NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 361/2008
ze dne 14. dubna 2008,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1234/2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 36 a 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S ohledem na zjednodušení právního prostředí společné zemědělské politiky zrušilo nařízení (ES) č. 1234/2007 („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1) všechna nařízení, která Rada přijala od zavedení společné zemědělské politiky v rámci zřizování společných organizací trhů pro zemědělské produkty nebo skupiny produktů, a nahradilo je jediným právním aktem.
(2)
Jak je vysvětleno v 7. bodu odůvodnění jednotného nařízení o společné organizaci trhů, nemělo toto zjednodušení vést ke zpochybnění politických rozhodnutí přijatých v průběhu let v rámci společné zemědělské politiky, a proto nařízení nepředpokládalo stanovení nových nástrojů nebo opatření. Jednotné nařízení o společné organizaci trhů proto odráží politická rozhodnutí přijatá do okamžiku, kdy Komise navrhla znění jednotného nařízení o společné organizaci trhů.
(3)
Souběžně s jednáními v Radě o přijetí jednotného nařízení o společné organizaci trhů Rada rovněž projednala a přijala řadu politických rozhodnutí v několika odvětvích. Jde o odvětví cukru, osiva, mléka a mléčných výrobků.
(4)
Nařízení Rady (ES) č. 318/2006 ze dne 20. února 2006 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (2) bylo pozměněno zejména v zájmu dosažení strukturální rovnováhy dotčeného trhu. Tyto změny byly přijaty a zveřejněny jen krátce před vyhlášením jednotného nařízení o společné organizaci trhů.
(5)
Nařízení Rady (ES) č. 1947/2005 ze dne 23. listopadu 2005 o společné organizaci trhu s osivem (3) bylo pozměněno současně s přijetím jednotného nařízení o společné organizaci trhů. Uvedená změna pozastavuje možnost Finska poskytovat vnitrostátní podporu na osiva a osivo obilovin, a aby zemědělcům ve Finsku umožnila připravit se na situaci bez vnitrostátní podpory, stanoví konečné dodatečné přechodné období, ve kterém může Finsko poskytovat vnitrostátní podporu na produkci osiv a osiva obilovin s výjimkou osiva bojínku lučního.
(6)
Nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky (4) bylo pozměněno krátce před přijetím jednotného nařízení o společné organizaci trhů a zavedlo různé změny veřejných intervencí a systémů soukromého skladování u másla a sušeného odstředěného mléka, zrušilo možnost ozbrojených sil nakupovat máslo za snížené ceny a stanovilo paušální podporu pro všechny kategorie mléka dodávaného žákům do škol.
Kromě toho bylo současně s nařízením (ES) č. 1255/1999 pozměněno nařízení Rady (ES) č. 2597/97 ze dne 18. prosince 1997, kterým se stanoví doplňující pravidla společné organizace trhu s mlékem a mléčnými výrobky pro konzumní mléko (5), které umožnilo uvádět na trh jakožto konzumní mléko produkty s jiným obsahem tuku, než jaký uvedené nařízení stanovilo dříve.
(7)
Tyto změny je nutno začlenit do jednotného nařízení o společné organizaci trhů, aby bylo zajištěno zachování uvedených politických rozhodnutí při uplatňování jednotného nařízení o společné organizaci trhů v dotčených odvětvích.
(8)
Souběžně s projednáváním a přijetím jednotného nařízení o společné organizaci trhů Rada rovněž projednala a přijala reformu politiky v odvětví ovoce a zeleniny a v odvětví výrobků z ovoce a zeleniny. Proto bylo přijato nařízení Rady (ES) č. 1182/2007 ze dne 26. září 2007, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro odvětví ovoce a zeleniny (6). Jak je vysvětleno v 8. bodu odůvodnění jednotného nařízení o společné organizaci trhů, byla do jednotného nařízení o společné organizaci trhů začleněna od počátku pouze ta ustanovení o obou uvedených odvětvích, kterých se žádné reformy politik netýkaly, a věcná ustanovení, která byla předmětem změny politik, by měla být do jednotného nařízení o společné organizaci trhů začleněna až po svém přijetí. Protože tomu tak v tomto případě je, měla by nyní být odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny plně začleněna do jednotného nařízení o společné organizaci trhů tak, že se do tohoto nařízení vloží politická rozhodnutí přijatá v rámci nařízení (ES) č. 1182/2007, pokud jde o společnou organizaci trhů produktů v uvedených dvou odvětvích.
(9)
Nařízení Rady (ES) č. 700/2007 ze dne 11. června 2007 o uvádění masa dvanáctiměsíčního nebo mladšího skotu na trh (7) zavedlo nová pravidla pro uvádění dotčených produktů na trh. Cílem jednotného nařízení o společné organizaci trhů bylo sloučit veškerá pravidla existující v kontextu společné organizace trhů do jednotného právního rámce a nahradit odvětvové přístupy přístupem horizontálním. Jednotné nařízení o společné organizaci trhů obsahuje pravidla pro uvádění na trh pro různá odvětví, a je proto vhodné do něj začlenit nová pravidla pro uvádění na trh zavedená nařízením (ES) č. 700/2007.
(10)
Začlenění těchto ustanovení do jednotného nařízení o společné organizaci trhů by mělo být provedeno na základě stejného přístupu použitého při přijetí jednotného nařízení o společné organizaci trhů, konkrétně na základě nezpochybňování politických rozhodnutí učiněných při přijetí uvedených ustanovení Radou a odůvodnění těchto politických rozhodnutí vyjádřených v bodech odůvodnění příslušných nařízení.
(11)
Jednotné nařízení o společné organizaci trhů by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(12)
Změny by se měly použít nejpozději ke stejným datům, od kterých se jednotné nařízení o společné organizaci trhů použije podle svého čl. 204 odst. 2 na dotčená odvětví. Pokud jde o odvětví osiva, hovězího a telecího masa a mléka a mléčných výrobků, stanoví čl. 204 odst. 2 jako den, od kterého se jednotné nařízení o společné organizaci trhů použije, 1. červenec 2008. Toto nařízení by proto také mělo stanovit 1. červenec 2008 jako den, od kterého se v těchto odvětvích použije.
(13)
Několik málo již přijatých ustanovení jednotného nařízení o společné organizaci trhů, která se týkají odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny, se podle čl. 204 odst. 2 uvedeného nařízení použije ode dne 1. ledna 2008. Příslušné změny předpokládané v tomto nařízení by proto měly být použitelné od stejného dne jako změny pro odvětví osiva, hovězího a telecího masa a mléka a mléčných výrobků, tedy ode dne 1. července 2008.
(14)
Ustanovení článku 2 nařízení (ES) č. 1152/2007 stanoví, že některé změny zavedené uvedeným nařízením v odvětví mléka by se měly použít až ode dne 1. září 2008. Stejné datum použití by mělo být stanoveno pro dotčené změny v rámci tohoto nařízení.
(15)
Pokud jde o odvětví cukru, jednotné nařízení o společné organizaci trhů se podle čl. 204 odst. 2 druhého pododstavce písm. c) uvedeného nařízení použije ode dne 1. října 2008. Ustanovení určená v tomto nařízení pro dané odvětví by se tedy měla začít používat také ode dne 1. října 2008.
(16)
Následující nařízení v odvětví ovoce a zeleniny jsou zastaralá, a měla by proto být v zájmu právní jistoty zrušena: nařízení Rady (EHS) č. 449/69 ze dne 11. března 1969 o úhradě podpory poskytované členskými státy organizacím producentů ovoce a zeleniny (8), nařízení Rady (EHS) č. 1467/69 ze dne 23. července 1969 o dovozu citrusových plodů pocházejících z Maroka (9), nařízení Rady (EHS) č. 2511/69 ze dne 9. prosince 1969, kterým se stanoví zvláštní opatření ke zlepšení produkce a uvedení citrusových plodů Společenství na trh (10), nařízení Rady (EHS) č. 2093/70 ze dne 20. října 1970, kterým se stanoví obecná pravidla pro používání článku 6 a čl. 7 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2517/69, kterým se stanoví některá opatření pro reorganizaci produkce ovoce ve Společenství (11), nařízení Rady (EHS) č. 846/72 ze dne 24. dubna 1972 o zvláštních opatřeních pro zadávání zakázek na zpracování rajčat, která byla předmětem intervenčních opatření (12), nařízení Rady (EHS) č. 1252/73 ze dne 14. května 1973 o dovozu citrusových plodů pocházejících z Kypru (13), nařízení Rady (EHS) č. 155/74 ze dne 17. prosince 1973 o dovozu citrusových plodů pocházejících z Libanonu (14), nařízení Rady (EHS) č. 1627/75 ze dne 26. června 1975 o dovozu čerstvých citronů pocházejících z Izraele (15), nařízení Rady (EHS) č. 794/76 ze dne 6. dubna 1976, kterým se stanoví další opatření pro reorganizaci produkce ovoce ve Společenství (16), nařízení Rady (EHS) č. 1180/77 ze dne 17. května 1977 o dovozu některých zemědělských produktů pocházejících z Turecka do Společenství (17), nařízení Rady (EHS) č. 10/81 ze dne 1. ledna 1981, kterým se pro odvětví ovoce a zeleniny stanoví obecná pravidla pro provádění aktu o přistoupení z roku 1979 (18), nařízení Rady (EHS) č. 40/81 ze dne 1. ledna 1981, kterým se stanoví základní ceny a nákupní ceny květáku a jablek použitelné v Řecku (19), nařízení Rady (EHS) č. 3671/81 ze dne 15. prosince 1981 o dovozu některých zemědělských produktů pocházejících z Turecka do Společenství (20), nařízení Rady (EHS) č. 1603/83 ze dne 14. června 1983, kterým se stanoví zvláštní opatření pro nakládání se sušenými vinnými hrozny a sušenými fíky ze sklizně roku 1981 v držení skladovacích agentur (21), nařízení Rady (EHS) č. 790/89 ze dne 20. března 1989 o stanovení výše doplňkové paušální podpory pro vytváření organizací producentů a maximální výše podpory pro zlepšení jakosti a uvádění na trh v odvětví ořechů a svatojánského chleba (22), nařízení Rady (EHS) č. 3650/90 ze dne 11. prosince 1990 o opatřeních k posílení uplatňování společných norem jakosti pro ovoce a zeleninu v Portugalsku (23), nařízení Rady (EHS) č. 525/92 ze dne 25. února 1992 o dočasné kompenzaci dopadů situace v Jugoslávii na dopravu některého čerstvého ovoce a zeleniny z Řecka (24), nařízení Rady (EHS) č. 3438/92 ze dne 23. listopadu 1992, kterým se stanoví zvláštní opatření pro dopravu některého čerstvého ovoce a zeleniny pocházejících z Řecka (25), nařízení Rady (EHS) č. 3816/92 ze dne 28. prosince 1992, kterým se v odvětví ovoce a zeleniny zrušuje vyrovnávací mechanismus v obchodu mezi Španělskem a ostatními členskými státy a související opatření (26), nařízení Rady (EHS) č. 742/93 ze dne 17. března 1993, kterým se v odvětví ovoce a zeleniny zrušuje vyrovnávací mechanismus v obchodu mezi Portugalskem a ostatními členskými státy (27), nařízení Rady (EHS) č. 746/93 ze dne 17. března 1993 o poskytování podpory určené k pobídce vytváření a k usnadnění činnosti organizací producentů stanovených v nařízení (EHS) č. 1035/72 a v nařízení (EHS) č. 1360/78 v Portugalsku (28), nařízení Rady (ES) č. 399/94 ze dne 21. února 1994 o zvláštních opatřeních pro sušené vinné hrozny (29), nařízení Rady (ES) č. 2241/2001 ze dne 15. listopadu 2001, kterým se mění všeobecná celní sazba společného celního sazebníku pro česnek kódu KN 0703 20 00 (30), a nařízení Rady (ES) č. 545/2002 ze dne 18. března 2002 o prodloužení financování plánů zlepšování jakosti a uvádění na trh pro některé skořápkové ovoce a svatojánský chléb schválené podle hlavy IIa nařízení (EHS) č. 1035/72 a o poskytnutí zvláštní podpory pro lískové oříšky (31),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1234/2007 se mění takto:
1)
Článek 1 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Pokud jde o odvětví vína, použije se pouze článek 195 tohoto nařízení.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„4. Pokud jde o brambory, čerstvé nebo chlazené, kódu KN 0701, použije se kapitola II části IV.“
2)
V článku 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny stanoví hospodářské roky v případě potřeby Komise.“
3)
V čl. 6 odst. 2 se zrušuje písmeno c).
4)
V čl. 8 odst. 1 písm. e) se bod ii) nahrazuje tímto:
„ii)
169,80 EUR za 100 kg pro sušené odstředěné mléko,“.
5)
V čl. 10 odst. 1 se písmeno f) nahrazuje tímto:
„f)
sušené odstředěné mléko nejvyšší jakosti vyrobené z mléka rozprašovacím sušením ve schváleném podniku Společenství, s minimálním obsahem bílkovin ve výši 34,0 % hmotnostních v tukuprosté sušině.“
6)
Článek 15 se nahrazuje tímto:
„Článek 15
Máslo
1. Pro máslo probíhá veřejná intervence od 1. března do 31. srpna.
2. Komise může nákup v rámci veřejné intervence zastavit, pokud množství nabízená k intervenci v období uvedeném v odstavci 1 překročí 30 000 tun. V tom případě se nákup může uskutečnit na základě nabídkového řízení podle podmínek, které stanoví Komise.“
7)
Článek 22 se nahrazuje tímto:
„Článek 22
Máslo
Aniž je dotčeno stanovení intervenční ceny na základě nabídkového řízení v případě uvedeném v čl. 15 odst. 2, rovná se intervenční cena másla 90 % referenční ceny.“
8)
V článku 23 se zrušuje druhý pododstavec.
9)
Článek 26 se mění takto:
a)
v odst. 2 písm. a) se bod ii) nahrazuje tímto:
„ii)
na vývoz, a to buď bez dalšího zpracování, nebo po zpracování na výrobky uvedené v příloze I Smlouvy nebo na zboží uvedené v části III přílohy XX tohoto nařízení nebo“;
b)
v odst. 2 písm. a) se doplňuje nový bod, který zní:
„iii)
pro průmyslové použití podle článku 62.“
10)
V článku 28 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
na
i)
nesolené máslo vyrobené ze smetany nebo mléka ve schváleném podniku Společenství, s minimálním obsahem tuku 82 % hmotnostních, maximálním obsahem mléčné tukuprosté sušiny 2 % hmotnostní a maximálním obsahem vody 16 % hmotnostních,
ii)
solené máslo vyrobené ze smetany nebo mléka ve schváleném podniku Společenství, s minimálním obsahem tuku 80 % hmotnostních, maximálním obsahem mléčné tukuprosté sušiny 2 % hmotnostní, maximálním obsahem vody 16 % hmotnostních a maximálním obsahem soli 2 % hmotnostní.“
11)
Článek 29 se nahrazuje tímto:
„Článek 29
Podmínky a výše podpory pro máslo
Výši podpory pro máslo stanoví Komise na základě nákladů na skladování a předpokládaného vývoje cen čerstvého másla a skladovaného másla.
Pokud se v době vyskladnění zjistí, že na trhu došlo k nepříznivé změně, kterou nebylo možné v době uskladnění předvídat, lze částku podpory zvýšit.“
12)
Článek 31 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se zrušuje písmeno d);
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Komise stanoví podporu soukromého skladování uvedenou v odstavci 1 předem nebo na základě nabídkového řízení.
Pro sýry uvedené v odst. 1 písm. e) se podpora stanoví s ohledem na náklady skladování a na rovnováhu, již je třeba udržet mezi sýry, na něž je poskytována podpora, a jinými sýry uváděnými na trh.“
13)
Článek 35 se zrušuje.
14)
V článku 50 se odstavce 5 a 6 nahrazují tímto:
„5. Cukrovarnické podniky, které před zasetím nepodepsaly smlouvy o dodání na množství cukrové řepy, které odpovídá cukru, na který mají kvótu, za minimální cenu cukrové řepy podléhající kvótám, upravené případně koeficientem pro preventivní stažení stanoveným podle čl. 52 odst. 2 prvního pododstavce, jsou povinny zaplatit za veškerou cukrovou řepu, kterou zpracovávají na cukr, alespoň minimální cenu cukrové řepy podléhající kvótám.
6. S výhradou schválení příslušným členským státem se mohou mezioborové dohody od odstavců 3, 4 a 5 odchýlit.“
15)
Článek 52 se nahrazuje tímto:
„Článek 52
Stažení cukru
1. K zachování strukturální rovnováhy trhu na cenové hladině blízké referenční ceně může Komise s ohledem na závazky Společenství plynoucí z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy rozhodnout pro daný hospodářský rok o stažení z trhu takových množství cukru nebo isoglukózy vyráběných v rámci kvót, která přesahují hranici vypočtenou podle odstavce 2 tohoto článku.
2. Hranice pro stažení uvedená v odstavci 1 tohoto článku se pro každý podnik, který je držitelem kvóty, vypočte vynásobením jeho kvóty koeficientem, který stanoví Komise do 16. března předcházejícího hospodářského roku na základě předpokládaného vývoje na trhu. Pro hospodářský rok 2008/09 se uvedený koeficient použije poté, co se podniky vzdají své kvóty podle nařízení (ES) č. 320/2006, na kvótu přidělenou do 15. března 2008.
Na základě aktualizovaného vývoje trhu může Komise do 31. října dotčeného hospodářského roku rozhodnout o úpravě nebo v případě, že nebylo přijato rozhodnutí podle prvního pododstavce tohoto odstavce, o stanovení pevného koeficientu.
3. Každý podnik s přidělenou kvótou skladuje na vlastní náklady až do začátku následujícího hospodářského roku cukr vyrobený v rámci kvóty nad hranici vypočtenou podle odstavce 2. Množství cukru nebo isoglukózy stažená během určitého hospodářského roku se považují za první množství vyrobená v rámci kvóty pro následující hospodářský rok.
Odchylně od prvního pododstavce tohoto odstavce se Komise s ohledem na předpokládaný vývoj na trhu s cukrem může rozhodnout, že pro běžný nebo následující hospodářský rok se veškerý stažený cukr nebo veškerá stažená isoglukóza nebo jejich část považuje za:
a)
přebytkový cukr nebo přebytkovou isoglukózu, které se mohou stát průmyslovým cukrem nebo průmyslovou isoglukózou, nebo
b)
dočasnou výrobu v rámci kvóty, z níž část může být vyhrazena na vývoz v souladu se závazky Společenství plynoucími z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy.
4. Není-li zásobování Společenství cukrem dostatečné, může Komise rozhodnout, že určité množství staženého cukru může být prodáno na trhu Společenství před koncem období stažení.
5. V případě, že se stažený cukr považuje za první množství cukru vyrobeného v následujícím hospodářském roce, vyplatí se pěstitelům cukrové řepy minimální cena daného hospodářského roku.
Pokud se stažený cukr stane průmyslovým cukrem nebo je vyvezen v souladu s odst. 3 písm. a) a b) tohoto článku, požadavky článku 49 týkající se minimální ceny se neuplatní.
V případě, že je stažený cukr podle odstavce 4 prodán na trhu Společenství před koncem období stažení, vyplatí se pěstitelům cukrové řepy minimální cena běžného hospodářského roku.“
16)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 52a
Stažení cukru během hospodářských roků 2008/09 a 2009/10
1. Odchylně od čl. 52 odst. 2 tohoto nařízení se pro členské státy, pro které se vnitrostátní kvóta pro cukr snížila v důsledku toho, že se podniky v souladu s článkem 3 a čl. 4a odst. 4 nařízení (ES) č. 320/2006 vzdaly kvóty, koeficient pro hospodářské roky 2008/09 a 2009/10 stanoví za použití přílohy VIIc tohoto nařízení.
2. V případě podniku, který se v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) nebo b) nařízení (ES) č. 320/2006 vzdá s účinkem od následujícího hospodářského roku své celkové přidělené kvóty, se na jeho žádost nepoužijí koeficienty uvedené v čl. 52 odst. 2 tohoto nařízení. Žádost musí být podána do konce hospodářského roku, k němuž se stažení vztahuje.“
17)
Článek 59 se nahrazuje tímto:
„Článek 59
Správa kvót
1. Komise upraví kvóty stanovené v příloze VI pro hospodářský rok 2008/09 do 30. dubna 2008, pro hospodářský rok 2009/10 do 28. února 2009 a pro hospodářský rok 2010/11 do 28. února 2010. Tyto úpravy vyplývají z použití odstavce 2 tohoto článku a článku 58 tohoto nařízení a článku 3 a čl. 4a odst. 4 nařízení (ES) č. 320/2006.
