NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 639/2008
ze dne 24. června 2008
o změně nařízení (ES) č. 1043/2005, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 3448/93, pokud jde o režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, a kritéria pro stanovení výše těchto náhrad
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů (1), a zejména na čl. 8 odst. 3 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nedávné snížení sazeb vývozních náhrad v důsledku kombinace vlivu reformy společné zemědělské politiky a vývoje cen zemědělských komodit na světovém trhu vedlo k poklesu počtu žádostí o osvědčení o náhradě, v důsledku čehož se zmírnil tlak na rozpočet Společenství vyhrazený vývozním náhradám pro zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy. Za těchto okolností, kdy neexistuje nebezpečí, že Společenství nesplní své mezinárodní závazky, je vhodné režim poskytování vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty ve formě zboží, na něž se nevztahuje příloha I Smlouvy, zjednodušit, a snížit tak administrativní zatížení hospodářských subjektů, které toto zboží vyvážejí.
(2)
Podle čl. 27 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1043/2005 (2) lze práva vyplývající z osvědčení o náhradě za určitých podmínek převádět. Ve snaze zajistit jednotnost zacházení s licencemi a osvědčeními by postup těchto převodů měl být, pokud možno, uveden do souladu s ustanoveními o převodech práv vyplývajících z licencí nebo osvědčení obsaženými v nařízení Komise (ES) č. 376/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty (3).
(3)
V čl. 32 odst. 2 nařízení (ES) č. 1043/2005 je stanovena lhůta, ve které je orgán odpovědný za platbu povinen zaznamenat částky požadovaných vývozních náhrad na osvědčení o náhradě. Vzhledem k době potřebné ke zpracování dokumentů týkajících se vývozních náhrad rozlišených podle místa určení však nemusí být tato lhůta dostatečná, a měla by proto být prodloužena.
(4)
Ustanovení čl. 38a odst. 2 nařízení (ES) č. 1043/2005 stanoví podmínky, za kterých členské státy oznamují Komisi žádosti o osvědčení a za kterých jsou osvědčení o náhradě následně vydávána. S ohledem na zavedení efektivnějších systémů podávání zpráv a komunikačních systémů by dotyčné lhůty měly být upraveny.
(5)
Článek 33 nařízení (ES) č. 1043/2005 stanoví systém tranší pro vydávání osvědčení o náhradě. Doba platnosti těchto osvědčení o náhradě je stanovena v článku 39 uvedeného nařízení. S cílem usnadnit fungování systému osvědčení o náhradě by doba platnosti osvědčení vydaných v rámci první tranše a osvědčení, o která bylo požádáno v souladu s článkem 38a, měla být prodloužena.
(6)
Aby bylo možné využít snížení částky jistoty, která má propadnout, se v čl. 45 odst. 2 nařízení (ES) č. 1043/2005 stanoví, že nevyužitá osvědčení nebo dílčí osvědčení musí být vrácena vydávajícím orgánům nejpozději do 30. června rozpočtového období, na které byla tato osvědčení či dílčí osvědčení vydána. Díky zavedení efektivnějších systémů podávání zpráv může být tato lhůta prodloužena.
(7)
Článek 47 nařízení (ES) č. 1043/2005 stanoví zvláštní podmínky, za kterých mohou být vývozní náhrady poskytovány malým vývozcům. V zájmu zjednodušení by malí vývozci měli mít právo využívat osvědčení o náhradě, aniž by přišli o status malého vývozce, a navíc by měla být zvýšena maximální výše vyplácené částky.
(8)
Aby mohla být opatření stanovená tímto nařízením použita ve vhodnou dobu, mělo by nařízení vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
(9)
Nařízení (ES) č. 1043/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I Smlouvy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1043/2005 se mění takto:
1)
Článek 27 se nahrazuje tímto:
„Článek 27
1. Závazky vyplývající z osvědčení nejsou převoditelné. Práva vyplývající z osvědčení mohou převádět jejich držitelé během doby jejich platnosti za předpokladu, že práva vyplývající z každého osvědčení či dílčího osvědčení jsou převedena pouze na jediného nabyvatele. Tento převod se týká pouze částek, které ještě nejsou odepsány z osvědčení nebo dílčího osvědčení.
2. Nabyvatelé nesmějí dále převádět svá práva, ale mohou je převádět zpět na držitele. Zpětný převod na držitele se týká pouze množství, které ještě není odepsáno z osvědčení nebo dílčího osvědčení.
