státu. Pokud členský stát povolí použití takové informace, řídí se nakládání s ní Úmluvou o Europolu. Europol může takovou informaci sdělit třetím státům a třetím subjektům pouze se souhlasem dotyčného členského státu.
4. Europol může od dotyčného členského státu v souladu s ustanoveními Úmluvy o Europolu požadovat další informace.
5. Europol:
a)
v souladu s ustanoveními článku 12 zaznamená každý vstup a vyhledávání, které provede;
b)
aniž jsou dotčena ustanovení odstavců 3 a 4, nepropojí části SIS II s jakýmkoli počítačovým systémem pro sběr a zpracování údajů provozovaným Europolem nebo na jeho pracovištích, ani do takového systému nepřenese údaje obsažené v SIS II, k nimž má přístup, ani nestáhne nebo jinak nezkopíruje jakékoli části SIS II;
c)
omezí přístup k údajům vloženým do SIS II na konkrétně oprávněné zaměstnance Europolu;
d)
přijme a bude uplatňovat opatření stanovená v článcích 10 a 11;
e)
umožní Společnému kontrolnímu orgánu zřízenému podle článku 24 Úmluvy o Europolu, aby kontroloval činnost Europolu při výkonu jeho práva na přístup k údajům vloženým do SIS II a práva tyto údaje vyhledávat.
Článek 42
Přístup Eurojustu k údajům SIS II
1. Národní členové Eurojustu a jejich asistenti mají v rámci svého mandátu právo na přístup k údajům vloženým do SIS II a právo tyto údaje vyhledávat v souladu s články 26, 32, 34 a 38.
2. Pokud vyhledávání provedené národním členem Eurojustu odhalí existenci záznamu v SIS II, informuje o tom členský stát, který daný záznam pořídil. Jakákoli informace získaná takovým vyhledáváním může být třetím státům a třetím subjektům sdělena pouze se souhlasem členského státu, který daný záznam pořídil.
3. Žádné ustanovení tohoto článku se nedotýká ustanovení rozhodnutí 2002/187/SVV týkajících se ochrany údajů a odpovědnosti za neoprávněné nebo nesprávné zpracování takových údajů vnitrostátními členy Eurojustu nebo jejich asistenty, ani pravomocí společného kontrolního orgánu zřízeného podle uvedeného rozhodnutí.
4. Každý vstup a vyhledávání provedené národním členem Eurojustu nebo jeho asistentem se zaznamená v souladu s článkem 12 a každé jejich použití údajů, k nimž získali přístup, se zaeviduje.
5. Části SIS II se nepropojí s jakýmkoli počítačovým systémem pro sběr a zpracování údajů provozovaným Eurojustem nebo na jeho pracovištích, ani se do takového systému nepřenesou údaje v SIS II obsažené, k nimž mají vnitrostátní členové nebo jejich asistenti přístup, ani se žádné části SIS II nestáhnou.
6. Přístup k údajům vloženým do SIS II se omezuje na národní členy a jejich asistenty a nelze jej rozšířit na zaměstnance Eurojustu.
7. Za účelem zajištění důvěrnosti a bezpečnosti se přijmou a budou uplatňovat opatření stanovená v článcích 10 a 11.
Článek 43
Rozsah přístupu
Uživatelé, včetně Europolu, národní členové Eurojustu a jejich asistenti mají přístup pouze k údajům, které jsou nezbytné k plnění jejich úkolů.
Článek 44
Doba uchovávání záznamů o osobách
1. Záznamy o osobách vložené do SIS II podle tohoto rozhodnutí se uchovávají pouze po dobu nezbytnou pro splnění účelů, pro které byly vloženy.
2. Do tří let od vložení takového záznamu do SIS II přezkoumá členský stát, který záznam pořídil, nutnost jej zachovat. V případě záznamů o osobách podle článku 36 činí tato lhůta jeden rok.
3. Každý členský stát ve vhodných případech stanoví kratší doby pro přezkum v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy.
4. Členský stát, který záznam pořídil, může v době pro přezkum na základě souhrnného individuálního posouzení, které zaznamená, rozhodnout o delším zachování záznamu, je-li to nezbytné pro účely, pro něž byl záznam pořízen. V tomto případě se použije odstavec 2 také na toto delší zachování. Jakékoliv prodloužení záznamu musí být sděleno CS-SIS.
5. Záznamy se automaticky vymazávají po uplynutí doby pro přezkum uvedené v odstavci 2 s výjimkou případu, kdy členský stát, který záznam pořídil, informoval CS-SIS o prodloužení záznamu podle odstavce 4. CS-SIS automaticky čtyři měsíce předem uvědomí členské státy o plánovaném výmazu údajů ze systému.
6. Členské státy vedou statistiku o počtu záznamů, u nichž byla doba uchovávání prodloužena v souladu s odstavcem 4.
Článek 45
Doba uchovávání záznamů o věcech
1. Záznamy o věcech vložené do SIS II podle tohoto rozhodnutí se uchovávají pouze po dobu nezbytnou pro splnění účelů, pro které byly vloženy.
2. Záznamy o věcech vložené v souladu s článkem 36 se uchovávají nejvýše po dobu pěti let.
3. Záznamy o věcech vložené v souladu s článkem 38 se uchovávají nejvýše po dobu deseti let.
4. Doby uchovávání uvedené v odstavcích 2 a 3 se mohou prodloužit, pokud se to ukáže jako nezbytné pro účely, pro které byl záznam pořízen. V tomto případě se odstavce 2 a 3 použijí na toto delší uchovávání.
KAPITOLA XI
OBECNÁ PRAVIDLA PRO ZPRACOVÁNÍ ÚDAJŮ
Článek 46
Zpracování údajů v SIS II
1. Členské státy mohou zpracovávat údaje uvedené v článcích 20, 26, 32, 34, 36 a 38 pouze pro účely stanovené pro každou kategorii záznamů uvedenou v těchto článcích.
2. Kopie údajů se mohou pořizovat pouze pro technické účely, pokud jsou potřebné k přímému vyhledávání orgány uvedenými v článku 40. Na tyto kopie se použijí ustanovení tohoto rozhodnutí. Záznamy pořízené jinými členskými státy nesmějí být kopírovány z jejich N.SIS II do jiných vnitrostátních souborů údajů.
3. Technické kopie podle odstavce 2, které vedou ke vzniku off-line databází, lze uchovávat pouze na dobu nepřekračující 48 hodin. V mimořádných situacích může být tato doba prodloužena až do konce mimořádné situace.
Členské státy vedou aktualizovaný seznam těchto kopií, zpřístupní tento seznam vnitrostátním orgánům dozoru a zajistí, aby v souvislosti s těmito kopiemi byla uplatňována ustanovení tohoto rozhodnutí, zejména ustanovení uvedená v článku 10.
4. Přístup k údajům SIS II se povoluje pouze v mezích pravomoci vnitrostátního orgánu uvedeného v článku 40 a pouze osobám vybaveným náležitým oprávněním.
5. Pokud jde o záznamy podle článků 26, 32, 34, 36 a 38 tohoto rozhodnutí, jakékoli zpracování informací v nich uvedených pro jiné účely než účely, pro které byly vloženy do SIS II, musí být spojeno s konkrétním případem a odůvodněno nezbytností předcházet bezprostřednímu vážnému ohrožení veřejného pořádku a veřejné bezpečnosti z vážných důvodů národní bezpečnosti nebo s cílem předejít závažnému trestnému činu. Za tím účelem musí být předem získáno povolení členského státu, který záznam pořídil.
6. Údaje nesmějí být využívány k administrativním účelům.
7. Jakékoli využití údajů, které není v souladu s odstavci 1 až 6, je podle právních předpisů každého členského státu považováno za zneužití.
8. Každý členský stát sdělí řídícímu orgánu seznam příslušných orgánů, které jsou podle tohoto rozhodnutí oprávněny přímo vyhledávat údaje uložené v SIS II, a jeho případné změny. V tomto seznamu je u každého orgánu uvedeno, v jakých údajích může vyhledávat a za jakými účely. Řídící orgán zajistí každoroční zveřejnění seznamu v Úředním věstníku Evropské unie.
9. Nestanoví-li právní předpisy Evropské unie zvláštní ustanovení, použijí se pro údaje vložené do N.SIS II právní předpisy každého členského státu.
Článek 47
Údaje a vnitrostátní soubory SIS II
1. Článkem 46 odst. 2 není dotčeno právo členského státu uchovávat ve svém vnitrostátním souboru údaje SIS II, ve spojitosti s nimiž bylo učiněno opatření na jeho území. Takové údaje se uchovávají ve vnitrostátních souborech nanejvýš po dobu tří let s výjimkou případů, kdy konkrétní ustanovení vnitrostátního práva upravují delší období uchovávání.
2. Článkem 46 odst. 2 není dotčeno právo členského státu uchovávat ve svých vnitrostátních souborech údaje obsažené v konkrétním záznamu, který vložil dotyčný členský stát do SIS II.
Článek 48
Informování v případě nepoužití záznamu
Nemohou-li být požadovaná opatření provedena, uvědomí o tom dožádaný členský stát neprodleně členský stát, který pořídil záznam.
Článek 49
Kvalita údajů zpracovávaných v SIS II
1. Členský stát pořizující záznam odpovídá za zajištění toho, že údaje jsou správné, aktuální a jsou vložené do SIS II v souladu se zákonem.
2. Pouze členský stát, který vložil záznam, je oprávněn měnit, doplňovat, opravovat, aktualizovat nebo mazat údaje, které vložil.
3. Má-li některý z členských států, který nepořídil záznam, důkazy naznačující, že položka údaje je věcně nesprávná nebo je uchovávána protiprávně, uvědomí o tom co nejdříve a nejpozději do deseti dnů poté, co se o uvedeném důkazu dozvěděl, členský stát, který záznam pořídil, prostřednictvím výměny doplňujících informací. Členský stát, který záznam pořídil, sdělení prověří a v případě potřeby dotyčnou položku neprodleně opraví nebo vymaže.
4. Nemohou-li se členské státy dohodnout ve lhůtě dvou měsíců, předloží členský stát, který nepořídil záznam, věc evropskému inspektorovi ochrany údajů, který spolu s dotyčnými vnitrostátními orgány dozoru vystupuje jako prostředník.
5. Členské státy si vymění doplňující informace v případě, že si dotyčná osoba stěžuje, že není osobou, k níž se má záznam vztahovat. Prokáže-li kontrola, že se skutečně jedná o dvě odlišné osoby, bude osoba, která si stěžuje, informována o ustanoveních uvedených v článku 51.
6. Pokud je určitá osoba již předmětem záznamu v SIS II, dohodne se o vložení tohoto záznamu členský stát, který vloží další záznam, s členským státem, který vložil první záznam. Dohody je dosaženo na základě výměny doplňujících informací.
Článek 50
Rozlišování osob s podobnými znaky
Pokud se při vkládání nového záznamu ukáže, že v SIS II již existuje záznam o osobě se stejnými prvky popisu totožnosti, postupuje se takto:
a)
centrála SIRENE kontaktuje žádající útvar s cílem objasnit, zda se záznam týká stejné osoby či nikoli;
b)
v případě, že kontrola prokáže, že osoba, jež je předmětem nového záznamu, a osoba, o níž již existuje záznam v SIS II, je ve skutečnosti jedna a ta samá, centrála SIRENE použije postup vkládání vícenásobných záznamů uvedený v čl. 49 odst. 6. Prokáže-li kontrola, že se ve skutečnosti jedná o dvě různé osoby, centrála SIRENE schválí požadavek na vložení dalšího záznamu a to tak, že doplní potřebné prvky, které zabrání jakýmkoli chybným určením totožnosti.
Článek 51
Další údaje pro účely řešení zneužití totožnosti
1. Může-li dojít k záměně mezi osobou, která má být ve skutečnosti předmětem záznamu, a osobou, jejíž totožnost byla zneužita, doplní členský stát, který záznam vložil, s výslovným souhlasem osoby, jejíž totožnost byla zneužita, záznam o údaje týkající se této osoby, aby se předešlo nežádoucím důsledkům chybného určení totožnosti.
2. Údaje týkající se osoby, jejíž totožnost byla zneužita, se použijí pouze pro tyto účely:
a)
umožnit příslušnému orgánu odlišit osobu, jejíž totožnost byla zneužita, od osoby, jež je ve skutečnosti předmětem záznamu;
b)
umožnit osobě, jejíž totožnost byla zneužita, prokázat svoji totožnost a dokázat, že její totožnost byla zneužita.
3. Za účelem naplnění tohoto článku lze vložit a dále zpracovávat v SIS II nanejvýš tyto osobní údaje:
a)
příjmení a jméno/jména, rodné příjmení a dříve užívaná jména, případně alias, která mohou být vedena zvlášť;
b)
veškeré zvláštní objektivní a tělesné nezměnitelné znaky;
c)
místo a datum narození;
d)
pohlaví;
e)
fotografie;
f)
otisky prstů;
g)
státní příslušnost/příslušnosti;
h)
číslo/čísla průkazu/průkazů totožnosti a datum vydání.
4. Technická pravidla potřebná pro vkládání, aktualizaci a vymazávání údajů uvedených v odstavci 3 se stanoví postupem podle článku 67, aniž jsou dotčena ustanovení nástroje, kterým se zřizuje řídící orgán.
5. Údaje uvedené v odstavci 3 se vymažou současně s odpovídajícím záznamem nebo dříve, pokud o to osoba požádá.
6. K údajům uvedeným v odstavci 3 mohou přistupovat pouze orgány mající právo přístupu k odpovídajícímu záznamu, a to pouze za účelem předcházení chybnému určení totožnosti.
Článek 52
Odkazy mezi záznamy
1. Členský stát může vytvořit odkaz mezi jím vloženými záznamy v SIS II. Smyslem takového odkazu je zavést souvislost mezi dvěma nebo více záznamy.
2. Vytvoření odkazu nemá dopad na konkrétní opatření, které má být provedeno na základě jednotlivého záznamu opatřeného odkazem, nebo na dobu uchovávání jednotlivých záznamů propojených odkazy.
3. Vytvoření odkazu nemá dopad na práva přístupu upravená tímto rozhodnutím. Orgánům bez práva přístupu k některým kategoriím záznamů není umožněno vidět odkaz na záznam, ke kterému nemají přístup.
4. Členský stát vytvoří odkaz mezi záznamy pouze tehdy, je-li to z operativního hlediska zjevně potřebné.
5. Členský stát může vytvořit odkazy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy, pokud jsou dodržovány zásady uvedené v tomto článku.
6. Pokud se členský stát domnívá, že vytvoření odkazu mezi záznamy jiným členským státem je neslučitelné s jeho vnitrostátními právními předpisy nebo mezinárodními závazky, může přijmout nezbytná opatření, která znemožní přístup k příslušnému odkazu z jeho území nebo jeho orgánům nacházejícím se vně jeho území.
7. Technická pravidla pro odkazování mezi záznamy se přijmou postupem podle článku 67, aniž jsou dotčena ustanovení nástroje, kterým se zřizuje řídící orgán.
Článek 53
Účel a doba uchovávání doplňujících informací
1. S cílem podporovat výměnu doplňujících informací uchovávají členské státy v centrále SIRENE odkaz na rozhodnutí, na jejichž základě byl záznam pořízen.
2. Osobní údaje vedené v souborech centrálou SIRENE v důsledku výměny informací se uchovávají pouze po dobu potřebnou pro dosažení účelů, pro něž byly tyto údaje poskytnuty. Výmaz těchto údajů se v každém případě provede nejpozději do jednoho roku po výmazu záznamu týkajícího se dotyčné osoby ze SIS II.
3. Odstavcem 2 není dotčeno právo členského státu uchovávat ve vnitrostátních souborech údaje týkající se konkrétního záznamu, který členský stát pořídil, nebo záznamu, ve spojení s nímž bylo učiněno opatření na jeho území. Časové období, po které mohou být takové údaje vedeny v takových souborech, se řídí vnitrostátními právními předpisy.
Článek 54
Předávání osobních údajů třetím stranám
Údaje zpracovávané v SIS II za použití tohoto rozhodnutí se neposkytují ani nezpřístupňují žádné třetí zemi nebo mezinárodní organizaci.
