NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 240/2008
ze dne 17. března 2008,
kterým se na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96 zrušuje antidumpingové clo z dovozu močoviny pocházející z Běloruska, Chorvatska, Libye a Ukrajiny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 a čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
V lednu 2002 Rada nařízením (ES) č. 92/2002 (2) uložila konečná antidumpingová cla v rozmezí od 7,81 EUR do 16,84 EUR za tunu z dovozů močoviny, též ve formě vodného roztoku, pocházející z Běloruska, Chorvatska, Libye a Ukrajiny. Stejným nařízením byla uložena konečná antidumpingová cla v rozmezí od 6,18 EUR do 21,43 EUR za tunu z dovozů močoviny pocházející z Estonska, Litvy, Bulharska a Rumunska, která byla automaticky zrušena dne 1. května 2004 a dne 1. ledna 2007, tj. ke dni přistoupení těchto zemí ke Společenství.
2. Žádost o přezkum
(2)
V dubnu 2006 Komise zveřejnila oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti stávajících opatření (3). Dne 17. října 2006 Komise obdržela žádost o přezkum těchto opatření před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(3)
Tuto žádost předložilo Evropské sdružení výrobců hnojiv (European Fertiliser Manufactures Association (EFMA)) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 50 %, celkové výroby močoviny ve Společenství.
(4)
Žadatel uvedl a poskytl dostatečné přímé důkazy pro své tvrzení, že ukončení platnosti opatření by pravděpodobně mělo za následek přetrvávání nebo obnovení dumpingu a újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství v souvislosti s dovozy močoviny pocházející z Běloruska, Chorvatska, Libye a Ukrajiny (dále jen „dotčené země“).
(5)
Po konzultaci s poradním výborem Komise rozhodla, že existují dostatečné důkazy odůvodňující zahájení přezkumu před pozbytím platnosti opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení, a zahájila tento přezkum zveřejněním oznámení o zahájení v Úředním věstníku Evropské unie (4).
3. Šetření týkající se ostatních zemí
(6)
V květnu 2006 Komise zahájila přezkum (5) konečných antidumpingových cel uložených nařízením Rady (ES) č. 901/2001 (6) z dovozů močoviny pocházející z Ruska podle čl. 11 odst. 2 a 3 základního nařízení. V důsledku tohoto přezkumu Rada nařízením (ES) č. 907/2007 (7) zrušila antidumpingová cla z dovozů močoviny pocházející z Ruska. Byl vyvozen závěr, že nepřetrvává podstatná újma výrobního odvětví Společenství a že při neexistenci opatření není obnovení újmy výrobního odvětví Společenství pravděpodobné.
4. Současné šetření
4.1 Období šetření
(7)
Šetření pokračujícího nebo opakovaného dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2005 do 30. září 2006 (dále jen „období přezkumného šetření“ nebo „OPŠ“). Přezkum trendů, které jsou významné pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy, se týkal období od roku 2002 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
4.2 Strany dotčené šetřením
(8)
O zahájení přezkumu Komise úředně vyrozuměla žadatele, výrobce ve Společenství, vyvážející výrobce v Bělorusku, Chorvatsku, Libyi a na Ukrajině (dále jen „dotčení vývozci“), dovozce, obchodníky, uživatele a jejich sdružení, o nichž bylo známo, že se jich přezkum týká, jakož i zástupce vlád vyvážejících zemí.
(9)
Komise zaslala dotazníky všem těmto stranám a rovněž stranám, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(10)
Komise rovněž poskytla přímo dotčeným stranám příležitost písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(11)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(12)
Vzhledem k zjevně vysokému počtu výrobců ve Společenství, dovozců ve Společenství a vyvážejících výrobců na Ukrajině bylo považováno za vhodné podle článku 17 základního nařízení posoudit, zda by měla být použita metoda výběru vzorku. Aby Komise mohla rozhodnout, zda bude skutečně zapotřebí vybrat vzorek, a pokud ano, provést tento výběr, byly výše uvedené strany v souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení vyzvány, aby se přihlásily do patnácti dnů ode dne zahájení šetření a poskytly Komisi informace stanovené v oznámení o zahájení.
(13)
Pokud jde o dovozce ve Společenství, úroveň spolupráce byla velmi nízká, jelikož pouze jeden dovozce projevil ochotu spolupracovat. Proto bylo rozhodnuto, že není nutno vybrat vzorek dovozců.
(14)
Dvanáct výrobců ve Společenství řádně vyplnilo formulář pro výběr vzorku a formálně souhlasilo s další spoluprací při šetření. Z výše uvedených dvanácti společností byly jako vzorek vybrány čtyři společnosti, které byly reprezentativními zástupci výrobního odvětví Společenství, pokud jde o objem výroby a prodeje močoviny ve Společenství. Na čtyři výrobce ve Společenství zařazené do vzorku připadalo v průběhu období přezkumného šetření přibližně 60 % celkové výroby výrobního odvětví Společenství, přičemž dvanáct výše uvedených výrobců ve Společenství představovalo přibližně 80 % výroby ve Společenství. Tento vzorek představoval největší reprezentativní objem výroby a prodeje močoviny ve Společenství, který bylo možno ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumat.
(15)
Čtyři vyvážející výrobci na Ukrajině řádně a ve stanovené lhůtě vyplnili formulář pro výběr vzorku a formálně souhlasili s další spoluprací při šetření. Tito čtyři vyvážející výrobci představovali v období přezkumného šetření téměř 100 % celkového objemu vývozu z Ukrajiny do Společenství. Vzhledem k nízkému počtu spolupracujících společností na Ukrajině bylo rozhodnuto, že se výběr vzorku nepoužije, a všechny společnosti byly vyzvány, aby zaslaly vyplněný dotazník.
(16)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od čtyř výrobců ve Společenství, jednoho dovozce, dvou uživatelů a čtyř vyvážejících výrobců na Ukrajině a vždy od jednoho vyvážejícího výrobce v Bělorusku, Chorvatsku a Libyi. Několik dovozců a uživatelů a jejich sdružení předložilo připomínky, aniž by odpovědělo na dotazník.
(17)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace považované za nezbytné pro zjištění pravděpodobného přetrvávání dumpingu a újmy a zájmu Společenství. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
výrobci ve Společenství zařazení do vzorku:
-
Fertiberia S.A., Madrid, Španělsko,
-
SKW Stickstoffwerke Piesteritz GmbH, Lutherstadt Wittenberg, Německo,
-
Skupina Yara (Yara Spa Ferrara, Itálie a Yara Sluiskil B.V., Sluiskil, Nizozemsko),
-
Zakłady Azotowe Puławy S.A., Puławy, Polsko;
b)
vyvážející výrobci
-
Ukrajina:
-
Joint Stock Company Concern Stirol, Gorlovka,
-
Close Joint Stock Company Severodonetsk, Severodoněck,
-
Joint Stock Company Dnipro Azot, Dněprodžeržinsk,
-
Open Joint Stock Company Cherkassy Azot, Čerkasy,
-
Chorvatsko:
-
Petrokemija D.D., Kutina;
c)
dovozci ve Společenství
-
Dynea Austria GmbH, Krems, Rakousko;
d)
uživatelé ve Společenství
-
Associazione Liberi Agricoltori Cremonesi, Cremona, Itálie,
-
Acefer, Asociación Comercial Española de Fertilizantes, Madrid, Španělsko.
B. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotyčný výrobek
(18)
Dotyčný výrobek je shodný s výrobkem v původním šetření, totiž močovinou kódů KN 3102 10 10 a 3102 10 90 (dále jen „dotyčný výrobek“) pocházející z Běloruska, Chorvatska, Libye a Ukrajiny.
(19)
Močovina se vyrábí především z amoniaku, který se získává ze zemního plynu. Může se vyskytovat v kapalném nebo tuhém stavu. Močovina v tuhém stavu může být používána v zemědělství nebo v průmyslu. Močovina pro účely zemědělství může být používána buď jako hnojivo, kterým se hnojí půda, nebo jako přísada do krmení. Močovina k průmyslovým účelům je surovinou při výrobě některých klihů a umělých hmot. Močovina jako kapalina může být používána jednak jako hnojivo a jednak k průmyslovým účelům. Přestože se močovina prodává ve výše zmíněných různých formách, zůstávají jejich chemické vlastnosti v podstatě stejné a lze je považovat pro účely nynějšího přezkumu za jediný výrobek.
2. Obdobný výrobek
(20)
Jak již bylo zjištěno v původním šetření, toto přezkumné šetření potvrdilo, že výrobky vyráběné a vyvážené vyvážejícími výrobci v Bělorusku, Chorvatsku, Libyi a na Ukrajině, výrobky vyráběné a prodávané na domácím trhu těchto zemí a výrobky vyráběné a prodávané výrobci ve Společenství na trhu Společenství mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a v zásadě stejné užití. Proto se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OPĚTOVNÉHO VÝSKYTU DUMPINGU
(21)
Vzhledem k závěrům, jež byly vyvozeny s ohledem na pravděpodobnost přetrvávání nebo obnovení újmy, jsou níže uvedena pouze hlavní tvrzení týkající se pravděpodobnosti přetrvávání nebo opětovného výskytu dumpingu.
1. Dumpingové dovozy v průběhu období přezkumného šetření
1.1 Obecné zásady
(22)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo prověřeno, zda v období přezkumného šetření docházelo k dumpingu, a pokud ano, zda by pozbytí platnosti opatření pravděpodobně vedlo k přetrvávání dumpingu.
(23)
V případě tří vyvážejících zemí se statusem tržního hospodářství, tj. Chorvatska, Libye a Ukrajiny, byla běžná hodnota stanovena podle čl. 2 odst. 1 až 3 základního nařízení. V případě Běloruska byla běžná hodnota stanovena podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
1.2 Chorvatsko
(24)
V souladu s čl. 2 odst. 5, 11 a 12 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí u jediného vyvážejícího výrobce v Chorvatsku stanoveno na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty s váženou průměrnou vývozní cenou.
(25)
Chorvatsko v období přezkumného šetření vyvezlo do Společenství více než 200 000 tun močoviny a dosáhlo podílu na trhu Společenství ve výši 2,3 %. Bylo zjištěno, že jediný známý a spolupracující vyvážející výrobce v období přezkumného šetření nadále vyvážel močovinu do Společenství za značně dumpingové ceny. Zjištěné dumpingové rozpětí bylo vyšší než 20 %.
(26)
Existovaly vážné pochybnosti ohledně toho, zda v záznamech vyvážejícího výrobce byly přiměřeně zohledněny náklady na plyn, který je důležitým vstupem pro výrobu močoviny. Bylo zjištěno, že plyn byl pořizován za zvláštních podmínek ovlivněných skutečností, že vyvážející výrobce i dodavatel plynu jsou společnostmi, v nichž má většinový podíl chorvatský stát, a že ceny plynu byly mimořádně nízké. Při neexistenci nezkreslených cen plynu vztahujících se na chorvatský domácí trh a v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení bylo nutno ceny plynu stanovit na „jiném přiměřeném základě, včetně informací z jiných reprezentativních trhů“. Jelikož většina plynu použitého při výrobě dotyčného výrobku pochází z Ruska, upravená cena mohla být založena na průměrné ceně ruského plynu při prodeji na vývoz na německo-české hranici (Waidhaus), bez nákladů na přepravu, přičemž Waidhaus je hlavní centrum prodeje ruského plynu do EU. To by významně zvýšilo dumpingové rozpětí. Vzhledem ke skutečnosti, že dumping existuje i bez této úpravy, a s ohledem na níže uvedené závěry o pravděpodobnosti obnovení újmy nebyla záležitost dále sledována.
1.3 Bělorusko, Libye a Ukrajina
(27)
Jak je objasněno níže v 29., 38. a 45. bodě odůvodnění, množství vyvážené z těchto ostatních tří vyvážejících zemí dosáhlo tak nízké úrovně, že se mělo za to, že vývozní ceny s ním spojené nejsou samostatně dostatečně spolehlivé, aby bylo možno učinit zjištění ohledně pokračování dumpingu.
2. Pravděpodobnost opětovného výskytu dumpingu
2.1 Bělorusko
(28)
Jelikož se Bělorusko nepovažuje za zemi s tržním hospodářstvím, běžná hodnota byla stanovena na základě údajů získaných od výrobce v třetí zemi s tržním hospodářstvím. V oznámení o zahájení se za vhodnou srovnatelnou zemi pokládaly USA, jelikož tato země již byla použita v původním šetření. V tomto ohledu nepředložila připomínky žádná zúčastněná strana. Výrobce v USA, který již spolupracoval při původním šetření, odpověděl na dotazník, jenž byl použit pro stanovení běžné hodnoty.
(29)
Jediný známý běloruský výrobce poskytl odpověď na dotazník. Celkově Bělorusko vyvezlo přibližně 25 000 tun močoviny, což odpovídá podílu na trhu Společenství ve výši 0,3 %. Vzhledem k tomuto nízkému podílu na trhu se analýza týkající se Běloruska soustředí na pravděpodobnost opětovného výskytu dumpingu.
(30)
Bylo analyzováno chování Běloruska při vývozu do všech třetích zemí. Vývozy do všech částí světa se uskutečnily za ceny, které byly trvale nižší než běžná hodnota zjištěná na srovnatelném trhu, což prokazuje, že ceny na ostatních vývozních trzích byly dumpingové.
(31)
Mimoto bylo ověřováno, zda by běloruské vývozní ceny byly dumpingové, pokud by se dostaly na úrovně odpovídající stávajícím cenovým úrovním ve Společenství. V případě komoditního výrobku jako močovina není pravděpodobné, že by se prodával na úrovních vyšších, než jsou současné tržní ceny. Výsledkem analýzy proto byla významná dumpingová rozpětí.
(32)
Zároveň bylo zjištěno, že vývozní ceny účtované při vývozu na jiné vývozní trhy byly mírně vyšší než ceny účtované pro vývozy do Společenství. Je proto sporné, že by Společenství bylo přitažlivějším trhem, pokud jde o ceny, než ostatní trhy v třetích zemích.
(33)
Na základě výše uvedených skutečností a úvah se vyvozuje závěr, že existují signály, že by při neexistenci opatření byl pravděpodobný opětovný výskyt dumpingu.
2.2 Chorvatsko
(34)
Jak je uvedeno ve 25. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že vývozy do Společenství jsou dumpingové. Bylo analyzováno rovněž chování Chorvatska při vývozu do všech třetích zemí. Vývozy do všech částí světa se uskutečňovaly za ceny, které byly nižší než běžná hodnota, což prokazuje, že k dumpingu docházelo i při neexistenci výše uvedené úpravy.
(35)
Mimoto bylo ověřováno, zda by chorvatské vývozní ceny byly dumpingové, pokud by se dostaly na úrovně odpovídající současným cenovým úrovním ve Společenství. V případě komoditního výrobku jako močovina není pravděpodobné, že by se prodával na úrovních vyšších, než jsou současné tržní ceny. Výsledkem analýzy proto byla významná dumpingová rozpětí.
