NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 498/2007
ze dne 26. březena 2007,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 o Evropském rybářském fondu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (1) a zejména na jeho článek 102,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1198/2006 (dále jen „základní nařízení“) nahrazuje nařízení Rady (ES) č. 1263/1999 (2) a (ES) č. 2792/1999 (3) a zohledňuje nový vývoj v rybářství, rybolovných oblastech a vnitrozemském rybolovu. Je proto vhodné stanovit prováděcí pravidla k základnímu nařízení.
(2)
Je třeba stanovit prováděcí pravidla pro předložení operačních programů. S cílem usnadnit vypracování operačních programů, jejich posouzení a schválení Komisí, je třeba stanovit společná pravidla pro strukturu a obsah těchto programů založená zejména na požadavcích článku 20 základního nařízení.
(3)
Pokud jde o podporu opatřením k přizpůsobení rybářského loďstva Společenství, měly by členské státy ve svých operačních programech uvést metody výpočtu prémií.
(4)
Pokud jde o možnost uvedenou v čl. 25 odst. 4 základního nařízení dosáhnout snížení výkonu motoru u skupiny plavidel, je třeba určit podmínky pro tuto možnost.
(5)
Měly by se definovat některé termíny vztahující se k akvakultuře a zpracování produktů rybolovu a akvakultury a jejich uvádění na trh, aby bylo zajištěno, že jsou tyto termíny chápány jednotně.
(6)
Pokud jde o podporu produktivním investicím do akvakultury a investicím do zpracování produktů a jejich uvádění na trh, měly by členské státy ve svých operačních programech popsat, jak zajistí, aby byly upřednostněny mikropodniky a malé podniky.
(7)
Pokud jde o podporu opatřením v oblasti zdraví zvířat, měla by být stanovena pravidla vedoucí k zajištění souladu se směrnicí Rady 2006/88/ES ze dne 24. října 2006 o veterinárních požadavcích na živočichy pocházející z akvakultury a produkty z nich získané a o prevenci a tlumení některých chorob vodních živočichů (4).
(8)
Pokud jde o podporu opatřením společného zájmu, měly by být definovány způsobilé výdaje.
(9)
Pokud jde o rybolovné oblasti uvedené v článku 43 základního nařízení, měly by být stanoveny podmínky pro jejich výběr.
(10)
Partnerství soukromého a veřejného sektoru podporované podle článku 45 základního nařízení by mělo být v souladu s některými prováděcími pravidly.
(11)
Pokud jde o podporu udržitelnému rozvoji v rybolovných oblastech, postupy pro výběr skupin by měly být transparentní, aby zajišťovaly, že na podporu budou vybrány vhodné a vysoce kvalitní strategie místního rozvoje.
(12)
Měla by být stanovena pravidla společná několika opatřením. Zejména by za účelem zajištění lepšího cílení investičních operací měl být k dispozici soubor společných pravidel definujících způsobilé výdaje.
(13)
S cílem zajistit co největší rozšíření informací o možnostech financování mezi všechny dotčené strany a rovněž v zájmu transparentnosti by měl být s ohledem na zásadu proporcionality stanoven minimální obsah informačních opatření, jež jsou potřebná k informování případných příjemců o možnostech financování, které Společenství spolu s členskými státy nabízí prostřednictvím Evropského rybářského fondu (ERF), včetně povinnosti zveřejnit kroky, jež musí případný příjemce učinit při podávání žádosti o financování, a použitá výběrová kritéria.
(14)
V zájmu větší transparentnosti, pokud jde o využívání pomoci z ERF, by měl být každoročně členskými státy elektronicky nebo jinak zveřejněn seznam příjemců, názvy operací a částka z veřejných zdrojů přidělená na tyto operace. Cílem zveřejnění těchto informací veřejnosti je zvýšení transparentnosti akce Společenství v oblasti rozvoje odvětví rybolovu, rybolovných oblastí a vnitrozemského rybolovu, zlepšení řádného finančního řízení použitých veřejných prostředků a zejména posílení kontroly použitých veřejných peněžních prostředků a zabránění narušení hospodářské soutěže mezi příjemci opatření ERF. Vzhledem k převažujícímu významu uskutečňovaných cílů je oprávněné, s ohledem na zásadu proporcionality a požadavek na ochranu osobních údajů, zajistit obecné zveřejnění příslušných informací, pokud to nepřekračuje rámec toho, co je nutné v demokratické společnosti a pro předcházení nesrovnalostem.