Článek 55
Výměna údajů o odcizených, neoprávněně užívaných, ztracených nebo neplatných cestovních pasech s Interpolem
1. Odchylně od článku 54 lze s členy Interpolu vyměňovat číslo cestovního pasu, země vystavení a druh dokumentu odcizených, neoprávněně užívaných, ztracených nebo neplatných cestovních pasů vložených do SIS II prostřednictvím propojení SIS II a databáze Interpolu o odcizených nebo pohřešovaných cestovních dokladech, s výhradou uzavření dohody mezi Interpolem a Evropskou unií. Dohodou se stanoví, že předávání údajů vložených členským státem podléhá souhlasu uvedeného členského státu.
2. Dohodou uvedenou v odstavci 1 se stanoví, že přístup ke sdíleným údajům mají pouze členové Interpolu ze zemí, které zajišťují náležitou úroveň ochrany osobních údajů. Před uzavřením této dohody si Rada vyžádá stanovisko Komise k přiměřenosti úrovně ochrany osobních údajů a dodržování lidských práv a svobod, pokud jde o automatické zpracovávání osobních údajů Interpolem a zeměmi, které mají zástupce u Interpolu.
3. V souladu s příslušnými ustanoveními tohoto rozhodnutí týkajícími se odcizených, neoprávněně užívaných, ztracených nebo neplatných cestovních pasů vložených do SIS II může dohoda uvedená v odstavci 1 rovněž umožnit členským státům prostřednictvím SIS II přístup k údajům z databáze Interpolu o odcizených nebo pohřešovaných cestovních dokladech.
KAPITOLA XII
OCHRANA ÚDAJŮ
Článek 56
Zpracování citlivých kategorií údajů
Zakazuje se zpracování kategorií údajů uvedených v první větě článku 6 Úmluvy Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981 o ochraně osob s ohledem na automatizované zpracování osobních údajů.
Článek 57
Použití úmluvy Rady Evropy o ochraně údajů
Osobní údaje zpracovávané za použití tohoto rozhodnutí se chrání v souladu s Úmluvou Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981 o ochraně osob s ohledem na automatizované zpracování osobních údajů a jejími následnými změnami.
Článek 58
Přístupové právo, oprava nepřesných údajů a výmaz protiprávně uchovávaných údajů
1. Právo osob na přístup k údajům vloženým o nich do SIS II v souladu s tímto rozhodnutím se vykonává v souladu s právními předpisy členského státu, u kterého toto právo uplatňují.
2. Pokud to stanoví vnitrostátní právní předpisy, rozhoduje o tom, zda a jakým způsobem se tyto informace poskytují, vnitrostátní orgán dozoru.
3. Členský stát, který záznam nepořídil, může poskytnout informace o těchto údajích pouze tehdy, pokud předem poskytl členskému státu, který záznam pořídil, příležitost zaujmout postoj. Toto se provádí prostřednictvím výměny doplňujících informací.
4. Informace nebude subjektu údajů sdělena, pokud je to nevyhnutelné pro výkon zákonného úkolu v souvislosti se záznamem nebo z důvodu ochrany práv a svobod třetích stran.
5. Každý má právo na opravu věcně nepřesných údajů nebo výmaz protiprávně uchovávaných údajů, které se jej týkají.
6. Dotyčná osoba je informována co nejdříve a v každém případě nejpozději do 60 dnů ode dne, kdy tato osoba požádala o přístup nebo dříve, stanoví-li tak vnitrostátní právní předpisy.
7. Tato osoba je o činnostech v návaznosti na výkon jejích práv na opravu a výmaz informována co nejdříve a v každém případě nejpozději do tří měsíců ode dne, kdy požádala o opravu nebo výmaz nebo dříve, stanoví-li tak vnitrostátní právní předpisy.
Článek 59
Opravné prostředky
1. Každý má právo podat žalobu u soudu nebo orgánu příslušného podle vnitrostátních právních předpisů kteréhokoliv členského státu, zejména ve věci přístupu, opravy, výmazu či poskytnutí informace nebo odškodnění v souvislosti se záznamem, který se ho týká.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení článku 64, zavazují se členské státy navzájem vymáhat konečná rozhodnutí přijatá soudy nebo orgány uvedenými v odstavci 1.
3. Do 23. srpna 2009 Komise posoudí pravidla týkající se opravných prostředků uvedená v tomto článku.
Článek 60
Dohled nad N.SIS II
1. Každý členský stát zajistí, aby nezávislý orgán (dále jen „vnitrostátní orgán dozoru“) sledoval nezávisle zákonnost zpracování osobních údajů SIS II na svém území a jejich předávání mimo své území, včetně výměny a dalšího zpracování doplňujících informací.
2. Vnitrostátní orgány dozoru zajistí, aby alespoň každým čtvrtým rokem byl v souladu s mezinárodními auditorskými standardy proveden audit činností zpracování údajů v N.SIS II.
3. Členské státy zajistí, aby jejich vnitrostátní orgán dozoru měl dostatečné zdroje pro plnění úkolů, které mu byly tímto rozhodnutím svěřeny.
Článek 61
Dohled nad řídícím orgánem
1. Evropský inspektor ochrany údajů kontroluje, zda jsou činnosti řídícího orgánu související se zpracováváním osobních údajů prováděny v souladu s tímto rozhodnutím. Odpovídajícím způsobem se použijí povinnosti a pravomoci uvedené v článku 46 a 47 nařízení (ES) č. 45/2001.
2. Evropský inspektor ochrany údajů zajistí, aby alespoň každým čtvrtým rokem byl v souladu s mezinárodními auditorskými standardy proveden audit činností řídícího orgánu souvisejících se zpracováváním osobních údajů. Zpráva vzešlá z auditu se zašle Evropskému parlamentu, Radě, řídícímu orgánu, Komisi a vnitrostátním orgánům dozoru. Řídícímu orgánu se poskytne příležitost zprávu připomínkovat před jejím přijetím.
Článek 62
Spolupráce mezi vnitrostátními orgány dozoru a evropským inspektorem ochrany údajů
1. Vnitrostátní orgány dozoru a evropský inspektor ochrany údajů, každý z nich jednaje v rozsahu svých příslušných pravomocí, aktivně spolupracují v rámci svých povinností a zajistí koordinovaný dohled nad SIS II.
2. Vyměňují si příslušné informace, každý z nich jednaje v rámci svých příslušných pravomocí, pomáhají si navzájem při provádění auditů a kontrol, přezkoumávají obtíže týkající se výkladu nebo použití tohoto rozhodnutí, zabývají se problémy při výkonu nezávislého dohledu nebo při výkonu práv subjektu údajů, vypracovávají harmonizované návrhy společných řešení případných problémů a podle potřeby zvyšují povědomí o právech na ochranu údajů.
3. Vnitrostátní orgány dozoru a evropský inspektor ochrany údajů se za tímto účelem setkají alespoň dvakrát do roka. Náklady na tato setkání a jejich obsluhu ponese evropský inspektor ochrany údajů. Na prvním setkání se přijme jednací řád. Další pracovní metody se vypracují společně podle potřeby. Společná zpráva o činnostech se zasílá Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a řídícímu orgánu každé dva roky.
Článek 63
Ochrana údajů během přechodného období
V případě, že Komise podle čl. 15 odst. 4 pověří jiný orgán nebo orgány plněním svých povinností během přechodného období, zajistí, aby měl evropský inspektor ochrany údajů právo a možnost plně vykonávat své úkoly, včetně možnosti provádět kontroly na místě nebo vykonávat jiné pravomoci, které na něj byly přeneseny podle článku 47 nařízení (ES) č. 45/2001.
KAPITOLA XIII
ODPOVĚDNOST A SANKCE
Článek 64
Odpovědnost
1. Každý členský stát odpovídá v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy za škodu způsobenou kterékoli osobě při využívání N.SIS II. To platí i v případě škody způsobené členským státem, který záznam pořídil, tím, že tento členský stát vložil věcně nepřesné údaje nebo údaje protiprávně uchovával.
2. Není-li členský stát, proti němuž je podána žaloba, členským státem pořizujícím záznam, je členský stát pořizující záznam povinen uhradit na žádost částky vyplacené jako náhrada, ledaže členský stát, který žádá o náhradu, použil údaje v rozporu s tímto rozhodnutím.
3. Pokud nesplnění povinností plynoucích z tohoto rozhodnutí členským státem způsobí SIS II škodu, je daný členský stát za tuto škodu odpovědný, ledaže řídící orgán nebo jiný členský stát účastnící se na SIS II neučinily přiměřené kroky s cílem předejít této škodě nebo zmírnit její následky.
Článek 65
Sankce
Členské státy zajistí, aby jakékoli zneužití údajů vložených do SIS II nebo jakákoliv výměna doplňujících informací, která je v rozporu s tímto rozhodnutím, podléhaly účinným, přiměřeným a odrazujícím sankcím v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
KAPITOLA XIV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 66
Sledování a statistika
1. Řídící orgán zajistí zavedení postupů pro sledování fungování SIS II z hlediska výstupů, účinnosti vynaložených prostředků, zabezpečení a kvality služeb.
2. Pro účely technické údržby, vypracovávání zpráv a statistik má řídící orgán přístup k nezbytným informacím souvisejícím s operacemi zpracování prováděnými v centrálním SIS II.
3. Každým rokem zveřejní řídící orgán statistické údaje, z kterých vyplývá počet evidovaných vstupů připadajících na jednu kategorii záznamů, počet pozitivních nálezů připadajících na jednu kategorii záznamů a počet přístupů do SIS II, a to pro každý tento počet celkem a pro každý členský stát jednotlivě.
4. Dva roky po spuštění provozu SIS II a poté vždy po dvou letech předloží řídicí orgán Evropskému parlamentu a Radě zprávu o technickém fungování centrálního SIS II a komunikační infrastruktury, včetně jejího zabezpečení, a o dvoustranné a mnohostranné výměně doplňujících informací mezi členskými státy.
5. Tři roky po spuštění provozu SIS II a poté vždy po čtyřech letech vypracuje Komise celkové vyhodnocení centrálního SIS II a dvoustranné i mnohostranné výměny doplňujících informací mezi členskými státy. Toto celkové vyhodnocení musí zahrnovat přezkoumání dosažených výsledků v porovnání s vytyčenými cíli, posouzení trvající platnosti důvodu pro vznik systému, uplatňování tohoto rozhodnutí v souvislosti s centrálním SIS II, zabezpečení centrálního SIS II i všech dopadů jeho budoucího provozování. Komise předá hodnotící zprávy Evropskému parlamentu a Radě.
6. Členské státy poskytnou řídícímu orgánu a Komisi informace nezbytné pro vypracování zpráv uvedených v odstavcích 3, 4 a 5.
7. Řídící orgán poskytne Komisi informace nezbytné pro vypracování celkových vyhodnocení uvedených v odstavci 5.
Článek 67
Regulativní výbor
1. Odkazuje-li se na tento článek, je Komisi nápomocen regulativní výbor, jehož členy jsou zástupci členských států a jehož předsedou je zástupce Komise. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Podle naléhavosti dotčené záležitosti sdělí výbor své stanovisko k předloženému návrhu do termínu stanoveného předsedou. V případě rozhodnutí, která má Rada přijmout na návrh Komise, musí být stanovisko přijato většinou stanovenou v čl. 205 odst. 2 Smlouvy o ES. Hlasy zástupců členských států zasedajících ve výboru budou váženy způsobem uvedeným v daném článku. Předseda nehlasuje.
2. Výbor přijme na návrh předsedy svůj jednací řád podle standardních jednacích řádů zveřejněných v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Komise zamýšlená opatření přijme, pokud jsou v souladu se stanoviskem výboru. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nevydá, Komise předloží Radě bezodkladně návrh týkající se opatření, která mají být přijata.
4. Rada je oprávněna o tomto návrhu rozhodnout kvalifikovanou většinou do dvou měsíců ode dne, kdy jí byl předložen. Pokud Rada v této lhůtě kvalifikovanou většinou sdělí, že s návrhem nesouhlasí, Komise daný návrh znovu přezkoumá. Je pak oprávněna předložit Radě upravený návrh, původní návrh nebo legislativní návrh. Pokud po uplynutí uvedené lhůty Rada návrh prováděcího právního aktu ani nepřijme, ani neuvede, že s tímto návrhem prováděcích opatření nesouhlasí, Komise tento návrh prováděcího právního aktu přijme.
5. Výbor uvedený v odstavci 1 vykonává svou funkci ode dne 23. srpna 2007.
Článek 68
Změna ustanovení schengenského acquis
1. Pro účely záležitostí spadajících do oblasti působnosti Smlouvy o EU nahrazuje toto rozhodnutí ode dne uvedeného v čl. 71 odst. 2 ustanovení článků 64 a 92 až 119 Schengenské úmluvy s výjimkou jejího článku 102a.
2. Pro účely záležitostí spadajících do oblasti působnosti Smlouvy o EU toto rozhodnutí rovněž zrušuje ode dne uvedeného v čl. 71 odst. 2 níže uvedená ustanovení schengenského acquis provádějící uvedené články (20):
a)
rozhodnutí výkonného výboru ze dne 14. prosince 1993 o finančním nařízení o nákladech na zřízení a provoz Schengenského informačního systému (C.SIS) (SCH/Com-ex (93) 16);
b)
rozhodnutí výkonného výboru ze dne 7. října 1997 o vývoji SIS (SCH/Com-ex (97) 24);
c)
rozhodnutí výkonného výboru ze dne 15. prosince 1997, kterým se mění finanční nařízení o C.SIS (SCH/Com-ex (97) 35);
d)
rozhodnutí výkonného výboru ze dne 21. dubna 1998 o C.SIS s 15/18 přípojkami (SCH/Com-ex (98) 11);
e)
rozhodnutí výkonného výboru ze dne 25. dubna 1997 o udělení zakázky na předběžnou studii SIS II (SCH/Com-ex (97) 2 rev. 2);
f)
rozhodnutí výkonného výboru ze dne 28. dubna 1999 o výdajích na zřízení C.SIS (SCH/Com-ex (99) 4);
g)
rozhodnutí výkonného výboru ze dne 28. dubna 1999 o aktualizaci příručky SIRENE (SCH/Com-ex (99) 5);
h)
prohlášení výkonného výboru ze dne 18. dubna 1996, kterým se vymezuje pojem cizí státní příslušník (SCH/Com-ex (96) decl. 5);
i)
prohlášení výkonného výboru ze dne 28. dubna 1999 o struktuře SIS (SCH/Com-ex (99) decl. 2 rev.);
j)
rozhodnutí výkonného výboru ze dne 7. října 1997 o příspěvcích Norska a Islandu na náklady na zřízení a provoz C.SIS (SCH/Com-ex (97) 18).
3. Pro účely záležitostí spadajících do oblasti působnosti Smlouvy o EU se odkazy na nahrazené články Schengenské úmluvy a na příslušná ustanovení schengenského acquis, kterými se uvedené články provádějí, považují za odkazy na toto rozhodnutí.
Článek 69
Ustanovení o zrušení
Ke dni uvedenému v čl. 71 odst. 2 se zrušují rozhodnutí 2004/201/SVV, rozhodnutí 2005/211/SVV, rozhodnutí 2005/719/SVV, rozhodnutí 2005/727/SVV, rozhodnutí 2006/228/SVV, rozhodnutí 2006/229/SVV, a rozhodnutí 2006/631/SVV.
Článek 70
Přechodné období a rozpočet
1. Záznamy ze SIS 1+ je možné přenášet do SIS II. Členské státy zajistí, aby byl obsah záznamů, které jsou přeneseny ze SIS 1+ do SIS II, co nejdříve a nejpozději do tří let ode dne uvedeného v čl. 71 odst. 2 uveden v soulad s ustanoveními tohoto rozhodnutí, přičemž přednost mají záznamy o osobách. Členské státy mohou během tohoto přechodného období i nadále používat pro obsah záznamů, které jsou přeneseny ze SIS 1+ do SIS II, ustanovení článků 94, 95 a 97 až 100 Schengenské úmluvy, a to s výhradou těchto zásad:
a)
v případě změny, doplnění nebo opravy nebo aktualizace obsahu záznamu přeneseného z SIS 1+ do SIS II členské státy zajistí, aby záznam ode dne této změny, doplnění, opravy nebo aktualizace vyhovoval ustanovením tohoto rozhodnutí;
b)
v případě pozitivního nálezu záznamu přeneseného z SIS 1+ do SIS II členské státy posoudí soulad uvedeného záznamu s ustanoveními tohoto rozhodnutí bezodkladně, ale bez zpoždění opatření, která mají být přijata na základě uvedeného záznamu.