(36)
Zároveň bylo zjištěno, že vývozní ceny účtované při vývozu na jiné vývozní trhy byly mírně vyšší než ceny účtované pro vývozy do Společenství. Je proto sporné, že by Společenství bylo přitažlivějším trhem, pokud jde o ceny, než ostatní trhy v třetích zemích.
(37)
Existují proto signály, že při neexistenci opatření je pravděpodobný opětovný výskyt dumpingu.
2.3 Libye
(38)
Jediný známý vyvážející výrobce poskytl odpověď na dotazník, která však nebyla úplná. Jelikož nepředložil některé chybějící informace, bylo popřípadě nutno použít článek 18 základního nařízení. Z dostupných informací vyplynulo, že v období přezkumného šetření Libye vyvezla do Společenství celkem přibližně 70 000 tun močoviny, což představuje podíl na trhu Společenství ve výši 0,8 %. Vzhledem k tomuto nízkému podílu na trhu se analýza týkající se Libye soustředí na pravděpodobnost obnovení dumpingu. Analýza dumpingu a pravděpodobnosti jeho obnovení byla provedena na základě dostupných informací.
(39)
Vzhledem k neexistenci reprezentativního domácího prodeje na libyjském trhu byla běžná hodnota stanovena na základě výrobních nákladů v zemi původu s připočtením přiměřené výše prodejních, správních a režijních nákladů a zisku v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení. Bylo zjištěno, že přiměřené ziskové rozpětí v tomto případě činí 8 %.
(40)
Z analýzy dotazníku poskytnutého spolupracující společností v Libyi vyplynulo, že její hlavní činností byl vývoz na ostatní třetí trhy. V období přezkumného šetření bylo na třetí trhy vyvezeno přibližně 570 000 tun, tj. více než osminásobek celkového objemu vývozu na trh Společenství. Srovnání vývozních cen účtovaných u těchto vývozů s běžnou hodnotou, která byla stanovena, jak je popsáno výše, prokázala významnou úroveň dumpingu.
(41)
Existovaly vážné pochybnosti ohledně toho, zda v záznamech vyvážejícího výrobce byly přiměřeně zohledněny náklady na plyn, který je důležitým vstupem pro výrobu močoviny. Na základě dostupných informací bylo zjištěno, že plyn byl pořizován za zvláštních podmínek ovlivněných skutečností, že vyvážející výrobce i dodavatel plynu jsou společnostmi, v nichž má většinový podíl libyjský stát, a že ceny plynu byly mimořádně nízké. Úprava by významně zvýšila dumpingové rozpětí. Vzhledem ke skutečnosti, že dumping existuje i bez této úpravy, a s ohledem na níže uvedené závěry o pravděpodobnosti obnovení újmy se nepovažovalo za nutné tuto úpravu použít, ačkoliv byla opodstatněná.
(42)
Mimoto bylo ověřováno, zda by libyjské vývozní ceny byly dumpingové, pokud by se dostaly na úrovně odpovídající současným cenovým úrovním ve Společenství. V případě komoditního výrobku jako močovina není pravděpodobné, že by se prodával na úrovních vyšších, než jsou současné tržní ceny. Výsledkem analýzy proto byla významná dumpingová rozpětí.
(43)
Zároveň bylo zjištěno, že vývozní ceny účtované při vývozu na jiné vývozní trhy byly mírně vyšší než ceny účtované pro vývozy do Společenství. Je proto sporné, že by Společenství bylo přitažlivějším trhem, pokud jde o ceny, než ostatní trhy v třetích zemích.
(44)
Na základě výše uvedených skutečností existují signály, že při neexistenci opatření je pravděpodobný opětovný výskyt dumpingu.
2.4 Ukrajina
(45)
Při šetření spolupracovali čtyři výrobci. Pouze dva z nich v období přezkumného šetření uskutečnili prodej na vývoz do Společenství. Celkově Ukrajina vyvezla pouze přibližně 20 000 tun močoviny, což představuje podíl na trhu Společenství ve výši 0,2 %. Vzhledem k tomuto nízkému podílu na trhu se analýza týkající se Ukrajiny soustředí na pravděpodobnost obnovení dumpingu.
(46)
Co se týká nákladů na plyn, bylo zjištěno, že Ukrajina většinu plynu spotřebovaného při výrobě močoviny dováží z Ruska. V této souvislosti ze všech dostupných údajů vyplývá, že Ukrajina dováží zemní plyn z Ruska za ceny, které jsou podstatně nižší než tržní ceny placené za zemní plyn na neregulovaných trzích. Šetření odhalilo, že cena zemního plynu z Ruska při vývozu do Společenství byla přibližně dvakrát vyšší než domácí cena plynu na Ukrajině. Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 5 základního nařízení, náklady na plyn hrazené žadatelem byly upraveny na základě informací z jiných reprezentativních trhů. Upravená cena byla založena na průměrné ceně ruského plynu při prodeji na vývoz na německo-české hranici (Waidhaus) bez nákladů na přepravu. Waidhaus, hlavní centrum prodeje ruského plynu do EU, která je největším trhem pro ruský plyn a má ceny vhodně odrážející náklady, lze považovat za reprezentativní trh ve smyslu čl. 2 odst. 5 základního nařízení.
(47)
Úprava vedla k tomu, že domácí ceny byly nižší než náklady tří dotčených společností, proto se jako běžná hodnota použily výrobní náklady s přiměřeným ziskovým rozpětím ve výši 8 %. Pro čtvrtou společnost se za tímto účelem použily řádně upravené domácí ceny.
(48)
Poté bylo analyzováno chování ukrajinských vyvážejících výrobců při vývozu do všech třetích zemí. Vývozy do všech částí světa se uskutečnily za ceny, které byly trvale a významně nižší než takto stanovená běžná hodnota.
(49)
Mimoto bylo ověřováno, zda by ukrajinské vývozní ceny byly dumpingové, pokud by se dostaly na úrovně odpovídající současným cenovým úrovním ve Společenství. V případě komoditního výrobku jako močovina není pravděpodobné, že by se prodával na úrovních vyšších, než jsou současné tržní ceny. Výsledkem analýzy proto byla významná dumpingová rozpětí. Zároveň bylo zjištěno, že vývozní ceny účtované při vývozu na jiné vývozní trhy byly srovnatelné s cenami účtovanými pro vývozy do Společenství. Je proto sporné, že by Společenství bylo přitažlivějším trhem, pokud jde o ceny, než ostatní trhy v třetích zemích. Na základě výše uvedených skutečností a úvah existují signály, že při neexistenci opatření je pravděpodobný opětovný výskyt dumpingu.
3. Vývoj dovozů v případě zrušení opatření
3.1 Bělorusko
(50)
Podle dostupných informací mělo Bělorusko v období přezkumného šetření volnou kapacitu nanejvýš přibližně 150 000 tun. Objem vývozu do ostatních třetích zemí činil přibližně 225 000 tun.
(51)
Není vyloučeno, že po zrušení opatření bude část volné kapacity přesměrována do Společenství. Jediný běloruský vývozce má ve Společenství dobře rozvinuté distribuční kanály a obecně je velikost trhu Společenství přitažlivá, zejména pro země v zeměpisné blízkosti.
(52)
Není však vyloučeno, že část tohoto množství bude vyvezena rovněž do jiných třetích zemí, jelikož pravděpodobné cenové úrovně na těchto územích vedou k cenám ze závodu, které jsou obdobné (či dokonce vyšší) než ceny, jichž by bylo možno dosáhnout při vývozu do Společenství. Mimoto není vyloučeno, že se spotřeba močoviny v ostatních částech světa zvýší vzhledem k současným tendencím k zvýšení zemědělské výroby. Po bližší úvaze se neočekává, že by vývoz dosáhl celé výše volné kapacity, pokud by platnost opatření skončila, nýbrž že by pravděpodobně překročil minimální úrovně.
(53)
Co se týká možného přesměrování vývozu z třetích zemí do Společenství, platí obdobná tvrzení, z nichž vyplývá, že je nepravděpodobné, že by v dohledné budoucnosti byla na trh Společenství vyvezena významná dodatečná množství, pokud by platnost opatření skončila.
3.2 Chorvatsko
(54)
Podle dostupných informací mělo Chorvatsko v období přezkumného šetření volnou kapacitu nanejvýš přibližně 120 000 tun. Na vývoz do ostatních třetích zemí připadalo přibližně 60 000 tun. Není vyloučeno, že po zrušení opatření bude část volné kapacity přesměrována do Společenství. Jediný chorvatský vývozce má dobře rozvinuté distribuční kanály ve Společenství a obecně je velikost trhu Společenství přitažlivá, zejména pro země v zeměpisné blízkosti.
(55)
Antidumpingová opatření však Chorvatsku nezabránila ve vývozu značného množství do Společenství. Neexistují žádné signály, že by tato opatření byla překážkou pro vývoz dalšího množství do Společenství. Vzhledem k tomu, že tomu tak nebylo, není pravděpodobné, že by se po aktivaci těchto kapacit uskutečnily významné dodatečné vývozy do Společenství. Mimoto není vyloučeno, že by část tohoto množství mohla být vyvezena rovněž do jiných třetích zemí, jelikož pravděpodobné cenové úrovně na těchto územích vedou k cenám ze závodu, které jsou obdobné jako ceny, jichž by bylo možno dosáhnout při vývozu do Společenství, nebo mírně vyšší.
(56)
Mimoto není vyloučeno, že se spotřeba močoviny v ostatních částech světa zvýší vzhledem k současným tendencím k zvýšení zemědělské výroby. Po bližší úvaze se neočekává, že by byla významná část volné chorvatské kapacity použita k dodatečnému vývozu do Společenství, nýbrž s ohledem na současnou úroveň vývozu se očekává, že objem vývozu do Společenství zůstane nad minimální úrovní.
(57)
Co se týká možného přesměrování vývozu z třetích zemí do Společenství, platí obdobná tvrzení, z nichž vyplývá, že je nepravděpodobné, že by v dohledné budoucnosti byla na trh Společenství vyvezena významná dodatečná množství, pokud by platnost opatření skončila.
3.3 Libye
(58)
Podle dostupných informací měla Libye v období přezkumného šetření volnou kapacitu nanejvýš přibližně 140 000 tun. Vývoz do ostatních třetích zemí činil přibližně 570 000 tun. Není vyloučeno, že po zrušení opatření bude část volné kapacity přesměrována do Společenství. Jediný libyjský vývozce má ve Společenství dobře rozvinuté distribuční kanály a obecně je velikost trhu Společenství přitažlivá, zejména pro země v zeměpisné blízkosti.
(59)
Není však vyloučeno, že část tohoto množství bude vyvezena rovněž do jiných třetích zemí, jelikož pravděpodobné cenové úrovně na těchto územích vedou k cenám ze závodu, které jsou obdobné jako ceny, jichž by bylo možno dosáhnout při vývozu do Společenství, nebo dokonce vyšší. Mimoto není vyloučeno, že se spotřeba močoviny v ostatních částech světa zvýší vzhledem k současným tendencím k zvýšení zemědělské výroby. Po bližší úvaze se neočekává, že by vývoz dosáhl celé výše volné kapacity, pokud by platnost opatření skončila, nýbrž že by pravděpodobně překročil minimální úrovně.
(60)
Co se týká možného přesměrování vývozu z třetích zemí do Společenství, platí obdobná tvrzení, z nichž vyplývá, že je nepravděpodobné, že by v dohledné budoucnosti byla na trh Společenství vyvezena významná dodatečná množství, pokud by platnost opatření skončila.
3.4 Ukrajina
(61)
Podle dostupných informací měla Ukrajina v období přezkumného šetření volnou kapacitu nanejvýš přibližně 375 000 tun. Vývoz do ostatních třetích zemí činil přibližně 3 500 000 tun. Není vyloučeno, že po zrušení opatření bude část volné kapacity přesměrována do Společenství. Ukrajinští vývozci mají ve Společenství dobře rozvinuté distribuční kanály a obecně je velikost trhu Společenství přitažlivá, zejména pro země v zeměpisné blízkosti. Není však vyloučeno, že část tohoto množství bude vyvezena rovněž do jiných třetích zemí, jelikož pravděpodobné cenové úrovně na těchto územích vedou k cenám ze závodu, které jsou obdobné jako ceny, jichž by bylo možno dosáhnout při vývozu do Společenství. Mimoto není vyloučeno, že se spotřeba močoviny v ostatních částech světa zvýší vzhledem k současným tendencím k zvýšení zemědělské výroby. Po bližší úvaze se neočekává, že by vývoz dosáhl celé výše volné kapacity, pokud by platnost opatření skončila, nýbrž že by pravděpodobně překročil minimální úrovně.
(62)
Co se týká možného přesměrování vývozu z třetích zemí do Společenství, žadatelé tvrdili, že předpokládaná vyšší kapacita v ostatních regionech (zejména na Blízkém východě) nahradí ukrajinské vývozy hlavně do Asie, ale rovněž do Afriky a Latinské Ameriky ve výši více než 3 000 000 tun, které by poté byly přesměrovány do Společenství. Na základě dostupných informací však nelze vyvodit závěr, že by došlo k takovémuto přesunu, mimo jiné kvůli tomu, že by toto dodatečné množství, pokud by se dostalo na trh, mohla absorbovat rostoucí světová spotřeba. Mimoto není vyloučeno, že by ke zvýšení kapacity došlo v delším časovém období, než žadatel předpokládá. Nelze proto potvrdit, že je pravděpodobné, že by po skončení platnosti opatření bylo v dohledné budoucnosti na trh Společenství přesměrováno značné dodatečné množství.
4. Závěr o pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení dumpingu
(63)
Na základě výše uvedené analýzy se vyvozuje závěr, že není pravděpodobné, že by v případě Chorvatska pokračoval dumping značného množství močoviny ani že by v případě ostatních tří dotčených zemí došlo k jeho obnovení, pokud by byla opatření zrušena.
D. VYMEZENÍ VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
1. Vymezení výroby ve Společenství
(64)
Ve Společenství obdobný výrobek vyrábí šestnáct výrobců, jejichž výstup tvoří celkovou výrobu ve Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení. Osm z těchto šestnácti společností se stalo výrobci ve Společenství v důsledku rozšíření Evropské unie (EU) v roce 2004.
(65)
Z těchto šestnácti výrobců ve Společenství souhlasilo se spoluprací při šetření dvanáct společností, zatímco tři zaslaly požadované informace za účelem výběru vzorku, další spolupráci však nenabídly. Žádný výrobce ve Společenství nevznesl vůči žádosti o přezkum námitky.
