ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 6. října 2004
o státní podpoře, kterou Itálie hodlá poskytnout zemědělskému podniku „Cooperativa Agricola Moderna“ S.c.r.l.
(oznámeno pod číslem K(2004) 3639)
(Pouze italské znění je závazné)
(2006/224/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství a zejména na čl. 88, odst.2, první odstavec,
poté, co byly zúčastněné strany vyzvány (1) k předložení připomínek v souladu se zmíněným článkem, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP ŘÍZENÍ
(1)
Dopisem ze dne 8. února 2001, zaevidovaným dne 9. února 2001, Stálé zastoupení Itálie u Evropské unie ohlásilo Komisi předmětné opatření podle ustanovení čl. 88, odst. 3 Smlouvy o ES.
(2)
Dopisy ze dne 21. srpna 2001 zaevidovaným dne 24. srpna 2001, ze dne 3. prosince 2001 zaevidovaným dne 5. prosince 2001, a ze dne 11. dubna 2002 zaevidovaným dne 17. dubna 2002 Stálé zastoupení Itálie u Evropské unie Komisi sdělilo doplňující informace požadované po italské straně v dopisech ze dne 9. dubna 2001 a ze dne 27. září 2001 a prostřednictvím neformálních kontaktů.
(3)
Dopisem ze dne 5. června 2002 Komise Itálii informovala o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES v záležitosti výše zmíněné podpory.
(4)
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství (2). Komise vyzvala třetí strany, aby se k záležitosti předmětné podpory vyjádřily.
(5)
Komise v této věci neobdržela od třetích zúčastněných stran žádné připomínky.
(6)
Dopisem ze dne 16. září 2002 zaevidovaným dne 17. září 2002 Itálie Komisi oznámila další informace o navrhovaném opatření.
II. PODROBNÝ POPIS PODPORY
(7)
Podnik Cooperativa Agricola Moderna S.c.r.l. (Moderní zemědělské družstvo, s.r.o.) je jedním z podniků, které byly vybrány k poskytnutí podpory na záchranu, kterou Komise prověřila a schválila v rámci dokumentace č. N 354/2000 (3). V rozhodnutí o schválení bylo počítáno s transformací záchranné podpory v podporu reorganizační, modernizační a restrukturalizační pod podmínkou, že Itálie do šesti měsíců od schválení podpory předloží plán restrukturalizace podniku v souladu s ustanoveními bodu 23 Pokynů Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích (dále jen „Pokyny“) (4). Při provádění tohoto závazku italská strana oznámila plán restrukturalizace podniku. Toto rozhodnutí se tedy týká podpory pro restrukturalizaci.
(8)
V rámci plánu restrukturalizace byla poskytnutá podpora na záchranu rovnající se 900 000 000 ITL (464 810 EUR) transformována na podporu ve formě kapitálového příspěvku.
A. Popis podniku
(9)
Cooperativa Agricola Moderna S.c.r.l. je družstevní společnost malých rozměrů, skládá se z 69 členů a specializuje se na vinařství a obilnářství (primární výroba). V současné době spravuje 75 ha vlastního majetku, 207 ha v nájmu a odebírá produkci z dalších 178 ha.
B. Studie trhu
(10)
Podle italských orgánů je převládající činností podniku produkce vinné révy určené k přípravě vína (80 % hrubé produkce k prodeji). Významný trh se tedy týká vinařské oblasti. Celková vinařská produkce v regionu Marche, který má plochu osázenou révou rovnající se 23 500 ha, z nichž 13 000 ha produkuje révu s chráněným označením původu, představuje částku 147 miliard ITL. Se svými 125 ha vinic zaujímá podnik 0,53 % celkové plochy regionu osázené révou a 0,96 % plochy osázené révou s chráněným označením původu, což se rovná 0,38 % průměrné produkce regionu (údaje za poslední tři roky).
(11)
Aktuální tendence ve vinařském odvětví jsou zaměřeny na spotřebu vína nejlepší kvality (zvyšuje se spotřeba značkových vín, která jsou nositelem chráněného označení původu (DOC), zatímco spotřeba stolních vín klesá (5)). Mezinárodní trhy získávají na důležitosti a věhlas italského vína v zahraničí roste, a to i přesto, že musí čelit silné konkurenci tradičních výrobců z jiných zemí, kteří v daném odvětví vynikají. Téměř tři čtvrtiny vinařských závodů exportují do zahraničí: jedná se zpravidla o malé a střední podniky s ročním obratem nižším než 50 miliard. Vína z Marche s chráněným označením původu mají výborné možnosti. Víno s názvem Verdicchio dei Castelli di Jesi, které je hodnoceno jako jedno z nejlepších italských bílých vín, patří spolu s vínem Rosso Conero k nejpopulárnějším vínům z regionu Marche nejen v Itálii, ale i ve světě. Podíl na vývozu dosahuje 30 % (6). Perspektivy obsažené v plánu restrukturalizace představují mírně optimistickou vizi rozvoje vinařského trhu, která počítá s krizí poptávky po hodnotných vínech vyráběných v omezených zeměpisných oblastech. Plán restrukturalizace družstva Cooperativa Moderna zahrnuje částečnou přeměnu produkce směrem k výrobě těchto druhů vín.
C. Původ problémů družstva
(12)
Podle italské strany jsou finanční těžkosti družstva zapříčiněny:
a)
Nadměrnými břemeny financování investic prostřednictvím krátkodobých půjček.
b)
Trvalým poklesem cen na trhu, který není doprovázen analogickým snižováním nákladů výrobních faktorů (pracovní síla, technické prostředky). Nízká mechanizace výroby a obzvláště zastaralý stav některých vinic nejsou zárukou dostatečné marže výnosnosti.
c)
Nedostatečnými rezervami. V průběhu posledních pěti let byly rezervy amortizačního fondu nižší než je potřebné ve vztahu k užitné životnosti vybavení, a tím ztížily finanční situaci.
d)
Kalamitními událostmi. Nepříznivé klimatické podmínky, které charakterizovaly sezóny 1998/1999 (kroupy) a 1999/2000 (kroupy a sucho), zapříčinily ztráty, které byly pouze částečně uhrazené pojistným krytím a kterým nebyla udělena žádná kompenzační podpora v rámci celostátního nebo regionálního režimu.
e)
Realizace investic do nových vinic, pro které byl státní příspěvek podstatně nižší než maximální index podle předpisů Společenství. Region stanovil maximum přípustných výdajů na 17 000 000 ITL na jeden hektar a index podpory na 35 %. V oblastech s velkým sklonem náklady na zařízení výrazně přesáhly stanovené maximum (32 000 000 ITL na jeden hektar).
(13)
Podle orgánů Itálie je rekapitulace ztrát (upravená verze) družstva předkládána v následující podobě:
Rozdíl hospodářských výsledků za období 1995-2000 (7)
776 432 609 ITL (400 994 EUR)
Rozdíl veřejného příspěvku na investice
179 363 240 ITL (92 633 EUR)
Hrubá ztráta produkce v důsledku kalamitních událostí z let 1998/1999
165 120 000 ITL (85 277 EUR)
Hrubá ztráta produkce v důsledku kalamitních událostí z let 1999/2000
194 599 000 ITL (100 502 EUR)
Úhrn ztrát
1 315 514 849 ITL (679 406 EUR)
D. Podpora na záchranu
(14)
V rámci režimu N 354/2000 Komise zjistila, že Itálie použila za účelem zhodnocení stavu nouze pěti podniků přijímajících podporu na záchranu níže uvedená kritéria. Přijaté podniky musely splňovat alespoň 2 ukazatele ziskovosti a 2 ukazatele finanční/strukturální.