V těchto případech zapíše vydávající orgán v kolonce 6 osvědčení jeden z údajů uvedených v příloze VIII.“
2)
V čl. 32 odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Orgán odpovědný za platbu zaznamená uvedenou částku na osvědčení o náhradě do šesti měsíců ode dne obdržení konkrétní žádosti.“
3)
V článku 38a se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Členské státy oznamují Komisi žádosti podané v průběhu každého týdne vždy následující pondělí. Odpovídající osvědčení se mohou vydávat počínaje středou po oznámení, nevydá-li Komise jiné pokyny.“
4)
V článku 39 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. S výhradou druhého a třetího pododstavce jsou osvědčení o náhradě platná do posledního dne pátého měsíce po měsíci, v němž byla podána žádost o osvědčení, nebo do posledního dne rozpočtového období podle toho, který den nastane dříve.
Osvědčení o náhradě, o něž bylo zažádáno v souladu s čl. 33 písm. a) nebo v souladu s článkem 38a nejpozději dne 7. listopadu, jsou platná do posledního dne desátého měsíce po měsíci, v němž byla žádost o osvědčení podána.
Osvědčení o náhradě uvedená v článku 40 jsou platná do posledního dne pátého měsíce po měsíci, v němž byla žádost o osvědčení podána.
Jsou-li sazby náhrady stanoveny předem v souladu s článkem 29, zůstávají v platnosti do posledního dne platnosti osvědčení.“
5)
V článku 45 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Odstavec 1 se vztahuje pouze na osvědčení a dílčí osvědčení vrácená vydávajícímu orgánu během rozpočtového období, na které byla tato osvědčení vydána, za předpokladu, že se vrátí nejpozději do 31. srpna uvedeného období.“
6)
V čl. 47 odst. 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„2. Článek 46 se vztahuje na vývozy, u kterých žádosti, jež předloží hospodářský subjekt za podmínek uvedených v čl. 32 odst. 1 během rozpočtového roku včetně předložení žádosti o dotyčný vývoz, nesmějí zakládat nárok na vyplacení částky vyšší než 100 000 EUR.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. června 2008.
RÈGLEMENT (CE) N o 639/2008 DE LA COMMISSION
du 24 juin 2008
modifiant le règlement (CE) no 1043/2005 portant application du règlement (CE) no 3448/93 du Conseil en ce qui concerne le régime d’octroi des restitutions à l’exportation pour certains produits agricoles exportés sous forme de marchandises ne relevant pas de l’annexe I du traité ainsi que les critères de fixation de leurs montants
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 3448/93 du Conseil du 6 décembre 1993 déterminant le régime d’échange applicable à certaines marchandises résultant de la transformation de produits agricoles (1), et notamment son article 8, paragraphe 3, premier alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
En raison des effets combinés de la réforme de la politique agricole commune et de l’évolution des prix des produits agricoles sur le marché mondial, les réductions récentes des taux des restitutions à l’exportation ont conduit à une diminution des demandes de certificats de restitution, atténuant ainsi la pression sur le budget communautaire consacré aux restitutions à l’exportation pour des produits ne relevant pas de l’annexe I du traité. Dans de telles circonstances, lorsque la Communauté ne risque pas de déroger à ses engagements internationaux, il convient de simplifier le système d’octroi des restitutions à l’exportation pour certains produits agricoles exportés sous forme de marchandises ne relevant pas de l’annexe I du traité et, partant, de réduire la charge administrative pesant sur les opérateurs qui exportent ces marchandises.
(2)
En vertu de l’article 27, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1043/2005 de la Commission (2), les droits découlant d’un certificat de restitution sont transmissibles sous certaines conditions. Afin de garantir une cohérence dans le traitement de tous les types de certificats, il y a lieu, dans la mesure du possible, d’aligner la procédure de transmission mentionnée ci-avant sur les dispositions relatives aux transmissions de droits découlant des certificats définis dans le règlement (CE) no 376/2008 de la Commission du 23 avril 2008 portant modalités communes d’application du régime des certificats d’importation, d’exportation et de préfixation pour les produits agricoles (3).
(3)
L’article 32, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1043/2005 précise le délai dans lequel l’organisme payeur doit imputer les montants correspondant aux demandes de restitutions à l’exportation sur le certificat de restitution. Cependant, étant donné le temps requis pour traiter les documents concernant les restitutions à l’exportation différenciées selon la destination, ce délai peut se révéler insuffisant et doit par conséquent être étendu.
(4)
L’article 38 bis, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1043/2005 fixe les conditions dans lesquelles les États membres doivent communiquer les demandes à la Commission et, par la suite, délivrer les certificats de restitution. Vu que des systèmes de communication et de compte rendu plus efficaces ont été mis en place, les délais concernés doivent être ajustés en conséquence.