(66)
Ochotu spolupracovat tedy projevilo těchto dvanáct výrobců:
-
Achema AB (Litva),
-
Adubos de Portugal (Portugalsko),
-
AMI Agrolinz Melamine International GmbH (Rakousko),
-
Duslo a.s. (Slovenská republika),
-
Fertiberia S.A.(Španělsko),
-
AS Nitrofert (Estonsko),
-
Nitrogénmüvek Zrt (Maďarsko),
-
SKW Stickstoffwerke Piesteritz (Německo),
-
skupina Yara (spojené společnosti Yara France SA (Francie), Yara Italia S.p.a. (Itálie), Yara Brunsbüttel GmbH (Německo) a Yara Sluiskil BV (Nizozemsko)),
-
Zakłady Azotowe Puławy (Polsko),
-
ZAK S.A. (Polsko),
-
BASF AG (Německo).
(67)
Jelikož těchto dvanáct výrobců ve Společenství představovalo v průběhu období přezkumného šetření přibližně 80 % celkové výroby ve Společenství, má se za to, že na ně připadá významný podíl celkové výroby obdobného výrobku ve Společenství. Usuzovalo se proto, že tito výrobci tvoří výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a jsou v dalším textu označováni jako „výrobní odvětví Společenství“. Na čtyři nespolupracující výrobce ve Společenství je v dalším textu odkazováno jako na „ostatní výrobce ve Společenství“.
(68)
Jak bylo uvedeno výše, byl vybrán vzorek tvořený čtyřmi společnostmi. Všichni výrobci ve Společenství zařazení do vzorku spolupracovali a zaslali ve stanovených lhůtách odpovědi na dotazník. Kromě toho osm ostatních spolupracujících výrobců včas zaslalo určité obecné údaje pro účely analýzy újmy.
E. SITUACE NA TRHU SPOLEČENSTVÍ
1. Spotřeba na trhu Společenství
(69)
Zjevná spotřeba Společenství byla stanovena na základě objemu prodeje výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství, objemu prodeje ostatních výrobců ve Společenství na trhu Společenství a údajů Eurostatu o veškerém dovozu do EU. Vzhledem k rozšíření EU v roce 2004 byla kvůli přesnosti a konzistentnosti analýzy spotřeba stanovena na základě trhu EU-25 pro celé posuzované období. Jelikož toto šetření bylo zahájeno před dalším rozšířením EU o Bulharsko a Rumunsko, je analýza omezena na situaci EU-25.
(70)
Mezi rokem 2002 a 2003 spotřeba Společenství vzrostla o 3 % a až do období přezkumného šetření byla stálá.
2002
2003
2004
2005
OPŠ
Celková spotřeba ES v tunách
8 650 000
8 945 000
8 955 000
8 875 000
8 950 000
Index (2002 = 100)
100
103
104
103
103
2. Dovozy z dotčených zemí
2.1 Objem, podíl na trhu a ceny dovozů
(71)
Co se týká Běloruska, Chorvatska, Libye a Ukrajiny, vývoj objemů dovozu, jejich podílů na trhu a průměrných cen je uveden v následující tabulce. Údaje vycházejí ze statistik Eurostatu.
2002
2003
2004
2005
OPŠ
Bělorusko - objem dovozu (v tunách)
134 931
167 981
62 546
62 044
25 193
Podíl na trhu
1,6 %
1,9 %
0,7 %
0,7 %
0,3 %
Ceny dovozu
(EUR/t)
107,5
126,6
148,5
165,7
190,5
Index (2002 = 100)
100
118
138
154
177
Ukrajina - objem dovozu (v tunách)
44 945
36 304
77 270
84 338
52 553
Podíl na trhu
0,5 %
0,4 %
0,8 %
0,9 %
0,5 %
Ceny dovozu
(EUR/t)
117,4
134,5
139,6
192,7
194,0
Index (2002 = 100)
100
115
119
164
165
Chorvatsko - objem dovozu
(v tunách)
126 400
179 325
205 921
187 765
208 050
Podíl na trhu
1,5 %
2,0 %
2,3 %
2,1 %
2,3 %
Ceny dovozu
(EUR/t)
125,1
135,0
145,0
171,7
185,0
Index (2002 = 100)
100
108
116
137
148
Libye - objem dovozu (v tunách)
142 644
227 793
153 390
124 515
73 361
Podíl na trhu
1,6 %
2,5 %
1,7 %
1,4 %
0,8 %
Ceny dovozu
(EUR/t)
114,1
134,9
147,2
193,8
201,6
Index (2002 = 100)
100
118
129
170
177
(72)
Co se týká Běloruska, objem dovozu mezi rokem 2002 a 2003 mírně vzrostl, poté se v průběhu celého posuzovaného období trvale snižoval (-81 % za celé období). Obdobně se jeho podíl na trhu v období mezi rokem 2002 a 2003 mírně zvýšil, načež trvale klesal až na úroveň 0,3 % v období přezkumného šetření. Od roku 2004 byly objemy minimální. Ceny se v průběhu posuzovaného období vyvíjely pozitivně ze 107 na 190 EUR/t.
(73)
Pokud jde o Ukrajinu, úroveň dovozu byla trvale pod minimální prahovou hodnotou, zatímco mezi rokem 2002 a obdobím přezkumného šetření dovozní ceny vzrostly o 65 %.
(74)
Chorvatské dovozy byly po celou dobu poměrně stálé ve výši přibližně 2 % podílu na trhu Společenství, zatímco dovozní ceny vzrostly o 48 %.
(75)
Dovozy z Libye se v roce 2003 zvýšily, poté však až do konce období přezkumného šetření trvale klesaly. Za celé období poklesly o 49 % a jejich podíl na trhu se snížil z 1,6 % v roce 2002 na 0,8 % v období přezkumného šetření. Stejně jako v případě ostatních dotčených zemí libyjské dovozní ceny mezi rokem 2002 a obdobím přezkumného šetření vzrostly o 77 %.
(76)
Růst cen čtyř zemí je úměrně vyšší nebo srovnatelný s růstem prodejních cen výrobního odvětví Společenství.
(77)
Pro účely výpočtu úrovně cenového podbízení během období přezkumného šetření pro Chorvatsko byly srovnány ceny výrobního odvětví Společenství ze závodu účtované nezávislým odběratelům s dovozními cenami CIF na hranice Společenství jediného spolupracujícího vyvážejícího výrobce v Chorvatsku, řádně upravenými s ohledem na cenu franko přístav určení. Srovnání ukázalo, že dovozy byly o 4,7 % nižší než ceny výrobního odvětví Společenství. Tyto ceny však byly přibližně stejné jako cena, která nepůsobí újmu, stanovená pro výrobní odvětví Společenství.
(78)
S ohledem na skutečnost, že podíly tří ze čtyř dotčených zemí na trhu byly pod minimální úrovní, a to jednotlivě i společně, mělo se za to, že jejich vývozy do Společenství nezpůsobily újmu, tudíž že rozpětí cenového podbízení nebylo významné jako součást analýzy přetrvávání újmy.
3. Dovoz z jiných zemí
(79)
V následující tabulce jsou uvedeny objemy dovozu z jiných třetích zemí během posuzovaného období. Uvedené množstevní a cenové tendence opět vycházejí z údajů Eurostatu.
2002
2003
2004
2005
OPŠ
Objem dovozu z Ruska (v tunách)
1 360 025
1 429 543
1 783 742
1 404 863
1 488 367
Podíl na trhu
15,7 %
16,0 %
19,9 %
15,8 %
16,6 %
Ceny dovozu z Ruska (EUR/t)
119
133
154
180
196
Objem dovozu z Egypta (v tunách)
579 830
629 801
422 892
385 855
624 718
Podíl na trhu
6,7 %
7,0 %
4,7 %
4,3 %
7,0 %
Ceny dovozu z Egypta (EUR/t)
149
163
178
220
222
Objem dovozu z Rumunska (v tunách)
260 298
398 606
235 417
309 195
248 377
Podíl na trhu
3,0 %
4,5 %
2,6 %
3,5 %
2,8 %
Ceny dovozu z Rumunska (EUR/t)
123
142
175
197
210
Objem dovozu ze všech ostatních zemí (v tunách)
373 732
291 620
254 311
336 110
326 579
Podíl na trhu
4,3 %
3,3 %
2,8 %
3,8 %
3,6 %
Ceny dovozu ze všech ostatních zemí (EUR/t)
141
170
194
221
224
Podíl všech ostatních třetích zemí na trhu
29,7 %
30,8 %
30,0 %
27,4 %
30,0 %
(80)
Je nutno poznamenat, že v průběhu celého období se celkový objem dovozu z třetích zemí zvýšil o 4,4 %. Tento výsledek je zapříčiněn zejména nárůstem dovozů z Ruska (9,4 %), což je hlavní vývozce. Je nutno taktéž zmínit, že se v průběhu celého období na dovozy z Ruska vztahovala opatření ve formě minimální dovozní ceny, opatření zrušená nařízením (ES) č. 907/2007 (viz 6. bod odůvodnění). Mezi rokem 2002 a obdobím přezkumného šetření dovozy z Egypta vzrostly o 7,7 %, zatímco dovozy z ostatních třetích zemí ve stejném rozmezí poklesly, přičemž na Rumunsko připadalo více než 40 % těchto dovozů. Co se týká vývozních cen, všechny výše uvedené země vyvážely do Společenství za ceny, které v průběhu období přezkumného šetření nebyly nižší než ceny výrobního odvětví Společenství a/nebo byly vyšší než cena výrobního odvětví Společenství, která nepůsobí újmu.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Společenství
(81)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise posoudila veškeré relevantní hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují stav výrobního odvětví Společenství.
4.1 Předběžné poznámky
(82)
Bylo zjištěno, že většina spolupracujících výrobců z výrobního odvětví Společenství používá obdobný výrobek k dalšímu zpracování na směsná nebo umělá hnojiva, tedy dusíkatá hnojiva, která obsahují kromě dusíku i jiné látky, například fosfor rozpustný ve vodě a/nebo draslík rozpustný ve vodě.
(83)
Bylo zjištěno, že močovina využitá pro vlastní potřebu nevstupuje na otevřený trh, a proto není v přímé hospodářské soutěži s dovozem dotyčného výrobku. Šetření prokázalo, že toto použití pro vlastní potřebu představuje stálý podíl ve výši přibližně 20 % celkové výroby výrobního odvětví Společenství. Usuzuje se proto, že významně neovlivňuje výslednou představu o újmě výrobního odvětví Společenství.
(84)
V případech, kdy se vybírá vzorek, se v souladu se zavedenou praxí posuzují některé ukazatele újmy (výroba, výrobní kapacita, zásoby, objem prodeje, podíl na trhu, růst a zaměstnanost) pro celé výrobní odvětví Společenství, zatímco ukazatele újmy spojené s výkonností jednotlivých společností, tj. ceny, výrobní náklady, ziskovost, mzdy, investice, návratnost investic, peněžní tok a schopnost získávat kapitál, se posuzují na základě informací shromážděných od vybraných výrobců ve Společenství.
4.2 Údaje týkající se celého výrobního odvětví Společenství
a) Výroba
(85)
Od roku 2002 do období přezkumného šetření byla výroba výrobního odvětví Společenství, včetně výroby určené pro vlastní potřebu, stálá, v roce 2003 vzrostla o 5 % a v roce 2004 se o stejné procento snížila. V roce 2005 a v průběhu období přezkumného šetření byl zaznamenán malý nárůst o 2 %, resp. 1 procentního bodu, a bylo dosaženo výše 4,45 milionu tun.
2002
2003
2004
2005
OPŠ
Výroba výrobního odvětví Společenství (v tunách)
4 300 000
4 500 000
4 300 000
4 400 000
4 450 000
Index (2002 = 100)
100
105
100
102
103
Výroba výrobního odvětví Společenství využitá pro vlastní spotřebu
800 000
800 000
800 000
900 000
900 000
Podíl na celkové výrobě (v %)
19,3 %
18,5 %
19,5 %
20,6 %
20,2 %
Zdroj: Žadatelé, odpovědi na dotazník za účelem výběru vzorku a ověřené odpovědi na dotazník.
b) Kapacita a míra využití kapacity
(86)
Od roku 2002 do období přezkumného šetření výrobní kapacita mírně vzrostla (5 %). Vzhledem k tomu, že objem výroby byl stálý, se využití kapacity mírně snížilo, a to z 84 % v roce 2002 na 81 % v období přezkumného šetření. Využití kapacity u tohoto druhu výroby a výrobního odvětví však může být ovlivněno výrobou jiných výrobků, jež lze vyrábět pomocí stejného výrobního zařízení, a má proto jako ukazatel újmy menší význam.
2002
2003
2004
2005
OPŠ
Výrobní kapacita výrobního odvětví Společenství (v tunách)
5 100 000
5 200 000
5 200 000
5 400 000
5 360 000
Index (2002 = 100)
100
101
101
106
105
Využití výrobní kapacity výrobního odvětví Společenství
84 %
88 %
84 %
81 %
81 %
Index (2002 = 100)
100
104
100
96
96
c) Zásoby
(87)
Stav konečných zásob výrobního odvětví Společenství byl mezi rokem 2002 a 2004 poměrně stálý a poté prudce vzrostl (o 24 procentních bodů v roce 2005 a o dalších 13 procentních bodů na konci období přezkumného šetření). Jelikož je však močovina určená pro vlastní potřebu skladována s výrobkem prodávaným na volném trhu, stav zásob jako ukazatel újmy má menší význam. Je nutno rovněž uvést, že konec období přezkumného šetření se časově shoduje se zahájením sezónního prodeje.
2002
2003
2004
2005
OPŠ
Konečný stav zásob výrobního odvětví Společenství (v tunách)
250 000
240 000
260 000
320 000
350 000
Index (2002 = 100)
100
94
103
127
140
d) Objem prodeje
(88)
Prodej výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství se mezi rokem 2002 a obdobím přezkumného šetření mírně snížil, tj. o 3 %.
2002
2003
2004
2005
OPŠ
Objem prodeje výrobního odvětví Společenství v ES (v tunách)
3 150 000
3 240 000
3 050 000
3 000 000
3 070 000
Index (2002 = 100)
100
103
97
95
97
e) Podíl na trhu
(89)
Mezi rokem 2002 a obdobím přezkumného šetření se podíl výrobního odvětví Společenství na trhu rovněž mírně snížil, a to z 36,5 % na 34,3 %.
2002
2003
2004
2005
OPŠ
Podíl výrobního odvětví Společenství na trhu
36,5 %
36,3 %
34,1 %
33,8 %
34,3 %
Index (2002 = 100)
100
99
93
93
94
f) Růst
(90)
V posuzovaném období přišlo výrobní odvětví Společenství o malou část svého podílu na trhu na stálém trhu. Podíl na trhu, který výrobní odvětví Společenství ztratilo, však nepřevzal dovoz ze čtyř dotčených zemí, jehož podíl na trhu mezi rokem 2002 a obdobím přezkumného šetření zaznamenal pokles z 5,8 % na 4,4 %.
g) Zaměstnanost
(91)
Od roku 2002 do období přezkumného šetření zaměstnanost ve výrobním odvětví Společenství poklesla o 6 %, zatímco výroba se mírně zvýšila, což odráží snahu výrobního odvětví Společenství o trvalé zvyšování jeho produktivity a konkurenceschopnosti.