Kategorie ukazatelů
Ukazatel
Hodnota
Ukazatele ziskovosti
Provozní ztráty
Ztráty utrpěné za poslední tři roky
Operativní zisk /operativní kapitál
Nižší než 3 % v posledních 5 účetních obdobích nebo redukce, v posledních 5 účetních obdobích, až na hodnotu nižší než 3 % v posledním účetním období (1,5 % pro družstevní podniky)
Operativní zisk / hodnota produkce
Redukce o 50 % v posledních 5 účetních obdobích, s ročním indexem úbytku rovnajícím se alespoň 5 % a menším než 20 % v posledním účetním období
Obrat / zásoby
Redukce mezi 20 a 40 % v posledních 5 účetních obdobích s indexem úbytku nepřesahujícím 15 % v posledním účetním období
Finanční platby / obrat
Mezi 4 a 15 % v posledních 5 účetních obdobích
Finanční a strukturální ukazatele
Doba zdržení plateb dodavatelům
Zvýšení o 70 % v posledních 5 účetních obdobích, s indexem růstu rovnajícím se alespoň 10 % a ne vyšším než 30 % v posledním účetním období
Operativní zisk / finanční platby
Redukce o 25-30 % v 5 posledních účetních obdobích, s indexem ročního úbytku rovnajícím se alespoň 3-4 % a nižším než 15 % v posledním účetním období
(Obíhající aktiva - sklad) / pasiva
Nižší než 0,6 v posledních 3 účetních obdobích nebo redukce v posledních 5 účetních obdobích, až do hodnoty nižší než 0,6 v posledním účetním období
Obíhající aktivum / pasiva
Nižší než 0,8 v posledních 3 účetních obdobích nebo redukce v posledních 5 účetních obdobích, až do hodnoty nižší než 0,8 v posledním účetním období
Stálý kapitál / nevyužitý
Nižší než 0,6 v posledních 3 účetních obdobích nebo redukce v posledních 5 účetních obdobích až do hodnoty nižší než 0,6 v posledním účetním období
Krátkodobý bankovní dluh / pasiva
Ne nižší než 0,35 a ne vyšší než 0,6 v posledních 5 účetních obdobích s absolutním nárůstem v posledním účetním období nižším než 0,2
V tomto případě družstvo Cooperativa Moderna naplňuje skutkovou podstatu této podmínky. Stav nouze byl konstatován na základě následujících poměrů: finanční platby / obrat, obrat / zásoby, (obíhající aktivum - sklad) / pasiva, krátkodobý bankovní dluh / pasiva.
E. Restrukturalizace
(15)
Plán restrukturalizace družstva předpokládá přeměnu vinařských ploch na konci jejich produktivního cyklu na nejreprezentativnější odrůdy s chráněným označením původu v regionu (Verdicchio dei castelli di Jesi a Rosso Conero), jakož i realizaci investic do strojového parku za účelem snížení nákladů na pracovní sílu a zvýšení podnikové ziskovosti. Předpokládané kroky jsou následující:
a)
obnovení a restrukturalizace deseti hektarů vinic s chráněným označením původu podle pětiletého programu investic, který má být realizován v rámci předpisů Společenství (nařízení (ES) č. 1493/1999 a 1227/2000);
b)
realizace (probíhající) 10,5 hektarů vinic s chráněným označením původu (2,5 ha Verdicchio dei castelli di Jesi a 8,5 ha Rosso Conero);
c)
nákup stroje na sklízení hroznů za 386 900 000 ITL (199 820 EUR), který prostřednictvím mechanizace některých pěstitelských operací umožní snížit náklady na pracovní sílu zhruba o 184 800 000 ITL (95 440 EUR) ročně.
(16)
Náklady na investice do obnovy a restrukturalizace vinic, které mají být realizovány během pěti let a na které se vztahuje tento plán, jsou následující:
Popis
Částka (v ITL)
Vinice (10 ha x 45 milionů ITL)
450 000 000
[Přípustná investice (10 ha x 40 milionů ITL)]
[400 000 000]
Příslušný příspěvek (40 % ze 400 milionů ITL)
- 160 000 000
Zůstatek k financování
290 000 000
(149 773 EUR)
(17)
Členové družstva provedli nové navýšení kapitálu společnosti rovnající se 100 milionů ITL (51 650 EUR). Kapitál družstva se tudíž v průběhu účetního období 2000 zvýšil z 92,7 milionů ITL (47 880 EUR) na 192,7 milionů ITL (99 520 EUR). Dále členové poskytli družstvu půjčku ve výši 500 milionů ITL (258 230 EUR).
(18)
Restrukturalizační podpora zahrnuje i náklady na konzultaci a dozor nad plánem restrukturalizace ve výši 120 000 000 ITL (61 975 EUR). Tyto úkoly jsou svěřeny družstvu Moncaro na dobu tří let. Finanční struktura plánu restrukturalizace bude tedy následující:
A.
Předchozí situace zadluženosti (uvedená v předchozí tabulce)
ITL -1 315 514 849
B.
Platby hrazené členy (nižší odměna za vklady, vyšší nárůst kapitálu)
534 233 484
Čistá zadluženost (A-B)
- 781 281 365
Příspěvek 50 % na nákup vybavení
- 193 450 000
Náklady na dozorčí činnost
- 120 000 000
Celkem
-1 094 731 365
F. Použití podpory na záchranu
(19)
Transformace podpory na záchranu 900 000 000 ITL (464 811 EUR) za pomoci kapitálového účtu umožní zredukovat 792 000 000 ITL (409 034 EUR) celkové výše uvedeného zadlužení, a částečně pokrýt nákup stroje na sklizeň hroznů a výdaje na dozorčí činnost spojené s realizací plánu restrukturalizace.
(20)
Jako protihodnotu se družstvo zavázalo snížit vlastní výrobní kapacitu ve vinařském odvětví. Ke dni 31. prosince 2001 tato kapacita s přihlédnutím k pěstovaným odrůdám a normám produkce stanoveným rozhodnutími vztahujícími se na různá chráněná označení původu představovala 1 674,1 tun. Po snížení o 16 %, předpokládaném na období pěti let v souladu s ustanovením bodu 74, odrážky i) Pokynů, bude výrobní kapacita snížena na 1 406,2 tun. Tato úroveň bude udržována až do roku 2005; plán restrukturalizace byl předložen začátkem roku 2001.
G. Důvody pro zahájení řízení
(21)
Účetní uzávěrky družstva vykazují negativní výsledky jen od roku 1996. Proto Komise vyjádřila pochybnosti o reálném stavu zadlužení a o potížích družstva v období let 1995-1999.
(22)
Komise měla pochybnosti o možnosti, že by podnik mohl obnovit svoji ziskovost při snížení své výrobní kapacity o 16 % a obzvláště pochybovala o číslech předložených Itálií, podle kterých by menší produkce měla zanedbatelný vliv na hospodářskou rovnováhu podniku (výnos z prodeje poklesl jen o 1-2 % v období let 2002-2005).
(23)
Komise měla pochybnosti i o výši předpokládané podpory, která se zdála být větší než nevyhnutelné minimum, které by umožnilo restrukturalizaci. Zvláště za účelem výpočtu skutečné potřeby Komise pochybovala o tom, že by mohly být jako ztráty zvažovány neodročené amortizační kvóty a vyjádřila pochybnosti o oprávněnosti podpory na investici do vybavení pro neztrátovou produkci v rámci plánu restrukturalizace.
(24)
Nakonec Komise vyjádřila rozpaky nad náklady na dozorčí činnost nad plánem restrukturalizace a nemohla vyloučit poskytnutí nepřímé podpory družstvu pověřenému výkonem těchto funkcí.
III. PŘIPOMÍNKY PŘEDLOŽENÉ ITÁLIÍ
(25)
V dopise ze dne 16. září 2002 Itálie poskytla další informace a upřesnění.
(26)
V souvislosti se stavem nouze družstva Itálie zdůraznila, že družstvo Moderna splňuje čtyři kritéria používaná regionem a schválená v rámci podpory N 354/2000. Objasnila specifika družstevních podniků, které mají obecně tendenci sestavovat vyrovnané rozpočty, přestože se nacházejí v obtížné situaci, o čemž svědčí i finanční platby způsobené vysokým zadlužením, přičemž mají na zřeteli operativní zisk na pokrytí finančních plateb.
(27)
Itálie uvedla, že pro dosažení této rovnováhy rozpočtu v letech 1994-1999 podnik provedl vyhodnocení následujících rozpočtových položek: a) nižší odměny za poskytnutí pozemků členů (nižší než tržní ceny) a požadavek, aby členové přispívali značnou finanční částkou (434 milionů ITL); b) úspora amortizačních kvót rovnající se 50 % poměrné části odpovídající efektivnímu stupni využití strojového parku a jiných. To způsobilo nedostatek ve vytváření finančních zdrojů určených k obnově zařízení s negativními důsledky i pro finanční správu.
(28)
Kromě toho výnosy následujících účetních období nepokryly vysokou ztrátu z účetního období 1996 (182 milionů ITL rovnající se 13 % obratu). V účetních obdobích 1998 a 1999 byly zaznamenány nepředpokládané náhlé pasivní výdaje ve výši 78 milionů ITL a 134 milionů ITL v důsledku menších tržeb vzhledem k odhadovaným tržbám z propůjčení zemědělských výrobků.
(29)
S ohledem na obnovu ziskovosti podniku navzdory snížení výrobní kapacity Itálie zdůraznila a potvrdila, že závazek snížit vinařskou produkci podniku o 16 % po dobu pěti let (tak, že ji bude omezovat až na hranici 1 406,2 tun hroznového vína vzhledem k maximální dosažitelné produkci) nezpůsobuje odpovídající procentuální snížení hodnoty produkce, protože změna výrobní kombinace směrem k hroznovému vínu vyšší kvality způsobuje mnohem menší snížení výnosů z prodeje. Itálie potvrdila správnost výpočtů předkládaných v průběhu řízení.
