SMĚRNICE KOMISE 2007/42/ES
ze dne 29. června 2007
o materiálech a předmětech vyrobených z celofánu určených pro styk s potravinami
(Text s významem pro EHP)
(kodifikované znění)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1935/2004 ze dne 27. října 2004 o materiálech a předmětech určených pro styk s potravinami a o zrušení směrnic 80/590/EHS a 89/109/EHS (1), a zejména na článek 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Komise 93/10/EHS ze dne 15. března 1993 o materiálech a předmětech vyrobených z celofánu určených pro styk s potravinami (2) byla několikrát podstatně změněna (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.
(2)
Opatření Společenství stanovená v této směrnici jsou nejen nutná, ale i nezbytná k dosažení cílů vnitřního trhu. Těchto cílů nemohou členské státy dosáhnout jednotlivě. Kromě toho je jejich dosažení na úrovni Společenství již stanoveno v nařízení (ES) č. 1935/2004.
(3)
K dosažení cíle stanoveného v čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1935/2004 byla v případě celofánu vhodným nástrojem zvláštní směrnice ve smyslu článku 5 uvedeného nařízení.
(4)
Umělá střívka z celofánu by měla být předmětem zvláštních předpisů.
(5)
Metoda prokázání skutečnosti, že nedochází k migraci barviv, by měla být stanovena v pozdější fázi.
(6)
Do stanovení kritérií pro čistotu a analytických metod by měly zůstat použitelné vnitrostátní předpisy.
(7)
K dosažení cíle stanoveného v čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1935/2004 v tomto zvláštním případě v zásadě postačuje sestavit seznam schválených látek doplněný limity používaných množství.
(8)
Bis(2-hydroxyethyl)ether (= diethylenglykol) a ethandiol (= monoethylenglykol) však mohou ve značném množství migrovat do určitých potravin a pro zamezení této možnosti je jako preventivní opatření vhodnější stanovit s konečnou platností nejvyšší povolené množství těchto látek v potravinách, které byly ve styku s celofánem.
(9)
Pro ochranu zdraví spotřebitele by měl být vyloučen přímý styk potravin s potištěnými plochami celofánu.
(10)
Pro případ profesionálního použití celofánu by měly být materiály a předměty určené pro styk s potravinami, s výjimkou těch, které jsou pro toto použití určeny již svou povahou, opatřeny písemným prohlášením podle čl. 16 odst. 1 nařízení (ES) č. 1935/2004.
(11)
Zvláštní pravidla použitelná pro celofány by měla odpovídat povaze vrstvy, která je ve styku s potravinami. Požadavky na celofány s povrchovou úpravou z plastu by se tedy měly lišit od požadavků na povrchově neupravené celofány nebo celofány s povrchovou úpravou na bázi celulosy.
(12)
Při výrobě všech druhů celofánu, včetně celofánů s povrchovou úpravou z plastu, by měly být používány pouze povolené látky.
(13)
V případě celofánů s povrchovou úpravou z plastu je vrstva přicházející do styku s potravinami tvořena materiálem podobným materiálům a předmětům z plastů určeným pro styk s potravinami. Je tedy vhodné, aby se pravidla stanovená ve směrnici Komise 2002/72/ES ze dne 6. srpna 2002 o materiálech a předmětech z plastů určených pro styk s potravinami (4) vztahovala též na tyto fólie.
(14)
V zájmu konzistentnosti právních předpisů Společenství by mělo být ověřování, zda jsou u celofánu s povrchovou úpravou dodrženy migrační limity stanovené ve směrnici 2002/72/ES, prováděno podle pravidel stanovených směrnicí Rady 82/711/EHS ze dne 18. října 1982, kterou se stanoví základní pravidla nezbytná pro zkoušení migrace složek z materiálů a předmětů z plastů určených pro styk s potravinami (5), a podle směrnice Rady 85/572/EHS ze dne 19. prosince 1985, kterou se stanoví seznam simulantů pro použití při zkoušení migrace složek materiálů a předmětů z plastů určených pro styk s potravinami (6).