2002
2003
2004
2005
OPŠ
Zaměstnanost ve výrobním odvětví Společenství související s dotyčným výrobkem
1 235
1 230
1 155
1 160
1 165
Index (2002 = 100)
100
100
94
94
94
h) Produktivita
(92)
Roční produkce na osobu zaměstnanou ve výrobním odvětví Společenství se mezi rokem 2002 a 2003 zvýšila o 6 % a až do období přezkumného šetření byla stálá, což prokazuje společný kladný účinek snížení počtu zaměstnanců a zvýšení výroby výrobního odvětví Společenství.
2002
2003
2004
2005
OPŠ
Produktivita výrobního odvětví Společenství (v tunách na zaměstnance)
3 500
3 700
3 745
3 765
3 735
Index (2002 = 100)
100
106
107
108
107
i) Velikost dumpingového rozpětí
(93)
Pokud jde o dopad velikosti skutečného dumpingového rozpětí na výrobní odvětví Společenství v období přezkumného šetření, vzhledem k tomu, že: i) objem dovozu z Běloruska, Ukrajiny a Libye byl pod minimální úrovní; ii) dovoz z Chorvatska byl stálý s cenami, které rostly v souladu s prodejními cenami EU, a iii) celková finanční situace výrobního odvětví Společenství byla velmi příznivá, se tento dopad nepovažuje za významný a ukazatel není důležitý.
j) Překonání účinků minulého dumpingu
(94)
Ukazatele, které byly zkoumány výše, a níže uvedené ukazatele jednoznačně prokazují významné zlepšení hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Společenství.
4.3 Údaje týkající se výrobců ve Společenství zařazených do vzorku
a) Prodejní ceny a činitele ovlivňující ceny na domácím trhu
(95)
Od roku 2004 do období přezkumného šetření se výrazně zvýšila průměrná čistá prodejní cena výrobců ve výrobním odvětví Společenství zařazených do vzorku, což odráží konzistentní a trvalé zvyšování nákladů na suroviny a příznivé podmínky na mezinárodním trhu s močovinou v témže období.
2002
2003
2004
2005
OPŠ
Jednotková cena vybraných výrobců pro trh ES (EUR/t)
138
149
164
189
207
Index (2002 = 100)
100
108
120
138
151
b) Mzdy
(96)
Mezi rokem 2002 a obdobím přezkumného šetření se průměrná mzda na zaměstnance zvýšila o 13 %, jak dokládá následující tabulka. Vzhledem k míře inflace a celkovému snížení počtu zaměstnanců je tento nárůst mezd nutno považovat za mírný.
2002
2003
2004
2005
OPŠ
Průměrné mzdové náklady vybraných výrobců na jednoho zaměstnance
(v tis. EUR)
44,2
47,2
47,1
48,6
49,9
Index (2002 = 100)
100
107
107
110
113
c) Investice
(97)
Roční investice, které čtyři vybraní výrobci učinili do obdobného výrobku, se během posuzovaného období vyvíjely příznivě, tj. vzrostly o 74 %, přestože vykazovaly určité výkyvy. Tyto investice se týkaly zejména modernizace strojního zařízení a splnění požadavků na ochranu životního prostředí. To potvrzuje úsilí výrobního odvětví Společenství o trvalé zvyšování jeho produktivity a konkurenceschopnosti. Výsledky jsou patrné ve vývoji produktivity, která v témže období podstatně vzrostla (viz 92. bod odůvodnění).
2002
2003
2004
2005
OPŠ
Čisté investice vybraných výrobců (v tis. EUR)
20 493
11 095
31 559
40 001
35 565
Index (2002 = 100)
100
54
154
195
174
d) Ziskovost a návratnost investic
(98)
Ziskovost vybraných výrobců vykazuje mezi rokem 2002 a 2005 přesvědčivé zlepšení a dosáhla úrovně 19 % hodnoty prodeje. Stálé zvyšování cen plynu, které začalo v roce 2006, ziskovost v průběhu období přezkumného šetření snížilo na 10,7 %. V této souvislosti je třeba uvést, že podle původního šetření činilo ziskové rozpětí, jehož by bylo možno dosáhnout bez dumpingu působícího újmu, 8 %. Návratnost investic vyjádřená jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic v zásadě sledovala uvedenou tendenci ziskovosti v celém posuzovaném období.
2002
2003
2004
2005
OPŠ
Ziskovost prodeje vybraných výrobců odběratelům v ES, kteří s nimi nejsou ve spojení (v % z čistých tržeb)
4,6 %
11,1 %
18,4 %
19,3 %
10,7 %
Index (2002 = 100)
100
241
400
419
233
Návratnost investic vybraných výrobců (zisk v % vztažený k čisté účetní hodnotě investic)
10,7 %
31,0 %
48,8 %
51,1 %
29,4 %
Index (2002 = 100)
100
290
456
477
275
e) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(99)
Mezi rokem 2002 a 2005 se peněžní tok značně zvýšil a během období přezkumného šetření se trvale snižoval. Tento vývoj je v souladu s vývojem celkové ziskovosti v průběhu posuzovaného období.
2002
2003
2004
2005
OPŠ
Peněžní tok vybraných výrobců (v tis. EUR)
38 534
60 289
92 671
111 722
58 912
Index (2002 = 100)
100
156
240
290
153
(100)
Šetření neodhalilo, že by vybraní výrobci ve Společenství měli potíže se získáváním kapitálu.
5. Závěr
(101)
Od roku 2002 do období přezkumného šetření se podíl výrobního odvětví Společenství na trhu mírně snížil, stejně jako jeho objem prodeje na trhu Společenství. Celkově se však finanční situace výrobního odvětví Společenství v posuzovaném období zlepšila.
(102)
Téměř všechny ostatní ukazatele újmy vyjma zvýšení objemu zásob se vyvíjely pozitivně: objem výroby a jednotkové prodejní ceny výrobního odvětví Společenství vzrostly a ziskovost byla po roce 2002 významně vyšší než úroveň zisku stanovená jako cílový zisk v původním šetření.
(103)
Rovněž návratnost investic a peněžní tok se vyvíjely pozitivně. Mzdy mírně vzrostly a výrobní odvětví Společenství pokračovalo v investicích. Rovněž produktivita podstatně vzrostla, což odráží kladný vývoj výroby a úsilí výrobního odvětví Společenství o zlepšení prostřednictvím investic.
(104)
Žadatel tvrdil, že požadavky na dlouhodobou ziskovost, vyjádřenou jako výnos z prodeje, by pro průmysl v oblasti močoviny měly představovat přibližně 25 % po zdanění. To by znamenalo přibližný zisk ve výši 36 % z obratu před zdaněním. Žadatel uvedl, že to je opodstatněno náklady na zřízení nového komplexu na výrobu amoniaku/močoviny, který by vyžadoval 11 % návratnost investic (což údajně odpovídá zisku ve výši 36 % z obratu před zdaněním). V této souvislosti je třeba upozornit, že žadatel nikdy neuvedl tak vysoký cílový zisk v rámci tohoto řízení a že v původním šetření činilo ziskové rozpětí, jehož by bylo možné dosáhnout bez dumpingu způsobujícího újmu, 8 %. Dále bylo v rozsudku Soudu prvního stupně ve věci T-210/95 potvrzeno, že „… ziskové rozpětí, které má Rada použít při výpočtu cílové ceny, která odstraní danou újmu, musí být omezeno na ziskové rozpětí, se kterým by výrobní odvětví Společenství mohlo počítat za normálních podmínek hospodářské soutěže bez dumpingového dovozu“ (8). Ve stejné věci bylo uvedeno, že „… argument, že ziskové rozpětí, které mají orgány Společenství uplatnit, musí být rozpětí potřebné k zajištění přežití výrobního odvětví Společenství nebo přiměřených výnosů z kapitálu, v žádném případě nevychází ze základního nařízení“.
(105)
Žadatel dále tvrdil, že v případě odvětví výroby hnojiv není výnos z prodeje vhodným ukazatelem újmy, co se týká zisku, a že pro toto posouzení jsou kvalitativně vhodnější návratnost vynaloženého kapitálu a/nebo návratnost investic. Dále uvedl, že na základě posledně uvedených ukazatelů výrobní odvětví Společenství utrpělo újmu.
(106)
Vzhledem k zvláštnímu charakteru odvětví výroby hnojiv (mimo jiné jeho kapitálová náročnost) a povaze trhu s hnojivy (kolísání cen surovin a cen hotového výrobku) se má za to, že výnos z prodeje nemusí být sám o sobě nutně nejnázornějším ukazatelem, pokud jde o ziskovost, a že by měl být doplněn ukazateli jako návratnost vynaloženého kapitálu a návratnost investic. Žadatel však nepředložil žádný důkaz, že by v případě neexistence dumpingového dovozu bylo výrobní odvětví Společenství schopno dosáhnout návratnosti na požadované úrovni. Žadatel ani neuvedl, jakého ziskového rozpětí by výrobní odvětví Společenství dosáhlo, kdyby k dumpingovému dovozu nedošlo. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
(107)
Vyvozuje se proto závěr, že podstatná újma způsobená výrobnímu odvětví Společenství nepřetrvávala.
F. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
1. Obecné poznámky
(108)
Vzhledem k tomu, že podstatná újma způsobená dovozem z dotčené země nepřetrvává, byla analýza zaměřena na pravděpodobnost obnovení újmy v případě zrušení stávajících opatření. V této souvislosti byly analyzovány dva hlavní parametry: i) možné objemy vývozu a ceny dotčených zemí a ii) účinek těchto předpokládaných objemů a cen dotčených zemí na výrobní odvětví Společenství.
(109)
Analýza je porovnána s celkovou situací na trhu s přetrvávajícími vysokými cenami a zisky nejen ve Společenství, nýbrž na celém světě. To je velkou měrou zapříčiněno poptávkou převyšující nabídku. Neexistují žádné náznaky, že se tato celková situace v krátkodobém až střednědobém horizontu významně změní.
2. Možné objemy vývozu a ceny dotčených zemí
(110)
Jak bylo uvedeno výše, ukrajinští vyvážející výrobci by do Společenství pravděpodobně vyvezli nanejvýš přibližně dalších 375 000 tun močoviny, pokud by platnost opatření skončila. Z údajů pro Libyi a Bělorusko vyplývá nanejvýš 140 000 tun, resp. 150 000 tun. Obdobně údaje pro Chorvatsko by se pravděpodobně významně nezvýšily oproti své současné úrovni.
(111)
Ceny vývozu do Společenství a třetích zemí byly analyzovány výše. Spolu s níže popsanými tržními podmínkami a pravděpodobným vývojem hlavních činitelů nákladů, například plynu, tato analýza naznačuje pravděpodobnost toho, že vývozní ceny zůstanou vysoké. Nelze proto vyvodit závěr, že by ceny byly pravděpodobně podstatně nižší než ceny nebo náklady výrobního odvětví Společenství a/nebo že by docházelo k prodeji pod cenou.
3. Dopad předpokládaných objemů vývozu a cen na výrobní odvětví Společenství v případě zrušení opatření
(112)
Podle předpokladů trh s močovinou v nadcházejících letech významně poroste, a to jak ve Společenství (9), tak celosvětově, zejména kvůli vyšší zemědělské výrobě (používání biopaliv) a rovněž kvůli rostoucímu průmyslovému využití pro AdBlue (10). Například výhledy pro zemědělské trhy v Evropské unii na období 2007-2014 zveřejněné generálním ředitelstvím pro zemědělství v červenci 2007 potvrzují, že se produkce obilovin v tomto období pravděpodobně zvýší až o 20 %. Žadatel růst odhaduje na 10 %. Koncem září 2007 byla nařízením Rady (ES) č. 1107/2007 (11) stanovena odchylka s ohledem na půdu vyňatou z produkce na rok 2008. Je pravděpodobné, že předpokládaný růst trhu Společenství (přibližně další 1 milion tun) překročí maximální pravděpodobné objemy, jež by vyvážející země mohly vyvézt do Společenství. Z těchto dodatečných vývozů by proto pravděpodobně nevyplývaly žádné významné nerovnováhy, pokud jde o objem, přinejmenším proto, že schodek mezi maximální možnou výrobou a spotřebou Společenství je vyčíslen na přibližně 2 miliony tun, a neexistují žádné signály, že by tento schodek vyplnily jiné vývozy (mimo jiné pocházející z Ruska, jak je popsáno v nařízení (ES) č. 907/2007) v takovém rozsahu, že by nadměrná nabídka stlačila tržní ceny.
(113)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem není pravděpodobné, že by výrobní odvětví Společenství muselo snížit svůj prodej, výrobu nebo ceny v takovém rozsahu, že by tím byla podstatně ovlivněna jeho ziskovost a celková situace. Je proto pravděpodobné, že zisky zůstanou zachovány na současné úrovni, což odráží příznivé tržní podmínky převládající zejména v období od roku 2004 do období přezkumného šetření.
4. Závěr ohledně pravděpodobnosti obnovení újmy
(114)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem nelze vyvodit závěr, že je pravděpodobné obnovení újmy výrobního odvětví Společenství, pokud by byla platná opatření zrušena.
G. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(115)
Všem stranám byly sděleny podstatné skutečnosti a úvahy, na jejichž základě bude doporučeno zrušit stávající opatření. Stranám byla rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohou vyjádřit svá stanoviska ke zveřejněným údajům. Nebyly obdrženy žádné připomínky, které by mohly výše uvedené závěry změnit.
(116)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení by antidumpingová opatření uplatňovaná na dovozy močoviny pocházející z Běloruska, Chorvatska, Libye a Ukrajiny měla být zrušena a řízení zastaveno.
(117)
Vzhledem k výše popsaným skutečnostem, tj. významným zkreslením struktury nákladů a/nebo vývozních operací ze strany vývozců ve všech čtyřech dotčených zemích, se ukazuje jako nezbytné pečlivě sledovat vývoj dovozů močoviny pocházející z Běloruska, Chorvatska, Libye a Ukrajiny, aby mohla být rychle přijata přiměřená opatření, pokud by je situace vyžadovala,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Antidumpingové clo z dovozu močoviny, též ve formě vodného roztoku, kódů KN 3102 10 10 a 3102 10 90 pocházející z Běloruska, Chorvatska, Libye a Ukrajiny se zrušuje a řízení týkající se tohoto dovozu se zastavuje.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. března 2008.