(30)
S ohledem na přijatelnost podpory na investice do strojového parku (v tomto případě na stroj ke sklizni vína), Itálie upřesnila, že tento nákup je nezbytný pro obnovu ziskovosti podniku, jelikož tento stroj umožní mechanizaci některých pěstitelských operací a operací spojených se sklizní tak, že zredukuje počet pracovních hodin potřebných pro správu vinic a v důsledku toho umožní snížení výrobních nákladů (185 milionů ITL), což přispěje k návratu ziskovosti do vinařské části hospodářské činnosti podniku.
(31)
Itálie dodala tabulku, ve které jsou uvedeny skutečné náklady na vysazení vinic situovaných na příkrém svahu ve srovnání s referenčními hodnotami, na základě kterých byla poskytnuta státní podpora, a které způsobily nedostatek příjmů ve výši 179 363 240 ITL.
(32)
Itálie dále poskytla objasnění nákladů na poradenskou a dozorčí činnost. Upřesnila, že v částce 120 000 000 ITL jsou zahrnuty náklady na analýzu majetkově-hospodářské činnosti v letech 1994-1999, vypracování projektu restrukturalizace, vypracování předběžných rozpočtů až do roku 2005, technicko-administrativní pomoc nezbytná pro realizaci kroků naplánovaných projektem, monitorování započatých činností a posuzování eventuálních nápravných opatření. Ve věci vyčíslení nákladů na poradenskou a dozorčí činnost a přiměřenosti částky Itálie odkazuje na dekret prezidenta republiky č. 645 ze dne 10. října 1994, který určuje náhrady za poskytování služeb inženýrům ekonomie.
IV. HODNOCENÍ PODPORY
(33)
Podle ustanovení čl. 87, odst. 1 smlouvy, jsou podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem.
(34)
Uvedená podpora odpovídá této definici v tom smyslu, že poskytuje hospodářskou výhodu jednomu určitému podniku, je financována z veřejných prostředků (regionálních) a je schopná ovlivnit obchod vzhledem k místu zaujímanému Itálií ve vinařském odvětví (Itálie je druhým největším výrobcem vína v Unii a v roce 1998 představovala 32 % produkce ES).
(35)
Přesto v případech předpokládaných v čl. 87, odst. 2 a 3 Smlouvy o ES, mohou být tato opatření výjimečně považována za slučitelná se společným trhem.
(36)
V tomto případě je jedinou uplatnitelnou výjimkou ustanovení čl. 87, odst. 3, písm. c) Smlouvy, podle kterého mohou být považovány za slučitelné se společným trhem podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí za předpokladu, že nenaruší podmínky obchodu v neprospěch veřejného zájmu.
(37)
Aby bylo možné uplatnit výše zmíněnou výjimku, musí být předmětná podpora vzhledem ke svému charakteru v souladu s podmínkami stanovenými Pokyny.
(38)
Pokyny stanoví následující všeobecné podmínky pro poskytování podpory určené na restrukturalizaci:
a)
podnik musí splňovat znaky podniku v nesnázích;
b)
musí být předložen plán restrukturalizace, a to takový, který musí umožnit obnovit dlouhodobou ekonomicko-finanční efektivitu podniku v rozumném časovém horizontu;
c)
je nutné přijmout opatření, která co nejvíce zmírní všechny nepříznivé účinky podpory na soutěžitele (kompenzace);
d)
výše a intenzita podpory musí být omezena na přísné minimum potřebné pro umožnění restrukturalizace;
e)
podpora musí být jednorázová.
(39)
Vycházíme z konstatování, že neexistuje žádná definice Společenství, co je to podnik v nesnázích (bod 4). Pokyny specifikují, že pro účely hodnocení podpory poskytnuté na záchranu a restrukturalizaci je považován za podnik v nesnázích takový podnik, který není schopen prostřednictvím zdrojů svých či prostředků získaných od svých vlastníků / akcionářů nebo věřitelů zastavit ztráty, které ho bez vnějšího zásahu orgánů veřejné moci během krátkého či střednědobého období téměř jistě přivedou k úpadku. Obvyklými znaky podniku v nesnázích jsou zvyšující se ztráty, snižující se obrat, rostoucí množství zásob, nadbytečná kapacita, snižující se peněžní tok, rostoucí dluh, rostoucí úrokové platby a klesající nebo nulová čistá hodnota aktiv.
(40)
V tomto případě byl stav nouze podniku konstatován v rámci režimu podpory poskytnuté na záchranu (N 354/2000 schváleném Komisí rozhodnutím SG(2000) D/106283) na základě hodnotící metody uvedené v bodě (14) tohoto odůvodnění, která je nedílnou součástí rozhodnutí o schválení. Družstvo bylo prohlášeno za podnik v nesnázích podle následujících kritérií: finanční platby / obrat, obrat / zásoby, obíhající aktivum-sklad / pasiva, krátkodobý bankovní dluh / pasiva.
(41)
Přestože podpora na záchranu a podpora na restrukturalizaci předmětu tohoto rozhodnutí byly podrobeny oddělenému hodnocení a poté byly schváleny, je třeba zdůraznit, že v tomto případě záchrana a restrukturalizace představují dvě hlediska, která, přestože jsou jasně rozlišitelná, jsou součástí jedné a té samé operace (bod 9 Pokynů). Komise se proto domnívá, že může považovat stav nouze podniku (jak již bylo konstatováno v předchozím textu) za potvrzený.
(42)
Ostatně důkladné přezkoumání informačních prvků dodaných Itálií tento závěr potvrzuje. Vyrovnaný rozpočet, který vyvolal pochybnosti Komise, je účetní údaj, který je ve své skutkové podstatě brán izolovaně, nepodává kompletní obraz efektivní ekonomicko-finanční solidnosti podniku. V případě družstva Cooperativa Moderna se ukázalo, že vyrovnaný rozpočet je umělý údaj, kterého bylo dosaženo díky podstatné absorpci ztrát ze strany členů, kteří přijali nižší odměny za propůjčené pozemky (8), jakož i díky neúplné rezervě amortizačních kvót, která - i když to italské zákony umožňují (9) - odráží neschopnost podniku financovat svým vlastním pokladním příjmem normální proces obnovy výrobního zařízení.
(43)
Důkaz o tom, že se podnik nachází ve stavu nouze, je třeba hledat rovněž v krátkodobém zadlužení a v nedostatku likvidity, spojenými s poklesem obratu. Při zadlužení rovnajícímu se 1 254 832 000 ITL (648 070 EUR) v roce 2000, silně deficitní finanční správě (238 951 430 ITL = 123 408 EUR) v roce 2000 a indexu likvidity rovnajícímu se 0,555 v roce 2000, je při snaže čelit klesajícímu obratu družstvo Cooperativa Moderna zjevně neschopné obnovit svou ziskovost vlastními zdroji, nebo zdroji členů, kteří již ostatně zakročili vícekrát (prostřednictvím půjček a menších odměn za poskytnuté pozemky).
(44)
Podpora na restrukturalizaci musí být tedy spojena s restrukturalizačním plánem, jehož trvání musí být co nejkratší, musí obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku během rozumné doby a na základě reálných předpokladů, pokud jde o budoucí provozní podmínky. Musí zahrnovat zejména průzkum trhu. Zlepšení životaschopnosti musí vycházet především z vnitřních opatření obsažených v restrukturalizačním plánu. Restrukturalizace musí zahrnovat ukončení činností, které by byly i po restrukturalizaci nadále ze strukturálního hlediska ztrátové (bod 32 Pokynů).
(45)
Orgány Itálie předložily plán restrukturalizace doplněný o studii trhu a o hodnocení perspektiv družstva s veřejného příspěvku ve výši 900 000 000 ITL a bez něho.
(46)
Plán restrukturalizace popsaný v bodě (15) tohoto odůvodnění a rozčleněný do tří let uvádí důvody podnikové krize a stanoví sérii vnitřních opatření, které by podniku umožnily obnovení ziskovosti.
(47)
Předpokládaná opatření jsou:
a)
přeměna části vinic na produkci s chráněným označením původu (hrozny Verdicchio a Rosso Conero), které mají podle studie trhu zajímavé obchodní perspektivy, s veřejným příspěvkem;
b)
realizace (již probíhá) 10,5 hektarů vinic s chráněným označením původu (na základě práv nové výsadby);
c)
nákup stroje na sklizeň hroznů pro automatizaci produkce a snížení nákladů.