2. S ohledem na výsledky režimu restrukturalizace podle nařízení (ES) č. 320/2006 stanoví Komise do 28. února 2010 jednotný procentní podíl nezbytný ke snížení stávajících kvót na cukr a isoglukózu pro jednotlivé členské státy nebo regiony s cílem zabránit nerovnováze na trhu pro hospodářské roky počínaje hospodářským rokem 2010/11. Členské státy upraví odpovídajícím způsobem kvótu pro každý podnik.
Odchylně od prvního pododstavce tohoto odstavce u členských států, pro které se vnitrostátní kvóta snížila v důsledku toho, že se podniky v souladu s článkem 3 a čl. 4a odst. 4 nařízení (ES) č. 320/2006 vzdaly kvóty, stanoví Komise procentní podíl za použití přílohy VIIa tohoto nařízení. Tyto členské státy upraví pro jednotlivé podniky na svém území, které jsou držiteli kvóty, procentní podíl podle přílohy VIIb tohoto nařízení.
První a druhý pododstavec tohoto odstavce se nepoužijí na nejvzdálenější regiony podle čl. 299 odst. 2 Smlouvy.“
18)
Článek 60 se mění takto:
a)
název se nahrazuje tímto:
„Článek 60
Přerozdělování vnitrostátních kvót a snížení kvót“;
b)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Členský stát může snížit kvótu na cukr nebo isoglukózu, která byla přidělena podniku usazenému na jeho území, o nejvýše 10 % pro hospodářský rok 2008/09 a následující hospodářské roky při respektování svobody podniků účastnit se mechanismu zavedeného nařízením (ES) č. 320/2006. Členské státy při tom uplatňují objektivní a nediskriminační kritéria.“;
c)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„4. Odchylně od odstavce 3 tohoto článku, pokud se použije článek 4a nařízení (ES) č. 320/2006, upraví členské státy kvótu na cukr přidělenou dotyčnému podniku za použití snížení definovaného podle odstavce 4 uvedeného článku v mezích procentního podílu stanoveného v odstavci 1 tohoto článku.“
19)
V článku 64 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
cukru a isoglukózy, které byly v souladu s články 52 a 52a staženy z trhu a u nichž nejsou splněny povinnosti stanovené v čl. 52 odst. 3.“
20)
V článku 101 se písmena b) až e) nahrazují tímto:
„b)
výrobci cukrářských výrobků a zmrzliny;
c)
výrobci jiných potravin, jež budou stanoveny Komisí;
d)
k přímé spotřebě zahuštěného másla.“
21)
V článku 102 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Podpora Společenství činí 18,15 EUR na 100 kg u všech druhů mléka.
Výše podpory pro jiné způsobilé mléčné výrobky se stanoví s přihlédnutím k mléčným složkám dotyčných výrobků.“
22)
V části II hlavě I kapitole IV se vkládá nový oddíl, který zní:
„Oddíl IVa
Podpora v odvětví ovoce a zeleniny
Pododdíl I
Seskupení producentů
Článek 103a
Podpora seskupením producentů
1. Během přechodného období povoleného podle článku 125e mohou členské státy poskytnout seskupením producentů v odvětví ovoce a zeleniny, která vznikla proto, aby byla uznána jako organizace producentů:
a)
podporu, jež má napomoci jejich vytváření a usnadnění jejich administrativní činnosti;
b)
podporu poskytovanou buď přímo, nebo prostřednictvím úvěrových institucí určenou k pokrytí části investic nezbytných k dosažení uznání a stanovených v plánu uznání uvedeném v čl. 125e odst. 1 třetím pododstavci.
2. Podporu uvedenou v odst. 1 písm. a) hradí Společenství v souladu s pravidly, které přijme Komise pro financování takových opatření, včetně prahů a stropů podpory a míry spolufinancování podpory Společenstvím.
3. Podpora uvedená v odstavci 1 se pro každé seskupení producentů určí na základě produkce, kterou toto seskupení uvádí na trh, a v prvním, druhém, třetím, čtvrtém a pátém roce dosáhne výše:
a)
10 %, 10 %, 8 %, 6 % a 4 % hodnoty produkce uvedené na trh v členských státech, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 nebo později, a
b)
5 %, 5 %, 4 %, 3 % a 2 % hodnoty produkce uvedené na trh v nejvzdálenějších regionech Společenství podle čl. 299 odst. 2 Smlouvy nebo na menších ostrovech v Egejském moři podle čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1405/2006 ze dne 18. září 2006, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři (32).
Tyto procentní sazby lze snížit s ohledem na hodnotu produkce uvedené na trh, která je vyšší než stanovený práh. Na podporu vyplácenou seskupení producentů v daném roce lze použít strop.
Pododdíl II
Provozní fondy a operační programy
Článek 103b
Provozní fondy
1. Organizace producentů v odvětví ovoce a zeleniny mohou zřídit provozní fond. Tento fond je financován
a)
z finančních příspěvků členů nebo samotné organizace producentů;
b)
z finanční podpory Společenství, kterou lze organizacím producentů poskytnout.
2. Provozní fondy se používají pouze k financování operačních programů schválených členskými státy podle článku 103g.
Článek 103c
Operační programy
1. Operační programy v odvětví ovoce a zeleniny sledují dva nebo více z cílů stanovených v čl. 122 písm. c) nebo z těchto cílů:
a)
plánování produkce;
b)
zlepšování jakosti produktů;
c)
zvyšování obchodní hodnoty produktů;
d)
propagaci produktů v čerstvém i zpracovaném stavu;
e)
environmentální opatření a metody produkce šetrné k životnímu prostředí, včetně ekologického zemědělství;
f)
předcházení krizím a jejich řešení.
2. Předcházení krizím a jejich řešení se týká předcházení a zvládání krizí na trzích s ovocem a zeleninou a zahrnuje v této souvislosti:
a)
stahování z trhu;
b)
sklízení nezralého ovoce a zeleniny nebo jejich nesklízení;
c)
propagaci a komunikaci;
d)
vzdělávací opatření;
e)
pojištění úrody;
f)
podporu správních nákladů na zřizování vzájemných fondů.
Opatření pro předcházení krizím a jejich řešení, včetně splácení kapitálu a úroků podle třetího pododstavce, nesmí představovat více než jednu třetinu výdajů operačního programu.
Organizace producentů mohou uzavírat půjčky za obchodních podmínek pro financování opatření spojených s předcházením krizím a jejich řešením. V takovém případě lze splácení jistiny a úroků z těchto půjček zahrnout do operačního programu, a může na ně proto být poskytnuta finanční podpora Společenství podle článku 103d. Všechna zvláštní opatření pro předcházení krizím a jejich řešení se financují buď prostřednictvím těchto půjček, nebo přímo, nikoliv však oběma způsoby najednou.
3. Členské státy zajistí, aby:
a)
operační programy zahrnovaly dvě nebo více environmentálních opatření, nebo
b)
nejméně 10 % výdajů v rámci operačních programů se týkalo environmentálních opatření.
Environmentální opatření musí dodržovat požadavky na agroenvironmentální platby stanovené v čl. 39 odst. 3 prvním pododstavci nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (33).
Pokud se alespoň na 80 % členů organizace producentů vztahuje jeden nebo více stejných agroenvironmentálních závazků podle uvedeného ustanovení, považuje se každý z těchto závazků za environmentální opatření podle prvního pododstavce písm. a).
Podpora na environmentální opatření podle prvního pododstavce kryje dodatečné náklady a ušlé příjmy vyplývající z opatření.
4. V Bulharsku a Rumunsku se odstavec 3 použije až ode dne 1. ledna 2011.
5. Investice zvyšující zatížení životního prostředí se povolují pouze v situacích, kdy jsou zavedeny účinné prostředky na ochranu životního prostředí před touto zátěží.
Článek 103d
Finanční podpora Společenství
1. Finanční podpora Společenství se rovná částce finančních příspěvků podle čl. 103b odst. 1 písm. a), které byly skutečně zaplaceny, avšak je omezena na 50 % skutečně vynaložených výdajů.
2. Finanční podpora Společenství je omezena na 4,1 % hodnoty produkce uvedené na trh každou organizací producentů.
Uvedený podíl však může být zvýšen na 4,6 % hodnoty produkce uvedené na trh, pokud se částka přesahující 4,1 % hodnoty produkce uvedené na trh použije pouze na opatření pro předcházení krizím a jejich řešení.
3. Na žádost organizace producentů dosáhne podíl stanovený v odstavci 1 pro operační program nebo část operačního programu 60 %, pokud splňuje alespoň jednu z těchto podmínek:
a)
je předložen více organizacemi producentů ze Společenství činnými v různých členských státech na přeshraničních činnostech;
b)
je předložen jednou nebo více organizacemi producentů zapojenými do činnosti vedené na mezioborovém základě;
c)
zahrnuje pouze zvláštní podporu pro produkci ekologických produktů, na něž se do 31. prosince 2008 vztahuje nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 ze dne 24. června 1991 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin (34) a od 1. ledna 2009 nařízení Rady (ES) č. 834/2007 ze dne 28. června 2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů (35);
d)
je předložen organizací producentů v jednom z členských států, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 nebo později, jde-li o opatření, která budou uskutečněna nejpozději do konce roku 2013;
e)
jde o první operační program předložený uznanou organizací producentů, která se sloučila s jinou uznanou organizací producentů;
f)
jde o první operační program předložený uznaným sdružením organizací producentů;
g)
je předložen organizacemi producentů v členských státech, kde organizace producentů uvádějí na trh méně než 20 % produkce ovoce a zeleniny;
h)
je předložen organizací producentů v jednom z nejvzdálenějších regionů Společenství;
i)
zahrnuje pouze zvláštní podporu na opatření týkající se propagace spotřeby ovoce a zeleniny zaměřené na děti ve školských zařízeních.
4. Procentuální podíl stanovený v odstavci 1 se zvyšuje na 100 % v případě stažení ovoce a zeleniny z trhu v množství, které nepřevyšuje 5 % objemu produkce uvedené na trh každou organizací producentů, přičemž se staženými produkty se naloží takto:
a)
bezplatně se rozdělí mezi dobročinné organizace a nadace schválené k tomuto účelu členskými státy pro použití při jejich činnostech spojených s pomocí osobám, kterým vnitrostátní právo přiznává nárok na podporu z veřejných prostředků, zejména proto, že se jim nedostává nezbytných prostředků k obživě;
b)
bezplatně se rozdělí mezi nápravná zařízení, školy a státní vzdělávací zařízení a dětské prázdninové tábory, jakož i nemocnice a domovy důchodců určené členskými státy, které přijmou všechna opatření nezbytná k tomu, aby takto přidělená množství doplňovala množství běžně nakupovaná těmito zařízeními.
Článek 103e
Vnitrostátní finanční podpora
1. V regionech členských států, kde je stupeň organizovanosti producentů v odvětví ovoce a zeleniny obzvláště nízký, může Komise členským státům na základě řádně odůvodněné žádosti povolit, aby vyplatily organizacím producentů vnitrostátní finanční podporu rovnající se nejvýše 80 % finančních příspěvků podle čl. 103b odst. 1 písm. a). Tato podpora doplní provozní fond. V regionech členských států, v nichž organizace producentů uvádí na trh méně než 15 % hodnoty produkce ovoce a zeleniny a v nichž produkce ovoce a zeleniny představuje nejméně 15 % celkové zemědělské produkce, může být podpora uvedená v prvním pododstavci na žádost dotyčného členského státu uhrazena Společenstvím.
2. Odchylně od článku 180 tohoto nařízení se na vnitrostátní finanční podporu, která je povolena podle odstavce 1, nepoužijí články 87, 88 a 89 Smlouvy.
Článek 103f
Vnitrostátní rámec a vnitrostátní strategie pro operační programy
1. Členské státy stanoví vnitrostátní rámec pro vypracování obecných podmínek vztahujících se k opatřením uvedeným v čl. 103c odst. 3. Tento rámec zejména stanoví, že tato opatření splňují příslušné požadavky nařízení (ES) č. 1698/2005, včetně požadavků na doplňkovost, soudržnost a soulad, které jsou obsaženy v článku 5 uvedeného nařízení.
Členské státy předloží svůj navrhovaný rámec Komisi, která si může ve lhůtě tří měsíců vyžádat změny, pokud zjistí, že návrh neumožňuje dosahování cílů stanovených v článku 174 Smlouvy a v šestém akčním programu Společenství pro životní prostředí (36). Investice do jednotlivých podniků podpořené operačními programy musejí tyto cíle také respektovat.
2. Členské státy stanoví vnitrostátní strategii pro udržitelné operační programy na trhu s ovocem a zeleninou. Tato strategie zahrnuje tyto prvky:
a)
analýzu situace ve smyslu silných a slabých stránek a možnosti rozvoje;
b)
odůvodnění zvolených priorit;
c)
cíle operačních programů a nástrojů a výkonnostní ukazatele;
d)
hodnocení operačních programů;
e)
oznamovací povinnosti organizací producentů.
Do vnitrostátní strategie se rovněž začlení vnitrostátní rámec podle odstavce 1.
3. Odstavce 1 a 2 se nepoužijí na členské státy, v nichž neexistují uznané organizace producentů.
Článek 103g
Schválení operačních programů
1. Návrhy operačních programů se předkládají příslušným vnitrostátním orgánům, které je schválí nebo zamítnou nebo si vyžádají jejich úpravu v souladu s ustanoveními tohoto pododdílu.
2. Organizace producentů sdělí členskému státu předpokládanou výši provozního fondu na každý rok a předloží náležité odůvodnění této výše založené na odhadech operačního programu, výdajích za stávající rok a případně výdajích za předchozí roky a v případě potřeby na předpokládaném množství produkce v následujícím roce.
3. Členský stát oznámí organizaci producentů nebo sdružení organizací producentů předpokládanou výši finanční podpory Společenství v souladu s horními hranicemi stanovenými v článku 103d.
4. Platby finanční podpory Společenství se uskutečňují na základě výdajů vzniklých v souvislosti s činnostmi spadajícími do operačního programu. Na tytéž činnosti mohou být pod podmínkou složení záruky nebo jistoty vyplaceny zálohy.
5. Organizace producentů sdělí členskému státu konečnou výši výdajů za předchozí rok doloženou nezbytnými podklady, aby tak mohla obdržet zůstatek finanční podpory Společenství.
6. Operační programy a jejich financování producenty a organizacemi producentů na jedné straně a z prostředků Společenství na straně druhé jsou nejméně tříleté a nejvýše pětileté.
Článek 103h
Prováděcí pravidla
Komise stanoví k tomuto oddílu prováděcí pravidla, zejména:
a)
pravidla pro financování opatření uvedených v článku 103a, včetně prahů a stropů podpory a míry spolufinancování podpory Společenstvím;
b)
podíl a pravidla pro uhrazení opatření uvedených v čl. 103e odst. 1;
c)
pravidla týkající se investic do jednotlivých podniků;
d)
termíny pro sdělování a oznamování podle článku 103g;
e)
ustanovení pro částečné platby finanční podpory Společenství podle článku 103g.
23)
Článek 113 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Komise může přijmout ustanovení týkající se obchodních norem pro jeden nebo více produktů v odvětvích:
a)
olivového oleje a stolních oliv, pokud jde o produkty uvedené v části VII písm. a) přílohy I;
b)
ovoce a zeleniny;
c)
výrobků z ovoce a zeleniny;
d)
banánů;
e)
živých rostlin.“;
b)
odstavec 2 se mění takto:
i)
písmeno a) se mění takto:
ia)
bod iii) se nahrazuje tímto:
„iii)
zájem spotřebitelů dostávat vhodné a transparentní informace o produktech, zejména o produktech odvětví ovoce a zeleniny a výrobcích z ovoce a zeleniny, o zemi původu, třídě a případně o odrůdě (nebo o obchodním typu) produktu,“;
ib)
doplňuje se nový bod, který zní:
„v)
pokud jde o odvětví ovoce a zeleniny a výrobků z ovoce a zeleniny, doporučené normy přijaté Evropskou hospodářskou komisí Organizace spojených národů (EHK OSN).“,
ii)
písmeno b) se nahrazuje tímto:
„b)
mohou týkat zejména jakosti, třídění, hmotnosti, stanovení rozměrů, balení, obalů, skladování, přepravy, obchodní úpravy, uvádění na trh, původu a označování.“
24)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 113a
Další požadavky na uvádění produktů odvětví ovoce a zeleniny na trh
1. Produkty odvětví ovoce a zeleniny, které se mají prodávat spotřebiteli v čerstvém stavu, mohou být uváděny na trh, pouze pokud jsou řádné a uspokojivé obchodní jakosti a pokud je uvedena země původu.
2. Obchodní normy uvedené v odstavci 1 tohoto článku a v čl. 113 odst.1 písm. b) a c) se použijí ve všech fázích uvádění na trh včetně dovozu a vývozu, pokud Komise nestanoví jinak.
3. Držitel produktů odvětví ovoce a zeleniny a výrobků z ovoce a zeleniny, na které se vztahují obchodní normy, může tyto produkty a výrobky vystavovat za účelem prodeje, nabízet k prodeji, prodávat nebo dodávat či jakýmkoli jiným způsobem uvádět na trh uvnitř Společenství pouze v souladu s těmito normami a odpovídá za zajištění tohoto souladu.
4. Jako doplněk k čl. 113 odst. 3 druhému pododstavci a aniž jsou dotčeny případné zvláštní předpisy, které může Komise přijmout podle článku 194, zejména v souvislosti s důsledným prováděním kontrol souladu v členských státech, kontrolují členské státy v odvětví ovoce a zeleniny a výrobků z ovoce a zeleniny výběrově na základě analýzy rizik, zda dané produkty odpovídají uvedeným obchodním normám. Tyto kontroly se zaměří na fázi, která předchází odeslání produktů z pěstitelských oblastí, kdy jsou produkty baleny nebo nakládány. U produktů ze třetích zemí proběhnou kontroly před jejich propuštěním do volného oběhu.
Článek 113b
Uvádění masa dvanáctiměsíčního nebo mladšího skotu na trh
1. Aniž jsou dotčena ustanovení čl. 42 odst. 1 písm. a) a čl. 42 odst. 2) a přílohy V bodu A, použijí se na maso dvanáctiměsíčního nebo mladšího skotu, poraženého dne 1. července 2008 nebo po tomto datu, ať již vyprodukovaného v rámci Společenství, nebo dovezeného ze třetích zemí, podmínky stanovené v příloze XIa, zejména obchodní názvy, které se mají používat, stanovené v bodu III uvedené přílohy.
Maso dvanáctiměsíčních nebo mladších zvířat, poražených před dnem 1. července 2008, však může být dále uváděno na trh, aniž by splňovalo podmínky stanovené v příloze XIa.
2. Podmínky uvedené v odstavci 1 se nepoužijí na maso skotu, které nese chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení zapsané podle nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (37), do 29. června 2007.