RÈGLEMENT (CE) N o 240/2008 DU CONSEIL
du 17 mars 2008
abrogeant le droit antidumping sur les importations d’urée originaire du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine à la suite d’un réexamen au titre de l’expiration des mesures conformément à l’article 11, paragraphe 2, du règlement (CE) no 384/96
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 384/96 du Conseil du 22 décembre 1995 relatif à la défense contre les importations qui font l’objet d’un dumping de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1) (ci-après dénommé «le règlement de base»), et notamment son article 9 et son article 11, paragraphe 2,
vu la proposition présentée par la Commission après consultation du comité consultatif,
considérant ce qui suit:
A. PROCÉDURE
1. Mesures en vigueur
(1)
En janvier 2002, le règlement (CE) no 92/2002 du Conseil (2) a institué un droit antidumping définitif compris entre 7,81 EUR et 16,84 EUR par tonne sur les importations d’urée, même en solution aqueuse, originaire du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine. Le même règlement a institué un droit antidumping définitif compris entre 6,18 EUR et 21,43 EUR par tonne sur les importations d’urée originaire d’Estonie, de Lituanie, de Bulgarie et de Roumanie qui a été automatiquement abrogé le 1er mai 2004 et le 1er janvier 2007, respectivement, dates de l’adhésion de ces pays à l’Union européenne.
2. Demande de réexamen
(2)
En avril 2006, la Commission a publié un avis relatif à l’expiration prochaine des mesures existantes (3). Le 17 octobre 2006, la Commission a reçu une demande de réexamen de ces mesures parvenant à expiration au titre de l’article 11, paragraphe 2, du règlement de base.
(3)
Cette demande a été déposée par l’Association européenne des producteurs d’engrais (EFMA) (ci-après dénommée «la partie requérante») pour le compte de producteurs représentant une proportion majeure de la production communautaire totale d’urée, en l’espèce plus de 50 %.
(4)
La partie requérante a fait valoir, en apportant des éléments de preuve suffisants à première vue, que l’expiration des mesures entraînerait probablement la continuation ou la réapparition du dumping et du préjudice causé à l’industrie communautaire en ce qui concerne les importations d’urée originaire du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine (ci-après dénommés «les pays concernés»).
(5)
Ayant établi, après consultation du comité consultatif, qu’il existait des éléments de preuve suffisants pour ouvrir un réexamen des mesures parvenant à expiration au titre de l’article 11, paragraphe 2, du règlement de base, la Commission a engagé ce réexamen en publiant un avis d’ouverture au Journal officiel de l’Union européenne (4).
3. Enquêtes concernant d’autres pays
(6)
En mai 2006, la Commission a ouvert un réexamen (5) du droit antidumping définitif institué par le règlement (CE) no 901/2001 du Conseil (6) sur les importations d’urée originaire de Russie au titre de l’article 11, paragraphes 2 et 3, du règlement de base. À la suite de ce réexamen, le Conseil a abrogé le droit antidumping sur les importations d’urée originaire de Russie par le règlement (CE) no 907/2007 (7). Il a été conclu qu’il n’y avait pas continuation du préjudice causé à l’industrie communautaire et qu’il n’existait pas de risque de réapparition du préjudice à ladite industrie en l’absence de mesures.
4. Présente enquête
4.1. Période d’enquête
(7)
L’enquête relative à la continuation ou à la réapparition du dumping et du préjudice a porté sur la période comprise entre le 1er octobre 2005 et le 30 septembre 2006 (ci-après dénommée «période d’enquête»). L’examen des tendances utiles pour apprécier la probabilité d’une continuation ou d’une réapparition du préjudice a couvert la période comprise entre 2002 et la fin de la période d’enquête (ci-après dénommée «la période considérée»).
4.2. Parties concernées par l’enquête
(8)
La Commission a officiellement informé la partie requérante, les producteurs communautaires, les producteurs-exportateurs du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine (ci-après dénommés les «exportateurs concernés»), les importateurs, les négociants, les utilisateurs et leurs associations notoirement concernés, ainsi que les représentants du gouvernement des pays exportateurs, de l’ouverture du réexamen.
(9)
La Commission a envoyé un questionnaire à toutes ces parties ainsi qu’à celles qui se sont fait connaître dans le délai précisé dans l’avis d’ouverture.
(10)
Elle a également donné aux parties directement concernées la possibilité de faire connaître leur point de vue par écrit et de demander à être entendues dans le délai fixé dans l’avis d’ouverture.
(11)
Toutes les parties intéressées qui en ont fait la demande et ont démontré qu’il existait des raisons particulières de les entendre ont été entendues.
(12)
Au vu du nombre apparemment élevé de producteurs communautaires, d’importateurs dans la Communauté et de producteurs-exportateurs en Ukraine, il a été jugé opportun, conformément à l’article 17 du règlement de base, d’examiner s’il y avait lieu de recourir à l’échantillonnage. Afin de permettre à la Commission de décider s’il était nécessaire de procéder par échantillonnage et, dans l’affirmative, de sélectionner un échantillon, les parties susmentionnées ont été priées, en application de l’article 17, paragraphe 2, du règlement de base, de se faire connaître dans un délai de quinze jours suivant l’ouverture de l’enquête et de fournir à la Commission les renseignements demandés dans l’avis d’ouverture.
(13)
Une très faible coopération a été obtenue des importateurs dans la Communauté puisqu’un seul d’entre eux s’est déclaré disposé à coopérer. En conséquence, il a été décidé que l’échantillonnage ne serait pas nécessaire pour les importateurs.
(14)
Douze producteurs communautaires ont dûment rempli le formulaire d’échantillonnage et donné formellement leur accord pour continuer de coopérer à l’enquête. Quatre de ces douze sociétés, dont il a été établi qu’elles étaient représentatives de l’industrie communautaire en ce qui concerne leur volume de production et de vente d’urée dans la Communauté, ont été sélectionnées pour constituer l’échantillon. Les quatre producteurs communautaires inclus dans l’échantillon représentaient 60 % environ de la production totale de l’industrie communautaire pendant la période d’enquête, tandis que les douze producteurs communautaires susmentionnés représentaient 80 % environ de la production dans la Communauté. Cet échantillon constituait le plus grand volume représentatif de production et de vente d’urée dans la Communauté qui pouvait raisonnablement faire l’objet d’une enquête dans les délais impartis.
(15)
Quatre producteurs-exportateurs d’Ukraine ont dûment rempli le formulaire d’échantillonnage dans le délai prescrit et donné formellement leur accord pour continuer de coopérer à l’enquête. Ces quatre producteurs-exportateurs totalisaient presque 100 % des exportations totales de l’Ukraine vers la Communauté pendant la période d’enquête. Étant donné le petit nombre de sociétés ayant coopéré en Ukraine, il a été décidé de ne pas recourir à la technique de l’échantillonnage et toutes les sociétés ont été invitées à répondre au questionnaire.
(16)
Des réponses au questionnaire ont été reçues de la part de quatre producteurs communautaires, d’un importateur, de deux utilisateurs, et de quatre producteurs-exportateurs d’Ukraine ainsi que d’un producteur-exportateur du Belarus, de Croatie et de Libye. En outre, plusieurs importateurs et utilisateurs et leurs associations ont soumis des commentaires sans répondre au questionnaire.
(17)
La Commission a recherché et vérifié toutes les informations jugées nécessaires aux fins de la détermination du risque de continuation du dumping et du préjudice, et de l’examen de l’intérêt de la Communauté. Elle a procédé à une vérification sur place auprès des sociétés suivantes:
a)
Producteurs communautaires inclus dans l’échantillon
-
Fertiberia S.A., Madrid, Espagne,
-
SKW Stickstoffwerke Piesteritz GmbH, Lutherstadt Wittenberg, Allemagne,
-
Groupe Yara (Yara Spa Ferrara, Italie et Yara Sluiskil B.V., Sluiskil, Pays-Bas),
-
Zakłady Azotowe Puławy S.A., Puławy, Pologne;
b)
Producteurs-exportateurs
-
Ukraine:
-
Joint Stock Company Concern Stirol, Gorlovka,
-
Close Joint Stock Company Severodonetsk, Severodonetsk,
-
Joint Stock Company Dnipro Azot, Dneprodzerzhinsk,
-
Open Joint Stock Company Cherkassy Azot, Cherkassy,
-
Croatie:
-
Petrokemija D.D., Kutina;
c)
Importateurs communautaires
-
Dynea Austria GmbH, Krems, Autriche;
d)
Utilisateurs communautaires
-
Associazione Liberi Agricoltori Cremonesi, Crémone, Italie,
-
Acefer, Asociación Comercial Española de Fertilizantes, Madrid, Espagne.
B. PRODUIT CONCERNÉ ET PRODUIT SIMILAIRE
1. Produit concerné
(18)
Le produit concerné est le même que celui défini dans l’enquête initiale, à savoir l’urée, relevant actuellement des codes NC 3102 10 10 et 3102 10 90 («le produit concerné») et originaire du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine.
(19)
L’urée est produite principalement à partir de l’ammoniac, lui-même produit à partir du gaz naturel. L’urée se présente sous forme solide ou liquide. L’urée sous forme solide s’utilise dans l’agriculture et l’industrie. L’urée de qualité agricole peut être utilisée soit comme engrais, épandu sur le sol, soit comme complément de l’alimentation animale. L’urée de qualité industrielle est une matière de base pour la fabrication de certains plastiques et colles. L’urée sous forme liquide s’utilise aussi bien comme engrais qu’à des fins industrielles. Bien que l’urée se présente sous différentes formes, celles-ci possèdent pour l’essentiel les mêmes caractéristiques chimiques et peuvent donc être considérées aux fins de la présente procédure comme un seul et même produit.
2. Produit similaire
(20)
Ainsi qu’il a été établi lors de l’enquête initiale, la présente enquête de réexamen a confirmé que les produits fabriqués et exportés par les producteurs-exportateurs du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine, ceux fabriqués et vendus sur le marché intérieur de ces pays ainsi que ceux fabriqués et vendus par les producteurs communautaires sur le marché de la Communauté possèdent tous les mêmes caractéristiques physiques, chimiques et techniques de base et sont réservés pour l’essentiel aux mêmes usages. Aussi sont-ils considérés comme des produits similaires, au sens de l’article premier, paragraphe 4, du règlement de base.
C. PROBABILITÉ DE CONTINUATION OU DE RÉAPPARITION DU DUMPING
(21)
Étant donné les conclusions tirées en ce qui concerne le risque de continuation ou de réapparition du préjudice, seuls les arguments de fond concernant la probabilité de continuation ou de réapparition du dumping sont développés ci-dessous.
1. Dumping des importations pendant la période d’enquête
1.1. Principes généraux
(22)
Conformément à l’article 11, paragraphe 2, du règlement de base, il a été examiné s’il y avait ou non dumping pendant la période d’enquête et, dans l’affirmative, si l’expiration des mesures était ou non susceptible d’entraîner la continuation du dumping.
(23)
Dans le cas des trois pays exportateurs à économie de marché, à savoir la Croatie, la Libye et l’Ukraine, la valeur normale a été déterminée conformément aux dispositions de l’article 2, paragraphes 1 à 3 du règlement de base. Dans le cas du Belarus, elle a été établie selon l’article 2, paragraphe 7 dudit règlement.
1.2. Croatie
(24)
La marge de dumping a été établie, pour le seul producteur-exportateur en Croatie, sur la base d’une comparaison entre une valeur normale moyenne pondérée et un prix à l’exportation moyen pondéré, conformément à l’article 2, paragraphes 5, 11 et 12, du règlement de base.
(25)
La Croatie a exporté plus de 200 000 tonnes d’urée vers la Communauté pendant la période d’enquête, soit 2,3 % du marché communautaire. Il a été constaté au cours de la période d’enquête que le seul producteur-exportateur connu et ayant coopéré continuait d’exporter vers la Communauté à des prix faisant l’objet d’un dumping important. La marge de dumping constatée dépassait 20 %.
(26)
Il existait des doutes importants quant au point de savoir si les documents comptables du producteur-exportateur reflétaient raisonnablement les coûts du gaz, qui est le principal intrant de la production d’urée. Il a été effectivement constaté que le gaz était obtenu à des conditions particulières déterminées par le fait que le producteur-exportateur et le fournisseur de gaz sont tous deux contrôlés majoritairement par l’État croate et que les prix du gaz étaient anormalement bas. En l’absence de prix du gaz non faussés sur le marché intérieur croate et conformément à l’article 2, paragraphe 5, du règlement de base, les prix du gaz devraient être calculés sur une autre base raisonnable, y compris au moyen d’informations provenant d’autres marchés représentatifs. Dans la mesure où le gaz utilisé pour fabriquer le produit concerné est en majorité d’origine russe, le prix ajusté pourrait être établi à partir du prix moyen du gaz russe lorsque celui-ci est exporté à la frontière germano-tchèque (Waidhaus), net de frais de transport, Waidhaus étant la principale plaque tournante pour les ventes de gaz russe à l’Union européenne. Cela accroîtrait sensiblement la marge de dumping. Compte tenu du fait que le dumping existe sans cet ajustement et des conclusions concernant la probabilité d’une réapparition du préjudice, exposées ci-dessous, cette question n’a pas été approfondie.
1.3. Belarus, Libye et Ukraine
(27)
Comme expliqué dans les considérants 29, 38 et 45, les quantités exportées depuis les trois autres pays exportateurs concernés étaient si faibles qu’il a été estimé que les prix à l’exportation qui y sont associés ne seraient pas suffisamment fiables, isolément, pour parvenir à une conclusion en ce qui concerne la continuation du dumping.
2. Probabilité de réapparition du dumping
2.1. Belarus
(28)
Le Belarus n’étant pas considéré comme un pays à économie de marché, la valeur normale a été déterminée sur la base de données obtenues d’un producteur d’un pays tiers à économie de marché. Dans l’avis d’ouverture, il a été envisagé d’utiliser les États-Unis comme pays analogue approprié du fait qu’il avait déjà été fait appel à eux dans l’enquête initiale. Aucune partie intéressée n’a présenté de commentaires à cet égard. Le producteur américain qui avait déjà coopéré à l’enquête initiale a transmis une réponse au questionnaire qui a servi à l’établissement de la valeur normale.
(29)
Le seul producteur bélarusse connu a répondu au questionnaire. Au total, le Belarus a exporté environ 25 000 tonnes d’urée, ce qui représente 0,3 % du marché communautaire. Étant donné la faiblesse de cette part de marché, l’analyse se concentre, dans le cas du Belarus, sur la probabilité d’une réapparition du dumping.
(30)
Le comportement du Belarus pour ses exportations vers l’ensemble des pays tiers a été analysé. Les exportations vers toutes les régions du monde étaient effectuées à des prix systématiquement inférieurs à la valeur normale constatée sur le marché analogue, ce qui prouvait que les prix appliqués aux autres marchés extérieurs faisaient l’objet d’un dumping.
(31)
Il a en outre été examiné si les prix à l’exportation du Belarus feraient l’objet d’un dumping si leur niveau était aligné sur le niveau des prix actuellement pratiqués dans la Communauté. Il serait en effet peu probable qu’un produit comme l’urée soit vendu à des niveaux de prix supérieurs aux prix courants du marché. Cette analyse a également fait apparaître des marges de dumping importantes.
(32)
Il a en même temps été constaté que les prix à l’exportation appliqués aux autres marchés extérieurs étaient légèrement plus élevés que ceux appliqués à la Communauté. Il est donc permis de douter que la Communauté constituerait un marché plus attrayant au niveau des prix que les marchés d’autres pays tiers.