(15)
Za účelem lepšího provádění informačních opatření a lepší výměny informací o informačních a propagačních strategiích a jejich výsledcích mezi členskými státy a Komisí, je třeba jmenovat kontaktní osoby odpovědné za informační a propagační opatření.
(16)
Na základě zkušeností z programového období 2000-2006 je nezbytné podrobně stanovit podmínky, které by měly splňovat nástroje finančního inženýrství, aby mohly být financovány v rámci operačního programu.
(17)
S ohledem na článek 59 základního nařízení a vzhledem k získaným zkušenostem je nutné stanovit povinnosti, které by řídící orgány měly mít vůči příjemcům ve fázi před výběrem a schválením operací, které mají být financovány, a to i s aspekty, jež by měla zahrnovat ověření výdajů vykázaných příjemcem, včetně správních ověření žádostí o úhradu a ověření jednotlivých operací přímo na místě, a s ohledem na podmínky, které je třeba dodržet při ověřováních prováděných na místě na základě vzorku.
(18)
Je rovněž nezbytné podrobně stanovit informace, které by měly být zahrnuty do účetních záznamů operací, a rovněž informace, které by se měly uchovávat jakožto údaje o provádění, jež by měly řídící orgány zaznamenat, uložit a předložit Komisi na její žádost.
(19)
V zájmu zajištění řádné kontroly výdajů v rámci operačních programů je nezbytné stanovit kritéria, jimž by měla odpovídat auditní stopa, aby bylo možné ji pokládat za dostatečnou.
(20)
Audit operací se provádí v rámci odpovědnosti auditního orgánu. K zajištění odpovídajícího rozsahu a účinnosti těchto auditů a jejich provádění podle stejných norem ve všech členských státech, je nezbytné stanovit podmínky, které by měly audity splňovat.
(21)
Podle dosavadních zkušeností je nezbytné podrobně stanovit základ pro výběr vzorků operací, u nichž má být proveden audit, které by měl auditní orgán dodržet při vytváření nebo schvalování metody pro výběr vzorků, včetně určitých technických kritérií, která je třeba použít pro namátkové statistické výběry vzorků, a faktorů, které je třeba vzít v úvahu pro doplňkový výběr vzorků.
(22)
V zájmu zjednodušení a sladění norem pro přípravu a předložení auditní strategie, výroční kontrolní zprávy a prohlášení o uzavření, za něž je auditní orgán odpovědný podle článku 61 základního nařízení, je nezbytné stanovit prováděcí pravidla k jejich obsahu a blíže určit povahu a kvalitu informací, ze kterých vycházejí.
(23)
Za účelem zajištění co nejúčinnějšího používání článku 87 základního nařízení, pokud jde o dostupnost dokumentů a práva Účetního dvora a Komise na přístup ke všem podkladům týkajícím se výdajů a auditů, by měly řídící orgány zajistit, aby byly informace o totožnosti a sídle subjektů, které dané podklady vlastní, snadno dostupné, a tyto podklady by měly být okamžitě poskytnuty omezenému počtu osob a subjektů. Ze stejného důvodu je nezbytné stanovit, které nosiče dat mohou být pokládány za běžné pro účely uchovávání těchto dokumentů. Proto by měly vnitrostátní orgány stanovit postupy nezbytné podle potřeby k zajištění souladu uložených dokumentů s originály, je-li to třeba, a jejich spolehlivosti pro účely auditu.
(24)
V zájmu harmonizace norem pro certifikaci výdajů a pro přípravu žádostí o platby by měl být stanoven obsah těchto certifikačních výkazů a žádostí a měla by být blíže vymezena povaha a kvalita informací, ze kterých vycházejí. Je třeba stanovit podrobné postupy, podle kterých se v souladu s čl. 60 písm. f) základního nařízení vedou účetní záznamy o částkách, jež mají být získány zpět, a částkách odejmutých z důvodu zrušení celého příspěvku na operaci nebo jeho části, a podle kterých jsou podávány příslušné informace Komisi.
(25)
Podle článku 71 základního nařízení se požaduje, aby členské státy před podáním první žádosti o průběžnou platbu nebo nejpozději do dvanácti měsíců od schválení operačního programu předložily Komisi popis řídících a kontrolních systémů, zprávu uvádějící výsledky posouzení zavedených systémů a stanovisko k jejich souladu s ustanoveními o řídících a kontrolních systémech uvedeného nařízení. Vzhledem k tomu, že tyto doklady patří mezi klíčové prvky, na něž se Komise v souvislosti se sdíleným řízením rozpočtu Společenství spoléhá a ujišťuje se tak, že členské státy využívají dotčenou finanční pomoc v souladu s platnými pravidly a zásadami nezbytnými k ochraně finančních zájmů Společenství, je nezbytné podrobně stanovit, jaké informace by takové doklady měly obsahovat, a základ pro posouzení a stanovisko.