(5)
L’article 33 du règlement (CE) no 1043/2005 prévoit un système de tranches pour la délivrance des certificats de restitution. La période de validité applicable à ces certificats de restitution est définie à l’article 39 du règlement susmentionné. Afin de faciliter le fonctionnement de ce système de certificats de restitutions, la période de validité des certificats délivrés au titre de la première tranche et de ceux qui sont demandés au titre de l’article 38 bis doit être étendue.
(6)
Pour pouvoir bénéficier d’une réduction de la garantie devant rester acquise, l’article 45, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1043/2005 prévoit que les certificats ou extraits de certificats non utilisés doivent être rendus à l’organisme émetteur au plus tard le 30 juin de la période budgétaire au titre de laquelle ces certificats ou extraits ont été délivrés. La mise en place de systèmes de compte rendu plus efficaces permet de prolonger ce délai.
(7)
L’article 47 du règlement (CE) no 1043/2005 définit les conditions particulières dans lesquelles les petits exportateurs peuvent obtenir des restitutions à l’exportation. Dans un souci de simplification, les petits exportateurs doivent être autorisés à utiliser des certificats de restitution sans perdre le statut de petit exportateur; de plus, il convient de relever le seuil de paiement.
(8)
Pour que les mesures prévues par le présent règlement puissent être appliquées en temps utile, la date de son entrée en vigueur doit être fixée au jour suivant sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
(9)
Le règlement (CE) no 1043/2005 doit donc être modifié en conséquence.
(10)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité de gestion des questions horizontales relatives aux échanges de produits agricoles transformés non énumérés dans l’annexe I du traité,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le règlement (CE) no 1043/2005 est modifié comme suit:
1)
L’article 27 est remplacé par le texte suivant:
«Article 27
1. Les obligations découlant des certificats ne sont pas transmissibles. Les droits découlant d’un certificat sont transmissibles par le titulaire du certificat pendant la durée de validité de ce dernier, à condition que les droits découlant de chaque certificat ou extrait de certificat ne soient transmis qu’à un seul cessionnaire. Cette transmission porte sur les montants non encore imputés sur le certificat ou sur l’extrait.
2. Le cessionnaire ne peut transmettre son droit, mais peut le rétrocéder au titulaire. La rétrocession porte sur la quantité non encore imputée sur le certificat ou sur l’extrait.
Dans ce cas, l’une des mentions figurant à l’annexe VIII est portée par l’organisme émetteur à la case 6 du certificat.»
2)
À l’article 32, paragraphe 2, le deuxième alinéa est remplacé par le texte suivant:
«L’organisme payeur impute ce montant sur le certificat de restitution, dans un délai de six mois à compter de la date de réception de la demande spécifique.»
3)
À l’article 38 bis, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Les demandes introduites au cours d’une semaine sont communiquées par les États membres à la Commission le lundi suivant. Sauf instruction contraire de la Commission, les certificats correspondants peuvent être délivrés à partir du mercredi qui suit la communication.»
4)
À l’article 39, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Sous réserve des deuxième et troisième alinéas, le certificat de restitution est valable jusqu’au dernier jour du cinquième mois suivant celui au cours duquel la demande de certificat a été déposée, ou jusqu’au dernier jour de la période budgétaire, si celui-ci intervient avant.
Le certificat de restitution qui a fait l’objet d’une demande conformément à l’article 33, point a), ou à l’article 38 bis au plus tard le 7 novembre est valable jusqu’au dernier jour du dixième mois suivant celui au cours duquel la demande de certificat a été déposée.
Les certificats de restitution visés à l’article 40 sont valables jusqu’au dernier jour du cinquième mois suivant celui au cours duquel la demande de certificat a été déposée.
En cas de préfixation des taux de restitution, conformément à l’article 29, ces taux restent valables jusqu’au dernier jour de la période de validité du certificat.»
5)
À l’article 45, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Le paragraphe 1 ne s’applique qu’aux certificats et extraits de certificats rendus à l’organisme émetteur pendant la période budgétaire au titre de laquelle les certificats ont été délivrés et pour autant qu’ils soient rendus au plus tard le 31 août de cette période.»
6)
À l’article 47, paragraphe 2, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«2. L’article 46 s’applique aux exportations pour lesquelles le total des demandes déposées par un opérateur dans les conditions énoncées à l’article 32, paragraphe 1, au cours de l’année budgétaire considérée, y compris le dépôt de la demande relative à l’exportation en cause, ne peut pas donner lieu à un paiement supérieur à 100 000 EUR.»
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 24 juin 2008.