NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (ES) č. 1052/2008
ze dne 22. října 2008,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1745/2003 (ECB/2003/9) o uplatňování minimálních rezerv
(ECB/2008/10)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), a zejména na článek 19.1 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2531/98 ze dne 23. listopadu 1998 o uplatňování minimálních rezerv Evropskou centrální bankou (1),
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2532/98 ze dne 23. listopadu 1998 o pravomoci Evropské centrální banky uvalovat sankce (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 19.1 statutu ESCB stanoví, že Rada guvernérů Evropské centrální banky (ECB) může vydat nařízení týkající se výpočtu a určování požadované výše minimálních rezerv.
(2)
Článek 2 nařízení (ES) č. 2531/98 stanoví, že ECB může za dodržení zásady rovného zacházení osvobodit instituce od povinnosti držet minimální rezervy podle kritérií, které sama stanoví.
(3)
ECB považuje za nezbytné zpřísnit kritéria pro udělování výjimek z povinnosti minimálních rezerv a dále doplnit nové kritérium, pokud jde o možnost udělit výjimku institucím, vůči nimž Společenství či členský stát zavedly opatření, jež vedou ke zmrazení peněžních prostředků či omezení užívání peněžních prostředků instituce, nebo jejichž přístup k operacím na volném trhu nebo ke stálým facilitám Eurosystému byl na základě rozhodnutí Rady guvernérů ECB pozastaven či zrušen.
(4)
S ohledem na předchozí zkušenosti je rovněž třeba změnit nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 1745/2003 (ECB/2003/9) (3) s cílem zpřesnit definici položek tvořících základ pro stanovení minimálních rezerv, podle nichž se vypočítávají minimální rezervy, a ustanovení o povolování výjimek z povinnosti samostatného vykazování pro instituce, které minimální rezervy drží přes zprostředkovatele.
(5)
Nařízení (ES) č. 1745/2003 (ECB/2003/9) by rovněž mělo stanovit obecná kritéria pro přechodná udržovací období pro instituce, na něž se povinnost minimálních rezerv ECB začne vztahovat z důvodu přijetí eura v členském státě, v němž se nacházejí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1745/2003 (ECB/2003/9) se mění takto:
1)
V článku 2 se odstavce 2 a 3 nahrazují tímto:
„2. Aniž je instituce povinna podat jakoukoli žádost, je zproštěna povinnosti minimálních rezerv od začátku udržovacího období, ve kterém jí bylo odebráno povolení nebo se ho vzdala nebo ve kterém proti ní bylo soudním orgánem nebo jiným příslušným orgánem zúčastněného členského státu zahájeno likvidační řízení.
ECB může na základě rovného zacházení zprostit povinnosti minimálních rezerv tyto instituce:
a)
instituce, v nichž jsou prováděna reorganizační opatření;
b)
instituce, vůči nimž Společenství či členský stát podle čl. 60 odst. 2 Smlouvy zavedly opatření spočívající ve zmrazení peněžních prostředků či jiná opatření, jež omezují užívání jejich peněžních prostředků, nebo jejichž přístup k operacím na volném trhu nebo ke stálým facilitám Eurosystému byl na základě rozhodnutí Rady guvernérů ECB pozastaven či zrušen;
c)
instituce, u nichž by uložením povinnosti minimálních rezerv nebylo dosaženo cílů systému minimálních rezerv ECB. Při rozhodování o každé výjimce bere ECB v úvahu jedno nebo více z těchto kritérií:
i)
instituce je oprávněna plnit pouze funkce zvláštního účelu,
ii)
instituce nesmí aktivně vykonávat bankovní činnost v hospodářské soutěži s jinými úvěrovými institucemi,
iii)
instituce má právní povinnost mít všechny své vklady účelově vázány pro regionální nebo mezinárodní rozvojovou pomoc.