25)
Článek 121 se mění takto:
a)
písmeno a) se nahrazuje tímto:
„a)
obchodních norem podle článků 113 a 113a včetně pravidel pro:
i)
odchylky nebo výjimky z používání norem,
ii)
uvádění údajů požadovaných normami i uvádění na trh a označování,
iii)
používání obchodních norem na produkty dovážené do Společenství nebo vyvážené ze Společenství,
iv)
pokud jde o čl. 113a odst. 1, pro definování toho, co představuje produkt řádné a uspokojivé obchodní jakosti.“;
b)
doplňuje se nové písmeno, které zní:
„j)
pokud jde o podmínky, které lze používat při uvádění masa dvanáctiměsíčního nebo mladšího skotu na trh podle článku 113b:
i)
praktických postupů pro uvedení identifikačního písmene kategorie podle přílohy XIa bodu II, pokud jde o umístění a velikost použitých znaků,
ii)
dovozu masa ze třetích zemí podle přílohy XIa bodu VIII, pokud jde o postupy při kontrole dodržování tohoto nařízení.“;
c)
doplňuje se nový pododstavec, který zní:
„Komise může změnit část B tabulky uvedené v příloze XIa bodě III odst. 2.“
26)
Článek 122 se mění takto:
a)
písmeno a) se nahrazuje tímto:
„a)
založili producenti z jednoho z těchto odvětví:
i)
chmele,
ii)
olivového oleje a stolních oliv,
iii)
ovoce a zeleniny, pokud jde o zemědělce pěstující jeden nebo více produktů uvedeného odvětví nebo takových produktů určených výhradně ke zpracování,
iv)
bource morušového,“;
b)
písmeno c) se nahrazuje tímto:
„c)
sledují určitý cíl, který zejména může a v odvětví ovoce a zeleniny musí být zaměřen na jednu z těchto oblastí:
i)
zajištění plánování produkce a její přizpůsobení poptávce, zejména pokud jde o jakost a množství,
ii)
koncentrace nabídky a uvádění produktů vyprodukovaných jejími členy na trh,
iii)
optimalizace produkčních nákladů a stabilizace cen producentů.“
27)
Článek 123 se mění takto:
a)
první pododstavec se označuje jako odstavec 1;
b)
druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
„2. Pokud mezioborové organizace uvedené v odstavci 1 vykonávají činnost na území více členských států, uděluje uznání Komise, bez zapojení výboru podle čl. 195 odst. 1.“;
c)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„3. Jako doplněk odstavce 1, členské státy rovněž uznají mezioborové organizace, které:
a)
sdružují zástupce hospodářských činností souvisejících s produkcí nebo zpracováním produktů odvětví ovoce a zeleniny nebo obchodem s nimi;
b)
vznikly z podnětu všech nebo některých organizací nebo sdružení, které je tvoří;
c)
vykonávají v jedné nebo více regionech Společenství dvě nebo více z následujících činností s ohledem na zájmy spotřebitelů:
i)
zlepšení znalosti a transparentnosti produkce a trhu,
ii)
přispívání k lepší koordinaci způsobu uvádění ovoce a zeleniny na trh, zejména prostřednictvím výzkumu a studií trhu,
iii)
vypracovávání vzorů smluv slučitelných s pravidly Společenství,
iv)
plnější využívání potenciálu vyprodukovaného ovoce a zeleniny,
v)
poskytování informací a provádění výzkumu nezbytného ke změně zaměření produkce na produkty lépe vyhovující požadavkům trhu a chuti a očekáváním spotřebitelů, zejména pokud jde o jakost produktů a ochranu životního prostředí,
vi)
hledání postupů omezujících používání prostředků na ochranu rostlin a jiných průmyslových prostředků a zajišťujících jakost produktů a ochranu půdy a vod,
vii)
vyvíjení metod a nástrojů ke zlepšení jakosti produktů,
viii)
využívání možností ekologického zemědělství, jakož i označení původu, značek jakosti a zeměpisných označení, a jejich ochrana,
ix)
propagace integrované produkce nebo jiných ekologicky zaměřených metod produkce,
x)
stanovení pravidel pro produkci a uvádění produktů na trh uvedených v bodech 2 a 3 přílohy XVIa, která jsou přísnější než pravidla Společenství nebo vnitrostátní pravidla.“
28)
V části II hlavě II kapitole II se vkládá nový oddíl, který zní:
„Oddíl IA
Pravidla týkající se organizací producentů, mezioborových organizací a seskupení producentů v odvětví ovoce a zeleniny
Pododdíl I
Stanovy a uznání organizací producentů
Článek 125a
Stanovy organizací producentů
1. Stanovy organizace producentů v odvětví ovoce a zeleniny zavazují její členy zejména:
a)
uplatňovat pravidla přijatá organizací producentů ohledně informování o produkci, produkce, uvádění produktů na trh a ochrany životního prostředí;
b)
být, v souvislosti s produkcí každého z produktů uvedených v čl. 122 písm. a) bodu iii) daným podnikem, členem pouze jedné organizace producentů;
c)
prodávat svou veškerou dotyčnou produkci prostřednictvím organizace producentů;
d)
poskytovat údaje požadované organizací producentů ke statistickým účelům, zejména pokud jde o pěstitelské plochy, sklizená množství, výnosy a přímé prodeje;
e)
platit finanční příspěvky stanovené ve stanovách pro potřebu zřízení a doplňování provozního fondu stanoveného v článku 103b.
2. Bez ohledu na odst. 1 písm. c) mohou členové organizace producentů, pokud je k tomu organizace producentů oprávní a pokud je to v souladu s podmínkami stanovenými organizací:
a)
prodat přímo ve svých podnicích nebo mimo ně spotřebitelům pro jejich osobní spotřebu nejvýše pevně stanovený procentní podíl své produkce nebo produktů, přičemž tento procentní podíl je stanoven členskými státy nejméně na 10 %;
b)
uvádět na trh sami nebo prostřednictvím jiné organizace producentů, kterou určí jejich vlastní organizace, množství produktů, jejichž objem je nepatrný ve srovnání s objemem tržní produkce jejich organizace;
c)
uvádět na trh sami nebo prostřednictvím jiné organizace producentů, kterou určí jejich vlastní organizace, produkty, které svou povahou běžně nejsou pokryty obchodními činnostmi dotyčné organizace producentů.
3. Stanovy organizace producentů rovněž stanoví:
a)
postupy pro stanovení, přijetí a změnu pravidel uvedených v odstavci 1;
b)
předepisování členských příspěvků nezbytných k financování organizace producentů;
c)
pravidla umožňující členům organizace producentů demokratickou kontrolu jejich organizace a jejích rozhodnutí;
d)
sankce za porušení povinností vyplývajících ze stanov, zejména za neplacení finančních příspěvků, nebo pravidel stanovených organizací producentů;
e)
pravidla přijímání nových členů, zejména minimální dobu členství;
f)
účetní a rozpočtová pravidla nezbytná pro fungování organizace.
4. Organizace producentů v odvětví ovoce a zeleniny se považují za organizace jednající v hospodářských záležitostech za své členy a jejich jménem.
Článek 125b
Uznání
1. Členské státy uznají za organizace producentů v odvětví ovoce a zeleniny všechny právnické osoby nebo jasně vymezené složky právnických osob, které o uznání požádají, pokud:
a)
mají za cíl používání pěstitelských postupů, produkčních technologií a postupů nakládání s odpady šetrných k životnímu prostředí, zejména za účelem ochrany jakosti vod, půdy a krajiny a zachování nebo podpory biologické rozmanitosti, a splňují požadavky článků 122 a 125a a poskytnou o tom příslušné doklady;
b)
sdružují alespoň minimální počet členů a disponují minimálním objemem nebo hodnotou tržní produkce, které stanoví členské státy, a poskytnou o tom příslušné doklady;
c)
existují dostatečné důkazy o řádném výkonu jejich činnosti z časového hlediska i z hlediska účinnosti a koncentrace nabídky, přičemž členské státy mohou rozhodnout, které produkty nebo skupiny produktů uvedené v čl. 122 písm. a) bodu iii) by měly být pokryty organizací producentů;
d)
svým členům účinně umožňují přijímat technickou pomoc při používání pěstitelských postupů šetrných k životnímu prostředí;
e)
v případě potřeby svým členům účinně poskytují technické prostředky nezbytné pro shromažďování, skladování, obalovou úpravu a uvádění jejich produkce na trh;
f)
zajišťují řádné obchodní a účetní vedení svých činností a
g)
nezaujímají dominantní postavení na daném trhu, není-li to nutné k uskutečňování cílů stanovených v článku 33 Smlouvy.
2. Členské státy:
a)
rozhodují o udělení uznání organizaci producentů do tří měsíců od obdržení žádosti doložené všemi nezbytnými doklady;
b)
pravidelně kontrolují, zda organizace producentů dodržují ustanovení této kapitoly, a v případě nesrovnalostí nebo porušení tohoto nařízení ukládají těmto organizacím sankce a tam, kde je to nezbytné, rozhodují o odebrání jejich uznání;
c)
oznamují Komisi jednou za rok všechna rozhodnutí o udělení či odnětí uznání nebo zamítnutí žádosti o ně.
Pododdíl II
Sdružení organizací producentů a seskupení producentů
Článek 125c
Sdružení organizací producentů v odvětví ovoce a zeleniny
Sdružení organizací producentů v odvětví ovoce a zeleniny se zakládá z podnětu uznaných organizací producentů a může provádět jakoukoli z činností organizace producentů podle tohoto nařízení. Za tímto účelem mohou členské státy uznat sdružení producentů na základě žádosti, pokud:
a)
členský stát shledá, že sdružení je schopno tyto činnosti účinně vykonávat, a
b)
sdružení nezaujímá dominantní postavení na daném trhu, není-li to nutné k uskutečňování cílů stanovených v článku 33 Smlouvy.
Obdobně se použije ustanovení čl. 125a odst. 4.
Článek 125d
Svěření činností vnějším subjektům
Členské státy mohou povolit uznané organizaci producentů v odvětví ovoce a zeleniny nebo uznanému sdružení organizací producentů v uvedeném odvětví, aby některé ze svých činností svěřily vnějším subjektům včetně dceřiných, pokud členskému státu dostatečně doloží, že se jedná o vhodný způsob pro dosahování cílů dotyčné organizace producentů nebo dotyčného sdružení organizací producentů.
Článek 125e
Seskupení producentů v odvětví ovoce a zeleniny
1. V členských státech, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 nebo později, nebo v nejvzdálenějších regionech Společenství podle čl. 299 odst. 2 Smlouvy, nebo na menších ostrovech v Egejském moři podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1405/2006 mohou být z podnětu zemědělců, kteří jsou pěstiteli jednoho nebo více produktů v odvětví ovoce a zeleniny nebo těchto produktů určených výhradně ke zpracování, zakládána seskupení producentů jako právnické osoby nebo jasně vymezené složky právnických osob za účelem uznání za organizaci producentů.
Těmto seskupením producentů může být poskytnuto přechodné období na splnění podmínek pro uznání za organizaci producentů podle článku 122.
Za tímto účelem předloží tato seskupení producentů příslušnému členskému státu plán odstupňovaného uznání, jehož přijetím začíná přechodné období uvedené v druhém pododstavci a které představuje předběžné uznání. Přechodné období nesmí být delší pěti let.
2. Před přijetím plánu uznání členské státy uvědomí Komisi o svých záměrech a jejich předpokládaných finančních důsledcích.
Pododdíl III
Rozšíření působnosti pravidel na producenty hospodářského obvodu
Článek 125f
Rozšíření působnosti pravidel
1. Je-li organizace producentů v odvětví ovoce a zeleniny působící ve vymezeném hospodářském obvodu u konkrétního produktu považována za reprezentativní pro produkci a producenty tohoto obvodu, může dotyčný členský stát na její žádost vyhlásit níže uvedená pravidla za závazná pro producenty usazené v tomto hospodářském obvodu, kteří nejsou členy organizace producentů:
a)
pravidla uvedená v čl. 125a odst. 1 písm. a);
b)
pravidla nezbytná k provádění opatření uvedených v čl. 103c odst. 2 písm. c).
První pododstavec se použije za předpokladu, že dotyčná pravidla:
a)
jsou v platnosti již nejméně jeden hospodářský rok;
b)
jsou zahrnuta v taxativním seznamu v příloze XVIa;
c)
jsou závazná pro období nejvýše tří hospodářských roků.
Podmínka uvedená v druhém pododstavci písm. a) se však nepoužije, jsou-li dotčenými pravidly pravidla uvedená v bodech 1, 3 a 5 přílohy XVIa. V tom případě nelze rozšíření působnosti pravidel uplatnit na více než jeden hospodářský rok.
2. Pro účely tohoto pododdílu se „hospodářským obvodem“ rozumí zeměpisné území tvořené přilehlými nebo sousedními pěstitelskými oblastmi, v nichž jsou pěstitelské i obchodní podmínky stejnorodé.
Členské státy oznámí seznam hospodářských obvodů Komisi.
Komise ve lhůtě jednoho měsíce od oznámení seznam schválí nebo po konzultaci s dotyčným členským státem rozhodne o úpravách, které v něm tento členský stát musí provést. Komise schválený seznam zveřejní způsoby, které považuje za vhodné.
3. Organizace producentů se považuje za reprezentativní ve smyslu odstavce 1, pokud sdružuje nejméně 50 % producentů hospodářského obvodu, ve kterém působí, a pokud pokrývá nejméně 60 % objemu produkce tohoto obvodu. Aniž je dotčen odstavec 5, nepřihlíží se při výpočtu těchto podílů k producentům ani produkci ekologických produktů, na něž se do 31. prosince 2008 vztahuje nařízení (EHS) č. 2092/91 a od 1. ledna 2009 nařízení (ES) č. 834/2007.
4. Pravidla, jejichž působnost je rozšířena na všechny producenty ve vymezeném hospodářském obvodu:
a)
nesmějí působit újmu jiným producentům v dotyčném členském státě nebo ve Společenství;
b)
se nesmějí použít, pokud se jich přímo netýkají, na produkty dodané ke zpracování na základě smlouvy podepsané před začátkem hospodářského roku, s výjimkou pravidel informování o produkci uvedených v čl. 125a odst. 1 písm. a);
c)
musí být slučitelná s platnými pravidly Společenství a vnitrostátními pravidly.
5. Působnost pravidel nesmí být rozšířena na producenty ekologických produktů, na něž se do 31. prosince 2008 vztahuje nařízení (EHS) č. 2092/91 a od 1. ledna 2009 nařízení (ES) č. 834/2007, nebylo-li toto opatření schváleno nejméně 50 % těchto producentů v hospodářském obvodu, v němž organizace producentů působí, a nepokrývá-li tato organizace nejméně 60 % produkce tohoto obvodu.
Článek 125g
Oznámení
Členské státy neprodleně oznámí Komisi pravidla, jejichž působnost rozšířily na všechny producenty ve vymezeném hospodářském obvodu podle čl. 125f odst. 1. Komise tato pravidla zveřejní způsoby, které považuje za vhodné.
Článek 125h
Zrušení rozšíření působnosti pravidel
Komise rozhodne, že členský stát musí zrušit rozšíření působnosti pravidel, o kterém rozhodl podle čl. 125f odst. 1:
a)
pokud zjistí, že dané rozšíření působnosti na další producenty vylučuje hospodářskou soutěž v podstatné části vnitřního trhu nebo ohrožuje volný obchod nebo že jsou ohroženy cíle článku 33 Smlouvy;
b)
pokud zjistí, že se na pravidla, jejichž působnost je rozšířena na další producenty, vztahuje čl. 81 odst. 1 Smlouvy. Rozhodnutí Komise týkající se uvedených pravidel se použije až ode dne tohoto zjištění;
c)
pokud na základě kontroly zjistí, že nebyl dodržen tento pododdíl.
Článek 125i
Finanční příspěvky producentů, kteří nejsou členy organizace
Použije-li se čl. 125f odst. 1, může dotyčný členský stát po posouzení předložených důkazů rozhodnout, že producenti, kteří nejsou členy organizace, uhradí organizaci producentů část finančních příspěvků zaplacených členy organizace producentů, pokud tyto příspěvky slouží k pokrytí:
a)
správních nákladů vyplývajících z použití pravidel uvedených v čl. 125f odst. 1;
b)
nákladů na výzkum, studie trhu a propagaci prodeje vynaložených organizací nebo sdružením, ze kterých mají prospěch všichni producenti daného obvodu.
Článek 125j
Rozšíření působnosti pravidel sdružení organizací producentů
Pro účely tohoto pododdílu se jakýkoli odkaz na organizace producentů považuje rovněž za odkaz na uznaná sdružení organizací producentů.
Pododdíl IV
Mezioborové organizace v odvětví ovoce a zeleniny
Článek 125k
Uznání a odnětí uznání
1. Opodstatňují-li to struktury členského státu, mohou členské státy uznat za mezioborové organizace v odvětví ovoce a zeleniny všechny právnické osoby založené na svém území, které o uznání náležitým způsobem požádají, za podmínky, že:
a)
provádějí svou činnost v jedné nebo více oblastech dotčeného členského státu;
b)
představují významný podíl produkce, obchodu nebo zpracování ovoce a zeleniny a výrobků z ovoce a zeleniny v dotyčné oblasti nebo oblastech a v případě, že se jedná o více oblastí, jsou schopny v každé dané oblasti prokázat minimální úroveň reprezentativnosti každého z odvětví, která sdružují;
c)
vykonávají dvě nebo více činností uvedených v čl. 123 odst. 3 písm. c);
d)
samy se nezabývají produkcí ani zpracováním ovoce a zeleniny nebo výrobků z ovoce a zeleniny ani jejich uváděním na trh;
e)
nejsou zapojeny do žádných dohod, rozhodnutí ani jednání ve vzájemné shodě podle čl. 176a odst. 4.
2. Dříve, než členské státy udělí uznání, oznámí Komisi, které mezioborové organizace požádaly o uznání, a poskytnou veškeré příslušné informace vztahující se k reprezentativnosti těchto organizací a k jednotlivým činnostem, které vykonávají, jakož i veškeré ostatní informace nutné k posouzení žádosti.
Komise může vznést námitky vůči uznání ve lhůtě dvou měsíců od oznámení.
3. Členské státy
a)
rozhodnou o udělení uznání ve lhůtě tří měsíců od podání žádosti, k níž jsou přiloženy nezbytné doklady;
b)
pravidelně kontrolují, zda mezioborové organizace dodržují podmínky pro udělení uznání, a v případě nesrovnalostí nebo porušení tohoto nařízení ukládají těmto organizacím sankce a tam, kde je to nezbytné, rozhodují o odebrání uznání;
c)
odebírají uznání, pokud:
i)
již nejsou splněny požadavky a podmínky pro uznání stanovené v tomto pododdílu,
ii)
se mezioborová organizace podílí na dohodách, rozhodnutích a jednáních ve vzájemné shodě podle čl. 176a odst. 4, aniž tím jsou dotčeny další sankce, které je třeba uložit podle vnitrostátního práva,
iii)
mezioborová organizace nedodrží oznamovací povinnost uvedenou v čl. 176a odst. 2;
d)
oznamují Komisi ve lhůtě dvou měsíců všechna rozhodnutí o udělení či odnětí uznání nebo zamítnutí žádosti o ně.
4. Komise stanoví podmínky, za kterých členské státy podávají Komisi zprávy o činnostech mezioborových organizací, a četnost těchto zpráv.
Komise může na základě kontrol požádat členský stát o odnětí uznání.
5. Uznání představuje oprávnění k činnostem uvedeným v čl. 123 odst. 3 písm. c) za podmínek stanovených tímto nařízením.
6. Komise způsobem, který uzná za vhodný, zveřejní seznam uznaných mezioborových organizací s uvedením hospodářské sféry nebo oblasti jejich činností a činností prováděných ve smyslu článku 125l. Odnětí uznání se rovněž zveřejní.
Článek 125l
Rozšíření působnosti pravidel
1. Je-li mezioborová organizace působící v jedné nebo více stanovených oblastech členského státu považována za reprezentativní, pokud jde o produkci nebo zpracování daného produktu nebo obchod s ním, může dotyčný členský stát na její žádost vyhlásit určité dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě, sjednané v rámci této organizace, za závazné na omezenou dobu i pro jiné individuální hospodářské subjekty a jejich seskupení, které působí v dotyčné oblasti nebo oblastech a nejsou členy této organizace.
2. Mezioborová organizace je považována za reprezentativní ve smyslu odstavce 1, sdružuje-li alespoň dvě třetiny produkce nebo zpracování dotčeného produktu nebo produktů nebo obchodu s nimi v dané oblasti nebo oblastech členského státu. Zahrnuje-li žádost o rozšíření působnosti pravidel na další hospodářské subjekty více oblastí, musí mezioborová organizace prokázat minimální úroveň reprezentativnosti pro každé z odvětví, která v každé z dotčených oblastí sdružuje.
3. Pravidla, u nichž lze požádat o rozšíření jejich působnosti na další hospodářské subjekty:
a)
se musí týkat jednoho z těchto cílů:
i)
informování o produkci a trhu,
ii)
pravidla produkce, která jsou přísnější než pravidla Společenství nebo vnitrostátní pravidla,
iii)
vypracovávání vzorových smluv slučitelných s právními předpisy Společenství,
iv)
pravidla uvádění produktů na trh,
v)
pravidla ochrany životního prostředí,
vi)
opatření na podporu a využívání potenciálu produktů,
vii)
opatření na podporu ekologického zemědělství a používání označení původu, značek jakosti a zeměpisných označení;
b)
musí platit již nejméně jeden hospodářský rok;
c)
mohou být závazná nejvýše po dobu tří hospodářských roků;
d)
nesmějí působit újmu jiným hospodářským subjektům dotčeného členského státu nebo Společenství.
Podmínka uvedená v prvním pododstavci písm. b) se však nepoužije, pokud dotčenými pravidly jsou pravidla uvedená v bodech 1, 3 a 5 přílohy XVIa. V tom případě nelze rozšíření působnosti pravidel uplatnit na více než jeden hospodářský rok.
4. Pravidla uvedená v odst. 3 písm. a) bodech ii), iv) a v) musí být pravidly stanovenými v příloze XVIa. Pravidla uvedená v odst. 3 písm. a) bodu ii) se nepoužijí na produkty, které byly vyprodukovány mimo stanovenou oblast nebo oblasti uvedené v odstavci 1.