(33)
Il semble, à la lumière des faits et considérations qui précèdent, que le dumping réapparaîtra probablement en l’absence de mesures.
2.2. Croatie
(34)
Comme indiqué au considérant 25, il a été établi que les exportations vers la Communauté faisaient l’objet d’un dumping. Le comportement de la Croatie pour ses exportations vers tous les pays tiers a également été analysé. Les exportations vers toutes les régions du monde étaient effectuées à des prix inférieurs à la valeur normale, ce qui prouvait qu’un dumping était pratiqué même en l’absence de l’ajustement mentionné plus haut.
(35)
Il a en outre été examiné si les prix croates à l’exportation feraient l’objet d’un dumping si leur niveau était aligné sur celui des prix actuellement pratiqués dans la Communauté. Il serait en effet peu probable qu’un produit comme l’urée soit vendu à des niveaux de prix supérieurs aux prix courants du marché. Cette analyse a également fait apparaître des marges de dumping importantes.
(36)
Il a en même temps été constaté que les prix à l’exportation appliqués aux autres marchés extérieurs étaient légèrement plus élevés que ceux appliqués à la Communauté. Il est donc permis de douter que la Communauté constituerait un marché plus attrayant au niveau des prix que les marchés d’autres pays tiers.
(37)
Il semble donc que le dumping réapparaîtra probablement en l’absence de mesures.
2.3. Libye
(38)
Le seul producteur-exportateur connu a remis une réponse au questionnaire qui était incomplète. Étant donné qu’il n’a pas communiqué l’information manquante, il a fallu recourir aux dispositions de l’article 18 du règlement de base. Les informations disponibles ont indiqué qu’au total, la Libye avait exporté environ 70 000 tonnes d’urée vers la Communauté pendant la période d’enquête, ce qui représente 0,8 % du marché communautaire. Étant donné la faiblesse de cette part de marché, l’analyse se concentre, dans le cas de la Libye, sur la probabilité d’une réapparition du dumping. L’analyse du dumping et de la probabilité de sa réapparition a été effectuée sur la base des informations disponibles.
(39)
En l’absence de ventes représentatives sur le marché intérieur libyen, la valeur normale a été établie sur la base du coût de production dans le pays d’origine majoré d’un montant raisonnable pour les frais de vente, les dépenses administratives et autres frais généraux et d’une marge bénéficiaire raisonnable, conformément aux dispositions de l’article 2, paragraphe 3 du règlement de base. Une marge bénéficiaire de 8 % a été jugée raisonnable dans ce cas.
(40)
L’analyse de la réponse au questionnaire présentée par la société ayant coopéré en Libye a montré que sa principale activité consistait à exporter vers des marchés tiers. Pendant la période d’enquête, environ 570 000 tonnes ont été exportées vers ces marchés, soit plus de huit fois le total des exportations effectuées vers le marché communautaire. La comparaison entre les prix pratiqués pour ces exportations et la valeur normale établie a révélé un dumping important.
(41)
Il existait des doutes importants quant au point de savoir si les documents comptables du producteur-exportateur reflétaient raisonnablement les coûts du gaz, qui est le principal intrant de la production d’urée. Il est estimé, sur la base des informations disponibles, que le gaz a été obtenu à des conditions particulières déterminées par le fait que le producteur-exportateur et le fournisseur de gaz sont tous deux contrôlés majoritairement par l’État libyen et que les prix du gaz étaient anormalement bas. Un ajustement accroîtrait sensiblement la marge de dumping. Compte tenu du fait que le dumping existe sans cet ajustement et des conclusions sur la probabilité d’une réapparition du préjudice, exposées ci-dessous, il n’a pas été jugé nécessaire de procéder à l’ajustement bien qu’il se justifie.
(42)
Il a en outre été examiné si les prix libyens à l’exportation feraient l’objet d’un dumping si leur niveau était aligné sur celui des prix actuellement pratiqués dans la Communauté. Il serait en effet peu probable qu’un produit comme l’urée soit vendu à des niveaux de prix supérieurs aux prix courants du marché. Cette analyse a également fait apparaître des marges de dumping importantes.
(43)
Il a en même temps été constaté que les prix à l’exportation appliqués aux autres marchés extérieurs étaient légèrement plus élevés que ceux appliqués à la Communauté. Il est donc permis de douter que la Communauté constituerait un marché plus attrayant au niveau des prix que les marchés d’autres pays tiers.
(44)
Il semble, à la lumière de ce qui précède, que le dumping réapparaîtra probablement en l’absence de mesures.
2.4. Ukraine
(45)
Quatre producteurs ont coopéré à l’enquête. Deux d’entre eux seulement ont exporté vers la Communauté pendant la période d’enquête. Au total, l’Ukraine n’a exporté qu’environ 20 000 tonnes d’urée, ce qui représente 0,2 % du marché communautaire. Étant donné la faiblesse de cette part de marché, l’analyse se concentre, dans le cas de l’Ukraine, sur la probabilité d’une réapparition du dumping.
(46)
Il a été constaté, en ce qui concerne les coûts du gaz, que l’Ukraine importe de Russie la majorité du gaz servant à la production d’urée. À cet égard, toutes les données disponibles indiquent que l’Ukraine importe du gaz naturel de Russie à des prix qui sont sensiblement inférieurs aux prix des marchés non réglementés du gaz naturel. L’enquête a révélé que le prix du gaz naturel russe exporté vers la Communauté était près de deux fois plus élevé que le prix du gaz sur le marché intérieur ukrainien. En conséquence, conformément aux dispositions de l’article 2, paragraphe 5, du règlement de base, les coûts du gaz supportés par la partie requérante ont été ajustés sur la base des informations provenant d’autres marchés représentatifs. Le prix ajusté a été établi à partir du prix moyen du gaz russe lorsque celui-ci est exporté à la frontière germano-tchèque (Waidhaus), net de frais de transport. Étant la principale plaque tournante pour les ventes de gaz russe à l’Union européenne, qui est à la fois le principal débouché du gaz russe et applique des tarifs qui reflètent raisonnablement les coûts de revient, Waidhaus peut être considérée comme un marché représentatif au sens de l’article 2, paragraphe 5 du règlement de base.
(47)
L’ajustement a conduit à des prix intérieurs inférieurs aux prix de revient pour trois des sociétés concernées et c’est donc le coût de production majoré d’une marge bénéficiaire raisonnable de 8 % qui a été utilisé comme valeur normale. Pour la quatrième société, ce sont les prix intérieurs dûment ajustés qui ont été utilisés à cette fin.
(48)
Le comportement des producteurs-exportateurs ukrainiens pour les exportations vers l’ensemble des pays tiers a ensuite été analysé. Les exportations vers toutes les régions du monde étaient effectuées à des prix qui étaient systématiquement et sensiblement inférieurs à la valeur normale ainsi établie.
(49)
Il a en outre été examiné si les prix ukrainiens à l’exportation feraient l’objet d’un dumping si leur niveau était aligné sur celui des prix actuellement pratiqués dans la Communauté. Il serait en effet peu probable qu’un produit comme l’urée soit vendu à des niveaux de prix supérieurs aux prix courants du marché. Cette analyse a également fait apparaître des marges de dumping importantes. Il a en même temps été constaté que le niveau des prix à l’exportation appliqués aux autres marchés extérieurs était comparable à celui des prix à l’exportation appliqués à la Communauté. Il est donc permis de douter que la Communauté constituerait un marché plus attrayant au niveau des prix que les marchés d’autres pays tiers. Il semble, compte tenu des faits et considérations qui précèdent, que le dumping réapparaîtra probablement en l’absence de mesures.
3. Évolution des importations en cas d’abrogation des mesures
3.1. Belarus
(50)
D’après les informations disponibles, le Belarus disposait, au plus, de capacités de production inutilisées d’environ 150 000 tonnes pendant la période d’enquête. En outre, les exportations vers d’autres pays tiers représentaient environ 225 000 tonnes.
(51)
Il n’est pas exclu qu’une partie des capacités inutilisées soit orientée vers la Communauté une fois que les mesures auront été abrogées. L’unique exportateur bélarusse dispose de circuits de distribution bien développés dans la Communauté et, en général, la taille du marché communautaire est attrayante, surtout pour les pays géographiquement proches.
(52)
Il n’est toutefois pas exclu qu’une partie de ces quantités soit également exportée vers d’autres pays tiers, les niveaux probables de prix dans ces territoires donnant des prix départ usine comparables (voire supérieurs) à ceux qui pourraient être obtenus en exportant vers la Communauté. Il n’est pas non plus exclu que la consommation d’urée augmente dans d’autres régions du monde, étant donné les tendances à un accroissement de la production agricole actuellement observées. Dans l’ensemble, les exportations ne devraient pas absorber totalement les capacités inutilisées en cas d’expiration des mesures, mais elles risqueraient d’excéder les niveaux de minimis.
(53)
Des arguments analogues s’appliquent à une réorientation éventuelle des exportations de pays tiers vers la Communauté, ce qui rend peu probable un accroissement important des exportations vers le marché communautaire dans un avenir prévisible en cas d’expiration des mesures.
3.2. Croatie
(54)
D’après les informations disponibles, la Croatie disposait, au plus, de capacités de production inutilisées d’environ 120 000 tonnes pendant la période d’enquête. En outre, les exportations vers d’autres pays tiers représentaient environ 60 000 tonnes. Il n’est pas exclu qu’une partie des capacités inutilisées soit orientée vers la Communauté une fois que les mesures auront été abrogées. L’unique exportateur croate dispose de circuits de distribution bien développés dans la Communauté et, en général, la taille du marché communautaire est attrayante, surtout pour les pays géographiquement proches.
(55)
Les mesures antidumping n’ont toutefois pas empêché la Croatie d’exporter d’importantes quantités vers la Communauté. Rien n’indique qu’elles auraient freiné l’exportation de plus grandes quantités vers la Communauté. Cela n’ayant pas été le cas, il est peu probable que ces capacités soient exploitées pour accroître notablement les exportations vers la Communauté. Il n’est en outre pas exclu qu’une partie de ces quantités soit également exportée vers d’autres pays tiers, les niveaux probables de prix dans ces territoires donnant des prix départ usine comparables (voire légèrement supérieurs) à ceux qui pourraient être obtenus en exportant vers la Communauté.
(56)
Il n’est pas non plus exclu que la consommation d’urée augmente dans d’autres régions du monde, étant donné les tendances à un accroissement de la production agricole actuellement observées. Dans l’ensemble, il y a peu de chances qu’une proportion importante des capacités croates inutilisées soit exploitée pour accroître les exportations vers la Communauté, mais vu les niveaux actuels des exportations, le volume des exportations vers la Communauté devrait rester au-dessus des niveaux de minimis.
(57)
Des arguments analogues s’appliquent à une réorientation éventuelle des exportations de pays tiers vers la Communauté, ce qui rend peu probable un accroissement important des exportations vers le marché communautaire dans un avenir prévisible en cas d’expiration des mesures.
3.3. Libye
(58)
D’après les informations disponibles, la Libye disposait, au plus, de capacités de production inutilisées d’environ 140 000 tonnes pendant la période d’enquête. En outre, les exportations vers d’autres pays tiers représentaient environ 570 000 tonnes. Il n’est pas exclu qu’une partie des capacités inutilisées soit orientée vers la Communauté une fois que les mesures auront été abrogées. L’unique exportateur libyen dispose de circuits de distribution bien développés dans la Communauté et, en général, la taille du marché communautaire est attrayante, surtout pour les pays géographiquement proches.
(59)
Il n’est toutefois pas exclu qu’une partie de ces quantités soit également exportée vers d’autres pays tiers, les niveaux probables de prix dans ces territoires donnant des prix départ usine comparables (voire supérieurs) à ceux qui pourraient être obtenus en exportant vers la Communauté. Il n’est pas non plus exclu que la consommation d’urée augmente dans d’autres régions du monde, étant donné les tendances à un accroissement de la production agricole actuellement observées. Dans l’ensemble, les exportations ne devraient pas absorber totalement les capacités inutilisées en cas d’expiration des mesures, mais elles risqueraient d’excéder les niveaux de minimis.
(60)
Des arguments analogues s’appliquent à une réorientation éventuelle des exportations de pays tiers vers la Communauté, ce qui rend peu probable un accroissement important des exportations vers le marché communautaire dans un avenir prévisible en cas d’expiration des mesures.
3.4. Ukraine
(61)
D’après les informations disponibles, l’Ukraine disposait, au plus, de capacités de production inutilisées d’environ 375 000 tonnes pendant la période d’enquête. En outre, les exportations vers d’autres pays tiers représentaient environ 3 500 000 tonnes. Il n’est pas exclu qu’une partie des capacités inutilisées soit orientée vers la Communauté une fois que les mesures auront été abrogées. Les exportateurs ukrainiens disposent de circuits de distribution bien développés dans la Communauté et, en général, la taille du marché communautaire est attrayante, surtout pour les pays géographiquement proches. Il n’est toutefois pas exclu qu’une partie de ces quantités soit également exportée vers d’autres pays tiers, les niveaux probables de prix dans ces territoires donnant des prix départ usine comparables à ceux qui pourraient être obtenus en exportant vers la Communauté. Il n’est pas non plus exclu que la consommation d’urée augmente dans d’autres régions du monde, étant donné les tendances à un accroissement de la production agricole actuellement observées. Dans l’ensemble, les exportations ne devraient pas absorber totalement les capacités inutilisées en cas d’expiration des mesures, mais elles risqueraient d’excéder les niveaux de minimis.
(62)
En ce qui concerne une réorientation éventuelle des exportations de pays tiers vers la Communauté, la partie requérante a fait valoir que l’accroissement des capacités prévu dans d’autres régions (le Moyen-Orient en particulier) entraînerait le remplacement des exportations ukrainiennes surtout en Asie, mais aussi en Afrique et en Amérique latine, à hauteur de plus de 3 millions de tonnes, qui seraient alors réorientées vers la Communauté. Il n’est toutefois pas possible de conclure, sur la base des informations disponibles, que ce transfert aurait lieu du fait notamment que l’accroissement de la consommation mondiale pourrait bien absorber ces quantités supplémentaires si elles étaient mises sur le marché. Il n’est en outre pas exclu que les accroissements de capacité se produisent sur une plus longue période que celle suggérée par les parties requérantes. Il n’est pas possible, en somme, de confirmer que d’importantes quantités supplémentaires seraient probablement réorientées vers le marché communautaire dans un avenir prévisible en cas d’expiration des mesures.
4. Conclusion sur la probabilité de continuation ou de réapparition du dumping
(63)
Il est conclu, sur la base de l’analyse qui précède, qu’il est peu probable que d’importantes quantités d’urée continuent de faire l’objet d’un dumping, dans le cas de la Croatie, ou fassent à nouveau l’objet d’un dumping, dans le cas des trois autres pays concernés, si les mesures étaient abrogées.