(48)
Komise měla pochybnosti o přijatelnosti podpory na investice do vybavení, které se nezdálo být nevyhnutelným pro obnovu ziskovosti (stroj na sklizeň hroznů). Po podrobném přehodnocení zaslaných informací se však zjistilo, že mechanizace výroby představuje klíčový prvek pro oživení ziskovosti podniku. Podle výpočtů dodaných Itálií přinese nákup strojového vybavení ročně 185 000 000 ITL pro správu vinic, z nichž 80 % pochází z hrubé prodejné produkce družstva, aniž by přinesly zvýšení produkce.
(49)
Itálie se zavázala snížit vinařskou výrobní kapacitu družstva o 16 % na dobu pěti let. Komise měla pochybnosti o ujištění italské strany, že tato redukce by nepřinesla podstatné snížení tržeb z prodeje. Přesto důkladné prověření tabulek předložených Itálií (body (50) a (51) tohoto odůvodnění) podpořilo tezi, že obrat směrem k odrůdám hroznového vína s chráněným označením původu (verdicchio superiore, verdicchio riserva, verdicchio passito) lépe hodnocených na trhu, přinese vyšší zisky, které v dostatečné míře nahradí předpokládanou redukci kapacity. Proto návrat k podnikové ziskovosti není kompromisem předpokládané redukce kapacity.
(50)
Výpočet tržeb z prodeje bez snížení kapacity:
Hrozny
ha
t/ha
Výrobní kapacita
Max/t
Cena
EUR/q
Celková hodnota
Verdicchio Castelli Jesi
0,62
14,00
8,7
42,09
3 653,52
Verdicchio Castelli Jesi
99,00
14,00
1 386,0
46,48
644 228,34
Verdicchio Superiore
0,00
11,00
0,0
50,61
0,00
Verdicchio Riserva
0,00
11,00
0,0
61,97
0,00
Verdicchio Passito
0,00
11,00
0,0
103,29
0,0
Rosso Conero doc riserva
2,22
14,00
31,1
87,80
27 287,52
Esino rosso
8,96
15,00
134,4
33,31
44 770,62
Marche IGT bianco
4,89
18,00
88,0
20,66
18 183,41
Marche IGT rosso
1,44
18,00
25,9
22,21
5 756,22
CELKEM
117,13
14,29
1 674,1
743 879,62
Celkem ITL
1 440 351 800
(51)
Výpočet tržeb z prodeje při snížení kapacity:
Hrozny
ha
t/ha
Výrobní kapacita
Max/t
Cena
EUR/q
Celková hodnota
Verdicchio Castelli Jesi
0,62
12,32
7,6
42,09
3 215,10
Verdicchio Castelli Jesi
59,00
12,60
743,4
46,48
345 540,65
Verdicchio Superiore
20,00
10,45
209,0
50,61
105 780,70
Verdicchio Riserva
15,00
10,45
156,8
61,97
97 145,54
Verdicchio Passito
5,00
9,22
46,1
103,29
47 607,00
Rosso Conero doc riserva
9,18
12,60
115,7
87,80
101 553,81
Esino rosso
2,00
12,60
25,2
33,31
8 394,49
Marche IGT bianco
4,89
16,20
79,2
20,66
16 365,07
Marche IGT rosso
1,44
16,20
23,3
22,21
5 180,60
CELKEM
117,13
12,01
1 406,3
730 782,97
Odchylka
-1,76%
(52)
Bod 32 Pokynů předpokládá, že restrukturalizace musí zahrnovat ukončení činností, které by byly i po restrukturalizaci nadále ze strukturálního hlediska ztrátové. V tomto případě neexistují činnosti, které by byly ze strukturálního hlediska ztrátové vzhledem k tomu, že podnikové potíže jsou hlavně finanční povahy a že nákupem příslušného vybavení družstvo bude moci zvýšit marže ziskovosti vyplývající z vinařské činnosti. Proto plán restrukturalizace není v rozporu s požadavky Pokynů.
(53)
Podle bodů 35-39 Pokynů musí být přijata opatření, která co nejvíce zmírní všechny nepříznivé účinky podpory na soutěžitele prostřednictvím omezení přítomnosti společnosti na jejím trhu (kompenzace). Způsoby aplikace tohoto obecného principu v zemědělském odvětví jsou specifikovány v Hlavě 5 Pokynů. Vzhledem k tomu, že v zemědělském odvětví v zásadě i podpora velmi omezeného významu může poškodit hospodářskou soutěž, Komise vyžaduje kompenzační opatření ode všech, příjemců podpory na restrukturalizaci, a to ve formě snížení kapacity. V případě primární výroby je stanoveno snížení kapacity, nebo zavření na dobu minimálně pěti let.
(54)
Pro opatření zaměřená na specifické produkty nebo pracovníky musí být snížení výrobní kapacity v řadě rovnající se maximálně 16 % kapacity, pro kterou je poskytnuta podpora na restrukturalizaci, redukovatelná na 14 % v regionech, kterým je poskytována podpora. Ve skutečnosti Itálie předpokládala snížení kapacity rovnající se 16 % výrobní kapacity podniku na dobu 5 let. Tato podmínka je tudíž splněna.
(55)
Podle bodu 40 Pokynů musí být výše a intenzita podpory omezena na přísné minimum potřebné pro umožnění restrukturalizace s přihlédnutím k dostupným finančním zdrojům společnosti. Očekává se, že příjemci podpory významně přispějí k restrukturalizačnímu plánu ze svých vlastních zdrojů, včetně prodeje aktiv, která nejsou nezbytně důležitá pro přežití podniku, nebo z vnějšího financování za tržních podmínek. Pro omezení rušivého vlivu musí být výše podpory nebo forma, v níž je podpora poskytnuta, taková, aby se zamezilo poskytnutí přebytečné hotovosti podniku, která by mohla být užita k agresivním, trh narušujícím činnostem, které nesouvisejí s procesem restrukturalizace.
(56)
Při zkoumání dodržování tohoto požadavku Pokynů se Komise opírala o následující podklady:
(57)
Plán restrukturalizace bude komplexně využívat následujících veřejných příspěvků:
-
900 000 000 ITL (464 810 EUR) na podporu kapitálového účtu, plus
-
160 000 000 ITL (82 630 EUR) na zařízení pro vinice (40 % přípustných výdajů).
(58)
Část ve výši 900 000 000 ITL bude použita na pokrytí již uhrazených reálných nákladů (ztráty způsobené nepřízní počasí, ztrátové investice, amortizační kvóty, které nejsou v rezervě), část bude použita v rámci plánu restrukturalizace (náklady na dozorčí činnost a příspěvek na nákup vybavení). Z velké části bude podpora omezena na pokrytí podnikových dluhů a financování investic nezbytných pro restrukturalizaci.
(59)
Na základě podnikatelského plánu předloženého podnikem v příštích účetních obdobích po restrukturalizačním zásahu nebude vytvářen takový pokladní tok, který by podniku umožnil realizovat expanzivní operace nepřímo vázané na investice předpokládané plánem restrukturalizace. Kromě toho zredukované rozměry podniku a jeho skromný význam ve vinařském odvětví regionu (0,38 % regionální produkce) zaručují, že podpora bude mít jen zanedbatelný dopad na konkurenci.
(60)
S ohledem na náklady na dozorčí činnost přesvědčila vysvětlení podaná Itálií (viz bod (32) tohoto odůvodnění) Komisi o přiměřenosti předpokládaných částek a odvrátila pochybnosti o eventuální existenci podpory družstva Cooperativa Moncaro, pověřené poskytovat služby v dané záležitosti.
(61)
S ohledem na příspěvek družstva a jeho členů k plánu restrukturalizace je vhodné zdůraznit, že investice předpokládané plánem restrukturalizace budou financovány alespoň z 50 % samotným družstvem. Za účelem vytvoření potřebných zdrojů členové v roce 2000 navýšili kapitál společnosti o 100 000 000 ITL a poskytli družstvu půjčku ve výši 500 000 000 ITL. Proto lze považovat odpovídající podmínku Pokynů za splněnou.
(62)
Bod 48 Pokynů stanoví, že podpora na restrukturalizaci by měla být poskytnuta pouze jednou. Itálie potvrdila dodržování této zásady.
V. ZÁVĚR
(63)
Opatření je ve shodě s Pokyny Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora ve výši rovnající se částce 900 000 000 ITL (464 810 EUR), kterou Itálie hodlá udělit ve prospěch družstva Cooperativa Agricola Moderna, je slučitelná se společným trhem.