2. K datu stanovenému v souladu s čl. 71 odst. 2 se zbývající část rozpočtu schváleného v souladu s článkem 119 Schengenské úmluvy členským státům vrátí. Částky, které mají být vráceny, se vypočítají na základě příspěvků členských států, jak jsou stanoveny rozhodnutím výkonného výboru ze dne 14. prosince 1993 o finančním nařízení o nákladech na zřízení a provoz Schengenského informačního systému.
3. Po dobu přechodného období podle čl. 15 odst. 4 se odkazy na řídící orgán v tomto rozhodnutí považují za odkazy na Komisi.
Článek 71
Vstup v platnost, použitelnost a migrace
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Vztahuje se na členské státy, které se účastní SIS 1+ ode dne, který stanoví Rada jednomyslným usnesením svých členů zastupujících vlády členských států, které se účastní SIS 1+.
3. Datum uvedené v odstavci 2 se určí:
a)
po přijetí nezbytných prováděcích opatření;
b)
po tom, co všechny členské státy, které se plně účastní SIS 1+ Komisi oznámí, že přijaly nezbytná technická a právní opatření pro zpracovávání údajů SIS II a výměnu dodatečných informací;
c)
po tom, co Komise oznámí úspěšné dokončení souhrnného testu SIS II, který provede Komise společně s členskými státy a po tom, co přípravné orgány Rady ověří navrhovaný výsledek testu. Toto ověření potvrdí, že úroveň funkční způsobilosti SIS II je přinejmenším rovnocenná úrovni funkční způsobilosti, které bylo dosaženo u SIS 1+;
d)
po tom, co Komise provede veškerá nezbytná technická opatření umožňující připojení centrálního SIS II k N.SIS II dotyčných členských států.
4. Komise sdělí Evropskému parlamentu výsledky testů provedených podle odst. 3 písm. c).
5. Každé rozhodnutí Rady přijaté v souladu s odstavcem 2 se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
V Lucemburku dne 12. června 2007.
DÉCISION 2007/533/JAI DU CONSEIL
du 12 juin 2007
sur l'établissement, le fonctionnement et l'utilisation du système d'information Schengen de deuxième génération (SIS II)
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur l'Union européenne, et notamment son article 30, paragraphe 1, points a) et b), son article 31, paragraphe 1, points a) et b), et son article 34, paragraphe 2, point c),
vu la proposition de la Commission,
vu l'avis du Parlement européen (1),
considérant ce qui suit:
(1)
Le système d'information Schengen (le «SIS»), créé conformément aux dispositions du titre IV de la convention d'application de l'accord de Schengen du 14 juin 1985 entre les gouvernements des États de l'Union économique Benelux, de la République fédérale d'Allemagne et de la République française relatif à la suppression graduelle des contrôles aux frontières communes, signée le 19 juin 1990 (2) («convention de Schengen») et son développement, le SIS 1+, constituent un outil essentiel pour l'application des dispositions de l'acquis de Schengen, intégré dans le cadre de l'Union européenne.
(2)
La Commission a été chargée du développement du SIS de deuxième génération (le «SIS II») par le règlement (CE) no 2424/2001 du Conseil (3) et la décision 2001/886/JAI du Conseil du 6 décembre 2001 relatifs au développement du système d'information de Schengen de deuxième génération (SIS II) (4). Le SIS II remplacera le SIS tel que créé par la convention de Schengen.
(3)
La présente décision constitue la base législative requise pour régir le SIS II dans les domaines relevant du traité sur l'Union européenne (le «traité UE»). Le règlement (CE) no 2006/1987 du Parlement européen et du Conseil du 20 décembre 2006 sur l'établissement, le fonctionnement et l'utilisation du SIS II (5) constitue la base législative requise pour régir le SIS II dans les domaines relevant du traité instituant la Communauté européenne (le «traité CE»).
(4)
Le fait que la base législative requise pour régir le SIS II comporte deux instruments séparés n'affecte pas le principe selon lequel le SIS II constitue un système d'information unique qui devrait fonctionner en tant que tel. Certaines dispositions de ces instruments devraient par conséquent être identiques.
(5)
Le SIS II devrait constituer une mesure compensatoire qui contribue au maintien d'un niveau élevé de sécurité dans un espace de liberté, de sécurité et de justice de l'Union européenne par le soutien qu'il apporte à la coopération opérationnelle en matière pénale entre les services de police et les autorités judiciaires.
(6)
Il est nécessaire de préciser les objectifs du SIS II, son architecture technique et de financement, de fixer des règles concernant son fonctionnement, son utilisation et de définir les responsabilités y afférentes, ainsi que les catégories de données à introduire dans le système, les finalités et les critères de leur introduction, les autorités qui sont autorisées à y avoir accès, la mise en relation des signalements, de même que des règles complémentaires concernant le traitement des données et la protection des données à caractère personnel.
(7)
Le SIS II comprendra un système central (SIS II central) et des applications nationales. Les dépenses liées au fonctionnement du SIS II central et de l'infrastructure de communication devraient être inscrites au budget général de l'Union européenne.
(8)
Il est nécessaire de rédiger un manuel qui contiendrait des règles détaillées sur l'échange de certaines informations supplémentaires concernant la conduite à observer à la suite de signalements. Les autorités nationales de chaque État membre devraient assurer cet échange d'informations.
(9)
Pendant une période transitoire, la Commission devrait être chargée de la gestion opérationnelle du SIS II central et de différentes parties de l'infrastructure de communication. Elle peut néanmoins, afin d'assurer une transition en douceur vers le SIS II, déléguer ces responsabilités ou certaines d'entre elles à deux organismes publics nationaux. À long terme, à la suite d'une analyse d'impact comprenant une analyse approfondie des solutions de remplacement d'un point de vue financier, opérationnel et organisationnel et de propositions législatives de la Commission, il conviendrait de mettre en place une instance gestionnaire qui sera chargée de ces tâches. La période transitoire ne devrait pas dépasser cinq ans à compter de la date à partir de laquelle la présente décision s'appliquera.
(10)
Le SIS contiendra des signalements concernant des personnes recherchées en vue d'une arrestation aux fins de remise et en vue d'une arrestation aux fins d'extradition. Outre les signalements, il convient de prévoir l'échange d'informations supplémentaires nécessaires aux procédures de remise et d'extradition. En particulier, les données visées à l'article 8 de la décision-cadre 2002/584/JAI du Conseil du 13 juin 2002 relative au mandat d'arrêt européen et aux procédures de remise entre États membres (6) devraient être traitées dans le cadre du SIS II.
(11)
Il faudrait prévoir la possibilité d'ajouter dans le SIS II une traduction des données complémentaires introduites aux fins de remise en vertu d'un mandat d'arrêt européen et aux fins d'extradition.
(12)
Le SIS II devrait contenir des signalements concernant des personnes disparues, dans l'intérêt de leur propre protection ou pour la prévention de menaces, concernant des personnes recherchées dans le cadre d'une procédure judiciaire concernant des personnes ou des objets aux fins de contrôle discret ou de contrôle spécifique, ainsi que concernant des objets aux fins d'une saisie ou de la preuve dans une procédure pénale.
(13)
Les signalements ne devraient pas être conservés dans le SIS II pour une durée plus longue que le temps nécessaire à la réalisation des objectifs pour lesquels ils ont été fournis. En principe, les signalements relatifs aux personnes devraient être automatiquement effacés du SIS II après trois ans. Les signalements relatifs aux objets, introduits aux fins de contrôle discret ou de contrôle spécifique, devraient être automatiquement effacés du SIS II après cinq ans. Les signalements relatifs aux objets, introduits aux fins d'une saisie ou de la preuve dans une procédure pénale, devraient être automatiquement effacés du SIS II après dix ans. La décision de conserver des signalements relatifs aux personnes devrait se fonder sur une évaluation individuelle complète. Les États membres devraient réexaminer les signalements relatifs aux personnes dans le délai défini et tenir des statistiques concernant le nombre de signalements relatifs aux personnes dont la durée de conservation a été prolongée.
(14)
Le SIS II devrait permettre le traitement des données biométriques afin d'aider à l'identification correcte des personnes concernées. À cet égard, le SIS II devrait également permettre le traitement de données relatives à des personnes dont l'identité a été usurpée, de manière à éviter les problèmes que pourraient causer des erreurs d'identification, sous réserve de garanties adaptées, en particulier le consentement des personnes concernées et une stricte limitation des fins auxquelles ces données peuvent être licitement traitées.
(15)
Il faudrait prévoir la possibilité pour un État membre d'apposer sur le signalement une mention, appelée «indicateur de validité», tendant à ce que la conduite à tenir qui est demandée dans le signalement ne soit pas exécutée sur son territoire. Lorsque des signalements sont effectués en vue d'une arrestation aux fins de remise, rien dans la présente décision ne devrait être interprété comme dérogeant aux dispositions de la décision-cadre 2002/584/JAI ou comme en empêchant l'application. La décision d'apposer un indicateur de validité sur un signalement ne devrait être fondée que sur les motifs de refus prévus dans ladite décision-cadre.
(16)
Lorsqu'un indicateur de validité a été apposé et que le lieu où se trouve la personne recherchée en vue d'une arrestation aux fins de remise vient à être connu, ce lieu devrait toujours être communiqué à l'autorité judiciaire d'émission, celle-ci pouvant décider de transmettre un mandat d'arrêt européen à l'autorité judiciaire compétente conformément aux dispositions de la décision-cadre 2002/584/JAI.
(17)
Il devrait être possible pour les États membres de mettre en relation les signalements dans le SIS II. Cette mise en relation par un État membre de deux signalements ou plus ne devrait avoir aucun effet sur la conduite à tenir, la durée de conservation ou les droits d'accès aux signalements.
(18)
Les données traitées dans le SIS II en application de la présente décision ne devraient pas être transférées à un pays tiers ou à une organisation internationale ni mises à leur disposition. Néanmoins, il convient de renforcer la coopération entre l'Union européenne et Interpol en encourageant un échange efficace de données relatives aux passeports. Lorsque des données à caractère personnel sont transférées du SIS II à Interpol, celles-ci devraient bénéficier d'un niveau de protection adéquat, garanti par un accord et accompagné de garanties et de conditions strictes.
(19)
Tous les États membres ont ratifié la convention du Conseil de l'Europe du 28 janvier 1981 pour la protection des personnes à l'égard du traitement automatisé des données à caractère personnel. L'article 9 de cette convention fixe des exceptions et des restrictions aux droits et obligations qu'elle prévoit, dans certaines limites. Les données à caractère personnel traitées dans le cadre de la mise en œuvre de la présente décision doivent être protégées conformément aux principes consacrés dans ladite convention. Ces principes doivent, le cas échéant, être complétés ou précisés dans la présente décision.
(20)
Les principes énoncés dans la recommandation no R (87)15 du comité des ministres du Conseil de l'Europe du 17 septembre 1987 visant à réglementer l'utilisation de données à caractère personnel dans le secteur de la police devraient être pris en compte lorsque les services de police traitent des données à caractère personnel en application de la présente décision.
(21)
La Commission a présenté au Conseil une proposition de décision-cadre relative à la protection des données à caractère personnel traitées dans le cadre de la coopération policière et judiciaire en matière pénale, qui devrait être approuvée avant la fin de 2006 et s'appliquer aux données à caractère personnel traitées dans le cadre du système d'information Schengen de deuxième génération, ainsi qu'à l'échange d'informations supplémentaires qui y est lié effectué conformément à la présente décision.
(22)
Le règlement (CE) no 45/2001 du Parlement européen et du Conseil du 18 décembre 2000 relatif à la protection des personnes physiques à l'égard du traitement des données à caractère personnel par les institutions et organes communautaires et à la libre circulation de ces données (7), et notamment ses dispositions relatives respectivement à la confidentialité et à la sécurité des traitements, s'applique au traitement des données à caractère personnel par des institutions ou organes communautaires dans l'exercice de leurs missions en tant que responsables de la gestion opérationnelle du SIS II, dans la mesure où ce traitement est mis en œuvre pour l'exercice d'activités qui relèvent en tout ou en partie du champ d'application du droit communautaire. Une partie du traitement des données à caractère personnel figurant dans le SIS II relève effectivement du champ d'application du droit communautaire. Pour une application cohérente et homogène des règles de protection des libertés et droits fondamentaux des personnes à l'égard du traitement des données à caractère personnel, il convient de préciser que, lorsque la Commission traite des données à caractère personnel en application de la présente décision, le règlement (CE) no 45/2001 s'applique. Les principes consacrés par le règlement (CE) no 45/2001 devraient, le cas échéant, être complétés ou précisés dans la présente décision.
(23)
En ce qui concerne la confidentialité, les dispositions pertinentes du statut des fonctionnaires des Communautés européennes et du régime applicable aux autres agents des Communautés européennes devraient s'appliquer aux fonctionnaires et autres agents des Communautés européennes employés et travaillant en liaison avec le SIS II.
(24)
Il convient que les autorités de contrôle nationales vérifient la licéité du traitement, par les États membres, des données à caractère personnel, tandis que le Contrôleur européen de la protection des données, nommé en vertu de la décision 2004/55/CE du Parlement européen et du Conseil du 22 décembre 2003 portant nomination de l'autorité de contrôle indépendante prévue à l'article 286 du traité CE (8), devrait contrôler les activités des institutions et organes communautaires en rapport avec le traitement de données à caractère personnel, en tenant compte des tâches limitées des institutions et organes communautaires en ce qui concerne les données elles-mêmes.
(25)
Tant les États membres que la Commission devraient élaborer un plan de sécurité visant à faciliter une mise en œuvre effective des obligations en matière de sécurité, ainsi que coopérer de manière à traiter les questions de sécurité dans une perspective commune.
(26)
Les dispositions en matière de protection des données contenues dans la convention du 26 juillet 1995 portant création d'un Office européen de police (9) (ci-après dénommée «convention Europol») s'appliquent au traitement des données du SIS II par Europol, notamment celles concernant le pouvoir qu'a l'autorité de contrôle commune instituée par la convention Europol de surveiller l'activité de cet office et celles concernant la responsabilité découlant de tout traitement illicite par Europol de données à caractère personnel.
(27)
Les dispositions en matière de protection des données contenues dans la décision 2002/187/JAI du 28 février 2002 instituant Eurojust afin de renforcer la lutte contre les formes graves de criminalité (10) s'appliquent au traitement des données du SIS II par Eurojust, notamment celles concernant le pouvoir qu'a l'organe de contrôle commun créé par cette décision de contrôler les activités d'Eurojust et celles concernant la responsabilité découlant de tout traitement non autorisé par Eurojust de données à caractère personnel.
(28)
Pour assurer la transparence, la Commission ou, lorsqu'elle a été instituée, l'instance gestionnaire, devrait présenter tous les deux ans un rapport sur le fonctionnement technique du SIS II central et de l'infrastructure de communication, y compris la sécurité qu'elle offre, et sur les échanges d'informations supplémentaires. La Commission devrait procéder à une évaluation globale tous les quatre ans.
(29)
De par leur nature technique, leur niveau de précision et la nécessité d'effectuer des mises à jour à intervalles réguliers, certains aspects du SIS II, notamment les règles techniques concernant l'introduction de données, y compris de données nécessaires à l'introduction de signalements, les mises à jour, les suppressions et les consultations, les règles de compatibilité et de priorité entre les signalements, l'apposition d'indicateurs de validité, la mise en relation des signalements et l'échange d'informations supplémentaires, ne peuvent être couverts de manière exhaustive par les dispositions de la présente décision. Les compétences d'exécution relatives à ces aspects devraient par conséquent être déléguées à la Commission. Les règles techniques concernant les consultations de signalements devraient tenir compte du bon fonctionnement des applications nationales. Sous réserve d'une analyse d'impact lancée par la Commission, on décidera de la mesure dans laquelle les mesures d'application pourraient relever de la responsabilité de l'instance gestionnaire, dès sa mise en place.
(30)
La présente décision devrait définir la procédure par laquelle les mesures nécessaires à sa mise en œuvre seront adoptées. La procédure d'adoption des mesures d'application à arrêter en vertu de la présente décision et en vertu du règlement (CE) no 1987/2006 devrait être identique.