Článek 125m
Oznámení a zrušení rozšíření působnosti pravidel
1. Členské státy neprodleně oznámí Komisi pravidla, jejichž působnost rozšířily pro všechny hospodářské subjekty v jedné nebo více stanovených oblastech podle čl. 125l odst. 1. Komise tato pravidla zveřejní způsoby, které považuje za vhodné.
2. Před zveřejněním pravidel Komise uvědomí výbor zřízený článkem 195 o každém oznámení o rozšíření působnosti mezioborových dohod.
3. Komise rozhodne, že členský stát musí zrušit rozšíření působnosti pravidel, o kterém rozhodl, v případech uvedených v článku 125h.
Článek 125n
Finanční příspěvky producentů, kteří nejsou členy organizace
Je-li působnost pravidel pro jeden nebo více produktů rozšířena a jestliže jednu nebo více činností podle čl. 125l odst. 3 písm. a) vykonává uznaná mezioborová organizace a jsou-li tato pravidla v obecném hospodářském zájmu těch osob, jejichž činnost se vztahuje k jednomu nebo více dotyčným produktům, může členský stát, který uznání udělil, rozhodnout, že jednotlivci nebo seskupení, kteří nejsou členy mezioborové organizace, avšak mají z těchto činností prospěch, musí organizaci uhradit v plné nebo částečné výši částku rovnou veškerým finančním příspěvkům zaplaceným jejími členy v rozsahu, v jakém jsou tyto příspěvky určeny ke krytí nákladů bezprostředně vzniklých při vykonávání dotyčných činností.“
29)
V článku 127 se vkládá nové písmeno, které zní:
„da)
případně pravidel pro nadnárodní organizace producentů a nadnárodní sdružení organizací producentů včetně správní pomoci, kterou poskytují příslušné orgány v případě přeshraniční spolupráce;“.
30)
V článku 130 se vkládají nová písmena, která znějí:
„fa)
ovoce a zeleniny;
fb)
výrobků z ovoce a zeleniny;“.
31)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 140a
Režim vstupní ceny pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny
1. Závisí-li použití celní sazby společného celního sazebníku na vstupní ceně dovezené zásilky, prověřuje se skutečná výše této ceny pomocí paušální dovozní hodnoty vypočítané Komisí podle produktu a původu na základě váženého průměru cen dotyčného produktu na reprezentativních dovozních trzích členských států nebo popřípadě na jiných trzích.
Komise však může přijmout zvláštní předpisy pro prověřování vstupních cen dovážených produktů určených především ke zpracování.
2. Je-li vstupní cena dotyčné zásilky uvedená v celním prohlášení vyšší než paušální dovozní hodnota zvýšená o rozpětí stanovené Komisí, která nesmí převýšit paušální hodnotu o více než 10 %, je požadováno složení jistoty, která se rovná dovoznímu clu stanovenému na základě paušální dovozní hodnoty.
3. Není-li vstupní cena dotyčné zásilky uvedená v celním prohlášení v době celního odbavení, závisí použitá sazba společného celního sazebníku na paušální dovozní hodnotě nebo se vypočte s použitím příslušných ustanovení celních předpisů za podmínek, jež stanoví Komise.“
32)
V čl. 141 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Dovoz jednoho nebo více produktů v odvětvích obilovin, rýže, cukru, ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce a zeleniny, hovězího a telecího masa, mléka a mléčných výrobků, vepřového masa, skopového a kozího masa, vajec, drůbežího masa a banánů podléhá dodatečnému dovoznímu clu s celní sazbou stanovenou v článcích 135 až 140a, aby se vyloučily nebo napravily nepříznivé dopady, které by tento dovoz mohl mít na trh Společenství, jestliže:“.
33)
V čl. 153 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Tradiční potřeba zásobování cukrem určeným k rafinaci se stanoví pro Společenství ve výši 2 424 735 tun na hospodářský rok, vyjádřeno jako bílý cukr.“
34)
V čl. 160 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Pokud je trh Společenství narušen režimem aktivního zušlechťovacího styku nebo pokud hrozí, že by jím mohl být narušen, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu zcela nebo částečně pozastavit používání režimu aktivního zušlechťovacího styku pro produkty odvětví obilovin, rýže, cukru, olivového oleje a stolních oliv, ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce a zeleniny, hovězího a telecího masa, mléka a mléčných výrobků, vepřového masa, skopového a kozího masa, vajec, drůbežího masa a zemědělského lihu. Pokud Komise obdrží od některého členského státu žádost, přijme příslušné rozhodnutí do pěti pracovních dnů od jejího obdržení.“
35)
V čl. 161 odst. 1 se vkládají nová písmena, která znějí:
„da)
ovoce a zeleniny;
db)
výrobků z ovoce a zeleniny;“.
36)
V čl. 174 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Pokud je trh Společenství narušen režimem pasivního zušlechťovacího styku nebo pokud hrozí, že by jím mohl být narušen, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu zcela nebo částečně pozastavit používání režimu pasivního zušlechťovacího styku pro produkty odvětví obilovin, rýže, ovoce a zeleniny, výrobků z ovoce a zeleniny, hovězího a telecího masa, vepřového masa, skopového a kozího masa a drůbežího masa. Pokud Komise obdrží od některého členského státu žádost, přijme příslušné rozhodnutí do pěti pracovních dnů od jejího obdržení.“
37)
Článek 175 se nahrazuje tímto:
„Článek 175
Použití článků 81 až 86 Smlouvy
Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, použijí se články 81 až 86 Smlouvy a předpisy přijaté k jejich provedení s výhradou článků 176 až 177 tohoto nařízení na všechny dohody, rozhodnutí a jednání uvedené v čl. 81 odst. 1 a článku 82 Smlouvy, které se týkají produkce produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) až k) a písm. m) až u) a čl. 1 odst. 3 tohoto nařízení či obchodu s těmito produkty.“
38)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 176a
Dohody a jednání ve vzájemné shodě v odvětví ovoce a zeleniny
1. Ustanovení čl. 81 odst. 1 Smlouvy se nepoužijí na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě uznaných mezioborových organizací, jejichž účelem je provádění činností podle čl. 123 odst. 3 písm. c) tohoto nařízení.
2. Odstavec 1 se použije pouze tehdy, pokud:
a)
dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě byly oznámeny Komisi;
b)
Komise ve lhůtě dvou měsíců po obdržení všech požadovaných údajů neshledala, že uvedené dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě jsou neslučitelné s pravidly Společenství.
3. Dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě nesmějí nabýt účinnosti před koncem lhůty uvedené v odst. 2 písm. b).
4. Za neslučitelné s pravidly Společenství jsou vždy prohlášeny tyto dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě:
a)
dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které mohou vést k jakékoli formě rozdělení trhů uvnitř Společenství;
b)
dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které mohou narušit řádné fungování organizace trhu;
c)
dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které mohou způsobit narušení hospodářské soutěže a které nemají zásadní význam pro dosažení cílů společné zemědělské politiky sledovaných činností mezioborové organizace;
d)
dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které zahrnují stanovení cen, aniž jsou dotčeny činnosti vykonávané mezioborovými organizacemi na základě zvláštních ustanovení právních předpisů Společenství;
e)
dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které mohou vést k diskriminaci nebo vyloučit hospodářskou soutěž u podstatné části dotyčných produktů.
5. Zjistí-li Komise po uplynutí lhůty dvou měsíců uvedené v odst. 2 písm. b), že podmínky pro použití odstavce 1 nejsou splněny, rozhodne, že se na dotyčnou dohodu, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě použije čl. 81 odst. 1 Smlouvy.
Uvedené rozhodnutí Komise se použije přede dnem jeho oznámení dotyčné mezioborové organizaci, pouze pokud tato mezioborová organizace poskytla nesprávné údaje nebo zneužila výjimky stanovené v odstavci 1.
6. V případě víceletých dohod platí oznámení za první rok i pro následující roky dohody. V tom případě však může Komise z vlastního podnětu nebo na žádost některého členského státu kdykoliv shledat neslučitelnost s pravidly Společenství.“
39)
Článek 179 se nahrazuje tímto:
„Článek 179
Prováděcí pravidla pro dohody a jednání ve vzájemné shodě v odvětví ovoce a zeleniny a v odvětví tabáku
Komise může přijmout k článkům 176a, 177 a 178 prováděcí pravidla týkající se mimo jiné oznamování a zveřejňování.“
40)
Článek 180 se nahrazuje tímto:
„Článek 180
Použití článků 87, 88 a 89 Smlouvy
Pokud toto nařízení nestanoví jinak, a zejména s výjimkou státních podpor uvedených v článku 182 tohoto nařízení, vztahují se na produkci produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) až k) a písm. m) až u) a odst. 3 tohoto nařízení a na obchodování s nimi články 87, 88 a 89 Smlouvy.“
41)
Článek 182 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Finsko smí na základě povolení Komise poskytovat podporu na určitá množství osiv s výjimkou osiva bojínku lučního (Phleum pratense L.) a na určitá množství obilného osiva vyprodukovaná výhradně ve Finsku, a to až do sklizně v roce 2010 včetně.
Finsko předloží Komisi podrobnou zprávu o výsledcích povolené podpory do 31. prosince 2008.“;
b)
doplňují se nové odstavce, které znějí:
„5. Členské státy mohou i nadále vyplácet státní podpory podle stávajících režimů na produkci brambor, čerstvých nebo chlazených, kódu KN 0701 a na obchodování s nimi až do 31. prosince 2011.
6. Pokud jde o odvětví ovoce a zeleniny, mohou členské státy poskytovat státní podporu až do 31. prosince 2010 za těchto podmínek:
a)
státní podpora se vyplácí pouze producentům ovoce a zeleniny, kteří nejsou členy uznané organizace producentů a kteří s uznanou organizací producentů podepsali smlouvu, v níž souhlasí, že budou uplatňovat opatření pro předcházení krizím a jejich řešení dotyčné organizace producentů;
b)
výše podpory vyplácené těmto producentům nepřesáhne 75 % podpory Společenství obdržené členy dotyčné organizace producentů a
c)
dotyčný členský stát předloží Komisi do 31. prosince 2010 zprávu o účinnosti a efektivnosti státní podpory, v níž zejména provede rozbor toho, do jaké míry podpora napomohla organizaci odvětví. Komise zprávu posoudí a rozhodne, zda předloží příslušné návrhy.“
42)
V článku 184 se doplňuje nový bod, který zní:
„4.
do 31. prosince 2013 Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění ustanovení části II hlavy I kapitoly IV oddílu IVa a části II hlavy II kapitoly II týkajících se organizací producentů, provozních fondů a operačních programů v odvětví ovoce a zeleniny.“
43)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 203a
Přechodná pravidla v odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny
1. Režimy podpory stanovené v nařízeních (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 2202/96 ze dne 28. října 1996, kterým se stanoví režim podpor Společenství pro producenty některých citrusových plodů (38), a zrušené nařízením (ES) č. 1182/2007 zůstávají použitelné pro každý z dotčených produktů pro hospodářský rok daného produktu, který končí v roce 2008.
2. Organizace producentů a sdružení organizací producentů, které již byly uznány podle nařízení (ES) č. 2200/96 přede dnem vstupu tohoto nařízení v platnost, jsou i nadále uznány podle tohoto nařízení. V případě potřeby se přizpůsobí požadavkům tohoto nařízení do 31. prosince 2010.
Organizace producentů a sdružení organizací producentů, které již byly uznány podle nařízení (ES) č. 1182/2007, jsou i nadále uznány podle tohoto nařízení.
3. Operační program, který byl schválen podle nařízení (ES) č. 2200/96 přede dnem použitelnosti nařízení (ES) č. 1182/2007, může na žádost organizace producentů:
a)
pokračovat až do konce nebo
b)
být změněn v souladu s požadavky tohoto nařízení nebo
c)
být nahrazen novým operačním programem, který bude schválen podle tohoto nařízení.
Ustanovení čl. 103d odst. 3 písm. e) a f) se použijí pro operační programy předložené v roce 2007, které v den použitelnosti tohoto nařízení ještě nebyly schváleny a které jinak splňují kritéria stanovená ve zmíněných písmenech.
4. Seskupení producentů, kterým bylo uděleno předběžné uznání podle nařízení (ES) č. 2200/96, nadále využívají daného předběžného uznání podle tohoto nařízení. Plány uznání přijaté podle nařízení (ES) č. 2200/96 nadále využívají výhod spojených s tímto přijetím podle tohoto nařízení. V případě potřeby se však tyto plány pozmění, aby se tak seskupení producentů umožnilo splnit kritéria pro uznání za organizaci producentů, která jsou stanovena v článku 125b tohoto nařízení. Pokud jde o seskupení producentů v členských státech, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 nebo později, použijí se na plány uznání ode dne použitelnosti tohoto nařízení výše podpory stanovené v čl. 103a odst. 3 písm. a).
5. Smlouvy uvedené v čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 2202/96, které pokrývají více než jeden hospodářský rok režimu podpory pro zpracování citrusových plodů a které se týkají hospodářského roku začínajícího dne 1. října 2008 nebo dalších hospodářských roků, mohou být se souhlasem obou smluvních stran pozměněny nebo ukončeny, aby se zohlednilo zrušení uvedeného nařízení nařízením (ES) č. 1182/2007 a následné zrušení podpory. V důsledku změny nebo zrušení se na zúčastněné strany nepoužijí žádné sankce podle uvedeného nařízení nebo prováděcích předpisů k němu.
6. Pokud členský stát využije přechodných opatření podle článku 68b nebo článku 143bc nařízení (ES) č. 1782/2003, zůstávají pravidla přijatá podle článku 6 nařízení (ES) č. 2201/96 nebo článku 6 nařízení (ES) č. 2202/96, která se týkají minimálních vlastností surovin dodaných ke zpracování a minimálních požadavků na jakost hotových výrobků, použitelná pro suroviny sklizené na jeho území.
7. Až do přijetí nových obchodních norem pro ovoce a zeleninu a výrobky z ovoce a zeleniny podle článků 113 a 113a se nadále použijí obchodní normy stanovené podle nařízení (ES) č. 2200/96 a nařízení (ES) č. 2201/96.
8. Komise může přijmout opatření nezbytná pro usnadnění přechodu od ustanovení nařízení (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96, (ES) č. 2202/96 a (ES) č. 1182/2007 na ustanovení tohoto nařízení, včetně ustanovení odstavců 1 až 7 tohoto článku.
44)
Přílohy se mění takto:
a)
v příloze I se část XXI mění takto:
i)
položky kódů KN 0511 99 31, 0511 99 39 a 0511 99 85 se zrušují,
ii)
položka kódu KN 1211 se nahrazuje tímto:
„Rostliny a části rostlin (včetně semen a plodů) používané zejména ve voňavkářství, ve farmacii nebo jako insekticidy, fungicidy nebo k podobným účelům, čerstvé nebo sušené, též řezané, drcené nebo v prášku, s výjimkou produktů kódu KN ex 1211 90 85 v části IX této přílohy“;
b)
vkládají se přílohy VIIa, VIIb a VIIc, jejichž znění je uvedeno v příloze I tohoto nařízení;
c)
v příloze VIII se bod VI nahrazuje tímto:
„VI.
Použije-li se čl. 59 odst. 2, přidělí členské státy upravené kvóty nejpozději do konce února, aby mohly být uplatňovány v následujícím hospodářském roce.“;
d)
vkládá se příloha XIa, jejíž znění je uvedeno v příloze II tohoto nařízení;
e)
v bodu III odst. 1 přílohy XIII se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Tepelně zpracované mléko, které neodpovídá požadavkům obsahu tuku stanoveným v prvním pododstavci písm. b), c) a d), se považuje za konzumní mléko za předpokladu, že obsah tuku je s jedním desetinným místem jasně a čitelně uveden na obalu, a to se slovy ‚obsah tuku … %‘. Toto mléko nesmí být označeno jako plnotučné mléko, polotučné mléko či odstředěné mléko.“;
f)
vkládá se příloha XVIa, jejíž znění je uvedeno v příloze III tohoto nařízení;
g)
příloha XXII se mění v souladu s přílohou IV tohoto nařízení.
Článek 2
Změny nařízení (ES) č. 1184/2006
Článek 1 nařízení (ES) č. 1184/2006 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
Toto nařízení stanoví pravidla pro použití článků 81 až 86 a některých ustanovení článku 88 Smlouvy na produkci produktů uvedených v příloze I Smlouvy nebo obchod s nimi, s výjimkou produktů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. a) až k) a písm. m) až u) a čl. 1 odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 (39).
Článek 3
Zrušení
1. Zrušují se nařízení (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96, (ES) č. 700/2007 a (ES) č. 1182/2007.
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na nařízení (ES) č. 1234/2007 v souladu s příslušnými srovnávacími tabulkami obsaženými v příloze XXII uvedeného nařízení.
2. Zrušují se nařízení (EHS) č. 449/69, (EHS) č. 1467/69, (EHS) č. 2511/69, (EHS) č. 2093/70, (EHS) č. 846/72, (EHS) č. 1252/73, (EHS) č. 155/74, (EHS) č. 1627/75, (EHS) č. 794/76, (EHS) č. 1180/77, (EHS) č. 10/81, (EHS) č. 40/81, (EHS) č. 3671/81, (EHS) č. 1603/83, (EHS) č. 790/89, (EHS) č. 3650/90, (EHS) č. 525/92, (EHS) č. 3438/92, (EHS) č. 3816/92, (EHS) č. 742/93, (EHS) č. 746/93, (ES) č. 399/94, (ES) č. 2241/2001 a (ES) č. 545/2002.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije ode dne 1. července 2008. Avšak:
a)
ustanovení čl. 1 bodů 3, 4, 5, 8, 12 a 13 se použijí ode dne 1. září 2008;
b)
ustanovení čl. 1 bodů 9, 14 až 19, 33 a 44 písm. b) a c) se použijí ode dne 1. října 2008.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 14. dubna 2008.
RÈGLEMENT (CE) N o 361/2008 DU CONSEIL
du 14 avril 2008
modifiant le règlement (CE) no 1234/2007 portant organisation commune des marchés dans le secteur agricole et dispositions spécifiques en ce qui concerne certains produits de ce secteur («règlement OCM unique»)
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment ses articles 36 et 37,
vu la proposition de la Commission,
vu l’avis du Parlement européen,
considérant ce qui suit:
(1)
En vue de simplifier le cadre réglementaire de la politique agricole commune (PAC), le règlement (CE) no 1234/2007 du Conseil (1) (ci après dénommé «règlement OCM unique») a abrogé et remplacé par un acte juridique unique tous les règlements que le Conseil avait adoptés depuis l’introduction de la PAC dans le cadre de la création des organisations communes des marchés pour les produits agricoles ou groupes de produits.
(2)
Comme le précise le considérant 7 du règlement OCM unique, cet acte de simplification ne devait pas se traduire par une remise en question des décisions politiques prises au fil des ans dans le domaine de la PAC et, dès lors, il n’a pas prévu de mesures ou instruments nouveaux. Le règlement OCM unique reflète donc les décisions politiques prises jusqu’au moment où le texte du règlement OCM unique a été proposé par la Commission.
(3)
Parallèlement aux négociations menées au sein du Conseil sur l’adoption du règlement OCM unique, le Conseil a également négocié et arrêté une série de décisions politiques dans plusieurs secteurs. C’est le cas en ce qui concerne les secteurs du sucre, des semences, du lait et des produits laitiers.
(4)
Le règlement (CE) no 318/2006 du Conseil du 20 février 2006 portant organisation commune des marchés dans le secteur du sucre (2) a été modifié principalement en vue d’atteindre un équilibre structurel du marché concerné. Ces modifications n’ont été adoptées et publiées que peu de temps avant la publication du règlement OCM unique.
(5)
La modification du règlement (CE) no 1947/2005 du Conseil du 23 novembre 2005 portant organisation commune des marchés dans le secteur des semences (3) est intervenue en même temps que l’adoption du règlement OCM unique. Cette modification met un terme à la possibilité accordée à la Finlande d’octroyer des aides nationales au profit des semences et des semences de céréales et, afin de permettre aux agriculteurs de Finlande de se préparer à la situation créée par la suppression des aides nationales, prévoit une ultime période de transition supplémentaire au cours de laquelle des aides à la production de semences et de semences de céréales, à l’exception des semences de fléole des prés, peuvent être accordées par la Finlande.
(6)
Le règlement (CE) no 1255/1999 du Conseil du 17 mai 1999 portant organisation commune des marchés dans le secteur du lait et des produits laitiers (4) a été modifié peu de temps avant l’adoption du règlement OCM unique. Différentes modifications ont été apportées concernant les systèmes d’intervention publique et de stockage privé pour le beurre et le lait écrémé en poudre, la possibilité pour les armées d’acheter du beurre à prix réduit a été abrogée et une aide forfaitaire pour la cession de toutes les catégories de lait aux élèves dans les établissements scolaires a été fixée.