Udělení podpory je proto povoleno.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 6. října 2004.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 6 octobre 2004
relative à l’aide d’État que l’Italie entend mettre à exécution en faveur de l’entreprise agricole «Cooperativa Agricola Moderna» S.c.r.l.
[notifiée sous le numéro C(2004) 3639]
(Le texte en langue italienne est le seul faisant foi.)
(2006/224/CE)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment l’article 88, paragraphe 2, premier alinéa,
après avoir invité (1) les parties intéressées à présenter leurs observations conformément à l’article précité et vu les observations transmises,
considérant ce qui suit:
I. PROCÉDURE
(1)
Par lettre datée du 8 février 2001 et enregistrée le 9 février 2001, la Représentation permanente de l’Italie auprès de l’Union européenne a informé la Commission de la mesure en cause en application de l’article 88, paragraphe 3, du traité CE.
(2)
Par lettres datées du 21 août 2001 (enregistrée le 24 août 2001), du 3 décembre 2001 (enregistrée le 5 décembre 2001) et du 11 avril 2002 (enregistrée le 17 avril 2002), la Représentation permanente de l’Italie auprès de l’Union européenne a transmis à la Commission les compléments d’information demandés aux autorités italiennes par lettres du 9 avril 2001 et du 27 septembre 2001 et dans le cadre de contacts informels.
(3)
Par lettre datée du 5 juin 2002, la Commission a notifié à l’Italie sa décision d’ouvrir la procédure prévue à l’article 88, paragraphe 2, du traité concernant l’aide en cause.
(4)
La décision de la Commission d’ouvrir la procédure a été publiée au Journal officiel des Communautés européennes (2). La Commission a invité les tierces parties intéressées à présenter leurs observations concernant l’aide en cause.
(5)
Les tierces parties intéressées n’ont transmis à la Commission aucune observation.
(6)
Par lettre datée du 16 septembre 2002 et enregistrée le 17 septembre 2002, l’Italie a transmis à la Commission de nouvelles informations sur la mesure prévue.
II. DESCRIPTION DÉTAILLÉE DE L’AIDE
(7)
La Cooperativa Agricola Moderna S.c.r.l. est l’une des entreprises admises à bénéficier de l’aide au sauvetage envisagée et approuvée par la Commission dans le cadre du dossier no N 354/2000 (3). La décision d’approbation prévoyait la transformation de l’aide au sauvetage en une aide à la restructuration, à condition que l’Italie présente, dans les six mois à compter de l’autorisation de l’aide, un plan de restructuration de l’entreprise, conformément au point 23 des lignes directrices communautaires pour les aides d’État au sauvetage et à la restructuration d’entreprises en difficulté (ci-après dénommées «lignes directrices») (4). Conformément à cette obligation, les autorités italiennes ont transmis le plan de restructuration de la coopérative. La présente décision porte dès lors sur l’aide à la restructuration.
(8)
Dans le cadre du plan de restructuration, l’aide au sauvetage octroyée, d’un montant de ITL 900 000 000 (EUR 464 810), a été transformée en une contribution en compte de capital.
A. Description de l’entreprise
(9)
La Cooperativa Agricola Moderna S.c.r.l. est une société coopérative de petite taille composée de 69 membres et spécialisée dans la viticulture et la céréaliculture (production primaire). Elle exploite actuellement 75 ha de sa propriété, 207 en bail à ferme et 178 autres en livraisons.
B. Étude de marché
(10)
D’après les autorités italiennes, l’activité principale de la coopérative est la production de raisin destiné à la vinification (80 % de sa production brute vendable). Le marché concerné est donc le marché vitivinicole. La production vitivinicole totale de la Région des Marches, qui a une superficie viticole de 23 500 ha, dont 13 000 sont consacrés aux AOC, s’élève à 147 milliards de lires. Avec ses 125 ha de vignes, la coopérative occupe 0,53 % de la superficie viticole totale de la Région et 0,96 % de la superficie en AOC, pour une production représentant 0,38 % de la production moyenne régionale (chiffres des trois dernières années).
(11)
La tendance actuelle du secteur est à une consommation de vins de qualité supérieure (la consommation de vins d’appellation d’origine contrôlée (AOC) augmente tandis que celle des vins de table diminue (5). Les marchés internationaux sont de plus en plus importants et le vin italien accroît sa notoriété à l’étranger, bien qu’il soit confronté à la forte concurrence des producteurs traditionnels et d’autres pays émergents dans le secteur. Près des trois quarts des entreprises vinicoles exportent à l’étranger: il s’agit pour l’essentiel de PME dont le chiffre d’affaires est inférieur à 50 milliards. Les vins AOC des Marches ont un bon potentiel. Le Verdicchio dei Castelli di Jesi, qui est considéré comme l’un des meilleurs vins blancs italiens, est avec le Rosso Conero l’un des vins de la Région les plus appréciés en Italie et dans le monde. Le volume des exportations atteint 30 % (6). Les perspectives visées dans le plan de restructuration représentent une vision moyennement optimiste de l’évolution du marché vitivinicole, qui ne prévoit pas de crise de la demande pour les vins de qualité produits dans des zones géographiques restreintes. Le plan de restructuration de la Cooperativa Moderna prévoit la reconversion partielle vers la production de tels vins.
C. Origines des difficultés de la coopérative
(12)
D’après les autorités italiennes, les difficultés financières de la coopérative dont dues:
a)
au poids excessif des charges financières liées au financement d’investissements par des emprunts à court terme;
b)
à la diminution constante des prix sur les marchés, non accompagnée d’une réduction analogue des coûts des facteurs de production (main-d’œuvre, moyens techniques). La faible mécanisation de la production et l’état de vétusté de certains vignobles, notamment, ne garantissent pas des marges de rentabilité suffisantes;
c)
à des réserves insuffisantes: au cours des cinq dernières années, les réserves en fonds d’amortissement ont été inférieures à qu’elles auraient dû être compte tenu de la durée de vie utile des équipements, ce qui a grevé la situation financière;
d)
à des calamités: les conditions atmosphériques défavorables des campagnes 1998/1999 (grêle) et 1999/2000 (grêle et sécheresse) ont provoqué des pertes qui n’ont été compensées que partiellement par les assurances et qui n’ont bénéficié d’aucune aide compensatoire dans le cadre d’un régime national ou régional;
e)
à la réalisation de nouvelles plantations de vignes pour lesquelles le soutien public a été nettement inférieur au niveau maximal prévu par la législation communautaire. La Région avait fixé le plafond des dépenses admissibles à ITL 17 000 000 par hectare et le niveau de l’aide à 35 %. Dans les zones à forte déclivité, les coûts de plantation ont dépassé de beaucoup ce plafond (ITL 32 000 000 par hectare).
(13)
D’après les autorités italiennes, le bilan des pertes (version modifiée) de la coopérative se présente comme suit:
Différence des résultats économiques pour la période 1995-2000 (7)
ITL 776 432 609 (EUR 400 994)
Différence de l’aide publique aux investissements
ITL 179 363 240 (EUR 92 633)
Perte de production brute vendable à la suite des calamités de 1998/1999
ITL 165 120 000 (EUR 85 277)
Perte de production brute vendable à la suite des calamités de 1999/2000
ITL 194 599 000 (EUR 100 502)
Total des pertes
ITL 1 315 514 849 (EUR 679 406)
D. L’aide au sauvetage
(14)
Dans le cadre de l’aide N 354/2000, la Commission avait accepté que l’Italie applique, aux fins de l’évaluation de la situation de difficulté des cinq entreprises bénéficiaires d’une aide au sauvetage, les critères indiqués ci-après. Les entreprises admissibles devaient satisfaire à au moins deux indicateurs de rentabilité et deux indicateurs financiers/structurels.