3. ECB zveřejňuje seznam institucí, které podléhají povinnosti minimálních rezerv. ECB dále zveřejňuje seznam institucí zproštěných povinnosti minimálních rezerv z jiných důvodů, než že se na ně vztahují:
a)
reorganizační opatření;
b)
zmrazení peněžních prostředků nebo jiná opatření, jež omezují užívání peněžních prostředků instituce, zavedená Společenstvím či členským státem podle čl. 60 odst. 2 Smlouvy, nebo rozhodnutí Rady guvernérů ECB, na jehož základě byl pozastaven či zrušen přístup instituce k operacím na volném trhu nebo ke stálým facilitám Eurosystému.
Instituce se mohou na tyto seznamy spoléhat při zjišťování, zda mají závazky vůči jiné instituci, která je sama povinna držet minimální rezervy. Tyto seznamy nejsou rozhodující, pokud jde o povinnost instituce držet minimální rezervy podle článku 2.“
2)
V článku 3 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Ze základu pro stanovení minimálních rezerv se vyjímají tyto závazky:
a)
závazky vůči jakékoli jiné instituci, která není uvedena na seznamu jako vyňatá ze systému minimálních rezerv ECB podle čl. 2 odst. 3;
b)
závazky vůči ECB nebo zúčastněné národní centrální bance.
Při uplatňování tohoto ustanovení dotyčná instituce příslušné zúčastněné národní centrální bance prokáže skutečnou výši svých závazků vůči jakékoli jiné instituci, která není v seznamu uvedena jako vyňatá ze systému minimálních rezerv ECB, a svých závazků vůči ECB nebo zúčastněné národní centrální bance s cílem tyto závazky nezahrnout do základu pro stanovení minimálních rezerv. Jestliže to nelze prokázat u emitovaných dluhových cenných papírů s původní splatností do dvou let včetně, může instituce od základu pro stanovení minimálních rezerv standardně odečíst hodnotu zůstatku svých emitovaných dluhových cenných papírů s původní splatností do dvou let včetně. Výši standardních odpočtů zveřejní ECB stejným způsobem jako seznam uvedený v čl. 2 odst. 3.“
3)
V článku 4 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Pro následující kategorie závazků (ve smyslu rámce ECB pro výkaznictví pro měnovou a bankovní statistiku podle nařízení (ES) č. 2423/2001 (ECB/2001/13)) platí sazba minimálních rezerv 0 %:
a)
vklady s dohodnutou splatností delší než dva roky;
b)
vklady s výpovědní lhůtou delší než dva roky;
c)
repo operace;
d)
emitované dluhové cenné papíry s původní splatností delší než dva roky.“
4)
Článek 11 se nahrazuje tímto:
„Článek 11
Držení minimálních rezerv na konsolidovaném základě
Instituce, které smějí vykazovat statistické údaje o svém konsolidovaném základu pro stanovení minimálních rezerv jako skupina (ve smyslu rámce ECB pro výkaznictví pro měnovou a bankovní statistiku podle nařízení (ES) č. 2423/2001 (ECB/2001/13)), drží minimální rezervy prostřednictvím jedné instituce skupiny, která působí jako zprostředkovatel výlučně pro tyto instituce, a v souladu s ustanoveními článku 10. Po získání oprávnění od ECB podávat statistické výkazy o konsolidovaném základu pro stanovení minimálních rezerv pro instituce ve skupině, je instituce, která pro tuto skupinu působí jako zprostředkovatel, automaticky zproštěna povinnosti vymezené v čl. 10 odst. 6 a k poskytnutí odpočitatelné položky podle čl. 5 odst. 2 je oprávněna jen skupina jako celek.“
5)
Vkládá se nový článek 13a, který zní:
„Článek 13a
Rozšíření eurozóny
1. V případě, že členský stát přijme euro podle Smlouvy, přenáší Rada guvernérů ECB na Výkonnou radu ECB pravomoc rozhodnout po zohlednění stanoviska Výboru ESCB pro tržní operace o těchto případných záležitostech:
a)
data přechodného udržovacího období pro uplatňování povinnosti minimálních rezerv na instituce nacházející se v daném členském státě, přičemž prvním dnem je den přijetí eura v daném členském státě;
b)
způsob výpočtu základu pro stanovení minimálních rezerv pro účely stanovení výše minimálních rezerv, které musí držet instituce nacházející se v členském státě, který přijímá euro, během přechodného udržovacího období, a to s přihlédnutím k rámci ECB pro výkaznictví pro měnovou a bankovní statistiku podle nařízení (ES) č. 2423/2001 (ECB/2001/13), a
c)
lhůta, v níž mají instituce nacházející se v členském státě přijímajícím euro a jejich národní centrální banka provést výpočet a ověření minimálních rezerv, pokud se týká přechodného udržovacího období.