(31)
Il convient d'arrêter des dispositions transitoires pour ce qui est des signalements effectués dans le SIS 1+ qui doivent être transférés au SIS II. Certaines dispositions de l'acquis de Schengen devraient continuer à s'appliquer pendant une période limitée, jusqu'à ce que les États membres aient examiné la compatibilité des signalements avec le nouveau cadre juridique. La compatibilité des signalements relatifs aux personnes devrait être examinée en priorité. De plus, toute modification, tout ajout, toute correction ou toute mise à jour d'un signalement transféré du SIS 1+ au SIS II, ainsi que toute réponse positive à un tel signalement, devrait déclencher un examen immédiat de sa compatibilité avec les dispositions de la présente décision.
(32)
Il est nécessaire de prévoir des dispositions spécifiques concernant le reliquat du budget affecté aux activités du SIS qui ne fait pas partie du budget général de l'Union européenne.
(33)
Étant donné que les objectifs de l'action envisagée, à savoir l'établissement d'un système d'information commun et la fixation de règles applicables à ce dernier, ne peuvent pas être réalisés de manière suffisante par les États membres et peuvent donc, en raison des dimensions ou des effets de cette action, être mieux réalisés au niveau de l'Union européenne, le Conseil peut arrêter des mesures, conformément au principe de subsidiarité tel qu'énoncé à l'article 5 du traité CE et mentionné à l'article 2 du traité UE. Conformément au principe de proportionnalité énoncé à l'article 5 du traité CE, la présente décision n'excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre ces objectifs.
(34)
La présente décision respecte les droits fondamentaux et observe les principes reconnus, notamment, par la charte des droits fondamentaux de l'Union européenne.
(35)
Le Royaume-Uni participe à la présente décision conformément à l'article 5 du protocole intégrant l'acquis de Schengen dans le cadre de l'Union européenne annexé au traité UE et au traité CE et à l'article 8, paragraphe 2, de la décision 2000/365/CE du 29 mai 2000 relative à la demande du Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d'Irlande du Nord de participer à certaines dispositions de l'acquis de Schengen (11).
(36)
L'Irlande participe à la présente décision conformément à l'article 5 du protocole intégrant l'acquis de Schengen dans le cadre de l'Union européenne annexé au traité UE et au traité CE et à l'article 6, paragraphe 2, de la décision 2002/192/CE du Conseil du 28 février 2002 relative à la demande de l'Irlande de participer à certaines dispositions de l'acquis de Schengen (12).
(37)
La présente décision est sans préjudice des modalités de participation partielle du Royaume-Uni et de l'Irlande à l'acquis de Schengen, telles qu'elles sont définies respectivement dans les décisions 2000/365/CE et 2002/192/CE.
(38)
En ce qui concerne l'Islande et la Norvège, la présente décision constitue un développement des dispositions de l'acquis de Schengen au sens de l'accord conclu par le Conseil de l'Union européenne, la République d'Islande et le Royaume de Norvège sur l'association de ces deux États à la mise en œuvre, à l'application et au développement de l'acquis de Schengen (13) qui relève du domaine visé à l'article 1er, point G, de la décision 1999/437/CE du Conseil du 17 mai 1999 (14) relative à certaines modalités d'application de cet accord.
(39)
Il y a lieu de conclure un arrangement pour permettre à des représentants de l'Islande et de la Norvège d'être associés aux travaux des comités assistant la Commission dans l'exercice de ses compétences d'exécution. Un tel arrangement a été envisagé dans l'échange de lettres entre le Conseil de l'Union européenne et la République d'Islande et le Royaume de Norvège concernant les comités qui assistent la Commission européenne dans l'exercice de ses pouvoirs exécutifs (15), qui est annexé à l'accord susvisé.
(40)
En ce qui concerne la Suisse, la présente décision constitue un développement des dispositions de l'acquis de Schengen au sens de l'accord entre l'Union européenne, la Communauté européenne et la Confédération suisse sur l'association de la Confédération suisse à la mise en œuvre, à l'application et au développement de l'acquis de Schengen, qui relèvent des domaines visés à l'article 1er, point G, de la décision 1999/437/CE lu en liaison avec l'article 4, paragraphe 1, des décisions 2004/849/CE (16) et 2004/860/CE (17) du Conseil.
(41)
Il y a lieu de conclure un arrangement pour permettre à des représentants de la Suisse d'être associés aux travaux des comités assistant la Commission dans l'exercice de ses compétences d'exécution. Un tel arrangement a été envisagé dans l'échange de lettres entre la Communauté et la Suisse, qui est annexé à l'accord susvisé.
(42)
La présente décision constitue un acte fondé sur l'acquis de Schengen ou qui s'y rapporte, au sens de l'article 3, paragraphe 2, de l'acte d'adhésion de 2003 et de l'article 4, paragraphe 2, de l'acte d'adhésion de 2005.
(43)
La présente décision devrait s'appliquer au Royaume-Uni, à l'Irlande et à la Suisse à des dates fixées conformément aux procédures prévues dans les instruments pertinents concernant l'application de l'acquis de Schengen aux États précités,
DÉCIDE:
CHAPITRE I
DISPOSITIONS GÉNÉRALES
Article premier
Établissement et objectif général du SIS II
1. Il est institué par la présente un système d'information Schengen de deuxième génération (le «SIS II»).
2. L'objet du SIS II, conformément aux dispositions de la présente décision, est d'assurer un niveau élevé de sécurité dans l'espace de liberté, de sécurité et de justice de l'Union européenne, y compris la préservation de la sécurité publique et de l'ordre public et la sauvegarde de la sécurité sur les territoires des États membres, ainsi que d'appliquer les dispositions du titre IV, chapitre 3, du traité relatives à la libre circulation des personnes sur les territoires des États membres, à l'aide des informations transmises par ce système.
Article 2
Champ d'application
1. La présente décision établit les conditions et les procédures relatives à l'introduction et au traitement dans le SIS II des signalements concernant des personnes ou des objets, ainsi qu'à l'échange d'informations supplémentaires et de données complémentaires aux fins de la coopération policière et judiciaire en matière pénale.
2. La présente décision contient également des dispositions relatives, en particulier, à l'architecture technique du SIS II, aux responsabilités incombant aux États membres et à l'instance gestionnaire visée à l'article 15, à des règles générales sur le traitement des données, aux droits des personnes concernées et à la responsabilité.
Article 3
Définitions
1. Aux fins de la présente décision, on entend par:
a)
«signalement», un ensemble de données introduites dans le SIS II pour permettre aux autorités compétentes d'identifier une personne ou un objet en vue de tenir une conduite particulière à son égard;
b)
«informations supplémentaires», les informations non stockées dans le SIS II, mais en rapport avec des signalements introduits dans le SIS II, qui doivent être échangées:
i)
afin de permettre aux États membres de se consulter ou de s'informer mutuellement lors de l'introduction d'un signalement;
ii)
à la suite d'une réponse positive afin que la conduite à tenir appropriée puisse être exécutée;
iii)
en cas d'impossibilité d'exécuter la conduite à tenir demandée;
iv)
en ce qui concerne la qualité des données du SIS II;
v)
en ce qui concerne la compatibilité et la priorité des signalements;
vi)
en ce qui concerne les droits d'accès;
c)
«données complémentaires», les données stockées dans le SIS II et en rapport avec des signalements introduits dans le SIS II, qui sont immédiatement accessibles aux autorités compétentes lorsque des personnes au sujet desquelles des données ont été introduites dans le SIS II («personne concernée») sont trouvées à la suite de consultations effectuées dans ce système;
d)
«données à caractère personnel», toute information concernant une personne physique identifiée ou identifiable («personne concernée»); est réputée identifiable une personne qui peut être identifiée, directement ou indirectement;
e)
«traitement de données à caractère personnel» («traitement»), toute opération ou ensemble d'opérations, effectuées ou non à l'aide de procédés automatisés et appliquées à des données à caractère personnel telles que la collecte, l'enregistrement, l'organisation, la conservation, l'adaptation ou la modification, l'extraction, la consultation, l'utilisation, la communication par transmission, diffusion ou toute autre forme de mise à disposition, le rapprochement ou l'interconnexion, ainsi que le verrouillage, l'effacement ou la destruction.
2. Toute référence, dans la présente décision, à des dispositions de la décision-cadre 2002/584/JAI est réputée inclure les dispositions correspondantes des accords conclus entre l'Union européenne et des pays tiers sur la base des articles 24 et 38 du traité aux fins de la remise de personnes sur la base d'un mandat d'arrêt, qui prévoient la transmission d'un tel mandat d'arrêt par le biais du système d'information Schengen.
Article 4
Architecture technique et mode de fonctionnement du SIS II
1. Le SIS II se compose:
a)
d'un système central (le «SIS II central») comprenant:
-
une fonction de support technique (le «CS-SIS») contenant une base de données, la «base de données du SIS II»,
-
une interface nationale uniforme (le «NI-SIS»);
b)
d'une section nationale (le «N.SIS II») dans chaque État membre, constituée des systèmes de données nationaux reliés au SIS II central. Un N.SIS II peut contenir un fichier de données (une «copie nationale») comportant une copie complète ou partielle de la base de données du SIS II;
c)
d'une infrastructure de communication entre le CS-SIS et les NI-SIS (l'«infrastructure de communication») fournissant un réseau virtuel crypté consacré aux données du SIS II et aux échanges de données entre les bureaux Sirene visés à l'article 7, paragraphe 2.
2. Les données du SIS II sont introduites, mises à jour, supprimées et consultées par le biais des différents systèmes N.SIS II. Une copie nationale est disponible pour effectuer des interrogations automatisées sur le territoire de chacun des États membres utilisant une telle copie. Il n'est pas possible de consulter les fichiers de données des N.SIS II des autres États membres.
3. Le CS-SIS, qui assure le contrôle et la gestion techniques, est installé à Strasbourg (France) et un CS-SIS de secours, capable d'assurer l'ensemble des fonctionnalités du CS-SIS principal en cas de défaillance de celui-ci, est installé à Sankt Johann im Pongau (Autriche).
4. Le CS-SIS assure les services nécessaires à l'introduction et au traitement des données du SIS II, y compris les consultations dans la base de données du SIS II. Pour les États membres qui utilisent une copie nationale, le CS-SIS assure:
a)
la mise à jour en ligne de la copie nationale;
b)
la synchronisation et la cohérence entre la copie nationale et la base de données du SIS II;
c)
les opérations d'initialisation et de restauration de la copie nationale.
Article 5
Coûts
1. Les coûts de mise en place, d'exploitation et de maintenance du SIS II central et de l'infrastructure de communication sont à la charge du budget général de l'Union européenne.
2. Ces coûts comprennent les travaux effectués dans le cadre du CS-SIS qui permettent d'assurer la fourniture des services visés à l'article 4, paragraphe 4.
3. Les coûts de mise en place, d'exploitation et de maintenance de chaque N.SIS II sont à la charge de l'État membre concerné.
CHAPITRE II
RESPONSABILITÉS INCOMBANT AUX ÉTATS MEMBRES
Article 6
Systèmes nationaux
Chaque État membre est chargé de mettre en place et d'exploiter son N.SIS II, d'en assurer la maintenance et de connecter son N.SIS II à la NI-SIS.
Article 7
Office N.SIS II et bureau Sirene
1. Chaque État membre désigne une instance (l'«office N.SIS II») qui assume la responsabilité centrale du N.SIS II.
Cette instance est responsable du bon fonctionnement et de la sécurité du N.SIS II, fait en sorte que les autorités compétentes aient accès au SIS II et prend les mesures nécessaires pour assurer le respect des dispositions de la présente décision.
Chaque État membre transmet ses signalements par l'intermédiaire de son office N.SIS II.
2. Chaque État membre désigne l'instance chargée de l'échange de toutes les informations supplémentaires (le «bureau Sirene»), conformément aux dispositions du manuel Sirene, tel que visé à l'article 8.
Ces bureaux coordonnent également la vérification de la qualité des informations introduites dans le SIS II. À ces fins, ils ont accès aux données traitées dans le SIS II.
3. Les États membres communiquent à l'instance gestionnaire les coordonnées de leur office N.SIS II et de leur bureau Sirene. L'instance gestionnaire publie la liste de ces coordonnées ainsi que celle visée à l'article 46, paragraphe 8.
Article 8
Échange d'informations supplémentaires
1. Les informations supplémentaires sont échangées conformément aux dispositions d'un manuel appelé «le manuel Sirene» et au moyen de l'infrastructure de communication. Au cas où l'infrastructure de communication ne serait pas accessible, les États membres peuvent utiliser d'autres moyens techniques correctement sécurisés pour échanger des informations supplémentaires.
2. Ces informations sont utilisées uniquement aux fins auxquelles elles ont été transmises.
3. Les États membres répondent dans les meilleurs délais aux demandes d'informations supplémentaires adressées par les autres États membres.
4. Les modalités relatives à l'échange d'informations supplémentaires sont adoptées conformément à la procédure visée à l'article 67, sous la forme du «manuel Sirene», sans préjudice des dispositions de l'instrument établissant l'instance gestionnaire.
Article 9
Conformité technique
1. Afin de permettre une transmission rapide et efficace des données, chaque État membre applique, lors de la création de son N.SIS II, les protocoles et les procédures techniques établis afin de permettre la compatibilité de son N.SIS II avec le CS-SIS. Ces protocoles et ces procédures techniques sont établis conformément à la procédure visée à l'article 67, sans préjudice des dispositions de l'instrument établissant l'instance gestionnaire.
2. Si un État membre utilise une copie nationale, il veille, au moyen des services fournis par le CS-SIS, à ce que les données stockées dans la copie nationale soient identiques et compatibles avec la base de données du SIS II au moyen des mises à jour automatiques visées à l'article 4, paragraphe 4, et à ce qu'une consultation de cette copie produise un résultat équivalent à celui d'une consultation dans la base de données du SIS II.
Article 10
Sécurité - États membres
1. Chaque État membre adopte, pour son N.SIS II, les mesures, y compris un plan de sécurité, propres à:
a)
protéger physiquement les données, notamment en élaborant des plans d'urgence pour la protection des infrastructures critiques;
b)
empêcher toute personne non autorisée d'accéder aux installations utilisées pour le traitement de données à caractère personnel (contrôle de l'accès aux installations);
c)
empêcher que des supports de données puissent être lus, copiés, modifiés ou éloignés par une personne non autorisée (contrôle des supports de données);
d)
empêcher l'introduction non autorisée dans le fichier, ainsi que toute consultation, toute modification ou tout effacement non autorisés de données à caractère personnel intégrées (contrôle du stockage);
e)
empêcher que des systèmes de traitement automatisé de données puissent être utilisés par des personnes non autorisées à l'aide d'installations de transmission de données (contrôle des utilisateurs);
f)
garantir que, pour l'utilisation d'un système de traitement automatisé de données, les personnes autorisées ne puissent accéder qu'aux données pour lesquelles elles ont une autorisation d'accès et uniquement grâce à des identités d'utilisateur individuelles et uniques ainsi qu'à des modes d'accès confidentiels (contrôle de l'accès aux données);
g)
garantir que toutes les autorités ayant un droit d'accès au SIS II ou aux installations de traitement de données créent des profils décrivant les tâches et responsabilités qui incombent aux personnes habilités en matière d'accès, d'introduction, de mise à jour, de suppression et de consultation des données et mettent sans tarder et à leur demande ces profils à la disposition des autorités de contrôle nationales visées à l'article 60 (profils des membres du personnel);
h)
garantir qu'il puisse être vérifié et constaté à quelles instances des données à caractère personnel peuvent être transmises par des installations de transmission de données (contrôle de la transmission);
i)
garantir qu'il puisse être vérifié et constaté a posteriori quelles données à caractère personnel ont été introduites dans les systèmes de traitement automatisé de données, à quel moment, par qui et à quelle fin (contrôle de l'introduction);
j)
empêcher, en particulier par des techniques de cryptage adaptées, que, lors de la transmission de données à caractère personnel ou du transport de support de données, les données puissent être lues, copiées, modifiées ou effacées de façon non autorisée (contrôle du transport);
k)
contrôler l'efficacité des mesures de sécurité visées au présent paragraphe et prendre les mesures d'organisation en matière de contrôle interne qui sont nécessaires au respect du présent règlement (autocontrôle).
2. Les États membres prennent des mesures équivalentes à celles visées au paragraphe 1, en matière de sécurité des échanges d'informations supplémentaires.