(26)
Článek 57 základního nařízení stanoví, že opatření pro audit musí být úměrná celkové výši veřejných výdajů na daný operační program. Jsou-li veřejné výdaje na operační program omezené, je vhodné, aby měly členské státy možnost se více spolehnout na vnitrostátní subjekty a pravidla pro výkon některých funkcí spojených s kontrolními a auditními opatřeními a aby Komise proto určila, která ověření, které audity operací a které povinnosti mohou být vykonávány a provedeny vnitrostátními subjekty v souladu s vnitrostátními pravidly. Za těchto okolností by měla Komise rovněž rozlišovat mezi prostředky, pomocí kterých musejí členské státy vykonávat certifikaci výdajů a ověřování řídícího a kontrolního systému, a stanovit podmínky, za kterých může omezit svůj vlastní audit a spoléhat se na ujištění vnitrostátních orgánů.
(27)
Mezi řídící a kontrolní povinnosti členských států náleží podávání zpráv o nesrovnalostech a monitorování těchto nesrovnalostí. Podrobná pravidla k provedení tohoto požadavku byla uvedena v nařízení Komise (ES) č. 1681/94 ze dne 11. července 1994 o nesrovnalostech a navrácení neoprávněně vyplacených částek v souvislosti s financováním strukturálních politik a organizaci informačního systému v této oblasti (5). Z důvodu jasnosti a zjednodušení je vhodné zahrnout tato pravidla do tohoto nařízení.
(28)
Je třeba učinit opatření, aby mohla Komise proplatit soudní náklady, pokud žádá, aby členský stát zahájil soudní řízení za účelem navrácení neoprávněně vyplacených částek následkem nesrovnalosti nebo aby v tomto řízení pokračoval, a aby mohly být členskému státu poskytnuty informace umožňující mu rozhodnout o rozdělení nákladů na ztrátu částek, které nelze získat zpět, podle čl. 70 odst. 2 základního nařízení. Měl by být rovněž zajištěn pravidelný kontakt Komise a členských států týkající se nesrovnalostí, využívání informací poskytovaných za účelem provádění hodnocení rizik a shrnujících zpráv a poskytování informací příslušným výborům.
(29)
V zájmu omezení administrativní zátěže způsobené systémem podávání zpráv při zachování nezbytné úrovně informovanosti by členské státy neměly mít povinnost podávat zprávy o nesrovnalostech, které se týkají částek nižších než je určitá stanovená výše, nevyžádá-li si tuto zprávu výslovně Komise, aniž jsou dotčeny povinnosti vyplývající přímo z čl. 60 písm. f) základního nařízení.
(30)
Používání elektronických prostředků k výměně informací a údajů finančního rázu vede ke zjednodušení, vyšší výkonnosti a transparentnosti a k časovým úsporám. Za účelem plného využití těchto výhod a při zachování bezpečnosti výměn by měl být vytvořen společný počítačový systém a seznam dokumentů společného zájmu Komise a členských států. Je proto nutné přesně stanovit formát každého dokumentu a uvést podrobný popis informací, které by tyto dokumenty měly obsahovat. Ze stejných důvodů je nezbytné stanovit, jak bude tento počítačový systém fungovat, pokud jde o určení strany odpovědné za ukládání dokumentů do tohoto systému a jejich aktualizace.
(31)
V souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES ze dne 13. prosince 1999 o zásadách Společenství pro elektronické podpisy (6), s přihlédnutím k úrovni bezpečnosti a důvěrnosti vyžadované pro finanční řízení fondů z ERF, k úrovni znalostí a k analýze nákladů a přínosů, je nezbytné požadovat používání elektronického podpisu.
(32)
Za účelem zajištění rychlého vývoje a řádného fungování společného počítačového systému by měly být náklady na jeho vývoj financovány ze souhrnného rozpočtu Evropských společenství podle čl. 46 odst. 1 základního nařízení a náklady na rozhraní s celostátními, regionálními a místními počítačovými systémy by měly být způsobilé na finanční příspěvek z ERF podle článku 46 uvedeného nařízení.