(15)
Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat.
(16)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost stanovených v příloze III části B,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice je zvláštní směrnicí ve smyslu článku 5 nařízení (ES) č. 1935/2004.
2. Tato směrnice se vztahuje na celofán ve smyslu popisu uvedeného v příloze I, určený pro styk s potravinami nebo který s nimi přichází do styku v souladu se svým určením, který
a)
buď sám o sobě tvoří konečný výrobek, nebo
b)
tvoří část konečného výrobku obsahujícího jiné materiály.
3. Tato směrnice se nevztahuje na umělá střívka z celofánu.
Článek 2
Celofány uvedené v čl. 1 odst. 2 náleží k jednomu z těchto typů:
a)
celofán bez povrchové úpravy;
b)
celofán s povrchovou úpravou na bázi celulosy
nebo
c)
celofán s povrchovou úpravou z plastu.
Článek 3
1. Při výrobě celofánů uvedených v čl. 2 písm. a) a b) mohou být použity pouze látky nebo skupiny látek uvedené v příloze II, s výhradou omezení v ní stanovených.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou být použity látky neuvedené v příloze II, jsou-li použity jako barvicí prostředky (barviva a pigmenty) nebo jako lepidla za podmínky, že neexistují žádné známky migrace stanovitelné validovanou metodou Společenství.
Článek 4
1. Při výrobě celofánu uvedeného v čl. 2 písm. c) mohou být před provedením povrchové úpravy použity pouze látky nebo skupiny látek uvedené v první části přílohy II, s výhradou omezení v ní stanovených.
2. Při povrchové úpravě, která se použije u celofánu uvedeného v odstavci 1, mohou být použity pouze látky nebo skupiny látek uvedené v přílohách II až VI směrnice 2002/72/ES, s výhradou omezení v ní stanovených.
3. Aniž je dotčen odstavec 1, materiály a předměty vyrobené z celofánu uvedeného v čl. 2 písm. c) musí být v souladu s články 2, 7 a 8 směrnice 2002/72/ES.
Článek 5
Potištěné povrchy celofánu nesmějí být ve styku s potravinami.
Článek 6
1. Při uvádění na trh na jiném stupni než při maloobchodním prodeji musí být materiály a předměty vyrobené z celofánu určené pro styk s potravinami opatřeny písemným prohlášením podle čl. 16 odst. 1 nařízení (ES) č. 1935/2004.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na materiály a předměty vyrobené z celofánu, které jsou svojí povahou zjevně určeny pro styk s potravinami.
3. Jsou-li udány zvláštní podmínky použití, musí být materiál nebo předmět vyrobený z celofánu označen odpovídajícím způsobem.
Článek 7
Směrnice 93/10/EHS ve znění směrnic uvedených v příloze III, části A se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost stanovených v příloze III části B.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.
Článek 8
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 9
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 29. června 2007.
DIRECTIVE 2007/42/CE DE LA COMMISSION
du 29 juin 2007
relative aux matériaux et aux objets en pellicule de cellulose régénérée, destinés à entrer en contact avec les denrées alimentaires
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(version codifiée)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 1935/2004 du Parlement européen et du Conseil du 27 octobre 2004 concernant les matériaux et objets destinés à entrer en contact avec des denrées alimentaires et abrogeant les directives 80/590/CEE et 89/109/CEE (1), et notamment son article 5,
considérant ce qui suit:
(1)
La directive 93/10/CEE de la Commission du 15 mars 1993 relative aux matériaux et aux objets en pellicule de cellulose régénérée, destinés à entrer en contact avec les denrées alimentaires (2) a été modifiée à plusieurs reprises et de façon substantielle (3). Il convient, dans un souci de clarté et de rationalité, de procéder à la codification de ladite directive.