Article 11
Confidentialité - États membres
Chaque État membre applique à l'égard de toutes les personnes et instances appelées à travailler avec des données et des informations supplémentaires du SIS II ses règles relatives au secret professionnel ou à toute obligation de confidentialité équivalente, conformément à sa législation nationale. Cette obligation continue de s'appliquer après que ces personnes ont cessé leurs fonctions ou quitté leur emploi ou après que ces instances ont cessé leur activité.
Article 12
Conservation des enregistrements au niveau national
1. Les États membres qui n'utilisent pas de copies nationales veillent à ce que tout accès à des données à caractère personnel et tout échange de ces données avec le CS-SIS soient enregistrés dans le N.SIS II afin de pouvoir contrôler la licéité de la consultation et la licéité du traitement des données, d'assurer un autocontrôle et le bon fonctionnement du NS.SIS II, ainsi que l'intégrité et la sécurité des données.
2. Les États membres qui utilisent des copies nationales veillent à ce que tout accès aux données du SIS II et tout échange de ces données soient enregistrés aux fins mentionnées au paragraphe 1. Ceci n'est pas applicable aux traitements visés à l'article 4, paragraphe 4.
3. Les enregistrements indiquent, en particulier, l'historique des signalements, la date et l'heure de la transmission des données, les données utilisées pour effectuer une consultation, la référence des données transmises et le nom de l'autorité compétente et de la personne responsable du traitement des données.
4. Les enregistrements ne peuvent être utilisés qu'aux fins prévues aux paragraphes 1 et 2 et sont effacés au plus tôt après un an et au plus tard trois ans après leur création. Les enregistrements contenant l'historique des signalements sont effacés après un à trois ans suivant la suppression des signalements.
5. Les enregistrements peuvent être conservés plus longtemps s'ils sont nécessaires à une procédure de contrôle déjà engagée.
6. Les autorités nationales compétentes chargées de contrôler la licéité de la consultation et la licéité du traitement des données, d'assurer un autocontrôle et le bon fonctionnement du N.SIS II, ainsi que l'intégrité et la sécurité des données, ont accès, dans les limites de leurs compétences et sur demande, à ces enregistrements afin de pouvoir s'acquitter de leurs tâches.
Article 13
Autocontrôle
Les États membres veillent à ce que chaque autorité autorisée à avoir accès aux données du SIS II prenne les mesures nécessaires pour se conformer à la présente décision et coopèrent, le cas échéant, avec l'autorité de contrôle nationale.
Article 14
Formation du personnel
Avant d'être autorisé à traiter des données stockées dans le SIS II, le personnel des autorités ayant un droit d'accès au SIS II reçoit une formation appropriée concernant les règles en matière de sécurité et de protection des données et est informé des infractions et des sanctions pénales éventuelles en la matière.
CHAPITRE III
RESPONSABILITÉS INCOMBANT À L'INSTANCE GESTIONNAIRE
Article 15
Gestion opérationnelle
1. Après une période transitoire, une instance gestionnaire, dont le financement est assuré par le budget général de l'Union européenne, est chargée de la gestion opérationnelle du SIS II central. L'instance gestionnaire veille, en collaboration avec les États membres, à ce que le SIS II central utilise en permanence la meilleure technologie disponible, sous réserve d'une analyse coûts/avantages.
2. Il incombe aussi à l'instance gestionnaire d'assurer les tâches ci-après, liées à l'infrastructure de communication:
a)
supervision;
b)
sécurité;
c)
coordination des relations entre les États membres et le fournisseur.
3. La Commission est chargée de toutes les autres tâches liées à l'infrastructure de communication, en particulier les tâches suivantes:
a)
tâches relatives à la mise en œuvre du budget;
b)
acquisition et renouvellement;
c)
questions contractuelles.
4. Au cours d'une période transitoire avant que l'instance gestionnaire n'assume ses responsabilités, la Commission est chargée de la gestion opérationnelle du SIS II central. Conformément au règlement (CE, Euratom) no 1605/2002 du Conseil du 25 juin 2002 portant règlement financier applicable au budget général des Communautés européennes (18), la Commission peut déléguer cette tâche et les tâches de mise en œuvre du budget à des organismes publics nationaux, dans deux pays différents.
5. Chacun des organismes publics nationaux visés au paragraphe 4 doit satisfaire en particulier aux critères de sélection suivants:
a)
justifier d'une expérience de longue date acquise dans la gestion d'un système d'information à grande échelle ayant les fonctionnalités visées à l'article 4, paragraphe 4;
b)
posséder un savoir-faire remarquable en ce qui concerne les exigences de fonctionnement et de sécurité d'un système d'information ayant des fonctionnalités comparables à celles visées à l'article 4, paragraphe 4;
c)
disposer d'un personnel suffisant et expérimenté ayant les qualifications professionnelles et linguistiques requises pour travailler dans un environnement de coopération internationale tel que celui qui est requis par le SIS II;
d)
disposer d'infrastructures sécurisées et adaptées à ses besoins, qui soient notamment en mesure de prendre le relais de systèmes TI à grande échelle et d'en assurer le fonctionnement continu; et
e)
œuvrer dans un contexte administratif qui lui permette de s'acquitter adéquatement de ses tâches et d'éviter tout conflit d'intérêts.
6. Avant toute délégation telle que visée au paragraphe 4, et à intervalles réguliers par la suite, la Commission informe le Parlement européen et le Conseil des conditions de la délégation, de son champ d'application et des organismes auxquels des tâches sont déléguées.
7. Dans le cas où, conformément au paragraphe 4, la Commission délègue sa responsabilité au cours de la période transitoire, elle veille à ce que cette délégation respecte pleinement les limites fixées par le système institutionnel énoncé dans le traité. Elle veille, en particulier, à ce que cette délégation ne porte pas préjudice à tout mécanisme permettant un contrôle effectif exercé, en vertu du droit communautaire, par la Cour de justice, la Cour des comptes ou le Contrôleur européen de la protection des données.
8. La gestion opérationnelle du SIS II central comprend toutes les tâches nécessaires pour que SIS II central puisse fonctionner 24 heures sur 24, 7 jours sur 7, conformément au présent règlement, en particulier les travaux de maintenance et les développements techniques indispensables au bon fonctionnement du système.
Article 16
Sécurité
1. L'instance gestionnaire et la Commission adoptent, respectivement pour le SIS II central et l'infrastructure de communication, les mesures, y compris un plan de sécurité, propres à:
a)
assurer la protection physique des données, notamment en élaborant des plans d'urgence pour la protection des infrastructures critiques;
b)
empêcher toute personne non autorisée d'accéder aux installations utilisées pour le traitement de données à caractère personnel (contrôle de l'accès aux installations);
c)
empêcher la lecture, la reproduction, la modification ou l'extraction des supports de données par une personne non autorisée (contrôle des supports de données);
d)
empêcher l'introduction non autorisée de données dans le fichier ainsi que toute inspection, modification ou effacement non autorisés de données à caractère personnel enregistrées (contrôle du stockage);
e)
empêcher que des systèmes de traitement automatisé de données puissent être utilisés par des personnes non autorisées à l'aide d'installations de transmission de données (contrôle des utilisateurs);
f)
garantir que, pour l'utilisation d'un système de traitement automatisé de données, les personnes autorisées ne puissent accéder qu'aux données relevant de leur compétence et uniquement grâce à des identités d'utilisateur individuelles et uniques ainsi qu'à des modes d'accès confidentiels (contrôle de l'accès aux données);
g)
créer des profils décrivant les tâches et responsabilités qui incombent aux personnes habilités en matière d'accès aux données ou aux installations de traitement de données et à mettre sans tarder et à sa demande ces profils à la disposition du Contrôleur européen de la protection des données visée à l'article 61 (profils des membres du personnel);
h)
garantir qu'il puisse être vérifié et constaté à quelles instances des données à caractère personnel peuvent être transmises par des installations de transmission de données (contrôle de la transmission);
i)
garantir qu'il puisse être vérifié et constaté a posteriori quelles données à caractère personnel ont été introduites dans les systèmes de traitement automatisé de données, à quel moment et par qui (contrôle de l'introduction);
j)
empêcher, en particulier par des techniques de cryptage adaptées, que, lors de la transmission de données à caractère personnel et du transport de supports de données, les données puissent être lues, copiées, modifiées ou effacées de façon non autorisée (contrôle du transport);
k)
contrôler l'efficacité des mesures de sécurité visées au présent paragraphe et prendre les mesures d'organisation en matière de contrôle interne qui sont nécessaires au respect du présent règlement (autocontrôle).
2. L'instance gestionnaire prend des mesures équivalentes à celles visées au paragraphe 1 concernant la sécurité de l'échange d'informations supplémentaires par le biais de l'infrastructure de communication.
Article 17
Confidentialité - Instance gestionnaire
1. Sans préjudice de l'article 17 du statut des fonctionnaires des Communautés européennes, l'instance gestionnaire applique des règles appropriées en matière de secret professionnel, ou impose des obligations de confidentialité équivalentes, qui s'appliquent à tous les membres de son personnel appelés à travailler avec des données du SIS II et répondent à des normes comparables à celles visées à l'article 11 de la présente décision. Cette obligation continue de s'appliquer après que ces personnes ont cessé leurs fonctions ou quitté leur emploi ou après la fin de leurs activités.
2. L'instance gestionnaire prend des mesures équivalentes à celles visées au paragraphe 1 pour assurer la confidentialité de l'échange d'informations supplémentaires par le biais de l'infrastructure de communication.
Article 18
Tenue d'enregistrements au niveau central
1. L'instance gestionnaire veille à ce que tous les accès aux données à caractère personnel et tous les échanges de telles données tenues dans le CS-SIS soient enregistrés aux fins mentionnées à l'article 12, paragraphes 1 et 2.
2. Les enregistrements indiquent, en particulier, l'historique des signalements, la date et l'heure de la transmission des données, les données utilisées pour effectuer des consultations, la référence des données transmises et l'identification de l'autorité compétente responsable du traitement des données.
3. Les enregistrements ne peuvent être utilisés qu'aux fins mentionnées au paragraphe 1, et sont effacés au plus tôt après un an et au plus tard après trois ans suivant leur création. Les enregistrements contenant l'historique des signalements sont effacés après trois ans suivant la suppression des signalements.
4. Les enregistrements peuvent être conservés plus longtemps s'ils sont nécessaires à une procédure de contrôle déjà engagée.
5. Les autorités nationales compétentes chargées de contrôler la licéité de la consultation, de vérifier la licéité du traitement des données et de permettre un autocontrôle, et d'assurer le bon fonctionnement du CS-SIS, ainsi que l'intégrité et la sécurité des données, ont accès, dans les limites de leurs compétences et à leur demande, à ces enregistrements afin de pouvoir s'acquitter de leurs tâches.
Article 19
Campagne d'information
La Commission, en coopération avec les autorités de contrôle nationales et le Contrôleur européen de la protection des données, accompagne la mise en service du SIS II d'une campagne d'information visant à faire connaître au public les objectifs, les données stockées, les autorités disposant d'un droit d'accès aux signalements et les droits des personnes. Après sa mise en place, l'instance gestionnaire, en coopération avec les autorités de contrôle nationales et le Contrôleur européen de la protection des données, mène régulièrement des campagnes de ce type. Les États membres, en coopération avec leurs autorités de contrôle nationales, élaborent et mettent en œuvre les politiques nécessaires pour informer de manière générale leurs citoyens sur le SIS II.
CHAPITRE IV
CATÉGORIES DE DONNÉES ET APPOSITION D'UN INDICATEUR DE VALIDITÉ
Article 20
Catégories de données
1. Sans préjudice des dispositions de l'article 8, paragraphe 1, ou des dispositions de la présente décision prévoyant le stockage de données complémentaires, le SIS II comporte exclusivement les catégories de données qui sont fournies par chacun des États membres et qui sont nécessaires aux fins prévues aux articles 26, 32, 36, et 38.
2. Les catégories de données sont les suivantes:
a)
les personnes signalées;
b)
les objets visés aux articles 36 et 38.
3. Les renseignements concernant les personnes signalées comprennent au maximum les éléments suivants:
a)
les nom(s) et prénom(s), nom(s) à la naissance, noms utilisés antérieurement et pseudonymes, éventuellement enregistrés séparément;
b)
les signes physiques particuliers, objectifs et inaltérables;
c)
le lieu et la date de naissance;
d)
le sexe;
e)
les photographies;
f)
les empreintes digitales;
g)
la ou les nationalités;
h)
l'indication que la personne concernée est armée, violente ou en fuite;
i)
le motif du signalement;
j)
l'autorité signalante;
k)
une référence à la décision qui est à l'origine du signalement;
l)
les mesures à prendre;
m)
le(s) lien(s) vers d'autres signalements introduits dans le SIS II conformément à l'article 52;
n)
le type d'infraction.
4. Les règles techniques nécessaires pour l'introduction, la mise à jour, la suppression et la consultation des données visées aux paragraphes 2 et 3, sont établies conformément à la procédure définie à l'article 67, sans préjudice des dispositions de l'instrument établissant l'instance gestionnaire.
5. Les règles techniques nécessaires pour la consultation des données visées au paragraphe 3 sont analogues à celles des consultations dans le CS-SIS, dans les copies nationales et dans les copies techniques, conformément à l'article 46, paragraphe 2.
Article 21
Proportionnalité
Avant d'introduire un signalement, l'État membre signalant vérifie si le cas est suffisamment approprié, pertinent et important pour justifier l'introduction du signalement dans le SIS II.
Article 22
Règles particulières concernant les photographies et les empreintes digitales
L'utilisation des photographies et les empreintes digitales visées à l'article 20, paragraphe 3, points e) et f), est soumise aux dispositions suivantes:
a)
les photographies et les empreintes digitales ne sont introduites qu'après avoir été soumises à un contrôle de qualité spécifique visant à garantir le respect de normes minimales en matière de qualité. Les caractéristiques de ce contrôle de qualité spécifique sont fixées conformément à la procédure visée à l'article 67, sans préjudice des dispositions de l'instrument établissant l'instance gestionnaire;
b)
les photographies et les empreintes digitales ne sont utilisées que pour confirmer l'identité d'une personne trouvée à la suite d'une consultation alphanumérique effectuée dans le SIS II;
c)
dès que cela est possible d'un point de vue technique, les empreintes digitales peuvent aussi être utilisées pour identifier une personne sur la base de ses identificateurs biométriques. Avant que cette fonctionnalité soit introduite dans le SIS II, la Commission présente un rapport précisant si la technique requise est disponible et prête à être employée; le Parlement européen est consulté.
Article 23
Exigence à remplir pour l'introduction d'un signalement
1. Les signalements ne peuvent être introduits sans les données visées à l'article 20, paragraphe 3, points a), d) et l) ainsi que, le cas échéant, le point k).
2. En outre lorsqu'elles sont disponibles, toutes les autres données énumérées à l'article 20, paragraphe 3, sont aussi introduites.
Article 24
Dispositions générales concernant l'apposition d'un indicateur de validité
1. Si un État membre estime que la mise en œuvre d'un signalement introduit conformément aux articles 26, 32 ou 36 n'est pas compatible avec son droit national, ses obligations internationales ou des intérêts nationaux essentiels, il peut exiger par la suite que soit apposé sur ledit signalement un indicateur de validité visant à ce que l'exécution de la conduite à tenir en raison de ce signalement n'ait pas lieu sur son territoire. L'indicateur de validité est apposé par le bureau Sirene de l'État membre qui a introduit le signalement.
2. Afin de permettre à un État membre de demander qu'un indicateur de validité soit apposé sur un signalement effectué conformément à l'article 26, tous les États membres sont informés automatiquement, par l'échange d'informations supplémentaires, de tout nouveau signalement relevant de cette catégorie.
3. Si, dans des cas particulièrement urgents et graves, un État membre signalant demande l'exécution de la conduite à tenir, l'État membre d'exécution examine s'il peut autoriser le retrait de l'indicateur de validité qui a été apposé à sa demande. Si l'État membre d'exécution est en mesure de le faire, il prend les dispositions nécessaires afin que la conduite à tenir puisse être exécutée sans délai.
Article 25
Apposition d'un indicateur de validité sur les signalements en vue d'une arrestation aux fins de remise
1. Lorsque la décision-cadre 2002/584/JAI s'applique, l'indicateur de validité visant à prévenir une arrestation ne peut être apposé sur un signalement en vue d'arrestation aux fins de remise que si l'autorité judiciaire compétente en vertu de la législation nationale pour l'exécution d'un mandat d'arrêt européen a refusé cette exécution en invoquant un motif de non-exécution et que l'apposition de l'indicateur de validité a été demandée.