Výkonná rada zveřejní oznámení svého rozhodnutí alespoň dva měsíce přede dnem přijetí eura v daném členském státě.
2. Rada guvernérů ECB na Výkonnou radu ECB dále přenáší pravomoc povolit, aby si instituce, které se nacházejí v jiných zúčastněných členských státech, od svého základu pro stanovení minimálních rezerv pro udržovací období, které trvá po přechodné udržovací období a které po přechodném udržovacím období následuje, odečetly závazky vůči institucím, které se nacházejí v členském státě, který přijímá euro, přestože v době výpočtu minimálních rezerv tyto instituce nejsou na seznamu institucí s povinností minimálních rezerv ve smyslu čl. 2 odst. 3. Rozhodnutí vydané Výkonnou radou ECB podle tohoto odstavce může v takovém případě rovněž stanovit způsob, jakým budou odpočty těchto závazků prováděny.
3. Všechna rozhodnutí Výkonné rady podle odstavců 1 a 2 se neprodleně oznamují Radě guvernérů ECB, přičemž Výkonná rada ECB se řídí rozhodnutím, které v dané věci přijme Rada guvernérů ECB.“
Článek 2
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 22. října 2008.
RÈGLEMENT (CE) N o 1052/2008 DE LA BANQUE CENTRALE EUROPÉENNE
du 22 octobre 2008
modifiant le règlement (CE) no 1745/2003 (BCE/2003/9) concernant l’application de réserves obligatoires
(BCE/2008/10)
LE CONSEIL DES GOUVERNEURS DE LA BANQUE CENTRALE EUROPÉENNE,
vu les statuts du Système européen de banques centrales et de la Banque centrale européenne (ci-après les «statuts du SEBC»), et notamment leurs articles 19.1,
vu le règlement (CE) no 2531/98 du Conseil du 23 novembre 1998 concernant l’application de réserves obligatoires par la Banque centrale européenne (1),
vu le règlement (CE) no 2532/98 du Conseil du 23 novembre 1998 concernant les pouvoirs de la Banque centrale européenne en matière de sanctions (2),
considérant ce qui suit:
(1)
L’article 19.1 des statuts du SEBC prévoit que le conseil des gouverneurs de la Banque centrale européenne (BCE) peut fixer les modalités de calcul et la détermination du montant exigé au titre des réserves obligatoires.
(2)
L’article 2 du règlement (CE) no 2531/98 prévoit que la BCE peut, sur une base non discriminatoire, exempter certains établissements de l’obligation de constituer des réserves obligatoires conformément aux critères qu’elle établit.
(3)
La BCE estime qu’il est nécessaire de renforcer les critères d’octroi des exemptions de l’obligation de constitution de réserves et, en outre, d’ajouter un nouveau critère concernant la possibilité d’exempter les établissements qui sont soumis à des mesures imposées par la Communauté ou par un État membre entraînant un blocage de fonds ou une restriction quant à l’utilisation des fonds d’un établissement, ou encore les établissements qui sont soumis à une décision du Conseil des gouverneurs de la BCE suspendant ou supprimant leur accès aux opérations d’open market ou aux facilités permanentes de l’Eurosystème.
(4)
À la lumière des expériences passées, il est également nécessaire de modifier le règlement (CE) no 1745/2003 de la Banque centrale européenne (BCE/2003/9) (3) afin d’affiner la définition des éléments composant l’assiette des réserves relativement à laquelle les réserves obligatoires sont calculées ainsi que les dispositions relatives à l’octroi d’une exemption de l’obligation de déclaration séparée aux établissements constituant des réserves obligatoires par le biais d’un intermédiaire.