(33)
Na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (7) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (8) je nezbytné zajistit, v souvislosti s informačními a propagačními opatřeními a s audity podle tohoto nařízení, aby Komise a členské státy předcházely jakémukoli neoprávněnému zveřejnění osobních údajů nebo možnosti přístupu k nim, a určit, k jakému účelu Komise a členské státy mohou tyto údaje zpracovávat.
(34)
Nařízení Komise (ES) č. 2722/2000 ze dne 13. prosince 2000, kterým se stanoví podmínky, za nichž může finanční nástroj pro orientaci rybolovu (FNOR) přispívat k eradikaci patologických rizik v akvakultuře (9), nařízení Komise (ES) č. 908/2000 ze dne 2. května 2000 o pravidlech pro výpočet podpor, které členské státy poskytují organizacím producentů v odvětví rybolovu a akvakultury (10) a nařízení Komise (ES) č. 366/2001 ze dne 22. února 2001 o prováděcích pravidlech k opatřením podle nařízení Rady (ES) č. 2792/1999 (11) by měla být zrušena.
(35)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro Evropský rybářský fond,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1198/2006 (dále jen „základní nařízení“), pokud jde o:
a)
strukturu a předání operačních programů;
b)
opatření v odvětví rybolovu;
c)
hodnocení operačních programů;
d)
informace a propagaci;
e)
nástroje finančního inženýrství;
f)
řízení, monitorování a kontrolu;
g)
nesrovnalosti;
h)
elektronickou výměnu údajů;
i)
osobní údaje.
Článek 2
Zvláštní ujednání pro některé operační programy
V případě operačních programů, jejichž celkové způsobilé veřejné výdaje nejsou vyšší než 90 milionů EUR v cenách roku 2004, se stanoví zvláštní ujednání v čl. 28 odst. 2, článcích 51, 52 a 53.
KAPITOLA II
STRUKTURA A PŘEDÁNÍ OPERAČNÍCH PROGRAMŮ
Článek 3
Struktura a předání operačních programů
1. Obsah operačního programu uvedený v článku 20 základního nařízení se stanoví v souladu s částí A přílohy I tohoto nařízení a finanční plán se stanoví s souladu s částí B uvedené přílohy.
Hodnocení ex ante podle článku 48 základního nařízení tvoří přílohu k operačnímu programu.
2. Členské státy umožní Komisi přístup k elektronické verzi operačního programu, kterou při každé revizi programu aktualizují. Žádosti o revize programu podle článku 18 základního nařízení předají členské státy Komisi elektronickou cestou v souladu s článkem 65 tohoto nařízení. Členské státy předloží Komisi žádosti o revizi operačního programu, která se týká příspěvku z Evropského rybářského fondu (ERF) ve stávajícím roce, nejpozději do 30. září uvedeného roku.
KAPITOLA III
PRIORITNÍ OSY
ODDÍL 1
Prioritní osa 1: Opatření k přizpůsobení rybářského loďstva Společenství
Článek 4
Veřejná podpora v případě trvalého zastavení rybolovných činností
1. Po trvalém zastavení rybolovných činností je dotčené rybářské plavidlo natrvalo vyškrtnuto z rejstříku rybářského loďstva Společenství a případně je tomuto plavidlu trvale zrušena licence k rybolovu na něj vázaná.
2. Operační program určí metody pro výpočet prémií poskytnutých podle článku 23 základního nařízení.
3. Je-li trvalého zastavení rybolovných činností dosaženo přeřazením plavidla jak je uvedeno v čl. 23 odst. 1 písm. b) základního nařízení, upraví členský stát v souladu s tím výši prémie s ohledem na kritéria jako jsou tržní hodnota licence pro plavidlo a zbytková hodnota plavidla.
4. Dojde-li ke ztrátě rybářského plavidla v době mezi datem rozhodnutí o poskytnutí prémie a skutečným datem trvalého ukončení rybolovných činností, provede řídící orgán finanční opravu ve výši náhrady vyplacené pojišťovnou.
Článek 5
Veřejná podpora pro dočasné zastavení rybolovných činností
1. Operační program určí metody pro výpočet prémií poskytnutých podle článku 24 základního nařízení.
2. Pro účely čl. 24 odst. 2 základního nařízení se „finančním příspěvkem Společenství přiděleným odvětví“ rozumí příspěvek ERF na operační program dotčeného členského státu.
Článek 6
Investice do rybářských plavidel a selektivnost
1. Pro účely článku 25 základního nařízení je řídící orgán odpovědný za posouzení souladu s odstavci 2 až 5 tohoto článku a za to, že poskytne Komisi na její žádost všechny příslušné doklady.