2. Toutefois, à la demande d'une autorité judiciaire compétente en vertu de la législation nationale, l'apposition d'un indicateur de validité à un signalement en vue d'une arrestation aux fins de remise peut également être demandée si, sur la base d'une instruction générale ou dans un cas particulier, il est évident que l'exécution du mandat d'arrêt européen devra être refusée.
CHAPITRE V
SIGNALEMENTS CONCERNANT DES PERSONNES RECHERCHÉES EN VUE D'UNE ARRESTATION AUX FINS DE REMISE OU D'EXTRADITION
Article 26
Objectifs des signalements et conditions auxquelles ils sont soumis
1. Les données relatives aux personnes recherchées en vue d'une arrestation aux fins de remise sur la base d'un mandat d'arrêt européen ou recherchées en vue d'une arrestation aux fins d'extradition sont introduites à la demande de l'autorité judiciaire de l'État membre signalant.
2. Les données relatives aux personnes recherchées en vue d'une arrestation aux fins de remise sont également introduites sur la base des mandats d'arrêt émis conformément aux accords conclus entre l'Union européenne et des pays tiers sur la base des articles 24 et 38 du traité UE, aux fins de remise de personnes sur la base d'un mandat d'arrêt, qui prévoient la transmission d'un tel mandat d'arrêt par le biais du système d'information Schengen.
Article 27
Données complémentaires concernant les personnes recherchées en vue d'une arrestation aux fins de remise
1. Si une personne est recherchée en vue d'une arrestation aux fins de remise sur la base d'un mandat d'arrêt européen, l'État membre signalant introduit dans le SIS II une copie de l'original du mandat d'arrêt européen.
2. L'État membre signalant peut ajouter une copie de la traduction du mandat d'arrêt européen dans une ou plusieurs autres langues officielles de l'Union européenne
Article 28
Informations supplémentaires concernant les personnes recherchées en vue d'une arrestation aux fins de remise
L'État membre qui a introduit le signalement dans le SIS II en vue d'une arrestation aux fins de remise communique à tous les États membres les informations visées à l'article 8, paragraphe 1, de la décision cadre 2002/584/JAI par le biais de l'échange d'informations supplémentaires.
Article 29
Informations supplémentaires concernant les personnes recherchées en vue d'une arrestation aux fins d'extradition
1. L'État membre qui a introduit le signalement dans le SIS II en vue d'une extradition communique à tous les États membres les données ci-après par le biais de l'échange d'informations supplémentaires:
a)
l'autorité dont émane la demande d'arrestation;
b)
l'existence d'un mandat d'arrêt ou d'un acte ayant la même force, ou d'un jugement exécutoire;
c)
la nature et la qualification légale de l'infraction;
d)
la description des circonstances de la commission de l'infraction, y compris le moment, le lieu et le degré de participation à l'infraction de la personne signalée;
e)
dans la mesure du possible, les conséquences de l'infraction;
f)
toute autre information utile ou nécessaire à l'exécution du signalement.
2. Les données mentionnées au paragraphe 1 ne sont pas communiquées lorsque les données visées aux articles 27 ou 28 ont déjà été fournies et sont considérées comme suffisantes pour l'exécution du signalement par l'État membre concerné.
Article 30
Conversion des signalements concernant des personnes recherchées en vue d'une arrestation aux fins de remise ou d'extradition
S'il n'est pas possible de procéder à une arrestation soit en raison d'une décision de refus prise par un État membre requis conformément aux procédures relatives à l'apposition d'un indicateur de validité prévues aux articles 24 et 25, soit parce que, dans le cas d'un signalement en vue d'une arrestation aux fins d'extradition, une enquête n'est pas encore terminée, l'État membre requis doit traiter le signalement comme étant un signalement aux fins de communication du lieu où se trouve la personne concernée.
Article 31
Exécution de la conduite à tenir demandée dans le signalement concernant une personne recherchée en vue d'une arrestation aux fins de remise ou d'extradition
1. Un signalement introduit dans le SIS II conformément à l'article 26, associé aux données complémentaires visées à l'article 27, constitue et produit les mêmes effets qu'un mandat d'arrêt européen émis conformément à la décision-cadre 2002/584/JAI, lorsque celle-ci s'applique.
2. Lorsque la décision-cadre 2002/584/JAI ne s'applique pas, un signalement introduit dans le SIS II conformément aux articles 26 et 29 a le même effet légal qu'une demande d'arrestation provisoire au sens de l'article 16 de la convention européenne d'extradition du 13 décembre 1957 ou de l'article 15 du traité Benelux d'extradition et d'entraide judiciaire en matière pénale du 27 juin 1962.
CHAPITRE VI
SIGNALEMENTS CONCERNANT DES PERSONNES DISPARUES
Article 32
Objectifs des signalements et conditions auxquelles ils sont soumis
1. Les données relatives aux personnes disparues qui doivent être placées sous protection et/ou dont il convient d'établir la localisation sont introduites dans le SIS II à la demande de l'autorité compétente de l'État membre signalant.
2. Les catégories ci-après de personnes disparues peuvent être introduites:
a)
les personnes disparues devant être placées sous protection:
i)
dans l'intérêt de leur propre protection;
ii)
pour la prévention de menaces; et
b)
les personnes disparues ne devant pas être placées sous protection.
3. Le paragraphe 2, point a), s'applique uniquement aux personnes qui doivent être internées sur décision d'une autorité compétente.
4. Les paragraphes 1, 2 et 3 s'appliquent particulièrement aux mineurs.
5. Les États membres veillent à ce que les données introduites dans le SIS II précisent à quelle catégories mentionnées au paragraphe 2 appartient la personne disparue.
Article 33
Exécution de la conduite à tenir demandée dans un signalement
1. Lorsqu'une personne visée à l'article 32 est retrouvée, les autorités compétentes communiquent le lieu où elle se trouve à l'État membre signalant, sous réserve des dispositions du paragraphe 2. Ces autorités peuvent, dans les cas visés à l'article 32, paragraphe 2, point a), placer les personnes concernées en sécurité aux fins de les empêcher de poursuivre leur voyage, si la législation nationale l'autorise.
2. La communication de données, autre que celle qui a lieu entre les autorités compétentes, concernant une personne majeure disparue qui a été retrouvée est subordonnée au consentement de cette personne. Cependant, les autorités compétentes peuvent indiquer que le signalement a été effacé, du fait que la personne a été localisée, à une personne intéressée qui a signalé la disparition.
CHAPITRE VII
SIGNALEMENTS CONCERNANT DES PERSONNES RECHERCHÉES DANS LE BUT DE RENDRE POSSIBLE LEUR CONCOURS DANS LE CADRE D'UNE PROCÉDURE JUDICIAIRE
Article 34
Objectifs des signalements et conditions auxquelles ils sont soumis
Aux fins de la communication du lieu de séjour ou du domicile, les États membres introduisent dans le SIS II, à la demande d'une autorité compétente, des données relatives:
a)
aux témoins;
b)
aux personnes citées à comparaître ou recherchées pour être citées à comparaître devant les autorités judiciaires dans le cadre d'une procédure pénale afin de répondre de faits pour lesquels elles font l'objet de poursuites;
c)
aux personnes qui doivent faire l'objet d'une notification d'un jugement répressif ou d'autres documents en rapport avec une procédure pénale afin de répondre de faits pour lesquels elles font l'objet de poursuites;
d)
aux personnes qui doivent faire l'objet d'une demande de se présenter pour subir une peine privative de liberté.
Article 35
Exécution de la conduite à tenir demandée dans un signalement
Les renseignements demandés sont communiqués à l'État membre requérant par voie d'échange d'informations supplémentaires.
CHAPITRE VIII
SIGNALEMENTS CONCERNANT DES PERSONNES OU DES OBJETS AUX FINS DE CONTRÔLE DISCRET OU DE CONTRÔLE SPÉCIFIQUE
Article 36
Objectifs des signalements et conditions auxquelles ils sont soumis
1. Les données concernant des personnes ou des véhicules, des embarcations, des aéronefs ou des conteneurs sont introduites conformément au droit national de l'État membre signalant, aux fins de contrôle discret et de contrôle spécifique, conformément à l'article 37, paragraphe 4.
2. Un tel signalement peut être effectué pour la répression d'infractions pénales et pour la prévention de menaces pour la sécurité publique:
a)
lorsqu'il existe des indices réels laissant supposer qu'une personne a l'intention de commettre ou commet une infraction pénale grave, telle qu'une des infractions visées à l'article 2, paragraphe 2, de la décision-cadre 2002/584/JAI; ou
b)
lorsque l'appréciation globale portée sur une personne, en particulier sur la base des infractions pénales commises jusqu'alors, laisse supposer qu'elle commettra également à l'avenir des infractions pénales graves, telles que les infractions visées à l'article 2, paragraphe 2, de la décision-cadre 2002/548/JAI.
3. En outre, le signalement peut être effectué conformément au droit national, à la demande des instances compétentes pour la sûreté de l'État, lorsque des indices concrets laissent supposer que les informations visées à l'article 37, paragraphe 1, sont nécessaires à la prévention d'une menace grave émanant de l'intéressé ou d'autres menaces graves pour la sûreté intérieure et extérieure de l'État. L'État membre procédant au signalement en vertu du présent paragraphe en tient informés les autres États membres. Chaque État membre détermine à quelles autorités cette information est transmise.
4. Des signalements relatifs aux véhicules, aux embarcations, aux aéronefs ou aux conteneurs peuvent être introduits lorsqu'il existe des indices réels de l'existence d'un lien entre ceux-ci et des infractions pénales graves visées au paragraphe 2 ou des menaces graves visées au paragraphe 3.
Article 37
Exécution de la conduite à tenir demandée dans un signalement
1. Dans le cadre des contrôles discrets ou des contrôles spécifiques, les informations ci-après peuvent, en tout ou en partie, être recueillies et transmises à l'autorité signalante, à l'occasion de contrôles aux frontières ou d'autres contrôles de police et des douanes exercés à l'intérieur du pays:
a)
le fait que la personne signalée ou le véhicule, l'embarcation, l'aéronef ou le conteneur signalé a été retrouvé;
b)
le lieu, la date et l'heure ou le motif du contrôle;
c)
l'itinéraire suivi et la destination visée;
d)
les personnes qui accompagnent les intéressés ou les occupants du véhicule, de l'embarcation ou de l'aéronef dont il est permis de supposer qu'ils sont associés aux intéressés;
e)
le véhicule, l'embarcation, l'aéronef ou le conteneur utilisé;
f)
les objets transportés;
g)
les circonstances dans lesquelles la personne ou le véhicule, l'embarcation, l'aéronef ou le conteneur a été retrouvé.
2. Les informations visées au paragraphe 1 sont communiquées grâce à l'échange d'informations supplémentaires.
3. Dans le cadre de la collecte des informations visées au paragraphe 1, les États membres prennent les mesures nécessaires pour ne pas mettre en péril le caractère discret du contrôle.
4. Pendant les contrôles discrets, les personnes, les véhicules, les embarcations, les aéronefs, les conteneurs et les objets transportés peuvent être fouillés conformément au droit national, aux fins visées à l'article 36. Si le contrôle spécifique n'est pas autorisé selon la loi d'un État membre, il se trouve automatiquement converti, dans cet État membre, en contrôle discret.
CHAPITRE IX
SIGNALEMENTS CONCERNANT DES OBJETS AUX FINS D'UNE SAISIE OU DE LA PREUVE DANS UNE PROCÉDURE PÉNALE
Article 38
Objectifs des signalements et conditions auxquelles ils sont soumis
1. Les données relatives aux objets recherchés aux fins d'une saisie ou de la preuve dans une procédure pénale sont intégrées dans le SIS II.
2. Les catégories ci-après d'objets facilement identifiables sont introduites:
a)
les véhicules à moteur d'une cylindrée supérieure à 50 cm3, les embarcations et les aéronefs;
b)
les remorques d'un poids à vide supérieur à 750 kg, les caravanes, le matériel industriel, les moteurs hors-bord et les conteneurs;
c)
les armes à feu;
d)
les documents officiels vierges volés, détournés ou égarés;
e)
les documents d'identité tels que passeports, cartes d'identité, permis de conduire, titres de séjour et documents de voyage délivrés qui ont été volés, détournés, égarés ou invalidés;
f)
les certificats d'immatriculation et les plaques d'immatriculation volés, détournés, égarés ou invalidés;
g)
les billets de banque (billets enregistrés);
h)
les titres et les moyens de paiement tels que chèques, cartes de crédit, obligations et actions volés, détournés, égarés ou invalidés.
3. Les règles techniques nécessaires pour l'introduction, la mise à jour, la suppression et la consultation des données visées au paragraphe 2 sont établies conformément à la procédure visée à l'article 67, sans préjudice des dispositions de l'instrument établissant l'instance gestionnaire.
Article 39
Exécution de la conduite à tenir demandée dans un signalement
1. Si une interrogation fait apparaître l'existence d'un signalement pour un objet trouvé, l'autorité qui l'a constaté se met en rapport avec l'autorité signalante afin de convenir des mesures nécessaires. À cette fin, des données à caractère personnel peuvent également être transmises conformément à la présente décision.
2. Les informations visées au paragraphe 1 sont communiquées grâce à l'échange d'informations supplémentaires.
3. L'État membre qui a trouvé l'objet prend les mesures conformément à son droit national.
CHAPITRE X
DROIT D'ACCÈS ET CONSERVATION DES SIGNALEMENTS
Article 40
Autorités disposant d'un droit d'accès aux signalements
1. L'accès aux données introduites dans le SIS II ainsi que le droit de les interroger directement ou d'interroger une copie des données du SIS II sont réservés exclusivement aux instances qui sont compétentes pour:
a)
les contrôles aux frontières, conformément au règlement (CE) no 562/2006 du Parlement européen et du Conseil du 15 mars 2006 établissant un code communautaire relatif au régime de franchissement des frontières par les personnes (code frontières Schengen) (19);
b)
les autres vérifications de police et de douanes effectuées à l'intérieur de l'État membre concerné et la coordination de celles-ci par les autorités désignées.
2. Toutefois, le droit d'accès aux données introduites dans le SIS II et le droit de les consulter directement peuvent également être exercés par les autorités judiciaires nationales, y compris celles qui sont compétentes pour engager des poursuites judiciaires dans le cadre de procédures pénales et des enquêtes judiciaires avant l'inculpation, dans l'exercice de leurs fonctions telles que les définit la législation nationale, et par leurs autorités de coordination.
3. Les autorités visées au présent article sont incluses dans la liste prévue à l'article 46, paragraphe 8.
Article 41
Accès d'Europol aux données du SIS II
1. L'Office européen de police (Europol) a le droit, dans les limites de son mandat, d'accéder aux données introduites dans le SIS II conformément aux articles 26, 36 et 38 et de les consulter directement.
2. Lorsqu'il ressort d'une consultation du système par Europol qu'il existe un signalement dans le SIS II, Europol en informe l'État membre dont émane le signalement par le biais des canaux définis dans la convention Europol.
3. L'utilisation des informations obtenues lors de la consultation du SIS II est soumise à l'accord de l'État membre concerné. Si ledit État membre autorise l'utilisation de ces informations, leur traitement est régi par la convention Europol. Europol ne peut communiquer ces informations à des pays ou instances tiers qu'avec le consentement de l'État concerné.
4. Europol peut demander d'autres informations aux États membres concernés, conformément aux dispositions de la convention Europol.
5. Europol doit:
a)
enregistrer chaque accès aux données et chaque recherche qu'il a effectuée, conformément aux dispositions de l'article 12;
b)
sans préjudice des paragraphes 3 et 4, s'abstenir de connecter les parties du SIS II auxquelles il a accès à un système informatisé de collecte des données exploité par Europol ou en son sein et de transférer les données qu'elles contiennent vers un tel système, ainsi que de télécharger ou de copier de toute autre manière une quelconque partie du SIS II.
c)
limiter l'accès aux données introduites dans le SIS II au personnel dûment autorisé d'Europol;
d)
adopter et appliquer les mesures prévues à l'article 10 et à l'article 11;
e)
autoriser l'autorité de contrôle commune, créée en vertu de l'article 24 de la convention Europol, à contrôler les activités d'Europol dans l'exercice de son droit d'accès aux données introduites dans le SIS II et de consultation desdites données.