(5)
Il convient également que le règlement (CE) no 1745/2003 (BCE/2003/9) prévoie un critère général régissant les périodes de constitution transitoires pour les établissements auxquels les obligations de constitution de réserves imposées par la BCE deviennent applicables en raison de l’adoption de l’euro par l’État membre sur le territoire duquel ils sont situés,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le règlement (CE) no 1745/2003 (BCE/2003/9) est modifié comme suit:
1)
À l’article 2, les paragraphes 2 et 3 sont remplacés par le texte suivant:
«2. Sans être tenu de soumettre une demande en ce sens, un établissement est exempté de l’obligation de constitution de réserves à compter du début de la période de constitution au cours de laquelle son agrément est retiré ou fait l’objet d’une renonciation, ou au cours de laquelle une autorité judiciaire ou toute autre autorité compétente d’un État membre participant décide de soumettre l’établissement à une procédure de liquidation.
La BCE peut, de manière non discriminatoire, exempter les établissements suivants de l’obligation de constitution de réserves:
a)
les établissements soumis à des mesures de redressement;
b)
les établissements qui sont soumis à un blocage de fonds et/ou à d’autres mesures restreignant l’usage de leurs fonds imposées par la Communauté ou par un État membre en vertu de l’article 60, paragraphe 2, du traité ou qui sont soumis à une décision du Conseil des gouverneurs de la BCE suspendant ou supprimant leur accès aux opérations d’open market ou aux facilités permanentes de l’Eurosystème;
c)
les établissements pour lesquels l’obligation de constituer des réserves ne servirait pas les objectifs du régime de réserves obligatoires de la BCE. Pour décider d’une telle exemption, la BCE prend en considération au moins l’un des critères suivants:
i)
l’agrément de l’établissement concerné couvre seulement l’exercice de fonctions spécifiques;
ii)
il est interdit à l’établissement concerné d’exercer des fonctions bancaires de manière active, en concurrence avec d’autres établissements de crédit;
iii)
l’établissement concerné est légalement tenu d’affecter tous ses dépôts à des objectifs liés à l’aide régionale et/ou internationale au développement.
3. La BCE publie la liste des établissements assujettis à la constitution de réserves. Elle publie également la liste des établissements exemptés de l’obligation de constitution de réserves pour des raisons autres que leur soumission:
a)
à des mesures de redressement;
b)
à un blocage de fonds et/ou à d’autres mesures restreignant l’usage des fonds d’un établissement imposées par la Communauté ou par un État membre en vertu de l’article 60, paragraphe 2, du traité, ou à une décision du Conseil des gouverneurs de la BCE suspendant ou supprimant l’accès d’un établissement aux opérations d’open market ou aux facilités permanentes de l’Eurosystème.
Les établissements peuvent se fonder sur ces listes pour décider si leurs exigibilités sont envers un établissement étant lui-même assujetti à la constitution de réserves. Ces listes ne permettent pas de déterminer si les établissements sont assujettis à la constitution de réserves en application de l’article 2.»
2)
À l’article 3, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Les exigibilités suivantes sont exclues de l’assiette des réserves:
a)
les exigibilités envers tout établissement ne figurant pas sur la liste des établissements exemptés du régime de réserves obligatoires de la BCE conformément à l’article 2, paragraphe 3;
b)
les exigibilités envers la BCE ou une BCN participante.
Lorsqu’il se prévaut de cette disposition et pour exclure ces exigibilités de l’assiette des réserves, l’établissement apporte la preuve à la BCN participante concernée du montant effectif de ses exigibilités envers tout établissement ne figurant pas sur la liste des établissements exemptés du régime de réserves obligatoires de la BCE et de ses exigibilités envers la BCE ou une BCN participante. Si cette preuve ne peut pas être rapportée pour les titres de créance émis d’une durée initiale inférieure ou égale à deux ans, l’établissement peut appliquer une déduction forfaitaire à l’encours de tels titres de créance émis d’une durée initiale inférieure ou égale à deux ans, inclus dans l’assiette des réserves. Le montant de cette déduction forfaitaire est publié par la BCE de la même manière que la liste mentionnée à l’article 2, paragraphe 3.»