En outre, le règlement (CE) no 2597/97 du Conseil du 18 décembre 1997 établissant les règles complémentaires de l’organisation commune des marchés dans le secteur du lait et des produits laitiers en ce qui concerne le lait de consommation (5) a également été modifié en même temps que le règlement (CE) no 1255/1999 permettant la commercialisation, en tant que lait de consommation, de produits ayant une teneur en matière grasse autre que celles qui avaient été prévues précédemment dans ce règlement.
(7)
Ces modifications doivent être prises en compte dans le règlement OCM unique, afin de garantir que ces décisions politiques seront maintenues à compter de l’application du règlement OCM unique dans les secteurs concernés.
(8)
Parallèlement aux négociations et à l’adoption du règlement OCM unique, le Conseil a également négocié et adopté une réforme dans les secteurs des fruits et légumes et des fruits et légumes transformés. À cette fin, le règlement (CE) no 1182/2007 du Conseil du 26 septembre 2007 établissant des règles spécifiques pour le secteur des fruits et légumes (6) a été adopté. Comme le précise le considérant 8 du règlement OCM unique, seules les dispositions concernant les deux secteurs susmentionnés ne faisant pas elles-mêmes l’objet d’une réforme ont été reprises dans le règlement OCM unique dès le début, tandis que les dispositions de fond faisant l’objet de modifications devraient être intégrées dans le règlement OCM unique après adoption. Tel étant le cas, les secteurs des fruits et légumes et des fruits et légumes transformés devraient maintenant être totalement intégrés dans le règlement OCM unique par l’introduction dans ledit règlement des décisions politiques prises dans le cadre du règlement (CE) no 1182/2007 en ce qui concerne l’organisation commune des marchés pour les produits de ces deux secteurs.
(9)
Le règlement (CE) no 700/2007 du Conseil du 11 juin 2007 relatif à la commercialisation de la viande issue de bovins âgés de douze mois au plus (7) a introduit de nouvelles règles de commercialisation pour les produits concernés. Le but du règlement OCM unique était de rassembler dans un cadre juridique unique toutes les règles en vigueur au titre de l’organisation commune des marchés et de remplacer les approches sectorielles par une approche horizontale. Le règlement OCM unique contient les règles de commercialisation pour différents secteurs et il convient donc d’incorporer les nouvelles règles de commercialisation introduites par le règlement (CE) no 700/2007 dans le règlement OCM unique.
(10)
L’intégration de ces dispositions dans le règlement OCM unique devrait suivre la même approche que celle retenue lors de l’adoption du règlement OCM unique, autrement dit ne pas remettre en question les décisions politiques prises lors de l’adoption desdites dispositions par le Conseil ni les motifs de ces décisions politiques énoncés dans les considérants des différents règlements.
(11)
Il y a donc lieu de modifier le règlement OCM unique en conséquence.
(12)
Les modifications devraient s’appliquer au plus tard à compter des mêmes dates que celles à partir desquelles le règlement OCM unique s’appliquera pour les secteurs concernés conformément à son article 204, paragraphe 2. En ce qui concerne les secteurs des semences, de la viande bovine et du lait et des produits laitiers, l’article 204, paragraphe 2, prévoit que le règlement OCM unique s’appliquera à compter du 1er juillet 2008. Il importe dès lors que le présent règlement fixe également le 1er juillet 2008 comme date d’application pour ces secteurs.
(13)
En ce qui concerne les quelques dispositions du règlement OCM unique qui avaient déjà été prévues concernant les secteurs des fruits et légumes et des fruits et légumes transformés, elles sont applicables, conformément à l’article 204, paragraphe 2, de ce règlement, à compter du 1er janvier 2008. Les modifications respectives prévues dans le présent règlement pourraient donc s’appliquer à compter de la même date que celle prévue pour les secteurs des semences, de la viande bovine, du lait et des produits laitiers, c’est-à-dire à compter du 1er juillet 2008.
(14)
L’article 2 du règlement (CE) no 1152/2007 dispose qu’un certain nombre de modifications introduites par ledit règlement dans le secteur laitier ne devraient s’appliquer qu’à compter du 1er septembre 2008. Il convient de prévoir la même date d’application pour les modifications concernées dans le cadre du présent règlement.
(15)
Dans le secteur du sucre, le règlement OCM unique s’applique à compter du 1er octobre 2008 conformément à l’article 204, paragraphe 2, deuxième alinéa, point c), dudit règlement. Il y a donc lieu que les dispositions prévues dans le présent règlement pour ce secteur commencent également à s’appliquer à compter du 1er octobre 2008.
(16)
Les règlements suivants s’appliquant au secteur des fruits et légumes sont obsolètes et devraient donc, dans un souci de sécurité juridique, être abrogés: règlement (CEE) no 449/69 du Conseil du 11 mars 1969 relatif au remboursement des aides octroyées par les États membres aux organisations de producteurs de fruits et légumes (8), règlement (CEE) no 1467/69 du Conseil du 23 juillet 1969 relatif aux importations des agrumes originaires du Maroc (9), règlement (CEE) no 2511/69 du Conseil du 9 décembre 1969 prévoyant des mesures spéciales en vue de l’amélioration de la production et de la commercialisation dans le secteur des agrumes communautaires (10), règlement (CEE) no 2093/70 du Conseil du 20 octobre 1970 arrêtant les règles générales d’application de l’article 6 et de l’article 7, paragraphe 1, du règlement (CEE) no 2517/69 définissant certaines mesures en vue de l’assainissement de la production fruitière de la Communauté (11), règlement (CEE) no 846/72 du Conseil du 24 avril 1972 prévoyant des mesures spéciales pour l’attribution des opérations de transformation des tomates ayant fait l’objet de mesures d’interventions (12), règlement (CEE) no 1252/73 du Conseil du 14 mai 1973 relatif aux importations des agrumes originaires de Chypre (13), règlement (CEE) no 155/74 du Conseil du 17 décembre 1973 relatif aux importations des agrumes originaires de la République libanaise (14), règlement (CEE) no 1627/75 du Conseil du 26 juin 1975 relatif aux importations de citrons frais originaires d’Israël (15), règlement (CEE) no 794/76 du Conseil du 6 avril 1976 définissant de nouvelles mesures en vue de l’assainissement de la production fruitière de la Communauté (16), règlement (CEE) no 1180/77 du Conseil du 17 mai 1977 relatif à l’importation dans la Communauté de certains produits agricoles originaires de la Turquie (17), règlement (CEE) no 10/81 du Conseil du 1er janvier 1981 déterminant, pour le secteur des fruits et légumes, les règles générales d’application de l’acte d’adhésion de 1979 (18), règlement (CEE) no 40/81 du Conseil du 1er janvier 1981 fixant, pour les choux-fleurs et les pommes, les prix de base et les prix d’achat applicables en Grèce (19), règlement (CEE) no 3671/81 du Conseil du 15 décembre 1981 relatif à l’importation dans la Communauté de certains produits agricoles originaires de Turquie (20), règlement (CEE) no 1603/83 du Conseil du 14 juin 1983 prévoyant des mesures spéciales d’écoulement des raisins secs et des figues sèches de la récolte 1981 détenus par les organismes stockeurs (21), règlement (CEE) no 790/89 du Conseil du 20 mars 1989 fixant le montant de l’aide supplémentaire forfaitaire à la constitution d’organisations de producteurs ainsi que le montant maximal de l’aide à l’amélioration de la qualité et de la commercialisation dans le secteur des fruits à coque et caroubes (22), règlement (CEE) no 3650/90 du Conseil du 11 décembre 1990 relatif à des mesures de renforcement de l’application des normes communes de qualité pour les fruits et légumes au Portugal (23), règlement (CEE) no 525/92 du Conseil du 25 février 1992 portant compensation temporaire des conséquences de la situation existant en Yougoslavie sur le transport de certains fruits et légumes frais en provenance de Grèce (24), règlement (CEE) no 3438/92 du Conseil du 23 novembre 1992 prévoyant des mesures spéciales pour le transport de certains fruits et légumes frais originaires de Grèce (25), règlement (CEE) no 3816/92 du Conseil du 28 décembre 1992 prévoyant, dans le secteur des fruits et légumes, la suppression du mécanisme de compensation dans les échanges entre l’Espagne et les autres États membres, ainsi que des mesures connexes (26), règlement (CEE) no 742/93 du Conseil du 17 mars 1993 portant suppression du mécanisme de compensation pour les fruits et légumes dans les échanges entre le Portugal et les autres États membres (27), règlement (CEE) no 746/93 du Conseil du 17 mars 1993 relatif à l’octroi de l’aide destinée à encourager la constitution et faciliter le fonctionnement des organisations de producteurs prévues par les règlements (CEE) no 1035/72 et (CEE) no 1360/78 au Portugal (28), règlement (CE) no 399/94 du Conseil du 21 février 1994 relatif à des actions spécifiques en faveur des raisins secs (29), règlement (CE) no 2241/2001 du Conseil du 15 novembre 2001 modifiant le droit autonome du tarif douanier commun applicable à l’ail relevant du code NC 0703 20 00 (30), règlement (CE) no 545/2002 du Conseil 18 mars 2002 prorogeant le financement des plans d’amélioration de la qualité et de la commercialisation de certains fruits à coque et caroubes, approuvés en vertu du titre II bis du règlement (CEE) no 1035/72, et prévoyant une aide spécifique pour les noisettes (31),
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le règlement (CE) no 1234/2007 est modifié comme suit:
1)
L’article 1er est modifié comme suit:
a)
le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. En ce qui concerne le secteur du vin, seul l’article 195 du présent règlement est applicable.»
b)
le paragraphe suivant est ajouté:
«4. En ce qui concerne les pommes de terre, à l’état frais ou réfrigéré, relevant du code NC 0701, les dispositions de la partie IV, chapitre II, s'appliquent.»
2)
À l’article 3, le paragraphe suivant est ajouté:
«Pour les produits appartenant aux secteurs des fruits et légumes et des fruits et légumes transformés, les campagnes de commercialisation sont fixées, le cas échéant, par la Commission.»
3)
À l’article 6, paragraphe 2, le point c) est supprimé.
4)
À l’article 8, paragraphe 1, point e), le point ii) est remplacé par le texte suivant:
«ii)
169,80 EUR par 100 kg pour le lait écrémé en poudre;»
5)
À l’article 10, paragraphe 1, le point f) est remplacé par le texte suivant:
«f)
le lait écrémé en poudre de première qualité de fabrication spray, fabriqué à partir de lait dans une entreprise agréée de la Communauté, avec une teneur minimale en poids de matière protéique de 34,0 % de la matière sèche non grasse.»
6)
L’article 15 est remplacé par le texte suivant:
«Article 15
Beurre
1. Pour le beurre, l’intervention publique est ouverte durant la période allant du 1er mars au 31 août.
2. Lorsque les quantités offertes à l’intervention pendant la période prévue au paragraphe 1 dépassent 30 000 tonnes, la Commission peut suspendre les achats à l’intervention publique. Dans ce cas, les achats peuvent être effectués par voie d’adjudication sur la base de spécifications à déterminer par la Commission.»
7)
L’article 22 est remplacé par le texte suivant:
«Article 22
Beurre
Sans préjudice de la fixation du prix d’intervention au moyen d’une adjudication dans le cas visé à l’article 15, paragraphe 2, le prix d’intervention pour le beurre correspond à 90 % du prix de référence.»
8)
À l’article 23, le deuxième alinéa est supprimé.
9)
L’article 26 est modifié comme suit:
a)
au deuxième alinéa, point a), le point ii) est remplacé par le texte suivant:
«ii)
à l’exportation en l’état ou après transformation en un des produits énumérés à l’annexe I du traité ou en un des produits énumérés à l’annexe XX, partie III, du présent règlement, ou»;
b)
au deuxième alinéa, point a), le point suivant est ajouté:
«iii)
à l’usage industriel visé à l’article 62.»
10)
L’article 28, point a), est remplacé par le texte suivant:
«a)
en ce qui concerne:
i)
le beurre non salé produit, à partir de crème ou de lait, dans une entreprise agréée de la Communauté, d’une teneur minimale en poids de matière grasse butyrique de 82 %, d’une teneur maximale en matières sèches non grasses laitières de 2 % et d’une teneur maximale en poids d’eau de 16 %;
ii)
le beurre salé produit, à partir de crème ou de lait, dans une entreprise agréée de la Communauté, d’une teneur minimale en poids de matière grasse butyrique de 80 %, d’une teneur maximale en matières sèches non grasses laitières de 2 %, d’une teneur maximale en poids d’eau de 16 % et d’une teneur maximale en poids de sel de 2 %.»
11)
L’article 29 est remplacé par le texte suivant:
«Article 29
Conditions et niveau de l’aide pour le beurre
Le montant de l’aide pour le beurre est fixé par la Commission en tenant compte des frais de stockage et de l’évolution prévisible des prix du beurre frais et du beurre de stock.
Dans le cas où, lors du déstockage, le marché a évolué d’une façon défavorable et imprévisible au moment de l'entreposage, le montant de l’aide peut être majoré.»
12)
L’article 31 est modifié comme suit:
a)
au paragraphe 1, le point d) est supprimé;
b)
le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. La Commission fixe l’aide au stockage privé prévue au paragraphe 1 à l’avance ou au moyen d’adjudications.
En ce qui concerne les fromages visés au paragraphe 1, point e), l’aide est fixée en tenant compte des coûts de stockage et de l’équilibre à respecter entre les fromages bénéficiant de cette aide et les autres fromages mis sur le marché.»
13)
L’article 35 est supprimé.
14)
À l’article 50, les paragraphes 5 et 6 sont remplacés par le texte suivant:
«5. Les entreprises sucrières qui n’ont pas conclu, avant les ensemencements, de contrats de livraison au prix minimal de la betterave sous quota pour une quantité de betteraves correspondant au sucre pour lequel elles disposent d’un quota, affecté, le cas échéant, d’un coefficient de retrait préventif fixé conformément à l’article 52, paragraphe 2, premier alinéa, sont tenues de payer, pour toutes les betteraves qu’elles transforment en sucre, au moins le prix minimal de la betterave sous quota.
6. Sous réserve de l’approbation de l’État membre concerné, les accords interprofessionnels peuvent déroger aux dispositions des paragraphes 3, 4 et 5.»
15)
L’article 52 est remplacé par le texte suivant:
«Article 52
Retrait de sucre du marché
1. Afin de maintenir l’équilibre structurel du marché à un niveau de prix proche du prix de référence, compte tenu des obligations de la Communauté découlant d’accords conclus au titre de l’article 300 du traité, la Commission peut décider de retirer du marché, pour une campagne de commercialisation donnée, les quantités de sucre ou d’isoglucose produites sous quota qui dépassent le seuil calculé conformément au paragraphe 2 du présent article.
2. Le seuil de retrait visé au paragraphe 1 du présent article est calculé, pour chaque entreprise détenant un quota, en multipliant ce quota par un coefficient, qui est fixé par la Commission au plus tard le 16 mars de la campagne de commercialisation précédente, sur la base de l’évolution attendue des marchés. Pour la campagne de commercialisation 2008/2009, ce coefficient est appliqué au quota après abandons au titre du règlement (CE) no 320/2006 qui a été accordé, au plus tard, le 15 mars 2008.
Sur la base des tendances les plus récentes du marché, la Commission peut décider, au plus tard le 31 octobre de la campagne de commercialisation concernée, soit d’ajuster, soit, au cas où une telle décision n’a pas été prise conformément au premier alinéa du présent paragraphe, de fixer un coefficient.
3. Chaque entreprise disposant d’un quota stocke à ses frais, jusqu’au début de la campagne de commercialisation suivante, le sucre produit sous quota au-delà du seuil calculé conformément au paragraphe 2. Les quantités de sucre ou d’isoglucose retirées du marché au cours d’une campagne de commercialisation sont considérées comme les premières quantités produites sous quota pour la campagne de commercialisation suivante.
Par dérogation au premier alinéa du présent paragraphe, en fonction de l’évolution attendue du marché du sucre, la Commission peut décider de considérer, pour la campagne de commercialisation en cours et/ou la campagne suivante, que tout ou partie du sucre ou de l’isoglucose retiré du marché est:
a)
du sucre excédentaire ou de l’isoglucose excédentaire susceptible de devenir du sucre industriel ou de l’isoglucose industriel; ou
b)
une production sous quota temporaire, dont une partie peut être réservée à l’exportation dans le respect des engagements de la Communauté découlant d’accords conclus au titre de l’article 300 du traité.
4. Si l’approvisionnement en sucre dans la Communauté n’est pas adapté, la Commission peut décider qu’une certaine quantité du sucre retiré du marché peut être vendue sur le marché communautaire avant la fin de la période de retrait.
5. Lorsque le sucre retiré du marché est considéré comme la première quantité produite pour la campagne de commercialisation suivante, le prix minimal fixé pour cette campagne de commercialisation est payé aux producteurs de betteraves.
Lorsque le sucre retiré du marché devient du sucre industriel ou est exporté conformément au paragraphe 3, points a) et b), du présent article, les exigences énoncées à l’article 49 concernant le prix minimal ne sont pas applicables.
Lorsque le sucre retiré du marché est vendu sur le marché communautaire avant la fin de la période de retrait conformément au paragraphe 4, le prix minimal fixé pour la campagne de commercialisation en cours est payé aux producteurs de betteraves.»
16)
L’article suivant est inséré:
«Article 52 bis
Retrait de sucre du marché au cours des campagnes de commercialisation 2008/2009 et 2009/2010
1. Par dérogation à l’article 52, paragraphe 2, du présent règlement, dans le cas des États membres pour lesquels le quota national pour le sucre a été réduit par suite d’abandons de quotas conformément à l’article 3 et à l’article 4 bis, paragraphe 4, du règlement (CE) no 320/2006, le coefficient est fixé par la Commission pour les campagnes de commercialisation 2008/2009 et 2009/2010, par l’application de l’annexe VII quater du présent règlement.
2. Une entreprise qui, conformément à l’article 3, paragraphe 1, point a) ou b), du règlement (CE) no 320/2006, renonce, avec effet à compter de la campagne de commercialisation suivante, au quota total qui lui a été assigné n’est pas soumise, à sa demande, à l’application des coefficients visés à l’article 52, paragraphe 2, du présent règlement. Cette demande doit être présentée avant la fin de la campagne de commercialisation à laquelle s’applique le retrait.»
17)
L’article 59 est remplacé par le texte suivant:
«Article 59
Gestion des quotas
1. La Commission ajuste les quotas fixés à l’annexe VI le 30 avril 2008 au plus tard pour la campagne de commercialisation 2008/2009 et les 28 février 2009 et 2010 au plus tard pour les campagnes de commercialisation 2009/2010 et 2010/2011. Ces ajustements résultent de l’application du paragraphe 2 du présent article et de l’article 58 du présent règlement, ainsi que de l’article 3 et de l’article 4 bis, paragraphe 4, du règlement (CE) no 320/2006.
2. Compte tenu des résultats de la restructuration prévue par le règlement (CE) no 320/2006, la Commission fixe, le 28 février 2010 au plus tard, le pourcentage commun nécessaire à la réduction des quotas existants pour le sucre et l’isoglucose par État membre ou région, afin d’éviter tout déséquilibre du marché durant les campagnes de commercialisation à compter de 2010/2011. Les États membres ajustent en conséquence le quota attribué à chaque entreprise.
Par dérogation au premier alinéa du présent paragraphe, dans le cas des États membres pour lesquels le quota national a été réduit par suite d’abandons de quotas conformément à l’article 3 et à l’article 4 bis, paragraphe 4, du règlement (CE) no 320/2006, la Commission fixe le pourcentage par l’application de l’annexe VII bis du présent règlement. Ces États membres ajustent le pourcentage, conformément à l’annexe VII ter du présent règlement, pour chaque entreprise établie sur leur territoire qui détient un quota.
Les premier et deuxième alinéas du présent paragraphe ne s’appliquent pas aux régions ultrapériphériques visées à l’article 299, paragraphe 2, du traité.»