(2)
Les mesures communautaires prévues par la présente directive sont non seulement nécessaires mais aussi indispensables à la réalisation des objectifs du marché intérieur. Ces objectifs ne peuvent être atteints séparément par les États membres. Par ailleurs, leur réalisation au niveau communautaire est déjà prévue par le règlement (CE) no 1935/2004.
(3)
Pour atteindre l’objectif prévu à l’article 3, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1935/2004, dans le cas des pellicules de cellulose régénérée, l’instrument approprié était une directive spécifique au sens de l’article 5 dudit règlement.
(4)
Les boyaux synthétiques de cellulose régénérée doivent faire l’objet de dispositions particulières.
(5)
La méthode de détermination de l’absence de migration des matières colorantes doit être établie ultérieurement.
(6)
En attendant l’élaboration de critères de pureté et de méthodes d’analyse, les dispositions nationales doivent rester applicables.
(7)
L’établissement d’une liste de substances autorisées, assortie des quantités à ne pas dépasser, est en principe suffisant en l’occurrence pour atteindre l’objectif fixé à l’article 3, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1935/2004.
(8)
Toutefois, le bis (2-hydroxyéthyl)éther (= diéthylèneglycol) et l’éthanediol (= monoéthylèneglycol) peuvent migrer dans des proportions importantes vers certaines denrées alimentaires et, en vue d’éviter cette possibilité, il est préférable, à titre préventif, d’arrêter définitivement la quantité maximale autorisée de ces substances dans les denrées alimentaires qui ont été en contact avec une pellicule de cellulose régénérée.
(9)
Il est opportun, pour la défense de la santé du consommateur, d’éviter que les parties imprimées des pellicules de cellulose régénérée entrent en contact direct avec les denrées alimentaires.
(10)
La déclaration écrite visée à l’article 16, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1935/2004 doit être fournie en cas d’utilisation professionnelle des pellicules de cellulose régénérée comme matériaux et objets destinés à être mis en contact avec les denrées alimentaires, sauf s’ils sont, de par leur nature, destinés à cet usage.
(11)
Les pellicules de cellulose régénérée doivent être soumises à des règles spécifiques selon la nature de la couche en contact avec les denrées alimentaires. Dès lors, les exigences imposées aux pellicules de cellulose régénérée recouvertes d’un vernis composé de matière plastique doivent différer de celles relatives aux pellicules de cellulose régénérée non vernies ou vernies au moyen d’un vernis dérivé de cellulose.
(12)
Seules des substances autorisées doivent être utilisées dans la fabrication de tous les types de pellicules de cellulose régénérée, y compris celles revêtues de matière plastique.
(13)
Dans le cas de pellicules de cellulose régénérée recouvertes d’un vernis composé de matière plastique, la couche en contact avec les denrées alimentaires se compose d’une matière semblable aux matériaux et objets en plastique destinés à entrer en contact avec les denrées alimentaires. Par conséquent, il est opportun que les règles prévues à la directive 2002/72/CE de la Commission du 6 août 2002 concernant les matériaux et objets en matière plastique destinés à entrer en contact avec les denrées alimentaires (4) s’appliquent également aux pellicules de ce type.
(14)
Dans l’intérêt de la cohérence de la législation communautaire, la vérification de la conformité des pellicules de cellulose régénérée recouvertes d’un vernis en matière plastique aux limites de migration fixées par la directive 2002/72/CE doit être réalisée dans le respect des règles arrêtées par la directive 82/711/CEE du Conseil du 18 octobre 1982 établissant les règles de base nécessaires à la vérification de la migration des constituants des matériaux et objets en matière plastique destinés à entrer en contact avec les denrées alimentaires (5), et par la directive 85/572/CEE du Conseil du 19 décembre 1985 fixant la liste des simulants à utiliser pour vérifier la migration des constituants des matériaux et objets en matière plastique destinés à entrer en contact avec les denrées alimentaires (6).