3)
À l’article 4, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Un taux de réserves de 0 % s’applique aux catégories d’exigibilités suivantes [telles que définies dans le cadre du dispositif de déclaration des statistiques monétaires et bancaires de la BCE par le règlement (CE) no 2423/2001 (BCE/2001/13)]:
a)
dépôts à terme d’une durée supérieure à deux ans;
b)
dépôts remboursables avec préavis d’une échéance supérieure à deux ans;
c)
pensions;
d)
titres de créance émis d’une durée initiale supérieure à deux ans.»
4)
L’article 11 est remplacé par le texte suivant:
«Article 11
Constitution des réserves sur une base consolidée
Les établissements autorisés à procéder à une déclaration des données statistiques concernant leur assiette des réserves consolidée en tant que groupe [tel que défini dans le cadre du dispositif de déclaration des statistiques monétaires et bancaires de la BCE par le règlement (CE) no 2423/2001 (BCE/2001/13)] doivent constituer leurs réserves obligatoires par l’intermédiaire de l’un des établissements du groupe qui sert d’intermédiaire pour ces établissements exclusivement, et conformément aux dispositions de l’article 10. Lorsqu’il reçoit l’autorisation de la BCE de procéder à une déclaration des données statistiques concernant l’assiette des réserves consolidée pour les établissements du groupe, l’établissement qui sert d’intermédiaire pour le groupe est automatiquement exempté des dispositions de l’article 10, paragraphe 6, et seul le groupe en tant qu’entité globale est autorisé à bénéficier de l’abattement mentionné à l’article 5, paragraphe 2.»
5)
L’article 13 bis suivant est inséré:
«Article 13 bis
Élargissement de la zone euro
1. Le conseil des gouverneurs de la BCE délègue au directoire de la BCE le pouvoir d’adopter des décisions dans les domaines énumérés ci-après, le cas échéant après avoir tenu compte de l’avis du comité des opérations de marché du SEBC, lorsqu’un État membre adopte l’euro conformément au traité:
a)
les dates de la période de constitution transitoire pour l’application des obligations de constitution de réserves aux établissements situés dans cet État membre, la date initiale étant la date à laquelle cet État membre adopte l’euro;
b)
le mode de calcul de l’assiette des réserves aux fins de la détermination du niveau requis de réserves obligatoires à constituer par les établissements situés dans l’État membre qui adopte l’euro pendant la période de constitution transitoire en tenant compte du dispositif de déclaration des statistiques monétaires et bancaires de la BCE tel que défini par le règlement (CE) no 2423/2001 (BCE/2001/13); et
c)
le délai dans lequel les établissements situés dans l’État membre qui adopte l’euro et leur banque centrale nationale doivent procéder au calcul et à la vérification des réserves obligatoires en ce qui concerne la période de constitution transitoire.
Le directoire de la BCE publie une déclaration concernant la décision qu’il adopte au moins deux mois avant la date à laquelle l’État membre concerné adopte l’euro.
2. Le conseil des gouverneurs de la BCE délègue également au directoire de la BCE le pouvoir d’autoriser les établissements situés dans d’autres États membres participants à déduire de leur assiette des réserves, pour la période de constitution qui coïncide avec la période de constitution transitoire et pour la période de constitution suivant la période de constitution transitoire, toute exigibilité envers des établissements situés dans l’État membre qui adopte l’euro, même si au moment du calcul des réserves obligatoires, ces établissements ne figurent pas sur la liste des établissements assujettis à la constitution de réserves mentionnée à l’article 2, paragraphe 3. Dans ce cas, les décisions adoptées par le directoire de la BCE en vertu du présent paragraphe peuvent en outre préciser la manière dont il est procédé à la déduction de ces exigibilités.
3. Toute décision adoptée par le directoire en vertu des paragraphes 1 et 2 est notifiée sans retard au conseil des gouverneurs de la BCE et le directoire de la BCE se conforme à toute décision prise par le conseil des gouverneurs de la BCE sur la question.»
Article 2
Disposition finale
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Fait à Francfort-sur-le-Main, le 22 octobre 2008.