18)
L’article 60 est modifié comme suit:
a)
le titre est remplacé par le texte suivant:
«Article 60
Réattribution des quotas nationaux et réduction de quotas»
b)
le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Un État membre peut réduire le quota de sucre ou d’isoglucose attribué à une entreprise établie sur son territoire jusqu’à 10 % pour la campagne de commercialisation 2008/2009 et les campagnes suivantes, en respectant la liberté des entreprises de participer aux mécanismes établis par le règlement (CE) no 320/2006. Ce faisant, les États membres appliquent des critères objectifs et non discriminatoires.»
c)
le paragraphe suivant est ajouté:
«4. Par dérogation au paragraphe 3 du présent article, lorsque l’article 4 bis du règlement (CE) no 320/2006 est appliqué, les États membres ajustent le quota de sucre attribué à l’entreprise concernée en appliquant la réduction définie au paragraphe 4 dudit article, dans la limite du pourcentage fixé au paragraphe 1 du présent article.»
19)
À l’article 64, paragraphe 1, le point c) est remplacé par le texte suivant:
«c)
de sucre et d’isoglucose retirées du marché conformément aux articles 52 et 52 bis et pour lesquelles les obligations prévues à l’article 52, paragraphe 3, ne sont pas respectées.»
20)
À l’article 101, les points b) à e) sont remplacés par le texte suivant:
«b)
par les fabricants de produits de pâtisserie et de glaces alimentaires;
c)
par les fabricants d’autres denrées alimentaires à déterminer par la Commission;
d)
pour la consommation directe de beurre concentré.»
21)
À l’article 102, le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. Le montant de l’aide communautaire est égal à 18,15 EUR/100 kg pour tout type de lait.
Dans le cas des autres produits laitiers pris en compte, le montant des aides est établi en tenant compte des composants laitiers des produits concernés.»
22)
Dans la partie II, titre I, chapitre IV, la section suivante est insérée:
«Section IV bis
Aides dans le secteur des fruits et légumes
Sous-section I
Groupements de producteurs
Article 103 bis
Aides aux groupements de producteurs
1. Au cours de la période transitoire autorisée conformément à l’article 125 sexies, les États membres peuvent accorder aux groupements de producteurs dans le secteur des fruits et légumes qui ont été constitués en vue d’être reconnus comme organisation de producteurs:
a)
des aides destinées à encourager leur constitution et à faciliter leur fonctionnement administratif;
b)
des aides octroyées directement ou par l’intermédiaire d’établissements de crédit, destinées à couvrir une partie des investissements nécessaires à la reconnaissance et figurant à ce titre dans le plan de reconnaissance visé à l’article 125 sexies, paragraphe 1, troisième alinéa.
2. Les aides visées au paragraphe 1 sont remboursées par la Communauté conformément aux règles que la Commission doit adopter pour le financement de ces mesures, et notamment les seuils et les plafonds applicables à l’aide et le degré de financement communautaire.
3. Les aides visées au paragraphe 1, point a), sont définies pour chaque groupement de producteurs sur la base de leur production commercialisée et s’élèvent pour la première, la deuxième, la troisième, la quatrième et la cinquième année:
a)
à 10 %, 10 %, 8 %, 6 % et 4 % respectivement de la valeur de la production commercialisée dans les États membres qui ont adhéré à l’Union européenne le 1er mai 2004 ou après cette date; et
b)
à 5 %, 5 %, 4 %, 3 % et 2 % respectivement de la valeur de la production commercialisée dans les régions ultrapériphériques de la Communauté visées à l’article 299, paragraphe 2, du traité ou dans les petites îles de la mer Égée visées à l’article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1405/2006 du Conseil du 18 septembre 2006 arrêtant des mesures spécifiques dans le domaine de l’agriculture en faveur des îles mineures de la mer Égée (32).
Ces pourcentages peuvent être réduits en fonction de la valeur de la production commercialisée dépassant un certain seuil. Pour chaque année, l’aide à verser à un groupement de producteurs peut être plafonnée.
Sous-section II
Fonds opérationnels et programmes opérationnels
Article 103 ter
Fonds opérationnels
1. Les organisations de producteurs dans le secteur des fruits et légumes peuvent constituer un fonds opérationnel. Le fonds est financé par:
a)
les contributions financières versées par les membres ou l’organisation de producteurs elle-même;
b)
l’aide financière communautaire qui peut être octroyée aux organisations de producteurs.
2. Les fonds opérationnels sont utilisés aux seules fins du financement des programmes opérationnels approuvés par les États membres conformément à l’article 103 octies.
Article 103 quater
Programmes opérationnels
1. Les programmes opérationnels dans le secteur des fruits et légumes visent au moins deux des objectifs visés à l’article 122, point c), ou des objectifs suivants:
a)
la planification de la production;
b)
l’amélioration de la qualité des produits;
c)
le développement de leur mise en valeur commerciale;
d)
la promotion des produits, qu’ils soient frais ou transformés;
e)
les mesures en faveur de l’environnement et les méthodes de production respectant l’environnement, notamment l’agriculture biologique;
f)
la prévention et la gestion des crises.
2. La prévention et la gestion des crises ont pour objectif d’éviter et de régler les crises sur les marchés des fruits et légumes, et couvrent dans ce contexte:
a)
les retraits du marché;
b)
la récolte en vert ou la non-récolte des fruits et légumes;
c)
la promotion et la communication;
d)
les actions de formation;
e)
l’assurance des récoltes;
f)
la participation aux frais administratifs pour la constitution de fonds de mutualisation.
Les mesures de prévention et de gestion des crises, y compris le remboursement du capital et des intérêts visé au troisième alinéa, ne représentent pas plus d’un tiers des dépenses engagées dans le cadre du programme opérationnel.
Afin de financer les mesures de prévention et de gestion des crises, les organisations de producteurs peuvent contracter des emprunts commerciaux. Dans ce cas, le remboursement du capital et des intérêts de l’emprunt peut s’inscrire dans le cadre du programme opérationnel et il peut, à ce titre, bénéficier de l’aide financière de la Communauté au titre de l’article 103 quinquies. Toute action spécifique relevant de la prévention et de la gestion des crises est financée soit par ce type d’emprunts, soit directement, mais pas par les deux à la fois.
3. Les États membres prévoient que:
a)
les programmes opérationnels comprennent au moins deux actions en faveur de l’environnement; ou
b)
au moins 10 % des dépenses engagées au titre des programmes opérationnels concernent des actions en faveur de l’environnement.
Les actions en faveur de l’environnement respectent les exigences relatives aux paiements agroenvironnementaux figurant à l’article 39, paragraphe 3, premier alinéa, du règlement (CE) no 1698/2005 du Conseil du 20 septembre 2005 concernant le soutien au développement rural par le Fonds européen agricole pour le développement rural (Feader) (33).
Lorsque 80 % au moins des membres d’une organisation de producteurs font l’objet d’un ou plusieurs engagements agroenvironnementaux identiques en vertu de cette disposition, chacun de ces engagements compte comme une action en faveur de l’environnement visée au premier alinéa, point a).
Le financement des actions en faveur de l’environnement visé au premier alinéa couvre les surcoûts et les pertes de revenus découlant de l’action.
4. Le paragraphe 3 ne s’applique en Bulgarie et en Roumanie qu’à partir du 1er janvier 2011.
5. Les investissements qui ont pour effet d’intensifier la pression sur l’environnement ne sont autorisés que dans les cas où des mesures de protection efficaces de l’environnement contre ces pressions sont en place.
Article 103 quinquies
Aide financière communautaire
1. L’aide financière communautaire est égale au montant des contributions financières visées à l’article 103 ter, paragraphe 1, point a), effectivement versées et est limitée à 50 % du montant des dépenses réelles effectuées.
2. L’aide financière communautaire est plafonnée à 4,1 % de la valeur de la production commercialisée de chaque organisation de producteurs.
Ce pourcentage peut toutefois être porté à 4,6 % de la valeur de la production commercialisée à condition que le montant qui excède 4,1 % de la valeur de la production commercialisée soit uniquement destiné à des mesures de prévention et de gestion des crises.
3. À la demande d’une organisation de producteurs, le pourcentage prévu au paragraphe 1 est porté à 60 % pour un programme ou une partie de programme opérationnel si celui-ci répond au moins à l’une des conditions suivantes:
a)
le programme est présenté par plusieurs organisations de producteurs de la Communauté opérant dans des États membres distincts pour des actions transnationales;
b)
le programme est présenté par une ou plusieurs organisations de producteurs pour des actions à mener par une filière interprofessionnelle;
c)
le programme couvre uniquement un soutien spécifique à la production de produits biologiques relevant, jusqu’au 31 décembre 2008, du règlement (CEE) no 2092/91 du Conseil du 24 juin 1991 concernant le mode de production biologique de produits agricoles et sa présentation sur les produits agricoles et les denrées alimentaires (34) et, à compter du 1er janvier 2009, du règlement (CE) no 834/2007 du Conseil du 28 juin 2007 relatif à la production biologique et à l’étiquetage des produits biologiques (35);
d)
le programme est présenté par une organisation de producteurs de l’un des États membres qui ont adhéré à l’Union européenne le 1er mai 2004 ou après cette date et concerne des mesures exécutées avant la fin de l’année 2013;
e)
il s’agit du premier programme présenté par une organisation de producteurs reconnue ayant fusionné avec une autre organisation de producteurs reconnue;
f)
il s’agit du premier programme présenté par une association d’organisations de producteurs reconnue;
g)
le programme est présenté par des organisations de producteurs dans des États membres dont moins de 20 % de la production de fruits et légumes est commercialisée par des organisations de producteurs;
h)
le programme est présenté par une organisation de producteurs dans l’une des régions ultrapériphériques de la Communauté;
i)
le programme couvre uniquement le soutien spécifique d’actions visant à promouvoir la consommation de fruits et légumes par les enfants dans les établissements scolaires.
4. Le pourcentage prévu au paragraphe 1 est de 100 % dans le cas de retraits du marché de fruits et légumes, qui n’excèdent pas 5 % du volume de la production commercialisée de chaque organisation de producteurs et qui sont écoulés par les moyens suivants:
a)
distribution gratuite à des œuvres de bienfaisance ou fondations charitables, agréées à cet effet par les États membres, pour leurs activités à l’égard des personnes reconnues par leur législation nationale comme ayant droit à des secours publics en raison notamment de l’insuffisance des ressources nécessaires à leur subsistance;
b)
distribution gratuite aux institutions pénitentiaires, aux écoles et établissements d’enseignement public, aux colonies de vacances ainsi qu’aux hôpitaux et aux hospices pour vieillards désignés par les États membres, ceux-ci prenant toutes les mesures nécessaires pour que les quantités distribuées à ce titre s’ajoutent à celles achetées normalement par ces établissements.
Article 103 sexies
Aide financière nationale
1. Dans les régions des États membres où le degré d’organisation des producteurs dans le secteur des fruits et légumes est particulièrement faible, les États membres peuvent être autorisés par la Commission, sur demande dûment justifiée, à verser aux organisations de producteurs une aide financière nationale égale au maximum à 80 % des contributions financières visées à l’article 103 ter, paragraphe 1, point a). Cette aide s’ajoute au fonds opérationnel. Dans les régions des États membres dont moins de 15 % de la valeur de la production de fruits et légumes est commercialisée par des organisations de producteurs et dont la production de fruits et légumes représente au moins 15 % de la production agricole totale, l’aide visée au premier alinéa peut être remboursée par la Communauté à la demande de l’État membre concerné.
2. Par dérogation à l’article 180 du présent règlement, les articles 87, 88 et 89 du traité ne s’appliquent pas à l’aide financière nationale autorisée en vertu du paragraphe 1.
Article 103 septies
Cadre national et stratégie nationale applicables aux programmes opérationnels
1. Les États membres établissent un cadre national pour l’élaboration de cahiers des charges concernant les mesures visées à l’article 103 quater, paragraphe 3. Ce cadre prévoit notamment que ces actions doivent satisfaire aux exigences du règlement (CE) no 1698/2005, y compris aux exigences de son article 5 en matière de complémentarité, de cohérence et de conformité.
Les États membres transmettent le projet d’un tel cadre à la Commission, qui peut en exiger la modification dans un délai de trois mois si elle constate que ce projet ne permet pas d’atteindre les objectifs fixés à l’article 174 du traité et dans le sixième programme d’action communautaire pour l’environnement (36). Les investissements concernant des exploitations individuelles soutenus dans le cadre des programmes opérationnels respectent également ces objectifs.
2. Les États membres établissent une stratégie nationale en matière de programmes opérationnels à caractère durable dans le secteur des fruits et légumes. Une telle stratégie comporte les éléments suivants:
a)
une analyse de la situation en termes de forces et faiblesses et du potentiel de développement;
b)
la justification des priorités retenues;
c)
les objectifs des programmes opérationnels, ainsi que les instruments et les indicateurs de performance;
d)
l’évaluation des programmes opérationnels;
e)
les obligations en matière de compte rendu pour les organisations de producteurs.
La stratégie nationale intègre également le cadre national visé au paragraphe 1.
3. Les paragraphes 1 et 2 ne s’appliquent pas aux États membres qui n’ont pas d’organisations de producteurs reconnues.
Article 103 octies
Approbation des programmes opérationnels
1. Le projet de programme opérationnel est présenté aux autorités nationales compétentes, qui l’approuvent, le refusent ou en demandent la modification, dans le respect des dispositions de la présente sous-section.
2. Les organisations de producteurs communiquent à l’État membre le montant prévisionnel du fonds opérationnel pour chaque année et présentent à cet effet des justifications appropriées fondées sur les prévisions du programme opérationnel, les dépenses de l’année en cours et éventuellement les dépenses des années précédentes, ainsi que, le cas échéant, sur les estimations des quantités de la production de l’année suivante.
3. L’État membre signifie à l’organisation de producteurs ou à l’association d’organisations de producteurs le montant prévisionnel de l’aide financière communautaire, selon les limites fixées à l’article 103 quinquies.
4. Les versements de l’aide financière communautaire sont effectués en fonction des dépenses supportées pour les actions visées par le programme opérationnel. Pour les mêmes actions, des avances peuvent être accordées sous réserve de la constitution d’une garantie ou caution.
5. L’organisation de producteurs communique à l’État membre le montant définitif des dépenses de l’année précédente, accompagné des pièces justificatives nécessaires, afin de recevoir le solde de l’aide financière communautaire.
6. Le programme opérationnel et son financement par les producteurs et les organisations de producteurs, d’une part, et par des fonds communautaires, d’autre part, ont une durée minimale de trois ans et une durée maximale de cinq ans.
Article 103 nonies
Modalités d’application
La Commission arrête les modalités d’application de la présente section, et notamment:
a)
les règles concernant le financement des mesures visées à l’article 103 bis, et notamment les seuils et les plafonds applicables à l’aide et le degré de cofinancement communautaire de l’aide;
b)
la proportion du remboursement des mesures visées à l’article 103 sexies, paragraphe 1, et les modalités de ce remboursement;
c)
les règles relatives aux investissements concernant des exploitations individuelles;
d)
les dates de communication et de notification visées à l’article 103 octies;
e)
les dispositions concernant le paiement partiel de l’aide financière communautaire visée à l’article 103 octies.
23)
L’article 113 est modifié comme suit:
a)
le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. La Commission peut prévoir des normes de commercialisation pour l’un ou plusieurs des produits relevant des secteurs suivants:
a)
huile d’olive et olives de table, en ce qui concerne les produits visés à l’annexe I, partie VII, point a);
b)
fruits et légumes;
c)
fruits et légumes transformés;
d)
bananes;
e)
plantes vivantes.»
b)
le paragraphe 2 est modifié comme suit:
i)
le point a) est modifié comme suit:
i bis)
le point iii) est remplacé par le texte suivant:
«iii)
de l’intérêt des consommateurs à l’égard d’une information ciblée et transparente comprenant, notamment pour les produits des secteurs des fruits et légumes et des fruits et légumes transformés, le pays d'origine, la catégorie et, le cas échéant, la variété (ou le type commercial) du produit;»
i ter)
le point suivant est ajouté:
«v)
en ce qui concerne les fruits et les légumes et les fruits et légumes transformés, les recommandations relatives aux normes arrêtées dans le cadre de la Commission économique des Nations unies pour l’Europe (CEE-ONU).»
ii)
le point b) est remplacé par le texte suivant:
«b)
peuvent porter notamment sur la qualité, le classement en catégories, le poids, la taille, le conditionnement, l'emballage, le stockage, le transport, la présentation, la commercialisation, l’origine et l’étiquetage.»
24)
Les articles suivants sont insérés:
«Article 113 bis
Exigences supplémentaires pour la commercialisation des produits du secteur des fruits et légumes
1. Les produits appartenant au secteur des fruits et légumes qui sont destinés à être vendus à l’état frais au consommateur, ne peuvent être commercialisés que s’ils sont de qualité saine, loyale et marchande et si le pays d’origine est indiqué.
2. Les normes de commercialisation visées au paragraphe 1 du présent article et à l’article 113, paragraphe 1, points b) et c), sont applicables à tous les stades de commercialisation, y compris aux stades de l’importation et de l’exportation, sauf dispositions contraires arrêtées par la Commission.
3. Le détenteur de produits des secteurs des fruits et légumes et des fruits et légumes transformés couverts par les normes de commercialisation ne peut exposer ces produits, les mettre en vente, les livrer ou les commercialiser à l’intérieur de la Communauté d’une manière qui ne soit pas conforme à ces normes et il est responsable du respect de cette conformité.
4. En complément de l’article 113, paragraphe 3, deuxième alinéa, et sans préjudice de toutes dispositions spécifiques que pourrait adopter la Commission en application de l’article 194, notamment pour ce qui est de l’application cohérente dans les États membres des contrôles de conformité dans les secteurs des fruits et légumes et des fruits et légumes frais transformés, les États membres vérifient sélectivement, sur la base d’une analyse des risque, la conformité des produits concernés avec les normes de commercialisation respectives. Ce contrôle doit s’effectuer essentiellement au stade qui précède le moment où la marchandise est expédiée des régions de production, lors de son conditionnement ou de son chargement. Les produits en provenance de pays tiers font l’objet d’un contrôle avant leur mise en libre pratique.
Article 113 ter
Commercialisation des viandes issues de bovins âgés de douze mois au plus
1. Sans préjudice des dispositions fixées à l’article 42, paragraphe 1, point a), et paragraphe 2, et à l’annexe V, point A, les conditions fixées à l’annexe XI bis, notamment les dénominations de vente à utiliser et figurant au point III de cette annexe, s’appliquent aux viandes issues de bovins âgés de douze mois au plus, abattus à partir du 1er juillet 2008, que ces viandes soient produites au sein de la Communauté ou importées de pays tiers.
Toutefois, les viandes issues de bovins âgés de douze mois au plus abattus avant le 1er juillet 2008 peuvent continuer à être commercialisées même si elles ne satisfont pas aux exigences fixées à l’annexe XI bis.
2. Les conditions visées au paragraphe 1 ne s’appliquent pas aux viandes issues de bovins pour lesquelles une appellation d’origine protégée ou une indication géographique protégée a été enregistrée conformément au règlement (CE) no 510/2006 du 20 mars 2006 relatif à la protection des indications géographiques et des appellations d’origine des produits agricoles et des denrées alimentaires (37), avant le 29 juin 2007.
25)
L’article 121 est modifié comme suit:
a)
le point a) est remplacé par le texte suivant:
«a)
les normes de commercialisation visées à l’article 113 et à l’article 113 bis, et notamment les règles en matière:
i)
de dérogations ou d’exemptions à l’application des normes;
ii)
de présentation des indications requises par les normes ainsi que de commercialisation et d’étiquetage;
iii)
d’application des normes aux produits importés dans la Communauté ou exportés à partir de la Communauté;
iv)
de définition de la qualité saine, loyale et marchande d’un produit, en ce qui concerne l’article 113 bis, paragraphe 1;»
b)
le point suivant est ajouté:
«j)
en ce qui concerne les conditions applicables à la commercialisation des viandes issues de bovins âgés de douze mois au plus conformément à l’article 113 ter:
i)
les modalités pratiques d’indication de la lettre d’identification de la catégorie telle que définie à l’annexe XI bis, point II, pour ce qui est de l’emplacement et de la taille des caractères utilisés;
ii)
l’importation de viandes de pays tiers telle que visée à l’annexe XI bis, point VIII, en ce qui concerne les modalités de contrôle du respect du présent règlement.»
c)
le paragraphe suivant est ajouté:
«La Commission peut modifier la partie B du tableau figurant à l’annexe XI bis, point III 2.»
26)
L’article 122 est modifié comme suit:
a)
le point a) est remplacé par le texte suivant:
«a)
se composent de producteurs d’un des secteurs suivants:
i)
houblon;
ii)
huile d’olive et olives de table;
iii)
fruits et légumes en ce qui concerne les agriculteurs cultivant un ou plusieurs produits de ce secteur et/ou de ces produits, lorsqu’ils sont destinés uniquement à la transformation;
iv)
vers à soie;»
b)
le point c) est remplacé par le texte suivant:
«c)
ont un but précis qui peut notamment englober ou, dans le cas du secteur des fruits et légumes, qui englobe un des objectifs suivants:
i)
assurer la programmation de la production et son adaptation à la demande, notamment en quantité et en qualité;
ii)
concentrer l’offre et mettre sur le marché la production de ses membres;
iii)
optimiser les coûts de production et régulariser les prix à la production.»