Catégories d’indicateurs
Indicateur
Valeur
Indicateurs de rentabilité
Pertes d’exploitation
Pertes subies au cours des trois dernières années
Bénéfice d’exploitation/capacité d’exploitation
Inférieur à 3 % au cours des cinq derniers exercices ou réduction, les cinq derniers exercices, jusqu’à une valeur inférieure à 3 % au cours du dernier exercice (1,5 % pour les entreprises coopératives)
Bénéfice d’exploitation/valeur de la production
Réduction de 50 % au cours des cinq derniers exercices, avec un taux de diminution annuel d’au moins 5 % et non supérieur à 20 % au cours du dernier exercice
Chiffre d’affaires/stocks
Réduction entre 20 et 40 % au cours des cinq derniers exercices, avec un taux de diminution non supérieur à 15 % au cours du dernier exercice
Charges financières/chiffre d’affaires
Entre 4 et 15 % au cours des cinq derniers exercices
Indicateurs financiers et structurels
Retards de paiement aux fournisseurs
Augmentation de 70 % au cours des cinq derniers exercices, avec un taux de croissance d’au moins 10 % et non supérieur à 30 % au cours du dernier exercice
Bénéfice d’exploitation/charges financières
Réduction de 25 à 30 % au cours des cinq derniers exercices, avec un taux de diminution annuelle d’au moins 3 à 4 % et non supérieur à 15 % au cours du dernier exercice
(Actif circulant - magasin)/ passif
Inférieur à 0,6 au cours des trois derniers exercices ou réduction, au cours des cinq derniers exercices, jusqu’à une valeur inférieure à 0,6 au cours du dernier exercice
Actif circulant/passif
Inférieur à 0,8 au cours des trois derniers exercices ou réduction, au cours des cinq derniers exercices, jusqu’à une valeur inférieure à 0,8 au cours du dernier exercice
Capital permanent/immobilisations
Inférieur à 0,6 au cours des trois derniers exercices ou réduction, au cours des cinq derniers exercices, jusqu’à une valeur inférieure à 0,6 au cours du dernier exercice
Dette bancaire à court terme/ passif
Non inférieur à 0,35 et non supérieur à 0,6 au cours des cinq derniers exercices, avec une augmentation absolue non supérieure à 0,2 au cours du dernier exercice
Dans le cas d’espèce, la Cooperativa Moderna remplissait cette condition. La situation de difficulté avait été constatée sur la base des rapports suivants: charges financières/chiffre d’affaires, chiffre d’affaires/stocks, (actif circulant-magasin)/passif, dette bancaire à court terme/passif.
E. La restructuration
(15)
Le plan de restructuration de la coopérative prévoit la reconversion de superficies viticoles parvenues au terme du cycle de production vers les variétés AOC les plus représentatives de la Région (Verdicchio dei Castelli di Jesi et Rosso Conero), ainsi que la réalisation d’investissements en machines visant à réduire les coûts de main-d’œuvre et à augmenter la rentabilité de l’entreprise. Les actions prévues sont les suivantes:
a)
le renouvellement et la restructuration de 10 hectares de vignoble à appellation d’origine contrôlée selon un programme d’investissements quinquennal mis à exécution dans le cadre de la réglementation communautaire (règlements (CE) no 1493/1999 et (CE) no 227/2000);
b)
la réalisation (en cours) de 10,5 hectares de vignoble à AOC (2,5 de Verdicchio dei Castelli di Jesi et 8,5 de Rosso Conero);
c)
l’achat, pour un montant de ITL 386 900 000 (EUR 199 820), d’une vendangeuse qui, grâce à la mécanisation de certaines opérations de culture, permet de réduire les coûts de main-d’œuvre de près de ITL 184 800 000 (EUR 95 440) par an.
(16)
Le coût des investissements de renouvellement et de restructuration des vignes à réaliser dans les cinq ans faisant l'objet du plan sera le suivant:
Description
Montant (en ITL)
Vignoble (10 ha × 45 millions de ITL)
450 000 000
[Investissement admissible (10 ha × 40 millions d’ITL)]
[400 000 000]
Contribution y afférente (40 % de 400 millions d’ITL)
- 160 000 000
Solde à financer
290 000 000
(EUR 149 773)
(17)
Les membres de la coopérative ont procédé à une nouvelle augmentation du capital social de ITL 100 000 000 (EUR 51 650). Celui-ci est dès lors passé de 92,7 millions de lires (EUR 47 880) à 192,7 millions de lires (EUR 99 520) au cours de l’exercice 2000. En outre, les membres ont accordé à la coopérative un prêt de ITL 500 000 000 (EUR 258 230).
(18)
L’aide à la restructuration couvre également les coûts de consultance et encadrement du plan de restructuration, pour un montant de ITL 120 000 000 (EUR 61 975). Ces tâches sont confiées à la coopérative Moncaro pour une période de trois années. La structure financière du plan de restructuration sera dès lors la suivante:
ITL
A.
Endettement hérité du passé (tel qu’il résulte du tableau précédent)
-1 315 514 849
B.
Charges supportées par les membres (moindre rémunération des livraisons, plus augmentation de capital)
534 233 484
Endettement net (A - B)
- 781 281 365
Contribution de 50 % à l’achat d’équipements
- 193 450 000
Coûts d’encadrement
- 120 000 000
Total
-1 094 731 365
F. Utilisation de l’aide au sauvetage
(19)
La transformation de l’aide au sauvetage de ITL 900 000 000 (EUR 464 811) en une contribution en compte de capital permettra de réduire de ITL 792 000 000 (EUR 409 034) l’endettement total susvisé et de couvrir partiellement l’achat de la vendangeuse et les coûts d’encadrement liés à la réalisation du plan de restructuration.
(20)
En contrepartie, la coopérative s’est engagée à réduire sa capacité de production dans le secteur vitivinicole. Au 31 décembre 2001, cette capacité, compte tenu des variétés cultivées et des normes de production fixées par les cahiers des charges relatifs aux diverses AOC, était de 1 674,1 tonnes. Avec la réduction de 16 % prévue pour une période de cinq années, conformément aux dispositions du point 74, point i), des lignes directrices, la capacité de production sera réduite à 1 406,2 tonnes. Ce niveau sera maintenu jusqu’en 2005. Le plan de restructuration a été présenté au début de 2001.
G. Motifs de l’ouverture de la procédure
(21)
Les bilans de la coopérative ne font état de résultats négatifs nets qu’en 1996. Dès lors, la Commission s’interrogeait sur la situation réelle d’endettement et de difficulté de la coopérative au cours de la période 1995-1999.
(22)
La Commission s’interrogeait sur la possibilité de rétablir la rentabilité de l’entreprise avec une réduction de 16 % de sa capacité de production et elle doutait en particulier des chiffres fournis par l’Italie, selon laquelle une production réduite aurait eu un effet négligeable sur l’équilibre économique de l’entreprise (produit des ventes en baisse d’à peine 1-2 % sur la période 2002-2005).
(23)
La Commission s’interrogeait également concernant le montant de l’aide prévu, qui semblait dépasser le strict minimum pour permettre la restructuration. En particulier, aux fins du calcul des besoins réels, la Commission doutait que les réserves en fonds d’amortissement non réalisées pussent être considérées comme des pertes, et elle s’interrogeait sur l’admissibilité, dans le cadre d’un plan de restructuration, d’une aide à l’investissement en équipement pour une production non déficitaire.
(24)
Récemment, la Commission s’est montrée perplexe en ce qui concerne les coûts d’encadrement du plan de restructuration, ne pouvant exclure l’octroi d’une aide indirecte à la coopérative chargée d’assumer ces fonctions.
III. OBSERVATIONS PRÉSENTÉES PAR L’ITALIE
(25)
Par lettre datée du 16 septembre 2002, l’Italie a transmis à la Commission de nouvelles informations et précisions.
(26)
Concernant les difficultés que connaît la coopérative, l’Italie a réitéré que la Cooperativa Moderna répondait aux quatre critères appliqués par la Région et approuvés dans le cadre de l’aide N 354/2000. Elle a souligné la spécificité des entreprises coopératives, qui tendent généralement à clore leurs bilans en équilibre même si elles se trouvent dans une situation de difficulté dont attestent aussi les charges financières consécutives à l’endettement très élevé, en mettant en évidence un bénéfice d’exploitation qui permet de compenser les charges financières.
(27)
L’Italie a spécifié que, pour obtenir cet équilibre dans les années 1994-1999, l’entreprise a effectué les évaluations suivantes de certains postes budgétaires: a) moindre rémunération des productions des terrains des membres (inférieure aux prix du marché), qui contraint de fait les membres à contribuer par une intervention financière consistante (ITL 434 000 000); b) réserves en fonds d’amortissement atteignant 50 % des taux correspondant au niveau réel d’utilisation des machines et autres. Cela a entraîné l’incapacité à générer des moyens financiers à affecter au renouvellement des plantations, ce qui a également eu des effets négatifs sur la gestion financière.
(28)
En outre, l’importante perte de l’exercice 1996 (ITL 182 000 000, soit 13 % du chiffre d’affaires), n’a pas été comblée avec les bénéfices des différents exercices. Les exercices 1998 et 1999 se sont soldés par un passif éventuel de 78 millions et de 134 millions de lires, consécutif à des revenus moindres que ceux estimés sur les livraisons de produits agricoles.
(29)
Sur le point de savoir si la coopérative peut redevenir rentable malgré la réduction de la capacité de production, l’Italie a souligné et confirmé que l’engagement à réduire de 16 % la production viticole de l’entreprise pour une période de cinq années (en la maintenant dans une limite de 1 406,2 tonnes de raisin par rapport à la production maximale possible) n’entraîne pas une réduction correspondante en pour cent de la valeur de la production, dans la mesure où la modification de l’assortiment de la production en faveur de raisin de meilleur qualité entraîne une réduction nettement moindre du produit des ventes. L’Italie a confirmé les calculs présentés au cours de la procédure.