Article 42
Accès d'Eurojust aux données du SIS II
1. Les membres nationaux d'Eurojust, ainsi que leurs assistants, ont le droit, dans les limites de leur mandat, d'accéder aux données introduites dans le SIS II conformément aux articles 26, 32, 34 et 38 et de les consulter.
2. Lorsqu'il ressort d'une consultation du système par un membre national d'Eurojust qu'il existe un signalement dans le SIS II, celui-ci en informe l'État membre dont émane le signalement. Les informations obtenues lors d'une telle consultation ne peuvent être communiquées à des pays ou instances tiers qu'avec le consentement de l'État dont émane le signalement.
3. Aucune disposition du présent article ne doit être interprétée comme affectant les dispositions de la décision 2002/187/JAI relatives à la protection des données et à la responsabilité du fait d'un traitement non autorisé ou incorrect de données par les membres nationaux d'Eurojust ou leurs assistants, ni comme affectant les prérogatives de l'organe de contrôle commun institué conformément à ladite décision.
4. Chaque accès aux données et chaque recherche effectuée par un membre national d'Eurojust ou un assistant est enregistré conformément aux dispositions de l'article 12 et toute utilisation qu'ils ont faite des données auxquelles ils ont eu accès est enregistrée.
5. Aucune des parties du SIS II auxquelles les membres nationaux ou leurs assistants ont accès ne doit être connectée à un système informatique destiné à la collecte et au traitement des données exploité par Eurojust ou en son sein, et aucune des données contenues dans les premières ne doit être transférée vers le second, ni aucune partie du SIS II téléchargée.
6. L'accès aux données introduites dans le SIS II est limité aux membres nationaux et à leurs assistants et ne s'étend pas au personnel d'Eurojust.
7. Les mesures visant à garantir la sécurité et la confidentialité prévues à l'article 10 et à l'article 11 sont adoptées et appliquées.
Article 43
Limites d'accès
Les utilisateurs, y compris Europol, les membres nationaux d'Eurojust, ainsi que leurs assistants, ne peuvent accéder qu'aux données qui sont nécessaires à l'accomplissement de leurs missions.
Article 44
Durée de conservation des signalements concernant des personnes
1. Les signalements concernant des personnes introduits dans le SIS II en vertu de la présente décision ne sont conservés que pendant le temps nécessaire à la réalisation des objectifs pour lesquels ils ont été introduits.
2. Dans les trois ans à compter de l'introduction d'un tel signalement dans le SIS II, l'État membre signalant examine la nécessité de l'y maintenir. Ce délai est d'un an pour les signalements concernant des personnes visés à l'article 36.
3. Chaque État membre fixe, le cas échéant, des délais d'examen plus courts, conformément à son droit national.
4. L'État membre signalant peut, dans le délai d'examen, décider, au terme d'une évaluation individuelle globale, qui est enregistrée, de maintenir le signalement si ce maintien est nécessaire aux fins qui sont à la base du signalement. Dans ce cas, le paragraphe 2 s'applique également à la prolongation. Toute prolongation du signalement doit être communiquée au CS-SIS.
5. Les signalements sont automatiquement effacés à l'expiration du délai d'examen visé au paragraphe 2, sauf dans le cas où l'État membre signalant a communiqué la prolongation du signalement conformément au paragraphe 4. Le CS-SIS signale automatiquement aux États membres l'effacement programmé des données dans le système avec un préavis de quatre mois.
6. Les États membres tiennent des statistiques concernant le nombre de signalements dont la durée de conservation est prolongée conformément au paragraphe 4.
Article 45
Durée de conservation des signalements concernant des objets
1. Les signalements concernant des objets introduits dans le SIS II aux fins du présent règlement ne sont conservés que pendant le temps nécessaire à la réalisation des objectifs pour lesquels ils ont été introduits.
2. Les signalements concernant des objets, introduits conformément à l'article 36, sont conservés pendant une durée maximale de cinq ans.
3. Les signalements concernant des objets, introduits conformément à l'article 38, sont conservés pendant une durée maximale de dix ans.
4. Les délais de conservation visés aux paragraphes 2 et 3 peuvent être prolongés si les fins auxquelles le signalement a été effectué l'exigent. Dans ce cas, les paragraphes 2 et 3 s'appliquent également à la prolongation.
CHAPITRE XI
RÈGLES GÉNÉRALES RELATIVES AU TRAITEMENT DES DONNÉES
Article 46
Traitement des données du SIS II
1. Les États membres ne peuvent traiter les données prévues aux articles 20, 26, 32, 34, 36 et 38 qu'aux fins énoncées pour chacune des catégories de signalements visée à ces articles.
2. Les données ne peuvent être copiées qu'à des fins techniques, pour autant que cette copie soit nécessaire aux autorités visées à l'article 40 pour effectuer une consultation directe. Les dispositions de la présente décision s'appliquent à ces copies. Les signalements d'un autre État membre ne peuvent être copiés de leur N.SIS II dans d'autres fichiers nationaux de données.
3. Les copies techniques visées au paragraphe 2 alimentant des bases de données hors ligne ne peuvent être conservées que pour une durée inférieure à 48 heures. Cette durée peut être prolongée dans une situation d'urgence jusqu'à ce que la situation d'urgence prenne fin.
Les États membres tiennent à jour un inventaire de ces copies, le mettent à la disposition des autorités de contrôle nationales et veillent à ce que ces copies soient conformes aux dispositions de la présente décision, et notamment celles de l'article 10.
4. L'accès aux données est autorisé uniquement dans les limites des compétences des autorités nationales visées à l'article 40 et réservé au personnel dûment autorisé.
5. Dans le cadre des signalements prévus aux articles 26, 32, 34, 36 et 38 de la présente décision, tout traitement des informations qui y figurent à des fins autres que celles pour lesquelles elles ont été introduites dans le SIS II doit se rapporter à un cas précis et être justifié par la nécessité de prévenir une menace grave imminente pour l'ordre et la sécurité publics, pour des raisons graves de sûreté de l'État ou aux fins de la prévention d'un fait punissable grave. À cet effet, l'autorisation préalable de l'État membre signalant doit être obtenue.
6. Les données ne pourront pas être utilisées à des fins administratives.
7. Toute utilisation de données non conforme aux paragraphes 1 à 6 sera considérée comme un détournement de finalité au regard du droit national de chaque État membre.
8. Chaque État membre communique à l'instance gestionnaire la liste de ses autorités compétentes autorisées à consulter directement les données introduites dans le SIS II en application de la présente décision ainsi que tout changement à cette liste. La liste indique, pour chaque autorité, les données qu'elle peut consulter et à quelles fins. L'instance gestionnaire veille à ce que la liste soit publiée chaque année au Journal officiel de l'Union européenne.
9. Pour autant que le droit de l'Union européenne ne prévoie pas de dispositions particulières, le droit de chaque État membre est applicable aux données introduites dans son N.SIS II.
Article 47
Données du SIS II et fichiers nationaux
1. L'article 46, paragraphe 2, n'affecte pas le droit qu'a un État membre de conserver dans son fichier national des données du SIS II sur la base desquelles la conduite à tenir a été exécutée sur son territoire. Ces données sont conservées dans les fichiers nationaux pour une durée maximale de trois ans, sauf si des dispositions particulières du droit national prévoient une durée de conservation plus longue.
2. L'article 46, paragraphe 2, n'affecte pas le droit qu'un État membre a de conserver dans ses fichiers nationaux des données contenues dans un signalement particulier qu'il a lui-même introduit dans le SIS II.
Article 48
Information en cas d'inexécution d'un signalement
Si une conduite à tenir demandée ne peut pas être exécutée, l'État membre requis en informe directement l'État membre signalant.
Article 49
Qualité des données traitées dans le cadre du SIS II
1. Un État membre signalant est responsable de l'exactitude, de l'actualité, ainsi que de la licéité de l'introduction des données dans le SIS II.
2. Seul l'État membre signalant est autorisé à modifier, compléter, rectifier, mettre à jour ou effacer les données qu'il a introduites.
3. Si un État membre autre que l'État membre signalant dispose d'indices faisant présumer qu'une donnée est entachée d'erreur de fait ou a été stockée illégalement, il en informe l'État membre signalant, par voie d'échange d'informations supplémentaires, dans les meilleurs délais et au plus tard dix jours après avoir relevé ces éléments. L'État membre signalant vérifie ce qui lui est communiqué et, le cas échéant, corrige ou efface la donnée sans délai.
4. Si les États membres ne peuvent parvenir à un accord dans un délai de deux mois, l'État membre qui n'est pas à l'origine du signalement soumet la question au Contrôleur européen de la protection des données qui, en coopération avec les autorités de contrôle nationales concernées agit en tant que médiateur.
5. Les États membres échangent des informations supplémentaires lorsqu'une personne se plaint de ne pas être celle visée par un signalement. Lorsqu'il ressort des vérifications qu'il existe effectivement deux personnes différentes, la personne qui s'est plainte est informée des dispositions de l'article 51.
6. Lorsqu'une personne fait déjà l'objet d'un signalement dans le SIS II, l'État membre qui introduit un nouveau signalement se met d'accord avec l'État membre qui a introduit le premier signalement sur l'introduction du signalement. L'accord est trouvé grâce à l'échange d'informations supplémentaires.
Article 50
Différenciation des personnes présentant des caractéristiques similaires
Si, lors de l'introduction d'un nouveau signalement, il apparaît qu'il existe déjà dans le SIS II une personne correspondant à la même description, la procédure ci-après est appliquée:
a)
le bureau Sirene prend contact avec le service demandeur pour vérifier s'il s'agit ou non de la même personne;
b)
si la vérification fait apparaître que la personne faisant l'objet du nouveau signalement et la personne déjà signalée dans le SIS II sont bien une seule et même personne, le bureau Sirene met en œuvre la procédure concernant les signalements multiples visée à l'article 49, paragraphe 6. Si la vérification révèle qu'il s'agit en réalité de deux personnes différentes, le bureau Sirene valide la demande du deuxième signalement, en ajoutant les éléments nécessaires pour éviter toute erreur d'identification.
Article 51
Données complémentaires pour traiter les cas d'usurpation d'identité
1. Lorsqu'il est possible de confondre la personne effectivement visée par un signalement et une personne dont l'identité a été usurpée, l'État membre à l'origine du signalement ajoute dans le signalement, avec le consentement explicite de la personne dont l'identité a été usurpée, des données concernant cette dernière afin d'éviter les conséquences négatives que peuvent entraîner des erreurs d'identification.
2. Les données concernant une personne dont l'identité a été usurpée sont exclusivement utilisées pour:
a)
permettre aux autorités compétentes de distinguer la personne dont l'identité a été usurpée de la personne effectivement visée par le signalement;
b)
permettre à la personne dont l'identité a été usurpée de prouver son identité et d'établir que son identité a été usurpée.
3. Aux fins du présent article, seules les données à caractère personnel ci-après peuvent être introduites dans le SIS II et faire l'objet d'un traitement ultérieur:
a)
les nom(s) et prénom(s), nom(s) à la naissance, noms utilisés antérieurement et pseudonymes éventuellement enregistrés séparément;
b)
les signes physiques particuliers, objectifs et inaltérables;
c)
le lieu et la date de naissance;
d)
le sexe;
e)
les photographies;
f)
les empreintes digitales;
g)
la ou les nationalités;
h)
le numéro du ou des documents d'identité et leur date de délivrance.
4. Les règles techniques nécessaires pour l'introduction et le traitement ultérieur des données visées au paragraphe 3 sont établies conformément à la procédure visée à l'article 67, sans préjudice des dispositions de l'instrument établissant l'instance gestionnaire.
5. Les données visées au paragraphe 3 sont effacées en même temps que le signalement correspondant, ou plus tôt si la personne concernée le demande.
6. Seules les autorités disposant d'un droit d'accès au signalement correspondant peuvent accéder aux données visées au paragraphe 3, et ce dans l'unique but d'éviter une erreur d'identification.
Article 52
Mise en relation de signalements
1. Un État membre peut mettre en relation des signalements qu'il introduit dans le SIS II. Cette mise en relation a pour effet d'établir un lien entre deux ou plusieurs signalements.
2. La mise en relation est sans effet sur la conduite particulière à tenir qui est demandée dans chacun des signalements mis en relation ou sur leur durée de conservation.
3. La mise en relation ne porte pas atteinte aux droits d'accès prévus par la présente décision. Les autorités ne disposant pas d'un droit d'accès à certaines catégories de signalements ne doivent pas pouvoir prendre connaissance du lien vers un signalement auquel elles n'ont pas accès.
4. Un État membre met en relation des signalements uniquement lorsque cela répond à un besoin opérationnel manifeste.
5. Un État membre peut créer des liens conformément à son droit national pour autant que les principes énoncés dans le présent article soient respectés.
6. Lorsqu'un État membre estime que la mise en relation de signalements par un autre État membre n'est pas compatible avec son droit national ou ses obligations internationales, il peut prendre les mesures nécessaires pour faire en sorte que le lien ainsi établi soit inaccessible à partir de son territoire national ou pour les autorités relevant de sa juridiction établies en dehors de son territoire.
7. Les règles techniques relatives à la mise en relation de signalements sont adoptées conformément à la procédure définie à l'article 67, sans préjudice des dispositions de l'instrument établissant l'instance gestionnaire.
Article 53
Objet et durée de conservation des informations supplémentaires
1. Les États membres conservent au sein du bureau Sirene une trace des décisions ayant donné lieu à un signalement, afin de faciliter l'échange d'informations supplémentaires.
2. Les données à caractère personnel conservées au sein du bureau Sirene à la suite d'un échange d'informations ne sont conservées que pendant le temps nécessaire à la réalisation des objectifs pour lesquels elles ont été fournies. Elles sont, en tout état de cause, effacées au plus tard un an après que le signalement concernant la personne en question a été supprimé du SIS II.
3. Le paragraphe 2 n'affecte pas le droit qu'a un État membre de conserver dans des fichiers nationaux des données relatives à un signalement particulier que cet État membre a émis ou qui a donné lieu à l'adoption de mesures sur son territoire. Le délai pendant lequel les données peuvent être conservées dans ces fichiers est régi par la législation nationale.
Article 54
Transfert de données à caractère personnel à des tiers
Les données traitées dans le SIS II conformément à la présente décision ne sont pas transférées à un pays tiers ou à des organisations internationales ni mises à leur disposition.
Article 55
Échange avec Interpol de données concernant les passeports volés, détournés, égarés ou invalidés
1. Par dérogation aux dispositions de l'article 54, le numéro, le pays de délivrance et le type des passeports volés, détournés, égarés ou invalidés qui sont introduits dans le SIS II peuvent être échangés avec des membres d'Interpol en établissant une connexion entre le SIS II et la base de données d'Interpol sur les documents de voyage volés ou manquants, à condition qu'un accord soit conclu entre Interpol et l'Union européenne. L'accord prévoit que la transmission de données introduites par un État membre est soumise à l'approbation de cet État membre.
2. L'accord visé au paragraphe 1 prévoit que les données communiquées ne sont accessibles qu'aux membres d'Interpol de pays assurant un niveau de protection adéquat des données à caractère personnel. Avant de conclure un tel accord, le Conseil demande l'avis de la Commission sur le caractère adéquat du niveau de protection des données à caractère personnel et sur le respect des libertés et droits fondamentaux en ce qui concerne le traitement automatisé des données à caractère personnel par Interpol et par les pays qui ont délégué des membres à Interpol.
3. L'accord visé au paragraphe 1 peut également prévoir que les États membres ont accès, au moyen de SIS II, aux informations contenues dans la base de données d'Interpol sur les documents de voyage volés ou manquants, conformément aux dispositions pertinentes de la présente décision qui régissent les signalements concernant les passeports volés, détournés, égarés ou invalidés introduits dans le SIS II.
CHAPITRE XII
PROTECTION DES DONNÉES
Article 56
Traitement des catégories de données sensibles
Le traitement des catégories de données visées à l'article 6 de la convention du Conseil de l'Europe du 28 janvier 1981 pour la protection des personnes à l'égard du traitement automatisé des données à caractère personnel est interdit.