27)
L’article 123 est modifié comme suit:
a)
le premier alinéa devient le paragraphe 1;
b)
le deuxième alinéa est remplacé par le texte suivant:
«2. Lorsque l’organisation interprofessionnelle visée au paragraphe 1 exerce ses activités sur le territoire de plusieurs États membres, c’est toutefois la Commission, sans l’assistance du comité visé à l’article 195, paragraphe 1, qui reconnaît le statut d’organisation interprofessionnelle.»
c)
le paragraphe suivant est ajouté:
«3. En complément du paragraphe 1, les États membres reconnaissent également les organisations interprofessionnelles qui:
a)
rassemblent des représentants des activités économiques liées à la production et/ou au commerce et/ou à la transformation des produits du secteur des fruits et légumes;
b)
sont constituées à l’initiative de la totalité ou d’une partie des organisations ou associations qui les composent;
c)
qui mènent, dans une ou plusieurs régions de la Communauté, au moins deux des activités suivantes, en prenant en compte les intérêts des consommateurs:
i)
amélioration de la connaissance et de la transparence de la production et du marché;
ii)
contribution à une meilleure coordination de la mise sur le marché des fruits et légumes, notamment par des recherches ou des études de marché;
iii)
élaboration de contrats types compatibles avec la réglementation communautaire;
iv)
développement plus poussé de la mise en valeur des fruits et légumes;
v)
informations et recherches nécessaires à l’orientation de la production vers des produits plus adaptés aux besoins du marché et aux goûts et aspirations des consommateurs, notamment en matière de qualité des produits et de protection de l’environnement;
vi)
recherche de méthodes permettant la limitation de l’usage des produits phytosanitaires et d’autres intrants et garantissant la qualité des produits ainsi que la préservation des sols et des eaux;
vii)
mise au point de méthodes et d’instruments pour améliorer la qualité des produits;
viii)
mise en valeur et protection de l’agriculture biologique et des appellations d’origine, labels de qualité et indications géographiques;
ix)
promotion de la production intégrée ou autres méthodes de production respectueuses de l’environnement;
x)
définition, en ce qui concerne les règles de production et de commercialisation visées à l’annexe XVI bis, points 2 et 3, de règles plus strictes que les dispositions des réglementations communautaires ou nationales.»
28)
Dans la partie II, titre II, chapitre II, la section suivante est insérée:
«Section I bis
Règles concernant les organisations de producteurs et les organisations interprofessionnelles et les groupements de producteurs dans le secteur des fruits et légumes
Sous-section I
Statuts et reconnaissance des organisations de producteurs
Article 125 bis
Statuts des organisations de producteurs
1. Les statuts d’une organisation de producteurs dans le secteur des fruits et légumes obligent les producteurs associés, notamment à:
a)
appliquer, en matière de connaissance de la production, de production, de commercialisation et de protection de l’environnement, les règles adoptées par l’organisation de producteurs;
b)
n’être membres que d’une seule organisation de producteurs, au titre de la production d’un des produits visés à l’article 122, point a) iii), d’une exploitation donnée;
c)
vendre par l’intermédiaire de l’organisation de producteurs la totalité de leur production concernée;
d)
fournir les renseignements qui sont demandés par l’organisation de producteurs à des fins statistiques et qui concernent notamment les superficies, les récoltes, les rendements et les ventes directes;
e)
régler les contributions financières prévues par les statuts pour la mise en place et l’approvisionnement du fonds opérationnel prévu à l’article 103 ter.
2. Nonobstant le paragraphe 1, point c), si l’organisation de producteurs l’autorise et si cela est conforme aux conditions qu’elle détermine, les producteurs associés peuvent:
a)
vendre au consommateur pour ses besoins personnels leur production et/ou leurs produits directement sur le lieu et/ou en dehors de leur exploitation, dans les limites d’un pourcentage fixé par les États membres à un niveau ne pouvant être inférieur à 10 %;
b)
commercialiser, eux-mêmes ou par l’intermédiaire d’une autre organisation de producteurs désignée par leur propre organisation, les produits qui représentent un volume marginal par rapport au volume de production commercialisable de cette dernière;
c)
commercialiser, eux-mêmes ou par l’intermédiaire d’une autre organisation de producteurs désignée par leur propre organisation, les produits qui, du fait de leurs caractéristiques, ne relèvent pas, a priori, des activités commerciales de l’organisation de producteurs concernée.
3. Les statuts d’une organisation de producteurs comportent également des dispositions concernant:
a)
les modalités de détermination, d’adoption et de modification des règles visées au paragraphe 1;
b)
l’imposition aux membres de contributions financières nécessaires au financement de l’organisation de producteurs;
c)
les règles assurant, de façon démocratique, aux producteurs associés le contrôle de leur organisation et la maîtrise de ses décisions;
d)
les sanctions pour la violation des obligations statutaires, et notamment le non-paiement des contributions financières, ou des règles établies par l’organisation de producteurs;
e)
les règles relatives à l’admission de nouveaux membres, et notamment une période minimale d’adhésion;
f)
les règles comptables et budgétaires nécessaires pour le fonctionnement de l’organisation.
4. Les organisations de producteurs dans le secteur des fruits et légumes sont considérées comme agissant au nom de leurs membres pour les questions économiques, et pour leur compte.
Article 125 ter
Reconnaissance
1. les États membres reconnaissent comme organisation de producteurs dans le secteur des fruits et légumes toute entité juridique ou toute partie clairement définie d’une entité juridique qui en fait la demande à condition:
a)
qu’elle ait pour objectif l’emploi de pratiques culturales, de techniques de production et de gestion des déchets respectueuses de l’environnement, notamment pour protéger la qualité des eaux, du sol, du paysage et pour préserver ou promouvoir la biodiversité et réponde aux exigences figurant à l’article 122 et à l’article 125 bis et apporte à cette fin la preuve correspondante;
b)
qu’elle réunisse un nombre minimal de membres et couvre un volume ou une valeur minimale de production commercialisable à déterminer par les États membres et apporte à cette fin la preuve correspondante;
c)
qu’elle offre la garantie suffisante de pouvoir réaliser ses activités convenablement tant dans la durée qu’en termes d’efficacité et de concentration de l’offre. À cette fin, les États membres peuvent décider quels sont les produits ou groupes de produits visés à l’article 122, point a) iii), qui devraient être couverts par l’organisation de producteurs;
d)
qu’elle mette effectivement ses membres en mesure d’obtenir l’assistance technique nécessaire pour la mise en œuvre de pratiques culturales respectueuses de l’environnement;
e)
qu’elle mette effectivement à la disposition de ses membres, le cas échéant, les moyens techniques nécessaires pour la collecte, le stockage, le conditionnement et la commercialisation des produits;
f)
qu’elle assure une gestion commerciale et comptable appropriée de ses activités; et
g)
qu’elle ne détienne pas une position dominante sur un marché déterminé, à moins que cela ne soit nécessaire à la poursuite des objectifs visés à l’article 33 du traité.
2. Les États membres:
a)
décident de l’octroi de la reconnaissance à une organisation de producteurs dans un délai de trois mois à compter de l’introduction de la demande accompagnée de toutes les pièces justificatives;
b)
effectuent à intervalles réguliers des contrôles pour s’assurer que les organisations de producteurs respectent les dispositions du présent chapitre, infligent en cas de non-respect ou d’irrégularités concernant les mesures prévues dans le présent règlement les sanctions applicables à ces organisations et décident, si nécessaire, du retrait de leur reconnaissance;
c)
communiquent à la Commission, une fois par an, toute décision d’octroi, de refus ou de retrait de la reconnaissance.
Sous-section II
Association d’organisations de producteurs et groupements de producteurs
Article 125 quater
Association d’organisations de producteurs dans le secteur des fruits et légumes
Une association d’organisations de producteurs dans le secteur des fruits et légumes est constituée à l’initiative d’organisations de producteurs reconnues et elle peut exercer toute activité d’une organisation de producteurs visée dans le présent règlement. À cette fin, les États membres peuvent reconnaître, sur demande, une association d’organisations de producteurs:
a)
si l’État membre estime que l’association est capable d’exercer effectivement ces activités; et
b)
si l’association ne détient pas une position dominante sur un marché déterminé, à moins que cela ne soit nécessaire à la poursuite des objectifs visés à l’article 33 du traité.
L’article 125 bis, paragraphe 4, s’applique mutatis mutandis.
Article 125 quinquies
Externalisation
Les États membres peuvent autoriser une organisation de producteurs reconnue dans le secteur des fruits et légumes ou une association reconnue d’organisations de producteurs dans ce secteur à externaliser n’importe laquelle de ses activités, y compris à des filiales, à condition qu’elle fournisse à l’État membre des preuves suffisantes que cette solution est appropriée pour atteindre les objectifs de l’organisation de producteurs ou de l’association d’organisations de producteurs concernée.
Article 125 sexies
Groupements de producteurs dans le secteur des fruits et légumes
1. Les groupements de producteurs dans les États membres qui ont adhéré à l’Union européenne le 1er mai 2004 ou après cette date, ou dans les régions ultrapériphériques de la Communauté visées à l’article 299, paragraphe 2, du traité, ou dans les petites îles de la mer Égée visées à l’article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1405/2006, peuvent être constitués, en tant qu’entité juridique ou que partie clairement définie d’une entité juridique, à l’initiative d’agriculteurs qui cultivent un ou plusieurs produits du secteur des fruits et légumes et/ou de ces produits, lorsqu’ils sont destinés uniquement à la transformation, en vue d’être reconnus comme organisation de producteurs.
Ces groupements de producteurs peuvent bénéficier d’une période transitoire pour répondre aux conditions de reconnaissance en tant qu’organisation de producteurs conformément à l’article 122.
À cette fin, ces groupements de producteurs présentent à l’État membre un plan de reconnaissance échelonné, dont l’acceptation fait courir la période transitoire visée au deuxième alinéa et équivaut à une préreconnaissance. La période transitoire ne peut être supérieure à cinq ans.
2. Avant d’accepter le plan de reconnaissance, l’État membre informe la Commission de ses intentions et des conséquences financières probables de celles-ci.
Sous-section III
Extension des règles aux producteurs d’une circonscription économique
Article 125 septies
Extension des règles
1. Dans le cas où une organisation de producteurs dans le secteur des fruits et légumes opérant dans une circonscription économique déterminée est considérée, pour un produit donné, comme représentative de la production et des producteurs de cette circonscription, l’État membre concerné peut, à la demande de l’organisation de producteurs, rendre obligatoires pour les producteurs établis dans cette circonscription économique et non membres de l’organisation de producteurs:
a)
les règles visées à l’article 125 bis, paragraphe 1, point a);
b)
les règles nécessaires à la mise en œuvre des mesures visées à l’article 103 quater, paragraphe 2, point c).
Le premier alinéa s’applique à condition que ces règles:
a)
soient d’application depuis au moins une campagne de commercialisation;
b)
figurent sur la liste limitative établie à l’annexe XVI bis;
c)
soient rendues obligatoires pour une période maximale de trois campagnes de commercialisation.
Toutefois, la condition visée au deuxième alinéa, point a), ne s’applique pas si les règles concernées sont celles qui sont énumérées à l’annexe XVI bis, points 1, 3 et 5. Dans ce cas, l’extension des règles ne peut pas s’appliquer pendant plus d’une campagne de commercialisation.
2. Aux fins de la présente sous-section, on entend par “circonscription économique”, une zone géographique constituée par des régions de production limitrophes ou avoisinantes dans lesquelles les conditions de production et de commercialisation sont homogènes.
Les États membres communiquent à la Commission une liste des circonscriptions économiques.
Dans un délai d’un mois à compter de cette communication, la Commission approuve la liste ou décide, après consultation de l’État membre concerné, des modifications que celui-ci doit y apporter. La Commission assure la publicité de la liste approuvée par les moyens qu’elle juge appropriés.
3. Une organisation de producteurs est considérée comme représentative au sens du paragraphe 1, lorsqu’elle regroupe au moins 50 % des producteurs de la circonscription économique dans laquelle elle opère et couvre au moins 60 % du volume de production de cette circonscription. Sans préjudice du paragraphe 5, pour le calcul de ces pourcentages, il n’est pas tenu compte des producteurs ou de la production des produits biologiques visés, jusqu’au 31 décembre 2008, par le règlement (CEE) no 2092/91 et, à compter du 1er janvier 2009, par le règlement (CE) no 834/2007.
4. Les règles qui sont rendues obligatoires pour l’ensemble des producteurs d’une circonscription économique déterminée:
a)
ne doivent pas porter préjudice aux autres producteurs de l’État membre concerné ou de la Communauté;
b)
ne sont pas applicables, sauf si elles les visent spécifiquement, aux produits livrés à la transformation dans le cadre d’un contrat signé avant le début de la campagne de commercialisation, à l’exception des règles de connaissance de la production visées à l’article 125 bis, paragraphe 1, point a);
c)
ne sont pas contraires à la réglementation communautaire et nationale en vigueur.
5. Les règles ne peuvent être rendues obligatoires pour les producteurs de produits biologiques visés, jusqu’au 31 décembre 2008, par le règlement (CEE) no 2092/91 et, à compter du 1er janvier 2009, par le règlement (CE) no 834/2007, à moins qu’une telle mesure n’ait été acceptée par au moins 50 % desdits producteurs dans la circonscription économique dans laquelle opère l’organisation de producteurs et que l’organisation couvre au moins 60 % de la production concernée dans cette circonscription.
Article 125 octies
Notification
Les États membres communiquent sans délai à la Commission les règles qu’ils ont rendues obligatoires pour l’ensemble des producteurs d’une circonscription économique déterminée conformément à l’article 125 septies, paragraphe 1. La Commission assure la publicité de ces règles par les moyens qu’elle juge appropriés.
Article 125 nonies
Abrogation de l’extension des règles
La Commission décide qu’un État membre abroge l’extension des règles qu’il a décidée en vertu de l’article 125 septies, paragraphe 1:
a)
lorsqu’elle constate que, par l’extension en cause, la concurrence dans une partie substantielle du marché intérieur est exclue ou qu’il est porté atteinte à la liberté des échanges ou que les objectifs de l’article 33 du traité sont mis en péril;
b)
lorsqu’elle constate que l’article 81, paragraphe 1, du traité est applicable aux règles étendues aux autres producteurs. La décision de la Commission prise à l’égard de ces règles ne s’applique qu’à partir de la date de constatation;
c)
lorsqu’elle constate après vérification que les dispositions de la présente sous-section n’ont pas été respectées.
Article 125 decies
Contributions financières des producteurs non membres
Lorsque l’article 125 septies, paragraphe 1, est appliqué, l’État membre concerné peut décider, sur présentation des pièces justificatives, que les producteurs non membres sont redevables à l’organisation de producteurs de la partie des contributions financières versées par les producteurs membres, dans la mesure où elles sont destinées à couvrir:
a)
les frais administratifs résultant de l’application du régime visé à l’article 125 septies, paragraphe 1;
b)
les frais résultant des actions de recherche, d’étude de marché et de promotion des ventes entreprises par l’organisation ou l’association et bénéficiant à l’ensemble des producteurs de la circonscription.
Article 125 undecies
Extension des règles des associations d’organisations de producteurs
Aux fins de la présente sous-section, toute référence aux organisations de producteurs s’entend également comme faite aux associations d’organisations de producteurs reconnues.
Sous-section IV
Organisations interprofessionnelles dans le secteur des fruits et légumes
Article 125 duodecies
Reconnaissance et retrait de la reconnaissance
1. Si les structures de l’État membre le justifient, les États membres peuvent reconnaître comme organisations interprofessionnelles dans le secteur des fruits et légumes, toutes les entités juridiques établies sur leur territoire qui en font la demande, à condition:
a)
qu’elles exercent leur activité dans une ou plusieurs régions à l’intérieur de l’État membre concerné;
b)
qu’elles représentent une part significative de la production, du commerce et/ou de la transformation des fruits et légumes et des produits transformés à base de fruits et légumes dans la ou les régions considérées et, dans le cas où elles concernent plusieurs régions, qu’elles justifient d’une représentativité minimale, pour chacune des branches regroupées, dans chacune des régions concernées;
c)
qu’elles mènent au moins deux des activités visées à l’article 123, paragraphe 3, point c);
d)
qu’elles n’accomplissent pas elles-mêmes d’activités de production, de transformation ou de commercialisation de fruits et légumes ou de produits transformés à base de fruits et légumes;
e)
qu’elles ne soient pas elles-mêmes engagées dans l’un des accords, décisions et pratiques concertées visés à l’article 176 bis, paragraphe 4.
2. Avant la reconnaissance, les États membres notifient à la Commission les organisations interprofessionnelles qui ont présenté une demande de reconnaissance, avec toutes les informations utiles relatives à la représentativité de ces organisations et aux différentes activités qu’elles poursuivent, ainsi que tous les autres éléments d’appréciation nécessaires.
La Commission peut s’opposer à la reconnaissance dans un délai de deux mois à compter de la notification qui lui en est faite.
3. Les États membres:
a)
décident de l’octroi de la reconnaissance dans un délai de trois mois à compter de l’introduction de la demande accompagnée de toutes les pièces justificatives;
b)
effectuent à intervalles réguliers des contrôles pour s’assurer que les organisations interprofessionnelles respectent les conditions de la reconnaissance, infligent les sanctions applicables à ces organisations en cas de non-respect ou d’irrégularités concernant les mesures prévues par le présent règlement et décident, si nécessaire, du retrait de leur reconnaissance;
c)
retirent la reconnaissance si:
i)
les conditions prévues par la présente sous-section pour la reconnaissance ne sont plus remplies;
ii)
l’organisation interprofessionnelle est engagée dans l’un des accords, décisions et pratiques concertées visés à l’article 176 bis, paragraphe 4, sans préjudice de toute autre sanction infligée en application de la législation nationale;
iii)
l’organisation interprofessionnelle manque à l’obligation de notification visée à l’article 176 bis, paragraphe 2;
d)
communiquent à la Commission, dans un délai de deux mois, toute décision d’octroi, de refus ou de retrait de la reconnaissance.
4. La Commission fixe les conditions et la fréquence selon lesquelles les États membres lui font rapport sur les activités des organisations interprofessionnelles.
La Commission peut, à la suite de contrôles, demander à un État membre de retirer la reconnaissance qu’il a accordée.
5. La reconnaissance vaut autorisation de poursuivre les activités définies à l’article 123, paragraphe 3, point c), sous réserve des conditions du présent règlement.
6. La Commission assure la publicité d’une liste des organisations interprofessionnelles reconnues, par les moyens qu’elle juge appropriés, avec l’indication de la circonscription économique ou de la zone de leurs activités, ainsi que des activités menées au sens de l’article 125 terdecies. Les retraits de reconnaissance sont également rendus publics.
Article 125 terdecies
Extension des règles
1. Dans le cas où une organisation interprofessionnelle opérant dans une ou plusieurs régions déterminées d’un État membre est considérée, pour un produit donné, comme représentative de la production ou du commerce ou de la transformation de ce produit, l’État membre concerné peut, à la demande de cette organisation interprofessionnelle, rendre obligatoires, pour une période de temps limitée et pour d’autres opérateurs, individuels ou non, opérant dans la ou les régions en question et non membres de cette organisation, certains accords, certaines décisions ou certaines pratiques concertées arrêtés dans le cadre de cette organisation.
2. Une organisation interprofessionnelle est considérée comme représentative au sens du paragraphe 1 lorsqu’elle regroupe au moins les deux tiers de la production ou du commerce ou de la transformation du produit ou des produits concernés dans la ou les régions considérées d’un État membre. Dans le cas où la demande d’extension des règles couvre plusieurs régions, l’organisation interprofessionnelle doit justifier d’une représentativité minimale pour chacune des branches regroupées, dans chacune des régions considérées.
3. Les règles dont l’extension peut être demandée:
a)
portent sur l’un des objets suivants:
i)
connaissance de la production et du marché;
ii)
règles de production plus strictes que les dispositions édictées par les réglementations communautaires ou nationales;
iii)
élaboration de contrats types compatibles avec la réglementation communautaire;
iv)
règles de commercialisation;
v)
règles de protection de l’environnement;
vi)
actions de promotion et de mise en valeur de la production;
vii)
actions de protection de l’agriculture biologique et des appellations d’origine, labels de qualité et indications géographiques;
b)
sont d’application depuis au moins une campagne de commercialisation;
c)
ne peuvent être rendues obligatoires que pour une période maximale de trois campagnes de commercialisation;
d)
ne portent pas préjudice aux autres opérateurs de l’État membre concerné ou de la Communauté.
