ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. června 2005,
kterým se mění rozhodnutí 2005/393/ES, pokud jde o odchylky ze zákazu opuštění uzavřených pásem zvířaty uvnitř členského státu
(oznámeno pod číslem K(2005) 1689)
(Text s významem pro EHP)
(2005/434/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 2000/75/ES ze dne 20. listopadu 2000, kterou se stanoví zvláštní ustanovení týkající se tlumení a eradikace katarální horečky ovcí (1), a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. c) a na třetí odstavec článku 19 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2000/75/ES stanoví pravidla a opatření pro tlumení katarální horečky ovcí uvnitř Společenství, včetně vymezení ochranných pásem a pásem dozoru a zákazu, aby zvířata tato pásma opouštěla.
(2)
Rozhodnutí Komise 2005/393/ES (2) vymezuje zeměpisné oblasti, ve kterých členské státy zřídí ochranná pásma a pásma dozoru („uzavřená pásma“) vzhledem ke katarální horečce ovcí. Stanoví také podmínky pro přiznávání odchylek ze zákazu některých přesunů zvířat, jejich spermatu, vajíček a embryí stanovených směrnicí 2000/75/ES („zákaz opuštění“).
(3)
Po provedení očkovacího programu ve stádech došlo k omezení oběhu viru na takovou úroveň, že pohyb mladých zvířat z uzavřených pásem do hospodářství mimo toto pásmo, v němž jsou vektory pod kontrolou, by se měl považovat za přijatelné riziko.
(4)
Dne 14. března 2005 předložila pracovní skupina Komise pro Zákoník o zdraví suchozemských zvířat Mezinárodního úřadu pro nákazy zvířat (OIE) zprávu o různých aspektech předpisů, které by se měly používat pro přesuny zvířat, pokud jde o katarální horečku ovcí.
(5)
Pracovní skupina dospěla k závěru, že viremie trvající déle než 60 dní by neměla představovat pro přesuny živých zvířat významné riziko, a že následkem toho by měla být zvířata chráněná před útokem vektorů trvajícím déle než 60 dní považována za bezpečná.
(6)
Pracovní skupina dále dospěla k závěru, že vzhledem k tomu, že maximální délka období sérokonverze po infikování je 28 dnů, je zvíře bezpečné, bylo-li chráněno před útokem vektorů po období delší než 28 dnů a při jediné příležitosti po tomto období 28 dnů byly jeho testy sérologicky negativní.
(7)
Pracovní skupina dospěla rovněž k závěru, že vzhledem k tomu, že virologický test je vždy pozitivní sedm dnů po infikaci, je tedy zvíře bezpečné, bylo-li chráněno před útokem vektorů déle než sedm dnů a byl-li jeden jeho test po tomto období sedmi dnů virologicky negativní.
(8)
Rozhodnutí 2005/393/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(9)
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Změny rozhodnutí 2005/393/ES
Rozhodnutí 2005/393/ES se mění takto:
1.
V článku 3 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Pro vnitrostátní přesuny podle odstavce 1 uděluje příslušný orgán odchylku ze zákazu opuštění, pokud:
a)
zvířata pocházejí ze stáda očkovaného podle očkovacího programu přijatého příslušným orgánem a
b)
zvířata:
i)
byla více než 30 dnů a méně než jeden rok před datem přesunu očkována proti sérotypu (sérotypům), u něhož je zjištěna nebo se nevylučuje přítomnost v epizootologicky relevantní oblasti původu nebo
ii)
v okamžiku přesunu jsou mladší než dva měsíce a jsou určena pro hospodářství na výkrm, přičemž toto hospodářství musí být chráněno proti útokům vektorů a musí být příslušným orgánem pro účely výkrmu registrováno.“
2.
Část A přílohy II se nahrazuje tímto:
„A.
Živá zvířata musejí být chráněna před napadením pakomárky druhu Culicoides:
1.
alespoň 60 dní před přesunem nebo
2.
alespoň 28 dnů před přesunem a během této doby byla podrobena sérologickému testu na protilátky proti skupině viru katarální horečky ovcí (BTV), jako je kompetitivní test ELISA nebo test AGID na katarální horečku ovcí s negativním výsledkem, přičemž tento test se provádí na vzorcích alespoň 28 dnů po začátku ochranného období před útokem vektorů nebo
3.
alespoň 7 dnů před přesunem a během této doby podrobena virusizolačnímu testu na BTV nebo testu polymerázové řetězové reakce s negativními výsledky, přičemž test musí být proveden na krevních vzorcích odebraných nejméně sedm dnů po začátku ochranného období před útokem vektorů a
4.
při přepravě na místo naložení.“
Článek 2
Použitelnost
Toto rozhodnutí se použije ode dne 4. července 2005.