Article 57
Application de la convention du Conseil de l'Europe pour la protection des données
Les données à caractère personnel traitées en application de la présente décision sont protégées conformément à la convention du Conseil de l'Europe du 28 janvier 1981 pour la protection des personnes à l'égard du traitement automatisé des données à caractère personnel et à ses modifications ultérieures.
Article 58
Droit d'accès, de rectification des données inexactes et d'effacement de données stockées illégalement
1. Le droit de toute personne d'accéder aux données la concernant qui sont introduites dans le SIS II conformément au présent règlement s'exerce dans le respect du droit de l'État membre auprès duquel elle le fait valoir.
2. Si le droit national le prévoit, l'autorité de contrôle nationale décide si des informations doivent être communiquées et selon quelles modalités.
3. Un État membre autre que celui qui a effectué le signalement ne peut communiquer des informations concernant ces données que s'il a donné d'abord à l'État membre signalant la possibilité de prendre position. Cela se fait par le biais de l'échange d'informations supplémentaires.
4. La communication des informations à la personne concernée est refusée si elle peut nuire à l'exécution d'une tâche légale en liaison avec le signalement ou à la protection des droits et libertés d'autrui.
5. Toute personne a le droit de faire rectifier des données la concernant inexactes dans les faits ou de faire effacer des données la concernant stockées illégalement.
6. La personne concernée est informée dans les meilleurs délais et en tout cas au plus tard 60 jours après la date à laquelle elle a demandé à y avoir accès, ou plus tôt si la législation nationale prévoit un délai plus court.
7. La personne concernée est informée du suivi donné à l'exercice de son droit de rectification et d'effacement dans les meilleurs délais et en tout cas au plus tard trois mois après la date à laquelle elle a demandé la rectification ou l'effacement, ou plus tôt si la législation nationale prévoit un délai plus court.
Article 59
Voies de recours
1. Toute personne peut intenter une action devant les juridictions ou l'autorité compétentes en vertu du droit national de tout État membre, pour accéder, faire rectifier ou effacer des données ou pour obtenir des informations ou une indemnisation en raison d'un signalement la concernant.
2. Les États membres s'engagent mutuellement à exécuter les décisions définitives prises par les juridictions ou autorités visées au paragraphe 1, sans préjudice des dispositions de l'article 64.
3. Les modalités de recours prévues dans le présent article sont évaluées par la Commission au plus tard le 23 août 2009.
Article 60
Contrôle du N.SIS II
1. Chaque État membre veille à ce qu'une autorité indépendante (l'«autorité de contrôle nationale») contrôle en toute indépendance la licéité du traitement des données à caractère personnel dans le cadre du SIS II sur son territoire et leur transmission à partir de celui-ci, y compris pour ce qui concerne l'échange et le traitement ultérieur d'informations supplémentaires.
2. L'autorité de contrôle nationale veille à ce que soit réalisé, tous les quatre ans au minimum, un audit des activités de traitement des données dans le cadre de son N.SIS II, répondant aux normes internationales en matière d'audit.
3. Les États membres veillent à ce que leur autorité de contrôle nationale dispose des ressources nécessaires pour s'acquitter des tâches qui leur sont confiées par la présente décision.
Article 61
Contrôle de l'instance gestionnaire
1. Le Contrôleur européen de la protection des données vérifie que les activités de traitement des données à caractère personnel menées par l'instance gestionnaire sont effectuées conformément au présent règlement. Les fonctions et compétences visées aux articles 46 et 47 du règlement (CE) no 45/2001 s'appliquent en conséquence.
2. Le Contrôleur européen de la protection des données veille à ce que soit réalisé, tous les quatre ans au minimum, un audit des activités de traitement des données à caractère personnel menées par l'instance gestionnaire conformément aux normes internationales en matière d'audit. Un rapport de cet audit est communiqué au Parlement européen, au Conseil, à l'instance gestionnaire, à la Commission et aux autorités de contrôle nationales. L'instance gestionnaire a la possibilité de formuler des observations avant l'adoption du rapport.
Article 62
Coopération entre les autorités de contrôle nationales et le Contrôleur européen de la protection des données
1. Les autorités de contrôle nationales et le Contrôleur européen de la protection des données, agissant chacun dans le cadre de leurs compétences respectives, coopèrent activement dans le cadre de leurs responsabilités et assurent la surveillance conjointe du SIS II.
2. Agissant chacun dans le cadre de leurs compétences respectives, ils échangent les informations utiles, s'assistent mutuellement pour mener les audits et inspections, examinent les difficultés d'interprétation ou d'application de la présente décision, étudient les problèmes pouvant se poser lors de l'exercice du contrôle indépendant ou dans l'exercice des droits de la personne concernée, formulent des propositions harmonisées en vue de trouver des solutions communes aux éventuels problèmes et assurent, si nécessaire, la sensibilisation aux droits en matière de protection des données.
3. Les autorités de contrôle nationales et le Contrôleur européen de la protection des données se réunissent à cet effet au minimum deux fois par an. Le coût et l'organisation de ces réunions sont à la charge du Contrôleur européen de la protection des données. Le règlement intérieur est adopté lors de la première réunion. D'autres méthodes de travail sont mises au point d'un commun accord, si nécessaire. Un rapport d'activités conjoint est transmis tous les deux ans au Parlement européen, au Conseil, à la Commission et à l'instance gestionnaire.
Article 63
Protection des données durant la période transitoire
Au cas où, pendant la période transitoire, la Commission délègue ses responsabilités à une autre instance ou à d'autres instances, conformément à l'article 15, paragraphe 4, elle veille à ce que le Contrôleur européen de la protection des données ait le droit et la possibilité de s'acquitter pleinement de sa mission, y compris de procéder à des vérifications sur place ou d'exercer tout autre pouvoir dont il est investi en vertu de l'article 47 du règlement (CE) no 45/2001.
CHAPITRE XIII
RESPONSABILITÉ ET SANCTIONS
Article 64
Responsabilité
1. Tout État membre est responsable, conformément à son droit national, de tout dommage causé à une personne du fait de l'exploitation du N.SIS II. Il en est également ainsi lorsque les dommages ont été causés par l'État membre signalant, lorsque celui-ci a introduit des données inexactes dans les faits ou a stocké des données illégalement.
2. Si l'État membre contre lequel une action est intentée n'est pas l'État membre signalant, ce dernier est tenu de rembourser, sur demande, les sommes versées à titre d'indemnisation, à moins que l'utilisation des données par l'État membre demandant le remboursement soit contraire à la présente décision.
3. Si le non-respect, par un État membre, des obligations qui lui incombent en vertu de la présente décision entraîne un dommage pour SIS II, cet État membre en est tenu responsable, sauf si l'instance gestionnaire ou un autre État membre participant au SIS II n'a pas pris de mesures raisonnables pour prévenir le dommage ou pour en atténuer les effets.
Article 65
Sanctions
Les États membres veillent à ce que toute utilisation frauduleuse de données introduites dans le SIS II ou tout échange d'informations supplémentaires contraire à la présente décision fasse l'objet de sanctions effectives, proportionnées et dissuasives conformément à leur droit national.
CHAPITRE XIV
DISPOSITIONS FINALES
Article 66
Contrôle et statistiques
1. L'instance gestionnaire veille à ce que des procédures soient mises en place pour contrôler le fonctionnement du SIS II par rapport aux objectifs fixés, tant en termes de résultats que de rapport coût/efficacité, de sécurité et de qualité de service.
2. Aux fins de la maintenance technique et de l'établissement de rapports et de statistiques, l'instance gestionnaire a accès aux informations nécessaires concernant les opérations de traitement effectuées dans le SIS II central.
3. Chaque année, l'instance gestionnaire publie des statistiques présentant le nombre d'enregistrements par catégorie de signalement, le nombre de résultats positifs par catégorie de signalement et le nombre d'accès au SIS II, sous forme de totaux et ventilées par État membre.
4. Deux ans après la mise en service du SIS II puis tous les deux ans, l'instance gestionnaire présente au Parlement européen et au Conseil un rapport sur le fonctionnement technique du SIS II central et de l'infrastructure de communication, y compris la sécurité qu'elle offre, et sur les échanges bilatéraux et multilatéraux d'informations supplémentaires entre les États membres.
5. Trois ans après la mise en service du SIS II puis tous les quatre ans, la Commission présente un rapport d'évaluation globale du SIS II central et des échanges bilatéraux et multilatéraux d'informations supplémentaires entre les États membres. Cette évaluation globale comprend un examen des résultats obtenus au regard des objectifs fixés, détermine si les principes de base restent valables, fait le point sur l'application de la présente décision en ce qui concerne le SIS II central et sur la sécurité offerte par le SIS II central et en tire toutes les conséquences pour le fonctionnement futur. La Commission transmet le rapport d'évaluation au Parlement européen et au Conseil.
6. Les États membres communiquent à l'instance gestionnaire et à la Commission les informations nécessaires pour établir les rapports visés aux paragraphes 3, 4 et 5
7. L'instance gestionnaire fournit à la Commission les informations nécessaires pour élaborer les évaluations globales visées au paragraphe 5.
Article 67
Comité de réglementation
1. Dans le cas où il est fait référence au présent article, la Commission est assistée par un comité de réglementation composé des représentants des États membres et présidé par le représentant de la Commission. Le représentant de la Commission soumet au comité un projet des mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ce projet dans un délai que le président peut fixer en fonction de l'urgence de la question en cause. L'avis est émis à la majorité prévue à l'article 205, paragraphe 2, du traité CE pour l'adoption des décisions que le Conseil est appelé à prendre sur proposition de la Commission. Lors des votes au sein du comité, les voix des représentants des États membres sont affectées de la pondération définie à l'article précité. Le président ne prend pas part au vote.
2. Le comité adopte son règlement intérieur sur proposition de son président, sur la base d'un règlement intérieur type qui a été publié au Journal officiel de l'Union européenne.
3. La Commission arrête les mesures envisagées lorsqu'elles sont conformes à l'avis du comité. Lorsque les mesures envisagées ne sont pas conformes à l'avis du comité, ou en l'absence d'avis, la Commission soumet sans tarder au Conseil une proposition relative aux mesures à prendre.
4. Le Conseil peut statuer à la majorité qualifiée sur la proposition dans un délai de deux mois à compter de la saisine du Conseil. Si, dans ce délai, le Conseil a indiqué, à la majorité qualifiée, qu'il s'oppose à la proposition, la Commission réexamine celle-ci. Elle peut soumettre au Conseil une proposition modifiée, soumettre à nouveau sa proposition ou présenter une proposition législative. Si, à l'expiration de ce délai, le Conseil n'a pas adopté les mesures d'application proposées et n'a pas indiqué qu'il s'opposait à la proposition de mesures d'application, les mesures d'application proposées sont arrêtées par la Commission.
5. Le comité visé au paragraphe 1 exerce ses fonctions à partir de 23 août 2007.
Article 68
Modification des dispositions de l'acquis de Schengen
1. Dans les domaines relevant du traité UE, la présente décision remplace à la date visée à l'article 71, paragraphe 2, les dispositions de l'article 64 et des articles 92 à 119 de la convention de Schengen, à l'exception de son article 102 bis.
2. Dans les domaines relevant du traité UE, la présente décision remplace, en outre, à la date visée à l'article 71, paragraphe 2, les dispositions ci-après de l'acquis de Schengen mettant en œuvre lesdits articles (20):
a)
décision du Comité exécutif du 14 décembre 1993 concernant le règlement financier relatif aux frais d'installation et de fonctionnement du système d'information Schengen (C.SIS) [SCH/Com-ex(93) 16];
b)
décision du Comité exécutif du 7 octobre 1997 concernant le développement du SIS [SCH/Com-ex (97) 24];
c)
décision du Comité exécutif du 15 décembre 1997 concernant la modification du règlement financier relatif au C.SIS [SCH/Com-ex (97) 35];
d)
décision du Comité exécutif du 21 avril 1998 concernant le C.SIS avec 15/18 connexions [SCH/Com-ex (98) 11];
e)
décision du Comité exécutif du 25 avril 1997 concernant l'adjudication de l'étude préliminaire du SIS II [SCH/Com-ex (97) 2, rév. 2];
f)
décision du Comité exécutif du 28 avril 1999 concernant les dépenses d'installation du C.SIS [SCH/Com-ex (99) 4];
g)
décision du Comité exécutif du 28 avril 1999 concernant la mise à jour du manuel Sirene [SCH/Com-ex (99) 5];
h)
déclaration du Comité exécutif du 18 avril 1996 concernant la définition de la notion d'étranger [SCH/Com-ex (96) décl. 5];
i)
déclaration du Comité exécutif du 28 avril 1999 concernant la structure du SIS [SCH/Com-ex (99) décl. 2, rév.];
j)
décision du Comité exécutif du 7 octobre 1997 concernant la participation de la Norvège et de l'Islande aux frais d'installation et de fonctionnement du C.SIS [SCH/Com-ex (97) 18].
3. Dans les domaines relevant du traité UE, les références aux articles de la convention de Schengen et aux dispositions pertinentes de l'acquis de Schengen mettant en œuvre ces articles qui sont ainsi remplacés s'entendent comme faites à la présente décision.
Article 69
Abrogation
La décision 2004/201/JAI, la décision 2005/211/JAI, la décision 2005/719/JAI, la décision 2005/727/JAI, la décision 2006/228/JAI, la décision 2006/229/JAI et la décision 2006/631/JAI sont abrogées à la date visée à l'article 71, paragraphe 2.
Article 70
Période transitoire et budget
1. Les signalements sont transférés du SIS 1+ au SIS II. Les États membres veillent, en donnant la priorité aux signalements relatifs aux personnes, à ce que le contenu des signalements qui sont transférés du SIS 1+ au SIS II respecte, dès que possible et dans un délai de trois ans après la date visée à l'article 71, paragraphe 2, les dispositions de la présente décision. Au cours de cette période transitoire, les États membres peuvent continuer d'appliquer les dispositions des articles 94, 95 et 97 à 100 de la convention de Schengen au contenu des signalements qui sont transférés du SIS 1+ au SIS II, à condition de respecter les règles suivantes:
a)
au cas où le contenu d'un signalement transféré du SIS 1+ au SIS II ferait l'objet d'une modification, d'un ajout, d'une correction ou d'une mise à jour, les États membres veillent à ce que le signalement respecte les dispositions de la présente décision, à compter de la modification, de l'ajout, de la correction ou de la mise à jour en question;
b)
en cas de réponse positive à un signalement transféré du SIS 1+ au SIS II, les États membres examinent immédiatement la compatibilité de ce signalement avec les dispositions de la présente décision, sans retarder les actions à mener sur la base dudit signalement.
2. À la date fixée conformément à l'article 71, paragraphe 2, le reliquat du budget approuvé conformément aux dispositions de l'article 119 de la convention de Schengen est remboursé aux États membres. Les montants à restituer sont calculés sur la base des quote-parts des États membres conformément à la décision du Comité exécutif du 14 décembre 1993 concernant le règlement financier relatif aux frais d'installation et de fonctionnement du système d'information Schengen.
3. Durant la période transitoire prévue à l'article 15, paragraphe 4, dans la présente décision, par instance gestionnaire, on entend la Commission.
Article 71
Entrée en vigueur, applicabilité et passage d'un système à l'autre
1. La présente décision entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
2. Elle s'applique aux États membres participant au SIS 1+ à compter de dates à arrêter par le Conseil, statuant à l'unanimité de ses membres représentant les gouvernements des États membres participant au SIS 1+.
3. Les dates visées au paragraphe 2 sont arrêtées lorsque:
a)
les mesures d'application nécessaires ont été adoptées;
b)
tous les États membres participant pleinement au SIS 1+ ont informé la Commission qu'ils avaient pris les dispositions techniques et juridiques nécessaires pour traiter les données du SIS II et échanger des informations supplémentaires;
c)
la Commission a déclaré qu'un test complet du SIS II a été effectué de manière concluante, test effectué par la Commission avec les États membres, et lorsque les instances préparatoires du Conseil ont validé les résultats du test proposé et confirmé que le niveau de performance du SIS II est au moins équivalent à celui atteint par le SIS 1+;
d)
la Commission a pris les dispositions techniques nécessaires pour permettre la connexion du SIS II central au N.SIS II des États membres concernés.
4. La Commission informe le Parlement européen des résultats des tests effectués conformément au paragraphe 3, point c).
5. Toute décision du Conseil prise conformément au paragraphe 2 est publiée au Journal officiel de l'Union européenne.
Fait à Luxembourg, le 12 juin 2007.