(30)
S’agissant de l’admissibilité d’une aide aux investissements en machines (dans le cas d’espèce, la vendangeuse), l’Italie a précisé que cet achat est indispensable au rétablissement de la rentabilité de l’entreprise, dans la mesure où la machine en question permet de mécaniser certaines opérations de récolte et de réduire le nombre d’heures de travail nécessaires pour la gestion des vignobles et, partant, de réduire (de ITL 185 000 000) les coûts de production, remettant en positif le compte économique de la branche viticole de l’entreprise.
(31)
L’Italie a fourni un tableau dont l’on déduit les coûts réels de la plantation des vignes en situation de forte déclivité par rapport aux valeurs de référence sur lesquelles avait été versée une aide publique, et qui ont entraîné un manque à gagner de ITL 179 363 240.
(32)
L’Italie a en outre fourni des explications sur les coûts de l’activité de consultance et d’encadrement. Plus précisément, le montant de ITL 120 000 000 comprend les coûts d’analyse de la situation économique et financière dans les années 1994-1999, l’élaboration du projet de restructuration, l’élaboration des bilans prévisionnels jusqu’à 2005, l’assistance technique et administrative nécessaire à la mise à exécution des interventions prévues par le projet, le suivi des actions entreprises et l’évaluation des éventuelles mesures correctrices. En ce qui concerne la quantification des coûts de consultance et d’encadrement et la conformité du montant, l’Italie fait référence au décret no 645 du président de la République du 10 octobre 1994, lequel fixe les honoraires des services professionnels des diplômés en sciences commerciales.
IV. ÉVALUATION DE L’AIDE
(33)
Au sens de l’article 87, paragraphe 1, du traité, sont incompatibles avec le marché commun, dans la mesure où elles affectent les échanges entre États membres, les aides accordées par les États ou au moyen de ressources d’État sous quelque forme que ce soit qui faussent ou qui menacent de fausser la concurrence en favorisant certaines entreprises ou certaines productions.
(34)
L’aide en cause répond à cette définition, en ce qu’elle confère un avantage économique à une entreprise déterminée, est financée au moyen de ressources publiques (régionales) et est susceptible d’affecter les échanges, étant donné la place qu’occupe l’Italie dans le secteur vitivinicole (l’Italie est le deuxième producteur de vin de l’Union et, en 1998, elle a réalisé 32 % de la production communautaire).
(35)
Toutefois, dans les cas prévus à l’article 87, paragraphes 2 et 3 du traité, certaines mesures peuvent, par dérogation, être considérées comme compatibles avec le marché commun.
(36)
Dans le cas d’espèce, la seule dérogation applicable est celle de l’article 87, paragraphe 3, point c), selon lequel peuvent être considérées comme compatibles avec le marché commun les aides destinées à faciliter le développement de certaines activités ou de certaines régions économiques, quand elles n’altèrent pas les conditions des échanges dans une mesure contraire à l’intérêt commun.
(37)
Compte tenu de sa nature, afin de pouvoir bénéficier de la dérogation précitée, l’aide en cause doit être conforme aux conditions fixées par les lignes directrices.
(38)
Les lignes directrices fixent les conditions suivantes pour l’autorisation des aides à la restructuration:
a)
l’entreprise doit pouvoir être considérée comme étant en difficulté;
b)
il y a lieu de présenter un plan de restructuration permettant de rétablir dans un délai raisonnable la rentabilité économique et financière de l’entreprise;
c)
des mesures doivent être prises pour atténuer les conséquences défavorables pour les concurrents (contreparties);
d)
le montant et l’intensité de l’aide doivent être limités au strict minimum pour permettre la restructuration;
e)
l’aide doit être unique.
(39)
Partant du constat qu’il n’existe pas de définition communautaire de la notion d’«entreprise en difficulté» (point 4), les lignes directrices précisent que, aux fins de l’évaluation des aides au sauvetage et à la restructuration, l’on considère qu’une entreprise est en difficulté lorsqu’elle est incapable, avec ses propres ressources financières ou avec les ressources que sont prêts à lui apporter ses propriétaires/actionnaires et ses créanciers, d’enrayer des pertes qui la conduisent, en l’absence d’une intervention extérieure de pouvoirs publics, vers une mort économique quasi certaine à court ou moyen terme. Les difficultés d’une entreprise se manifestent habituellement par le niveau croissant des pertes, la diminution du chiffre d’affaires, le gonflement des stocks, la surcapacité, la diminution de la marge brute d’autofinancement, l’endettement croissant, la progression des charges financières ainsi que l’affaiblissement ou la disparition de la valeur de l’actif net.
(40)
Dans le cas d’espèce, la situation de difficulté de l’entreprise avait déjà été constatée dans le cadre d’un régime d’aide au sauvetage (N 354/2000 approuvé par la Commission par la décision SG(2000) D/106283) sur la base de la méthode d’évaluation indiquée au point 14 supra qui fait partie intégrante de la décision d’autorisation. La coopérative avait été déclarée en difficulté en fonction des critères suivants: charges financières/chiffre d’affaires, chiffre d’affaires/stocks, actif circulant-magasin/passif, dette bancaire à court terme/passif.
(41)
Bien que l’aide au sauvetage déjà approuvée et l’aide à la restructuration visée par la présente décision fassent l’objet d’un examen et d’une autorisation distincts, on note que, dans le cas d’espèce, le sauvetage et la restructuration sont deux phases d’une seule opération, même s’ils répondent à des mécanismes distincts (point 9 des lignes directrices). La Commission estime dès lors pouvoir considérer comme acquis (dans la mesure où il a été constaté préalablement) la situation de difficulté de l’entreprise.
(42)
Par ailleurs, un examen approfondi des renseignements fournis par l’Italie corrobore cette conclusion. L’équilibre budgétaire, sur lequel la Commission s’interrogeait, est une donnée comptable qui, dans le cas d’espèce, et pris isolément, ne fournit pas un cadre complet de la rentabilité économique et financière réelle de l’entreprise. Dans le cas de la Cooperativa Moderna, l’équilibre budgétaire s’est avéré une donnée artificielle, obtenue par l’absorption substantielle des pertes par les membres, qui ont accepté une moindre rémunération des livraisons (8), ainsi que grâce à la non-réalisation de réserves en fonds d’amortissement, qui - bien qu’autorisée par la loi italienne (9) - reflète l’incapacité de l’entreprise à financer sur son propre flux de trésorerie le processus normal de renouvellement des équipements de production.
(43)
La preuve de la situation de difficulté de l’entreprise doit être recherchée dans l’endettement à court terme et dans le manque de liquidités, associés à une baisse du chiffre d’affaires. Avec un endettement de ITL 1 254 832 000 (EUR 648 070) en 2000, une gestion financière sévèrement déficitaire (ITL - 238 951 430 en 2000) (EUR 123 408) et un indice de liquidités de 0,555 en 2000, face à un chiffre d’affaires décroissant, la Cooperativa Moderna semble incapable de rétablir sa rentabilité économique et financière avec ses propres ressources ou celles de ses membres, qui sont du reste déjà intervenus plusieurs fois (avec des prêts et une moindre rémunération des livraisons).
(44)
L’octroi de l’aide est conditionné à la mise en œuvre du plan de restructuration, dont la durée doit être aussi limitée que possible et qui doit permettre de rétablir dans un délai raisonnable la rentabilité à long terme de l’entreprise, sur la base d’hypothèses réalistes concernant les conditions d’exploitation future. Il convient notamment de présenter une étude de marché. L’amélioration de la rentabilité doit résulter principalement des mesures internes. La restructuration doit impliquer l’abandon des activités, qui, même après restructuration, resteraient structurellement déficitaires (point 32 des lignes directrices).
(45)
Les autorités italiennes ont présenté un plan de restructuration accompagné d’une étude de marché et de l’évaluation des perspectives de la coopérative avec et sans le soutien public de ITL 900 000 000.
(46)
Le plan de restructuration décrit au point 15 supra et articulé sur trois années identifie les raisons des difficultés de l’entreprise et prévoit une série de mesures internes pour permettre le rétablissement de sa rentabilité.
(47)
Les mesures prévues sont:
a)
la reconversion d’une partie des vignobles vers des productions AOC (raisins Verdicchio et Rosso Conero), pour lesquelles l’étude de marché indique des perspectives commerciales intéressantes, avec un soutien public;
b)
la réalisation (en cours) de 10,5 hectares de vignes AOC (sur la base de droits de replantation);
c)
l’achat d’une vendangeuse pour automatiser la production et réduire les coûts.