D. DÉFINITION DE L’INDUSTRIE COMMUNAUTAIRE
1. Définition de la production communautaire
(64)
Dans la Communauté, le produit similaire est fabriqué par 16 producteurs, dont la production est réputée constituer la production communautaire totale, au sens de l’article 4, paragraphe 1, du règlement de base. Huit de ces producteurs sont devenus des producteurs communautaires à la suite de l’élargissement de l’Union européenne en mai 2004.
(65)
Sur les seize producteurs communautaires, douze ont accepté de coopérer à l’enquête, tandis que trois ont envoyé les renseignements demandés aux fins de l’échantillonnage mais n’ont pas proposé de coopérer davantage. Aucun producteur n’a émis d’objection à la demande de réexamen.
(66)
Les douze producteurs ayant accepté de coopérer sont les suivants:
-
Achema AB (Lituanie),
-
Adubos de Portugal (Portugal),
-
AMI Agrolinz Melamine International GmbH (Autriche),
-
Duslo a.s. (République slovaque),
-
Fertiberia S.A. (Espagne),
-
AS Nitrofert (Estonie),
-
Nitrogénmüvek Zrt (Hongrie),
-
SKW Stickstoffwerke Piesteritz (Allemagne),
-
Groupe Yara [groupe réunissant Yara France SA (France), Yara Italia S.p.A. (Italie), Yara Brunsbuttel GmbH (Allemagne) et Yara Sluiskil BV (Pays-Bas)],
-
Zakłady Azotowe Puławy (Pologne),
-
ZAK S.A. (Pologne),
-
BASF AG (Allemagne).
(67)
Étant donné que ces douze producteurs communautaires totalisaient 80 % environ de la production communautaire totale pendant la période d’enquête, ils sont considérés comme représentant une proportion majeure de la production communautaire totale du produit similaire. En conséquence, ils sont réputés constituer l’industrie communautaire, au sens de l’article 4, paragraphe 1, et de l’article 5, paragraphe 4, du règlement de base, et sont dénommés ci-après l’«industrie communautaire». Les quatre autres producteurs communautaires n’ayant pas coopéré sont dénommés ci-après les «autres producteurs communautaires».
(68)
Comme il est indiqué plus haut, un échantillon de quatre sociétés a été sélectionné. Tous les producteurs communautaires inclus dans l’échantillon ont coopéré et retourné le questionnaire rempli dans les délais. En outre, les huit autres producteurs ayant coopéré ont dûment fourni certaines informations d’ordre général pour l’analyse du préjudice.
E. SITUATION SUR LE MARCHÉ DE LA COMMUNAUTE
1. Consommation sur le marché communautaire
(69)
La consommation communautaire apparente d’urée a été établie sur la base des volumes de ventes de l’industrie communautaire sur le marché de la Communauté, des volumes de ventes des autres producteurs communautaires sur le marché de la Communauté et des données d’Eurostat pour l’ensemble des importations de l’Union européenne. Compte tenu de l’élargissement de l’Union européenne en 2004, la consommation a été calculée, dans un souci de clarté et de cohérence de l’analyse, sur la base du marché de l’Union européenne-25 sur l’ensemble de la période considérée. Cette enquête ayant été ouverte avant le nouvel élargissement de l’Union européenne à la Bulgarie et à la Roumanie, l’analyse se limite à la situation dans l’Union européenne-25.
(70)
La consommation communautaire a augmenté de 3 % entre 2002 et 2003 et elle est restée stable jusqu’à la période d’enquête.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Consommation communautaire totale en tonnes
8 650 000
8 945 000
8 955 000
8 875 000
8 950 000
Indice (2002 = 100)
100
103
104
103
103
2. Importations en provenance des pays concernés
2.1. Volume, part de marché et prix des importations
(71)
Les volumes d’importation, les parts de marché et les prix moyens ont évolué comme indiqué ci-dessous pour le Belarus, la Croatie, la Libye et l’Ukraine. Les données reposent sur des statistiques d’Eurostat.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Belarus - Volume des importations (en tonnes)
134 931
167 981
62 546
62 044
25 193
Part de marché
1,6 %
1,9 %
0,7 %
0,7 %
0,3 %
Prix des importations
(euros/tonne)
107,5
126,6
148,5
165,7
190,5
Indice (2002 = 100)
100
118
138
154
177
Ukraine - Volume des importations (en tonnes)
44 945
36 304
77 270
84 338
52 553
Part de marché
0,5 %
0,4 %
0,8 %
0,9 %
0,5 %
Prix des importations
(euros/tonne)
117,4
134,5
139,6
192,7
194,0
Indice (2002 = 100)
100
115
119
164
165
Croatie - Volume des importations (en tonnes)
126 400
179 325
205 921
187 765
208 050
Part de marché
1,5 %
2,0 %
2,3 %
2,1 %
2,3 %
Prix des importations
(euros/tonne)
125,1
135,0
145,0
171,7
185,0
Indice (2002 = 100)
100
108
116
137
148
Libye - Volume des importations (en tonnes)
142 644
227 793
153 390
124 515
73 361
Part de marché
1,6 %
2,5 %
1,7 %
1,4 %
0,8 %
Prix des importations
(euros/tonne)
114,1
134,9
147,2
193,8
201,6
Indice (2002 = 100)
100
118
129
170
177
(72)
Dans le cas du Belarus, le volume des importations a légèrement augmenté entre 2002 et 2003, puis constamment diminué pendant la période considérée (- 81 % sur l’ensemble de la période). De même, sa part de marché a légèrement augmenté entre 2002 et 2003, puis a constamment fléchi, tombant à 0,3 % pendant la période d’enquête. Les volumes ont correspondu aux niveaux de minimis à partir de 2004. Les prix ont augmenté, passant de 107 EUR à 190 EUR par tonne pendant la période considérée.
(73)
S’agissant de l’Ukraine, le niveau des importations est resté constamment en dessous du seuil de minimis, alors que les prix à l’importation ont augmenté de 65 % entre 2002 et la période d’enquête.
(74)
Les importations croates sont restées assez stables pendant toute la période considérée en se maintenant aux alentours de 2 % du marché communautaire, alors que les prix à l’importation ont augmenté de 48 %.
(75)
Les importations en provenance de Libye ont augmenté en 2003 mais ont ensuite constamment diminué jusqu’à la fin de la période d’enquête. Sur l’ensemble de la période, elles ont diminué de 49 % et leur part de marché est passée de 1,6 % en 2002 à 0,8 % pendant la période d’enquête. Comme cela a été le cas pour les autres pays concernés, les prix libyens à l’importation ont augmenté de 77 % entre 2002 et la période d’enquête.
(76)
La hausse des prix dans les quatre pays est proportionnellement plus importante ou comparable à celle des prix de vente de l’industrie communautaire.
(77)
Afin de calculer le niveau de sous-cotation des prix pendant la période d’enquête pour la Croatie, les prix départ usine appliqués par l’industrie communautaire à des clients indépendants ont été comparés aux prix caf frontière communautaire des importations en provenance du seul producteur-exportateur croate ayant coopéré, dûment corrigés pour refléter un prix au débarquement. La comparaison a montré que les prix des importations étaient inférieurs de 4,7 % aux prix de l’industrie communautaire. Ils étaient toutefois du même ordre que le prix non préjudiciable établi pour l’industrie communautaire.
(78)
Compte tenu du fait que les parts de marché de trois des quatre pays concernés étaient en dessous des niveaux de minimis, séparément ou collectivement, il a été considéré que leurs exportations vers la Communauté ne causaient pas un préjudice et qu’en conséquence, les marges de sous-cotation ne rentraient pas dans le cadre de l’analyse de la continuation du préjudice.
3. Importations en provenance d’autres pays
(79)
Le volume des importations en provenance d’autres pays tiers pendant la période considérée est indiqué dans le tableau ci-après. L’évolution des quantités et des prix qui y est exposée repose également sur les données d’Eurostat.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Volume des importations en provenance de Russie (en tonnes)
1 360 025
1 429 543
1 783 742
1 404 863
1 488 367
Part de marché
15,7 %
16,0 %
19,9 %
15,8 %
16,6 %
Prix des importations en provenance de Russie (en euros/tonne)
119
133
154
180
196
Volume des importations en provenance d’Égypte (en tonnes)
579 830
629 801
422 892
385 855
624 718
Part de marché
6,7 %
7,0 %
4,7 %
4,3 %
7,0 %
Prix des importations en provenance d’Égypte (en euros/tonne)
149
163
178
220
222
Volume des importations en provenance de Roumanie (en tonnes)
260 298
398 606
235 417
309 195
248 377
Part de marché
3,0 %
4,5 %
2,6 %
3,5 %
2,8 %
Prix des importations en provenance de Roumanie (en euros/tonne)
123
142
175
197
210
Volume des importations en provenance de tous les autres pays (en tonnes)
373 732
291 620
254 311
336 110
326 579
Part de marché
4,3 %
3,3 %
2,8 %
3,8 %
3,6 %
Prix des importations en provenance de tous les autres pays (en euros/tonne)
141
170
194
221
224
Part de marché de tous les pays tiers
29,7 %
30,8 %
30,0 %
27,4 %
30,0 %
(80)
Il convient de noter que, globalement, les importations en provenance de pays tiers ont augmenté de 4,4 % sur l’ensemble de la période considérée. Ce résultat tient principalement à l’accroissement des importations en provenance de Russie (9,4 %), qui est de loin le principal exportateur. Il convient également de noter que, pendant toute cette période, les importations en provenance de Russie ont fait l’objet de mesures revêtant la forme d’un prix minimum à l’importation qui ont été abrogées par le règlement (CE) no 907/2007 (voir le considérant 6). Entre 2002 et la période d’enquête, les importations en provenance d’Égypte ont augmenté de 7,7 %, tandis que les importations en provenance d’autres pays tiers ont diminué dans les mêmes proportions, la Roumanie contribuant à plus de 40 % de ces importations. En ce qui concerne les prix des exportations, tous les pays susmentionnés ont exporté vers la Communauté à des prix qui n’étaient pas inférieurs à ceux de l’industrie communautaire pendant la période d’enquête et/ou se situaient au-dessus du prix non préjudiciable de ladite industrie.
4. Situation économique de l’industrie communautaire
(81)
En application de l’article 3, paragraphe 5, du règlement de base, la Commission a examiné tous les facteurs et indices économiques pertinents influant sur la situation de l’industrie communautaire.
4.1. Remarques préliminaires
(82)
Il a été constaté que la plupart des producteurs de l’industrie communautaire ayant coopéré utilisaient le produit similaire pour un traitement ultérieur en vue de la fabrication de produits fertilisants synthétiques ou de mélanges aboutissant, en aval, à des engrais azotés contenant, outre l’azote, du phosphore soluble dans l’eau et/ou du potassium soluble dans l’eau.
(83)
Il a aussi été constaté que ces transferts internes de production d’urée n’entraient pas sur le marché ouvert et n’étaient donc pas en concurrence avec les importations du produit concerné. L’enquête a montré que cette utilisation captive représentait une part stable d’environ 20 % de l’ensemble de la production de l’industrie communautaire. Il est, de ce fait, considéré qu’elle ne peut affecter notablement la situation en ce qui concerne le préjudice subi par l’industrie communautaire.
(84)
Lorsqu’il est procédé par échantillonnage, conformément à la pratique établie, certains indicateurs de préjudice (production, capacité de production, stocks, volume des ventes, part de marché, croissance et emploi) sont analysés pour l’industrie communautaire dans son ensemble, tandis que les indicateurs de préjudice relatifs aux performances des diverses entreprises (prix, coûts de production, rentabilité, salaires, investissements, rendement des investissements, flux de trésorerie et aptitude à mobiliser des capitaux) sont examinés en s’appuyant sur les informations recueillies auprès de l’échantillon de producteurs communautaires.
4.2. Données relatives à l’industrie communautaire dans son ensemble
a) Production
(85)
La production de l’industrie communautaire, y compris les volumes destinés à un usage captif, est demeurée pratiquement stable entre 2002 et la période d’enquête puisque, après avoir augmenté de 5 % en 2003, elle a diminué du même pourcentage en 2004. Elle a légèrement augmenté de 2 % et d’un point de pourcentage en 2005 et pendant la période d’enquête, respectivement, pour atteindre un niveau de 4,45 millions de tonnes.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Production de l’industrie communautaire (en tonnes)
4 300 000
4 500 000
4 300 000
4 400 000
4 450 000
Indice (2002 = 100)
100
105
100
102
103
Production de l’industrie communautaire destinée à des transferts captifs
800 000
800 000
800 000
900 000
900 000
En pourcentage de la production totale
19,3 %
18,5 %
19,5 %
20,6 %
20,2 %
Source: Plaignants, réponses au questionnaire d’échantillonnage et réponses au questionnaire vérifiées.
b) Capacité de production et taux d’utilisation des capacités
(86)
La capacité de production a augmenté légèrement (5 %) entre 2002 et la période d’enquête. Étant donné que le volume de production est resté stable, le taux d’utilisation des capacités en résultant a légèrement diminué, passant de 84 % en 2002 à 81 % pendant la période d’enquête. Cependant, l’utilisation des capacités pour ce type de production et d’industrie peut être affectée par la production d’autres produits qui peuvent être fabriqués avec le même équipement et elle est, de ce fait, moins significative comme indicateur de préjudice.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Production de l’industrie communautaire (en tonnes)
5 100 000
5 200 000
5 200 000
5 400 000
5 360 000
Indice (2002 = 100)
100
101
101
106
105
Utilisation des capacités de l’industrie communautaire
84 %
88 %
84 %
81 %
81 %
Indice (2002 = 100)
100
104
100
96
96
c) Stocks
(87)
Le niveau des stocks de clôture de l’industrie communautaire a été assez stable entre 2002 et 2004 et a fortement augmenté (+ 24 %) en 2005 et à nouveau à la fin de la période d’enquête (+ 13 %). Néanmoins, l’urée destinée à un usage captif étant stockée avec l’urée vendue sur le marché libre, le niveau des stocks est considéré comme un indicateur de préjudice moins significatif. Il convient également de noter que la fin de la période d’enquête coïncide avec le début des ventes saisonnières.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Stocks de clôture de l’industrie communautaire (en tonnes)
250 000
240 000
260 000
320 000
350 000
Indice (2002 = 100)
100
94
103
127
140
d) Volume des ventes
(88)
Les ventes de l’industrie communautaire sur le marché communautaire ont légèrement diminué (- 3 %) entre 2002 et la période d’enquête.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Volume des ventes de l’industrie communautaire dans la Communauté (en tonnes)
3 150 000
3 240 000
3 050 000
3 000 000
3 070 000
Indice (2002 = 100)
100
103
97
95
97
e) Part de marché
(89)
La part de marché détenue par l’industrie communautaire a aussi légèrement diminué entre 2002 et la période d’enquête puisqu’elle est passée de 36,5 % à 34,0 %.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Part de marché de l’industrie communautaire
36,5 %
36,3 %
34,1 %
33,8 %
34,3 %
Indice (2002 = 100)
100
99
93
93
94
f) Croissance
(90)
L’industrie communautaire a cédé une petite fraction de sa part de marché sur un marché stable pendant la période considérée. La part de marché qu’elle a cédée n’a pas été reprise par les importations des quatre pays concernés qui ont eux-mêmes vu leur part de marché tomber de 5,8 % à 4,4 % entre 2002 et la période d’enquête.
g) Emploi
(91)
Le niveau de l’emploi dans l’industrie communautaire a reculé de 6 % entre 2002 et la période d’enquête, tandis que la production progressait légèrement, ce qui témoigne du souci constant de l’industrie communautaire d’améliorer sa productivité et sa compétitivité.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Emploi dans l’industrie communautaire (produit concerné)
1 235
1 230
1 155
1 160
1 165
Indice (2002 = 100)
100
100
94
94
94
h) Productivité
(92)
La production annuelle par salarié de l’industrie communautaire a progressé de 6 % entre 2002 et 2003, puis elle est demeurée constante jusqu’à la période d’enquête, ce qui montre l’effet positif combiné de la réduction de l’emploi et de l’augmentation de la production dans l’industrie communautaire.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Productivité de l’industrie communautaire (en tonnes/salarié)
3 500
3 700
3 745
3 765
3 735
Indice (2002 = 100)
100
106
107
108
107
i) Ampleur de la marge de dumping
(93)
L’impact, sur l’industrie communautaire, de l’ampleur de la marge réelle de dumping établie pour la période d’enquête est, quant à lui, considéré comme non significatif et cet indicateur comme non pertinent du fait que: i) le volume des importations en provenance du Belarus, d’Ukraine et de Libye a été inférieur aux niveaux de minimis; ii) les importations en provenance de Croatie ont été stables et effectuées à des prix progressant au même rythme que les prix de vente de l’Union européenne; et iii) la situation financière de l’industrie communautaire a été globalement positive.
j) Redressement de la situation résultant des effets du dumping subi antérieurement
(94)
Les indicateurs examinés ci-dessus et ci-dessous montrent clairement que la situation économique et financière de l’industrie communautaire s’est notablement améliorée.