(15)
Les mesures prévues à la présente directive sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale.
(16)
La présente directive ne doit pas porter atteinte aux obligations des États membres concernant les délais de transposition en droit national et d’application des directives indiqués à l’annexe III, partie B,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
1. La présente directive est une directive spécifique au sens de l’article 5 du règlement (CE) no 1935/2004.
2. La présente directive s’applique aux pellicules de cellulose régénérée au sens de la description figurant à l’annexe I qui sont destinées à être mises en contact ou sont mises en contact, conformément à leur destination, avec les denrées alimentaires et qui:
a)
soit constituent à elles seules un produit fini;
b)
soit sont une partie d’un produit fini comportant d’autres matériaux.
3. La présente directive ne s’applique pas aux boyaux synthétiques de cellulose régénérée.
Article 2
Les pellicules de cellulose régénérée visées à l’article 1er, paragraphe 2, appartiennent à l’une des catégories suivantes:
a)
pellicules de cellulose régénérée non vernies;
b)
pellicules de cellulose régénérée vernies au moyen d’un vernis dérivé de cellulose, ou
c)
pellicules de cellulose régénérée vernies au moyen d’un vernis composé de matière plastique.
Article 3
1. Les pellicules de cellulose régénérée visées aux points a) et b) de l’article 2 sont fabriquées uniquement à l’aide des substances ou groupes de substances énumérés à l’annexe II, en tenant compte des restrictions qui y sont fixées.
2. Par dérogation au paragraphe 1, l’emploi de substances autres que celles énumérées à l’annexe II est autorisé lorsque ces substances sont utilisées comme matières colorantes (colorants et pigments) ou comme adhésifs à condition qu’il n’y ait pas de traces de migration desdites substances dans ou sur des denrées alimentaires détectables par une méthode validée.
Article 4
1. Les pellicules de cellulose régénérée visées au point c) de l’article 2 sont fabriquées, avant l’application du vernis, uniquement à l’aide des substances ou groupes de substances énumérés dans la première partie de l’annexe II, en tenant compte des restrictions qui y sont fixées.
2. Le vernis à appliquer aux pellicules de cellulose régénérée visées au paragraphe 1 est fabriqué uniquement à l’aide des substances ou groupes de substances énumérés aux annexes II à VI de la directive 2002/72/CE, en tenant compte des restrictions qui y sont fixées.
3. Sans préjudice du paragraphe 1, les matériaux et objets en pellicule de cellulose régénérée visés au point c) de l’article 2 sont conformes aux articles 2, 7 et 8 de la directive 2002/72/CE.
Article 5
La face imprimée des pellicules de cellulose régénérée ne doit pas être mise en contact avec les denrées alimentaires.
Article 6
1. Aux stades de la commercialisation autres que la vente au détail, les matériaux et objets en pellicule de cellulose régénérée qui sont destinés à être mis en contact avec les denrées alimentaires doivent être accompagnés d’une déclaration écrite conformément à l’article 16, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1935/2004.
2. Le paragraphe 1 ne s’applique pas aux matériaux et objets en pellicule de cellulose régénérée, qui, de par leur nature, sont manifestement destinés à entrer en contact avec les denrées alimentaires.
3. Lorsque des conditions d’utilisation particulières sont indiquées, les matériaux ou objets en pellicule de cellulose régénérée sont étiquetés en conséquence.
Article 7
La directive 93/10/CEE, telle que modifiée par les directives visées à l’annexe III, partie A, est abrogée, sans préjudice des obligations des États membres en ce qui concerne les délais de transposition en droit national et d’application des directives indiqués à l’annexe III, partie B.
Les références faites à la directive abrogée s’entendent comme faites à la présente directive et sont à lire selon le tableau de correspondance figurant à l’annexe IV.
Article 8
La présente directive entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Article 9
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 29 juin 2007.