(48)
La Commission s’interrogeait sur l’admissibilité d’une aide pour des investissements en équipements qui ne semblaient pas indispensables au rétablissement de la rentabilité (la vendangeuse). Toutefois, il résulte d’un examen approfondi des informations envoyées que la mécanisation de la production représente un élément clé du rétablissement de la rentabilité de l’entreprise. D’après les calculs fournis par l’Italie, l’achat de la machine en question entraîne une économie annuelle de ITL 185 000 000 dans la gestion des vignobles, d’où sont issus 80 % de la production brute vendable de la coopérative, sans entraîner d’augmentation de production.
(49)
L’Italie s’est engagée à réduire de 16 % la capacité de production viticole de la coopérative pour une période de 5 années. La Commission s’interrogeait sur l’affirmation de l’Italie, selon laquelle cette réduction n’entraînerait aucune diminution substantielle du produit des ventes. Cependant, un examen attentif des tableaux présentés par le pays (points 50 et 51 infra) a confirmé la thèse selon laquelle la conversion vers des variétés de raisin AOC (Verdicchio Superiore, Verdicchio Riserva, Verdicchio Passito) mieux rémunérées par le marché génère des revenus supérieurs, lesquels compensent en grande partie la réduction de capacité prévue. Dès lors, le rétablissement de la rentabilité n’est pas compromis par la réduction de capacité prévue.
(50)
Calcul des produits des ventes sans réduction de capacité:
Raisin
ha
t/ha
Capacité de production
Max/t
Prix
EUR/ql
Valeur totale
Verdicchio Castelli Jesi
0,62
14,00
8,7
42,09
3 653,52
Verdicchio Castelli Jesi
99,00
14,00
1 386,0
46,48
644 228,34
Verdicchio Superiore
0,00
11,00
0,0
50,61
0,00
Verdicchio Riserva
0,00
11,00
0,0
61,97
0,00
Verdicchio Passito
0,00
11,00
0,0
103,29
0,0
Rosso Conero DOC Riserva
2,22
14,00
31,1
87,80
27 287,52
Esino rosso
8,96
15,00
134,4
33,31
44 770,62
Marche IGT bianco
4,89
18,00
88,0
20,66
18 183,41
Marche IGT rosso
1,44
18,00
25,9
22,21
5 756,22
TOTAL
117,13
14,29
1 674,1
743 879,62
Total ITL
1 440 351 800
(51)
Calcul des produits des ventes avec réduction de capacité:
Raisin
ha
t/ha
Capacité de production
Max/t
Prix
EUR/ql
Valeur totale
Verdicchio Castelli Jesi
0,62
12,32
7,6
42,09
3 215,10
Verdicchio Castelli Jesi
59,00
12,60
743,4
46,48
345 540,65
Verdicchio Superiore
20,00
10,45
209,0
50,61
105 780,70
Verdicchio Riserva
15,00
10,45
156,8
61,97
97 145,54
Verdicchio Passito
5,00
9,22
46,1
103,29
47 607,00
Rosso Conero DOC Riserva
9,18
12,60
115,7
87,80
101 553,81
Esino rosso
2,00
12,60
25,2
33,31
8 394,49
Marche IGT bianco
4,89
16,20
79,2
20,66
16 365,07
Marche IGT rosso
1,44
16,20
23,3
22,21
5 180,60
TOTAL
117,13
12,01
1 406,3
730 782,97
Variation
-1,76 %
(52)
Le point 32 des lignes directrices prévoit que la restructuration doit impliquer l’abandon des activités qui, même après restructuration, resteraient structurellement déficitaires. Dans le cas d’espèce, il n’y a pas de production structurellement déficitaire, étant donné que les difficultés de l’entreprise sont essentiellement de nature financière et que l’achat des équipements en cause permettra à la coopérative d’augmenter les marges de rentabilité découlant de l’activité vitivinicole. Dès lors, le plan de restructuration n’est pas en contradiction avec le critère des lignes directrices.
(53)
Conformément aux points 35 à 39 des lignes directrices, des mesures doivent être prises pour atténuer, autant que possible, les conséquences défavorables de l’aide pour les concurrents, souvent par une limitation de la présence que l’entreprise peut assumer sur le marché (contrepartie). Les modalités d’application de ce principe général au secteur agricole sont précisées au chapitre 5 des lignes directrices. En principe, étant donné que, dans le secteur agricole, même les aides de très faible ampleur sont susceptibles de fausser la concurrence, la Commission exige une contrepartie de tous les bénéficiaires d’une aide à la restructuration, sous la forme de réductions de capacité. Dans le cas de la production primaire, l’on prévoit une réduction ou une fermeture de capacité de cinq années au moins.
(54)
En ce qui concerne les mesures ciblées sur des produits ou des opérateurs particuliers, la réduction de la capacité de production doit atteindre normalement 16 % de celle pour laquelle l’aide à la restructuration est effectivement accordée, un taux qui peut être diminué de deux points de pourcentage dans les régions assistées. Dans le cas d’espèce, l’Italie a prévu une réduction de capacité s’élevant à 16 % de la capacité de production de l’entreprise pour une période de 5 années. Cette condition est dès lors remplie.
(55)
Conformément au point 40 des lignes directrices, le montant et l’intensité de l’aide doivent être limités au strict minimum nécessaire pour permettre la restructuration en fonction des disponibilités financières de l’entreprise. Les bénéficiaires de l’aide doivent contribuer de manière importante au plan de restructuration sur leurs propres ressources ou par un financement extérieur. Pour limiter au minimum les distorsions de concurrence, il convient d’éviter que l’aide amène l’entreprise à disposer de liquidités excédentaires qu’elle pourrait consacrer à des activités agressives susceptibles de provoquer des distorsions sur le marché et qui ne seraient pas liées au processus de restructuration.
(56)
Dans l’examen du respect de ce critère des lignes directrices, la Commission a tenu compte des éléments suivants:
(57)
Le plan de restructuration bénéficiera en tout des contributions publiques suivantes:
-
ITL 900 000 000 (EUR 464 810) à titre de contribution en compte de capital, plus
-
ITL 160 000 000 (EUR 82 630) pour la plantation des vignes (40 % des dépenses admissibles).
(58)
Une partie des ITL 900 000 000 servira à couvrir les frais réels déjà exposés (pertes dues aux intempéries, investissements réalisés à perte, réserves en fonds d’amortissement non réalisées), une autre partie sera utilisée dans le cadre du plan de restructuration (coût d’encadrement et contribution à l’achat d’équipements). En substance, l’aide se limitera à combler les dettes de l’entreprise et à financer les investissements indispensables à la restructuration.
(59)
Sur la base du plan d’entreprise présenté par la coopérative, au cours des exercices ultérieurs à l’intervention de restructuration, le flux de trésorerie généré ne permettra pas à l’entreprise d’effectuer des opérations qui ne seraient pas liées directement aux investissements prévus dans le plan de restructuration. En outre, la petite taille de l’entreprise et son importance modeste dans le secteur vitivinicole de la Région (0,38 % de la production régionale) garantissent que l’aide est destinée à avoir un impact négligeable sur la concurrence.
(60)
En ce qui concerne les coûts d’encadrement, les éclaircissements fournis par l’Italie (voir point 32 supra) ont convaincu la Commission de la conformité des montants prévus et dissipé les doutes sur l’éventuelle présence d’une aide à l’égard de la coopérative Moncaro, chargée de fournir les services en question.
(61)
En ce qui concerne la contribution de la coopérative et de ses membres au plan de restructuration, il convient de souligner que les investissements prévus par le plan de restructuration seront financés à hauteur de 50 % au moins par la coopérative même. Afin de générer les ressources nécessaires, les membres ont augmenté le capital social de ITL 100 000 000 en 2000 et confirmé un prêt de ITL 500 000 000 à la coopérative. Dès lors, le critère correspondant des lignes directrices peut être considéré comme rempli.
(62)
Le point 48 des lignes directrices prévoit que les aides à la restructuration ne doivent être accordées qu’une seule fois. L’Italie a confirmé que ce principe est respecté.
V. CONCLUSIONS
(63)
La mesure est conforme aux lignes directrices communautaires pour les aides d’État au sauvetage et à la restructuration d’entreprises en difficulté.
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
L’aide d’État d’un montant de ITL 900 000 000 (EUR 464 810) que l’Italie entend mettre à exécution en faveur de la Cooperativa Agricola Moderna est compatible avec le marché commun.
L’exécution de cette aide est dès lors autorisée.
Article 2
La République italienne est destinataire de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 6 octobre 2004.