Toutefois, la condition visée au premier alinéa, point b), ne s’applique pas si les règles concernées sont celles qui sont énumérées à l’annexe XVI bis, points 1, 3 et 5. Dans ce cas, l’extension des règles ne peut pas s’appliquer pendant plus d’une campagne de commercialisation.
4. Les règles visées au paragraphe 3, points a) ii), iv) et v), ne sont pas autres que celles qui figurent à l’annexe XVI bis. Les règles visées au paragraphe 3, point a) ii), ne s’appliquent pas aux produits dont le lieu de production est situé en dehors de la ou des régions déterminées visées au paragraphe 1.
Article 125 quaterdecies
Notification et abrogation de l’extension des règles
1. Les États membres communiquent sans délai à la Commission les règles qu’ils ont rendues obligatoires pour l’ensemble des opérateurs d’une ou de plusieurs régions déterminées conformément à l’article 125 terdecies, paragraphe 1. La Commission assure la publicité de ces règles par les moyens qu’elle juge appropriés.
2. Avant que les règles soient rendues publiques, la Commission informe le comité prévu à l’article 195 de toute notification d’extension d’accords interprofessionnels.
3. La Commission décide qu’un État membre doit abroger l’extension des règles qu’il a décidée dans les cas visés à l’article 125 nonies.
Article 125 quindecies
Contributions financières des non-membres
Dans le cas d’une extension de règles pour un ou plusieurs produits et lorsqu’une ou plusieurs activités visées à l’article 125 terdecies, paragraphe 3, point a), poursuivies par une organisation interprofessionnelle reconnue présentent un intérêt économique général pour les personnes dont les activités sont liées à un ou plusieurs de ces produits, l’État membre qui a accordé la reconnaissance peut décider que les personnes ou les groupements non membres de l’organisation interprofessionnelle qui bénéficient de ces activités sont redevables à l’organisation de tout ou partie des contributions financières versées par les membres, dans la mesure où ces dernières sont destinées à couvrir les frais résultant directement de la conduite des activités considérées.»
29)
Le point suivant est inséré à l’article 127:
«d bis)
le cas échéant, les règles relatives aux organisations transnationales de producteurs et aux associations transnationales d’organisations de producteurs, y compris l’assistance administrative que doivent apporter les autorités compétentes concernées dans le cas de la coopération transnationale;»
30)
Les points suivants sont insérés à l’article 130:
«f bis)
fruits et légumes;
f ter)
fruits et légumes transformés;»
31)
L’article suivant est inséré:
«Article 140 bis
Système des prix d’entrée pour les secteurs des fruits et légumes et des fruits et légumes transformés
1. Dans la mesure où l’application des droits du tarif douanier commun dépend du prix d’entrée du lot importé, la réalité de ce prix est vérifiée à l’aide d’une valeur forfaitaire à l’importation, calculée par la Commission, par origine et par produit, sur la base de la moyenne pondérée des cours des produits concernés sur les marchés d’importation représentatifs des États membres ou, le cas échéant, sur d’autres marchés.
Toutefois, des dispositions spécifiques peuvent être arrêtées par la Commission pour la vérification du prix d’entrée des importations de produits essentiellement destinés à la transformation.
2. Dans le cas où le prix d’entrée déclaré du lot concerné est supérieur à la valeur forfaitaire à l’importation, augmentée d’une marge qui est arrêtée par la Commission et qui ne peut pas dépasser la valeur forfaitaire de plus de 10 %, la constitution d’une caution égale aux droits à l’importation, déterminés sur la base de la valeur forfaitaire à l’importation, est requise.
3. Dans la mesure où le prix d’entrée du lot concerné n’est pas déclaré au moment du passage en douane, l’application des droits du tarif douanier commun dépend de la valeur forfaitaire à l’importation ou de l'application, dans des conditions à déterminer par la Commission, des dispositions pertinentes de la législation douanière.»
32)
À l’article 141, paragraphe 1, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«1. Un droit à l’importation additionnel est appliqué aux importations, effectuées aux taux de droit établis aux articles 135 à 140 bis, d’un ou de plusieurs produits des secteurs des céréales, du riz, du sucre, des fruits et légumes, des fruits et légumes transformés, de la viande bovine, du lait et des produits laitiers, de la viande porcine, des viandes ovine et caprine, des œufs, de la volaille et de la banane, afin d’éviter ou de neutraliser les effets préjudiciables sur le marché communautaire qui pourraient résulter de ces importations, si:»
33)
À l’article 153, paragraphe 1, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«1. Les besoins d’approvisionnement traditionnels en sucre du secteur du raffinage, exprimés en sucre blanc, sont fixés pour la Communauté à 2 424 735 tonnes par campagne de commercialisation.»
34)
À l’article 160, paragraphe 1, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«1. Lorsque le marché communautaire est perturbé ou risque d’être perturbé en raison de l’application du régime de perfectionnement actif, la Commission peut suspendre totalement ou partiellement, à la demande d’un État membre ou de sa propre initiative, le recours au régime de perfectionnement actif en ce qui concerne les produits des secteurs des céréales, du riz, du sucre, de l’huile d’olive et des olives de table, des fruits et légumes, des fruits et légumes transformés, de la viande bovine, du lait et des produits laitiers, de la viande porcine, des viandes ovine et caprine, des oeufs, de la viande de volaille et de l’alcool éthylique d’origine agricole. Si la Commission est saisie d’une demande par un État membre, elle prend une décision dans les cinq jours ouvrables qui suivent la réception de cette demande.»
35)
Les points suivants sont insérés à l’article 161, paragraphe 1:
«d bis)
fruits et légumes;
d ter)
fruits et légumes transformés;»
36)
À l’article 174, paragraphe 1, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«1. Lorsque le marché communautaire est perturbé ou risque d’être perturbé en raison de l’application du régime de perfectionnement passif, la Commission peut suspendre totalement ou partiellement, à la demande d’un État membre ou de sa propre initiative, le recours au régime de perfectionnement passif en ce qui concerne les produits des secteurs des céréales, du riz, des fruits et légumes, des fruits et légumes transformés, de la viande bovine, de la viande porcine, des viandes ovine et caprine et de la viande de volaille. Si la Commission est saisie d’une demande par un État membre, elle prend une décision dans les cinq jours ouvrables qui suivent la réception de cette demande.»
37)
L’article 175 est remplacé par le texte suivant:
«Article 175
Application des articles 81 à 86 du traité
Sauf si le présent règlement en dispose autrement, les articles 81 à 86 du traité et leurs modalités d’application s'appliquent, sous réserve des dispositions des articles 176 et 177 du présent règlement, à l’ensemble des accords, décisions et pratiques visés à l’article 81, paragraphe 1, et à l’article 82 du traité se rapportant à la production ou au commerce des produits visés à l’article 1er, paragraphe 1, points a) à k), et m) à u), et à l’article 1er, paragraphe 3, du présent règlement.»
38)
L’article suivant est inséré:
«Article 176 bis
Accords et pratiques concertées dans le secteur des fruits et légumes
1. L’article 81, paragraphe 1, du traité ne s’applique pas aux accords, décisions et pratiques concertées des organisations interprofessionnelles reconnues, ayant pour objet l’exercice des activités visées à l’article 123, paragraphe 3, point c), du présent règlement.
2. Le paragraphe 1 ne s’applique que:
a)
si les accords, décisions et pratiques concertées ont été notifiés à la Commission;
b)
si la Commission, dans un délai de deux mois à compter de la communication de tous les éléments d’appréciation nécessaires, n’a pas déclaré l’incompatibilité de ces accords, décisions ou pratiques concertées avec la réglementation communautaire.
3. Les accords, décisions et pratiques concertées ne peuvent entrer en vigueur avant que le délai prévu au paragraphe 2, point b), ne soit écoulé.
4. Les accords, décisions et pratiques concertées ci-après sont déclarés, en tout état de cause, incompatibles avec la réglementation communautaire:
a)
les accords, décisions et pratiques concertées qui peuvent entraîner toute forme de cloisonnement des marchés à l’intérieur de la Communauté;
b)
les accords, décisions et pratiques concertées qui peuvent nuire au bon fonctionnement de l’organisation des marchés;
c)
les accords, décisions et pratiques concertées qui peuvent créer des distorsions de concurrence et qui ne sont pas indispensables pour atteindre les objectifs de la politique agricole commune poursuivis par l’activité de l’organisation interprofessionnelle;
d)
les accords, décisions et pratiques concertées qui comportent la fixation de prix, sans préjudice des activités exercées par les organisations interprofessionnelles dans le cadre de l’application de dispositions spécifiques de la réglementation communautaire;
e)
les accords, décisions et pratiques concertées qui peuvent créer des discriminations ou éliminer la concurrence pour une partie substantielle des produits en question.
5. Si la Commission constate, après l’expiration du délai de deux mois visé au paragraphe 2, point b), que les conditions d’application du paragraphe 1 ne sont pas remplies, elle prend une décision déclarant l’article 81, paragraphe 1, du traité applicable à l’accord, à la décision ou à la pratique concertée en cause.
La décision de la Commission ne s’applique pas avant la date de sa notification à l’organisation interprofessionnelle intéressée, sauf si cette dernière a donné des indications inexactes ou a abusé de l’exemption prévue au paragraphe 1.
6. Dans le cas d’accords pluriannuels, la notification de la première année est valable pour les années suivantes de l'accord. Toutefois, dans ce cas, la Commission, de sa propre initiative ou à la demande d’un autre État membre, peut à tout moment déclarer qu’il y a incompatibilité.»
39)
L’article 179 est remplacé par le texte suivant:
«Article 179
Modalités d’application concernant les accords et les pratiques concertées dans le secteur des fruits et légumes et du tabac
La Commission peut adopter les modalités d’application des articles 176 bis, 177 et 178, y compris les règles relatives à la notification et à la publication.»
40)
L’article 180 est remplacé par le texte suivant:
«Article 180
Application des articles 87, 88 et 89 du traité
Sauf si le présent règlement en dispose autrement et, notamment, sauf en ce qui concerne les aides d’État visées à l’article 182 du présent règlement, les articles 87, 88 et 89 du traité s’appliquent à la production et au commerce des produits visés à l’article 1er, paragraphe 1, points a) à k), et m) à u), et à l’article 1er, paragraphe 3, du présent règlement.»
41)
L’article 182 est modifié comme suit:
a)
le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Sous réserve de l’autorisation de la Commission, la Finlande peut octroyer des aides pour certaines quantités de semences, à l’exception des semences de fléole des prés (Phleum pratense L.), et pour certaines quantités de semences de céréales produites uniquement en Finlande, jusqu’à la récolte de 2010 incluse.
La Finlande transmet à la Commission, le 31 décembre 2008 au plus tard, un rapport détaillé sur les résultats des aides autorisées.»
b)
les paragraphes suivants sont ajoutés:
«5. Les États membres peuvent continuer à verser, jusqu’au 31 décembre 2011, des aides d’État dans le cadre d’un régime existant pour la production et les échanges de pommes de terre, à l’état frais ou réfrigéré, relevant du code NC 0701.
6. En ce qui concerne le secteur des fruits et légumes, les États membres peuvent verser des aides d’État jusqu’au 31 décembre 2010 dans les conditions suivantes:
a)
l’aide d’État est versée uniquement aux producteurs de fruits et légumes qui ne sont pas membres d’une organisation de producteurs reconnue et qui souscrivent un contrat avec une telle organisation, dans lequel ils acceptent d’appliquer les mesures de prévention et de gestion des crises de l’organisation de producteurs concernée;
b)
le montant de l’aide versée à ces producteurs ne dépasse pas 75 % de l’aide communautaire perçue par les membres de l’organisation de producteurs concernée; et
c)
l’État membre concerné présente à la Commission, le 31 décembre 2010 au plus tard, un rapport sur l’utilité et l’efficacité de l’aide d'État, dans lequel il évalue notamment dans quelle mesure cette aide a soutenu l’organisation du secteur. La Commission examinera le rapport et décidera s’il y a lieu de formuler des propositions appropriées.»
42)
Le point suivant est ajouté à l’article 184:
«4)
au Parlement européen et au Conseil, le 31 décembre 2013 au plus tard, concernant la mise en œuvre des dispositions figurant dans la partie II, titre I, chapitre IV, section IV bis, et dans la partie II, titre II, chapitre II, en ce qui concerne les organisations de producteurs, les fonds opérationnels et les programmes opérationnels dans le secteur des fruits et légumes.»
43)
L’article suivant est inséré:
«Article 203 bis
Dispositions transitoires dans les secteurs des fruits et légumes et des fruits et légumes transformés
1. Les régimes d’aide établis dans les règlements (CE) no 2201/96 et (CE) no 2202/96 du Conseil du 28 octobre 1996 instituant un régime d’aide aux producteurs de certains agrumes (38) et abrogés par le règlement (CE) no 1182/2007 restent applicables pour chacun des produits concernés pour la campagne de commercialisation dudit produit prenant fin en 2008.
2. Les organisations de producteurs et les associations d’organisations de producteurs déjà reconnues au titre du règlement (CE) no 2200/96 avant la date d’entrée en vigueur du présent règlement restent reconnues au titre du présent règlement. Si nécessaire, elles s’adaptent aux conditions du présent règlement avant le 31 décembre 2010.
Les organisations de producteurs et les associations d’organisations de producteurs déjà reconnues au titre du règlement (CE) no 1182/2007 restent reconnues au titre du présent règlement.
3. À la demande d’une organisation de producteurs, un programme opérationnel approuvé au titre du règlement (CE) no 2200/96 avant la date d’entrée en vigueur du règlement (CE) no 1182/2007 peut:
a)
continuer jusqu’à son expiration; ou
b)
être modifié pour satisfaire aux conditions du présent règlement; ou
c)
être remplacé par un nouveau programme opérationnel approuvé au titre du présent règlement.
L’article 103 quinquies, paragraphe 3, points e) et f), s’applique aux programmes opérationnels soumis en 2007, mais non encore approuvés à la date d’entrée en vigueur du présent règlement, qui remplissent, par ailleurs, les critères établis par ces points.
4. Les groupements de producteurs auxquels a été accordée une préreconnaissance au titre du règlement (CE) no 2200/96 continuent à bénéficier de celle-ci au titre du présent règlement. Les plans de reconnaissance acceptés au titre du règlement (CE) no 2200/96 continuent à bénéficier de cette acceptation au titre du présent règlement. Toutefois, les plans sont modifiés, si nécessaire, de façon à permettre à un groupement de producteurs de satisfaire aux critères de reconnaissance en tant qu’organisation de producteurs tels que prévus à l’article 125 ter du présent règlement. En ce qui concerne les groupements de producteurs des États membres qui ont adhéré à l’Union européenne le 1er mai 2004 ou après cette date, les taux des aides prévus à l’article 103 bis, paragraphe 3, point a), s’appliquent aux plans de reconnaissance à compter de la date d’application du présent règlement.
5. Les contrats visés à l’article 3, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2202/96, portant sur plus d’une campagne de commercialisation du régime d’aide à la transformation d’agrumes qui concernent la campagne commençant le 1er octobre 2008 ou les campagnes ultérieures peuvent, avec l’accord des deux parties, être modifiés ou dénoncés pour tenir compte de l’abrogation dudit règlement par le règlement (CE) no 1182/2007 et de la suppression de l’aide qui en découle. Une telle modification ou dénonciation ne donne lieu à aucune sanction en vertu de ce règlement ou de ses modalités d’application pour les parties concernées.
6. Lorsqu’un État membre se prévaut de la disposition transitoire prévue à l’article 68 ter ou à l’article 143 ter quater du règlement (CE) no 1782/2003, les règles adoptées conformément à l’article 6 du règlement (CE) no 2201/96 ou à l’article 6 du règlement (CE) no 2202/96 concernant les caractéristiques minimales de la matière première livrée à la transformation et les exigences minimales de qualité des produits finis restent d’application pour la matière première récoltée sur son territoire.
7. Jusqu’à l’adoption de nouvelles normes pour les secteurs des fruits et légumes et des fruits et légumes transformés conformément aux articles 113 et 113 bis, les normes de commercialisation définies en application du règlement (CE) no 2200/96 et du règlement (CE) no 2201/96 restent d’application.
8. La Commission peut adopter les mesures requises pour faciliter le passage des dispositions prévues dans les règlements (CE) no 2200/96, (CE) no 2201/96, (CE) no 2202/96 et (CE) no 1182/2007 à celles qui sont établies par le présent règlement, notamment les règles prévues aux paragraphes 1 à 7 du présent article.
44)
Les annexes sont modifiées comme suit:
a)
à l’annexe I, la partie XXI est modifiée comme suit:
i)
les rubriques concernant les produits relevant des codes NC 0511 99 31, 0511 99 39 et 0511 99 85 sont supprimés;
ii)
la rubrique concernant les produits relevant du code NC 1211 est remplacée par le texte suivant:
«Plantes, parties de plantes, graines et fruits des espèces utilisées principalement en parfumerie, en médecine ou à usages insecticides, parasiticides ou similaire, frais ou secs, même coupés, concassés ou pulvérisés, à l’exception des produits répertoriés sous le code NC ex 1211 90 85 dans la partie IX de la présente annexe»;
b)
les annexes VII bis, VII ter et VII quater, dont le texte figure à l’annexe I du présent règlement, sont insérées;
c)
le point VI de l’annexe VIII est remplacé par le texte suivant:
«VI.
Lorsque l’article 59, paragraphe 2, s'applique, les États membres attribuent les quotas modifiés à la fin du mois de février au plus tard, en vue de les appliquer au cours de la campagne de commercialisation suivante.»
d)
l’annexe XI bis, dont le texte figure à l’annexe II du présent règlement, est insérée;
e)
l’alinéa suivant est ajouté au point III.1 de l’annexe XIII:
«Les laits traités thermiquement qui ne satisfont pas aux exigences relatives à la teneur en matière grasse fixées au premier alinéa, points b), c) et d), sont considérés comme étant des laits de consommation, pour autant que la teneur en matière grasse soit clairement indiquée à la décimale près et facilement lisible sur l’emballage sous la forme de “… % de matière grasse”. Ces laits ne sont pas décrits comme des laits entiers, des laits demi-écrémés ou des laits écrémés.»
f)
l’annexe XVI bis, dont le texte figure à l’annexe III du présent règlement, est insérée;
g)
l’annexe XXII est modifiée conformément à l’annexe IV du présent règlement.
Article 2
Modifications du règlement (CE) no 1184/2006
L’article 1er du règlement (CE) no 1184/2006 est remplacé par le texte suivant:
«Article premier
Le présent règlement établit les règles relatives à l’applicabilité des articles 81 à 86 et de certaines dispositions de l’article 88 du traité en ce qui concerne la production ou le commerce des produits énumérés à l’annexe I du traité, à l’exception des produits visés à l’article 1er, paragraphe 1, points a) à k), et m) à u), et à l’article 1er, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1234/2007 (39).
Article 3
Abrogations
1. Les règlements (CE) no 2200/96, (CE) no 2201/96, (CE) no 700/2007 et (CE) no 1182/2007 sont abrogés.
Les références faites aux règlements abrogés s’entendent comme faites au règlement (CE) no 1234/2007 et sont à lire selon les tableaux de correspondance respectifs figurant à l’annexe XXII dudit règlement.
2. Les règlements (CEE) no 449/69, (CEE) no 1467/69, (CEE) no 2511/69, (CEE) no 2093/70, (CEE) no 846/72, (CEE) no 1252/73, (CEE) no 155/74, (CEE) no 1627/75, (CEE) no 794/76, (CEE) no 1180/77, (CEE) no 10/81, (CEE) no 40/81, (CEE) no 3671/81, (CEE) no 1603/83, (CEE) no 790/89, (CEE) no 3650/90, (CEE) no 525/92, (CEE) no 3438/92, (CEE) no 3816/92, (CEE) no 742/93, (CEE) no 746/93, (CE) no 399/94, (CE) no 2241/2001 et (CE) no 545/2002 sont abrogés.
Article 4
Le présent règlement entre en vigueur le septième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il s’applique à compter du 1er juillet 2008. Toutefois:
a)
les dispositions de l’article 1er, points 3), 4), 5), 8), 12) et 13), s’appliquent à compter du 1er septembre 2008;
b)
les dispositions de l’article 1er, points 9), 14) à 19), 33), 44) b) et 44) c), s’appliquent à compter du 1er octobre 2008.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Luxembourg, le 14 avril 2008.