4.3. Données relatives aux producteurs communautaires inclus dans l’échantillon
a) Prix de vente et facteurs influant sur les prix du marché intérieur
(95)
Le prix de vente net moyen des producteurs de l’industrie communautaire inclus dans l’échantillon a considérablement augmenté entre 2004 et la période d’enquête sous l’effet de la hausse homogène et constante du coût des matières premières et des conditions favorables prévalant, dans le même temps, sur le marché international de l’urée.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Prix unitaire des producteurs de l’échantillon sur le marché de la Communauté (en euros/tonne)
138
149
164
189
207
Indice (2002 = 100)
100
108
120
138
151
b) Salaires
(96)
Entre 2002 et la période d’enquête, le salaire moyen par salarié a augmenté de 13 %, comme le montre le tableau. Compte tenu du taux d’inflation et de la réduction de l’emploi total, cette hausse des salaires est jugée modérée.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Coût annuel de la main-d’œuvre par salarié des producteurs de l’échantillon (en milliers d’euros)
44,2
47,2
47,1
48,6
49,9
Indice (2002 = 100)
100
107
107
110
113
c) Investissements
(97)
Les investissements annuels effectués dans le produit similaire par les quatre producteurs de l’échantillon ont connu une évolution positive pendant la période considérée, c’est-à-dire qu’ils ont augmenté de 74 %, en dépit de quelques fluctuations. Ils ont surtout porté sur la modernisation des machines et la satisfaction d’exigences environnementales. Cela corrobore les efforts déployés par l’industrie communautaire pour améliorer constamment sa productivité et sa compétitivité. Les résultats sont visibles dans l’évolution de la productivité qui a notablement augmenté (voir le considérant 92), pendant la même période.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Investissements nets des producteurs de l’échantillon (en milliers d’euros)
20 493
11 095
31 559
40 001
35 565
Indice (2002 = 100)
100
54
154
195
174
d) Rentabilité et rendement des investissements
(98)
La rentabilité des producteurs inclus dans l’échantillon enregistre une amélioration significative entre 2002 et 2005, où elle atteint plus de 19 % de la valeur des ventes. Une hausse régulière du prix du gaz au début de l’année 2006 ramène le résultat à 10,7 % pendant la période d’enquête. À cet égard, il convient d’observer qu’il avait été établi, dans l’enquête initiale, qu’il était possible de réaliser une marge bénéficiaire de 8 % en l’absence de dumping préjudiciable. Le rendement des investissements, qui correspond au bénéfice exprimé en pourcentage de la valeur comptable nette des investissements, a suivi en gros la même évolution que la rentabilité sur l’ensemble de la période considérée.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Rentabilité des ventes des producteurs de l’échantillon à des clients indépendants dans la Communauté (en pourcentage des ventes nettes)
4,6 %
11,1 %
18,4 %
19,3 %
10,7 %
Indice (2002 = 100)
100
241
400
419
233
Rendement des investissements des producteurs de l’échantillon (bénéfice en pourcentage de la valeur comptable nette des investissements)
10,7 %
31,0 %
48,8 %
51,1 %
29,4 %
Indice (2002 = 100)
100
290
456
477
275
e) Flux de liquidités et aptitude à mobiliser des capitaux
(99)
Les flux de liquidités ont considérablement augmenté entre 2002 et 2005 et régulièrement diminué pendant la période d’enquête. Cette évolution correspond à celle de la rentabilité globale pendant la période considérée.
2002
2003
2004
2005
Période d’enquête
Flux de liquidités des producteurs de l’échantillon (en milliers d’euros)
38 534
60 289
92 671
111 722
58 912
Indice (2002 = 100)
100
156
240
290
153
(100)
L’enquête n’a pas révélé de difficultés pour la mobilisation de capitaux chez les producteurs communautaires inclus dans l’échantillon.
5. Conclusion
(101)
La part de marché de l’industrie communautaire a légèrement reculé, de même que son volume de ventes sur le marché communautaire, entre 2002 et la période d’enquête. Dans l’ensemble, toutefois, la situation de l’industrie communautaire s’est améliorée pendant la période considérée.
(102)
Presque tous les indicateurs de préjudice, en dehors de l’accroissement du volume des stocks, ont évolué de façon positive: le volume de la production et les prix de vente unitaires de l’industrie communautaire ont augmenté et, après 2002, la rentabilité dépassait sensiblement le niveau de profit fixé comme objectif dans l’enquête initiale.
(103)
Le rendement des investissements et les flux de liquidités ont également évolué de façon positive. Les salaires ont progressé modérément et l’industrie communautaire a continué d’investir. La productivité s’est aussi très sensiblement accrue sous l’effet de l’évolution positive de la production et des efforts déployés par l’industrie communautaire pour l’améliorer à l’aide d’investissements.
(104)
La partie requérante a soutenu que, pour l’industrie de l’urée, le niveau de rentabilité requis à long terme, mesuré par la marge d’exploitation, devrait être de 25 % après impôt. Cela impliquerait un bénéfice avant impôt sur le chiffre d’affaires d’environ 36 %. La partie requérante a affirmé que cela se justifiait par le coût d’établissement d’un nouveau complexe de production d’ammoniac/urée, qui exigerait un rendement des investissements de 11 % (censé équivaloir au bénéfice avant impôt sur le chiffre d’affaires de 36 %). À cet égard, il y a lieu de noter que la partie requérante n’a jamais revendiqué un objectif de bénéfice aussi élevé dans le cadre de la présente procédure et que lors de l’enquête initiale, une marge bénéficiaire de 8 % susceptible d’être dégagée en l’absence de dumping préjudiciable a été établie. En outre, le tribunal de première instance, dans son arrêt rendu dans l’affaire T-210/95, a rappelé que «la marge bénéficiaire devant être retenue par le Conseil pour calculer le prix indicatif de nature à éliminer le préjudice en cause doit être limitée à la marge bénéficiaire que l’industrie communautaire pourrait raisonnablement escompter dans des conditions normales de concurrence, en l’absence des importations faisant l’objet d’un dumping» (8). Dans la même affaire, le tribunal a confirmé que l’«argument […], selon lequel la marge bénéficiaire devant être retenue par les institutions communautaires doit être celle nécessaire pour assurer la survie de l’industrie communautaire et/ou une rémunération adéquate de son capital, ne trouve aucun fondement dans le règlement de base.»
(105)
La partie requérante a en outre prétendu que dans le cas de l’industrie des engrais, la marge d’exploitation ne constituait pas un indicateur de préjudice approprié pour les bénéfices et que le rendement des capitaux engagés et/ou le rendement des investissements étaient, qualitativement, des indicateurs plus pertinents pour ce type d’évaluation. Il a, de plus, été soutenu que sur la base de ces derniers indicateurs, l’industrie communautaire subissait un préjudice.
(106)
Compte tenu des particularités de l’industrie des engrais (notamment, son intensité capitalistique) et de la nature du marché des engrais (instabilité des prix des matières premières et des produits finaux), il est admis que la marge d’exploitation ne constitue peut-être pas, à elle seule, le meilleur indicateur de la rentabilité et qu’elle devrait être considérée avec d’autres indicateurs tels que le rendement des capitaux engagés et le rendement des investissements. La partie requérante n’a toutefois pas apporté la moindre preuve qu’en l’absence des importations faisant l’objet d’un dumping, l’industrie communautaire aurait pu atteindre les niveaux de rendement requis. Elle n’a pas non plus indiqué la marge bénéficiaire que l’industrie communautaire aurait réalisée en l’absence de ces importations. Cet argument a donc été rejeté.
(107)
Il est en conséquence conclu qu’il n’y a pas eu continuation du préjudice causé à l’industrie communautaire.
F. PROBABILITÉ DE RÉAPPARITION DU PRÉJUDICE
1. Remarques générales
(108)
Étant donné qu’il n’y a pas eu continuation du préjudice occasionné par les importations en provenance du pays concerné, l’analyse s’est concentrée sur la probabilité de réapparition du préjudice en cas d’abrogation des mesures existantes. À cet effet, deux principaux paramètres ont été analysés: i) le volume et le prix possibles des importations en provenance des pays concernés; et ii) l’effet de ces volumes et prix projetés sur l’industrie communautaire.
(109)
L’analyse est menée dans le contexte général d’un marché se caractérisant par le maintien de prix et de bénéfices élevés non seulement dans la Communauté, mais aussi au niveau mondial. Cela tient en grande partie au fait que la demande excède l’offre. Rien n’indique que ce contexte général va notablement se modifier à court ou à moyen terme.
2. Volumes et prix possibles des exportations des pays concernés
(110)
Comme il est indiqué plus haut, les producteurs-exportateurs ukrainiens exporteraient probablement, au maximum, environ 375 000 tonnes d’urée de plus vers la Communauté en cas d’expiration des mesures. Dans le cas de la Libye et du Belarus, les chiffres correspondants ne devraient pas excéder 140 000 et 150 000 tonnes, respectivement. Les chiffres pour la Croatie ne devraient pas non plus augmenter notablement par rapport à leur niveau actuel.
(111)
Les prix des exportations vers la Communauté et les pays tiers ont été analysés plus haut. Conjointement aux conditions du marché décrites ci-dessous et à l’évolution probable des principaux déterminants des coûts, comme le gaz, cette analyse laisse présager que les prix des exportations resteraient probablement élevés. On ne peut, de ce fait, conclure que les prix seraient sans doute sensiblement inférieurs aux prix ou aux coûts de l’industrie communautaire.
3. Incidence sur l’industrie communautaire des volumes d’exportation et des effets de prix projetés en cas d’abrogation des mesures
(112)
D’après les prévisions, le marché de l’urée devrait connaître un accroissement sensible au cours des prochaines années tant au niveau communautaire (9) que mondial sous l’effet surtout d’une augmentation de la production agricole (pour les biocarburants), mais aussi d’une expansion de l’utilisation industrielle d’urée pour AdBlue (10). C’est ainsi que l’étude des perspectives d’évolution des marchés agricoles dans l’Union européenne entre 2007 et 2014, publiée par la direction générale de l’agriculture en juillet 2007, confirme que la production de céréales pourrait connaître une augmentation allant jusqu’à 20 % pendant cette période. Le requérant évalue pour sa part cette augmentation à 10 %. En outre, fin septembre 2007, le règlement (CE) no 1107/2007 du Conseil (11) a été adopté pour porter dérogation aux mises en jachère pour l’année 2008. L’accroissement envisagé du marché communautaire (d’environ 1 million de tonnes) excédera vraisemblablement les volumes maximaux probables que les pays exportateurs pourraient exporter vers la Communauté. En conséquence, aucun déséquilibre majeur, en volume, ne devrait résulter de ces exportations supplémentaires, surtout parce que l’écart entre la production et la consommation maximales communautaires potentielles est évalué à quelque 2 millions de tonnes et que rien n’indique que cet écart serait comblé par d’autres exportations [en provenance notamment de Russie, décrites dans le règlement (CE) no 907/2007] au point qu’un excès d’offre restreindrait ou ferait baisser les prix du marché.
(113)
Compte tenu de ce qui précède, il n’est guère probable que l’industrie communautaire doive réduire ses ventes, sa production ou ses prix au point que sa rentabilité et sa position globale s’en trouve substantiellement affectée. En conséquence, les profits devraient se maintenir à leur niveau actuel, reflétant les conditions favorables qui prévalaient sur le marché notamment entre 2004 et la période d’enquête.
4. Conclusion sur la probabilité de réapparition du préjudice
(114)
Sur la base des considérations qui précèdent, il n’y a pas lieu de conclure qu’il existerait une probabilité de réapparition du préjudice causé à l’industrie communautaire en cas d’abrogation des mesures existantes.
G. MESURES ANTIDUMPING
(115)
Toutes les parties intéressées ont été informées des faits et considérations essentiels sur la base desquels il était envisagé de recommander l’abrogation des mesures existantes. Elles ont également bénéficié d’un délai pour soumettre leurs observations en réponse à cette information. Il n’a été reçu aucun commentaire de nature à modifier les conclusions exposées plus haut.
(116)
Il résulte de ce qui précède que, conformément à l’article 11, paragraphe 2, du règlement de base, il convient d’abroger les mesures antidumping applicables aux importations d’urée originaire du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine et de clôturer la procédure.
(117)
Compte tenu de la situation décrite ci-avant, à savoir les distorsions significatives de la structure des coûts et/ou des opérations d’exportation des exportateurs des quatre pays concernés, il est jugé nécessaire de suivre attentivement l’évolution des importations d’urée originaire du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine, en vue de permettre une réaction prompte et appropriée en cas de nécessité,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le droit antidumping sur les importations d’urée, qu’elle se présente en solution aqueuse ou non, relevant des codes NC 3102 10 10 et 3102 10 90 et originaire du Belarus, de Croatie, de Libye et d’Ukraine, est abrogé et la procédure concernant ces importations est clôturée.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 17 mars 2008.