Článek 3
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 9. června 2005.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 9 juin 2005
modifiant la décision 2005/393/CE en ce qui concerne les dérogations à l’interdiction de sortie pour les mouvements intérieurs d’animaux quittant les zones réglementées
[notifiée sous le numéro C(2005) 1689]
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2005/434/CE)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu la directive 2000/75/CE du Conseil du 20 novembre 2000 arrêtant des dispositions spécifiques relatives aux mesures de lutte et d’éradication de la fièvre catarrhale du mouton ou bluetongue (1), et notamment son article 9, paragraphe 1, point c), et son article 19, troisième alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
La directive 2000/75/CE a arrêté des dispositions spécifiques relatives aux mesures de lutte et d’éradication de la fièvre catarrhale du mouton dans la Communauté, et notamment la mise en place de zones de protection et de surveillance ainsi qu’une interdiction pour les animaux de sortir de ces zones.
(2)
La décision 2005/393/CE de la Commission (2) prévoit la délimitation des zones géographiques globales dans lesquelles des zones de protection et de surveillance («zones réglementées») doivent être instituées par les États membres, en ce qui concerne la fièvre catarrhale du mouton. Elle fixe également les conditions de dérogation à l’interdiction de sortie prévue par la directive 2000/75/CE («l’interdiction de sortie») applicables à certains mouvements d’animaux, de leurs sperme, ovules et embryons.
(3)
Lorsqu’un programme de vaccination est mené dans un troupeau, la circulation du virus est réduite à un niveau tel qu’il convient de considérer comme un risque acceptable les mouvements des jeunes animaux à partir de la zone réglementée vers des exploitations situées en dehors de la zone dans laquelle les vecteurs sont sous contrôle.
(4)
Le 14 mars 2005, un groupe de travail de la Commission sur le code sanitaire pour les animaux terrestres de l’Office international des épizooties (OIE) a publié un rapport concernant divers aspects des règles qu’il y a lieu d’appliquer aux mouvements des animaux en relation avec la fièvre catarrhale du mouton.
(5)
Ce groupe de travail a conclu que les virémies dépassant soixante jours ne doivent pas être considérées comme constituant un risque important pour les mouvements des animaux vivants et que dès lors, il convient de considérer comme sûrs les animaux protégés des attaques des vecteurs pendant plus de soixante jours.
(6)
En outre, le groupe de travail a estimé que comme une durée de vingt-huit jours constitue la période maximale pour une séroconversion après une infection, un animal est sûr lorsqu’il a été protégé des attaques de vecteurs pendant une durée supérieure à vingt-huit jours et qu’il a présenté des résultats négatifs à un seul test sérologique effectué après cette durée de vingt-huit jours.
(7)
Le groupe de travail a également conclu que comme un test virologique est toujours positif sept jours après l’infection, un animal est sûr lorsqu’il a été protégé des attaques de vecteurs pendant plus de sept jours et qu’il a présenté des résultats négatifs à un seul test virologique effectué après cette durée de sept jours.
(8)
Il y a donc lieu de modifier la décision 2005/393/CE en conséquence.
(9)
Les mesures prévues à la présente décision sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Modifications de la décision 2005/393/CE
La décision 2005/393/CE est modifiée comme suit:
1)
à l’article 3, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Les dérogations à l’interdiction de sortie pour les mouvements intérieurs visés au paragraphe 1 sont autorisées par l’autorité compétente si:
a)
les animaux proviennent d’un troupeau vacciné conformément à un programme de vaccination adopté par l’autorité compétente, et si
b)
les animaux:
i)
ont été vaccinés depuis plus de trente jours et depuis moins de douze mois avant la date du mouvement contre le ou les sérotypes présent(s) ou pouvant être présent(s) dans une zone d’origine importante du point de vue épidémiologique, ou
ii)
sont âgés de moins de deux mois à la date du mouvement et sont destinés à une exploitation d’engraissement, cette exploitation devant être protégée des attaques des vecteurs et enregistrée par l’autorité compétente aux fins de l’engraissement.»
2)
à l’annexe II, la partie A est remplacée par le texte suivant:
«A.
Les animaux vivants doivent avoir été protégés des attaques des culicoïdes:
1)
au moins durant les soixante jours ayant précédé la date du mouvement, ou
2)
au moins durant les vingt-huit jours ayant précédé la date du mouvement et avoir été soumis pendant cette période, avec un résultat négatif, à une épreuve sérologique de recherche d’anticorps spécifiques de groupe du virus de la fièvre catarrhale du mouton, telles que la méthode immunoenzymatique de compétition (test ELISA) ou l’épreuve d’immunodiffusion en gélose (test AGID), effectuée sur des échantillons prélevés au moins vingt-huit jours après la date de commencement de la période de protection contre les attaques de vecteurs, ou
3)
au moins durant les sept jours ayant précédé la date du mouvement et avoir été soumis pendant cette période, avec un résultat négatif, à une épreuve d’isolement du virus ou d’amplification en chaîne par polymérase, effectuée sur des prélèvements de sang au moins sept jours après la date de commencement de la période de protection contre les attaques de vecteurs, et
4)
durant le transport jusqu’au lieu de chargement.»
Article 2
Applicabilité
La présente décision s’applique à compter du 4 juillet 2005.
Article 3
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 9 juin 2005.