2. Celkové způsobilé výdaje, na něž se vztahuje podpora na rybářské plavidlo během celého programového období podle článku 25 základního nařízení, kromě čl. 25 odst. 6 písm. e), nejsou vyšší než celková částka stanovená na základě objektivních kritérií jako jsou např. kritéria uvedená v čl. 23 odst. 3 uvedeného nařízení a zahrnutá v operačním programu.
3. 20% snížení výkonu motoru může být dosaženo u skupiny plavidel, jak je stanoveno v čl. 25 odst. 4 základního nařízení, při dodržení všech těchto podmínek:
a)
všechna plavidla náležející do stejné skupiny se určují jednotlivě;
b)
všechna plavidla náležející do stejné skupiny působí ve stejných správních oblastech;
c)
všechna plavidla náležející do stejné skupiny používají stejná hlavní lovná zařízení podle seznamu v dodatku III (oddíl C) nařízení Komise (ES) č. 1639/2001 (12);
d)
všech plavidel náležejících do stejné skupiny je nanejvýš padesát.
4. Výstupy z rybolovné kapacity rybářského loďstva s veřejnou podporou se neberou v úvahu při výpočtu 20 % snížení výkonu, kterého může být dosaženo u skupiny plavidel, jak je stanoveno v čl. 25 odst. 4 základního nařízení.
5. Finanční podpora poskytnutá podle čl. 25 odst. 6 písm. e) základního nařízení se poskytuje pouze na zařízení a modernizační práce sloužící k ochraně úlovků a lovného zařízení před volně žijícími predátory v rámci směrnic Rady 79/409/EHS (13) a 92/43/EHS (14).
Článek 7
Drobný pobřežní rybolov
1. Je-li podíl soukromé finanční účasti snížen v souladu s čl. 26 odst. 2 základního nařízení, zvýší se podle toho podíl veřejného příspěvku. Příspěvek z ERF se vypočítá v souladu s podíly stanovenými v článku 53 základního nařízení v závislosti na výsledném veřejném příspěvku.
2. Operační program určí metody výpočtu prémií ve prospěch drobného pobřežního rybolovu poskytnutých podle čl. 26 odst. 3 a čl. 26 odst. 4 základního nařízení.
3. Pro účely čl. 26 odst. 4 písm. b) základního nařízení se „produkty rybolovu“ rozumí produkty pocházející z úlovků rybářských plavidel působících v drobném pobřežním rybolovu.
Článek 8
Socioekonomická vyrovnávací opatření na správu rybářského loďstva Společenství
1. Operační program určí metody výpočtu socioekonomických vyrovnání za správu rybářského loďstva Společenství poskytnutých podle článku 27 základního nařízení.
2. Podpora stanovená v čl. 27 odst. 1 písm. d) základního nařízení na předčasný odchod do důchodu je způsobilá na vyrovnání z ERF, i když je vyplacena příjemcům po 31. prosinci 2015, pokud je za tímto účelem složena na vázaném účtu před tímto datem.
ODDÍL 2
Prioritní osa 2: Akvakultura, vnitrozemský rybolov, zpracovávání produktů rybolovu a akvakultury a jejich uvádění na trh
Článek 9
Rozsah intervenčních opatření v akvakultuře
Podpora podle čl. 28 odst. 6 základního nařízení se může vztahovat na náklady na posouzení stanovené ve směrnici Rady 85/337/EHS (15).
Článek 10
Opatření ve prospěch produktivních investic do akvakultury
1. Pro účely čl. 29 odst. 1 písm. a), b) a c) základního nařízení se použijí tyto definice:
a)
„nové druhy“: druhy, jejichž produkce je v akvakultuře členského státu nízká nebo neexistuje a jejichž tržní vyhlídky jsou dobré;
b)
„druhy s dobrými tržními vyhlídkami“: druhy, u kterých se v střednědobém výhledu ukazuje, že tržní poptávka bude pravděpodobně převyšovat nabídku;
c)
„běžné postupy v odvětví akvakultury“: činnosti v akvakultuře, které jsou prováděny v souladu se závaznými právními předpisy vztahujícími se na zdravotní a veterinární oblast nebo oblast životního prostředí;
d)
„tradiční akvakultura“: zavedené postupy, kterou souvisí se společenským a kulturním dědictvím dané oblasti.
2. Podpora stanovená v článku 29 základního nařízení se může vztahovat na obslužná plavidla používaná v akvakultuře. Rybářská plavidla vymezená v čl. 3 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 (16) nelze pokládat za obslužná plavidla používaná v akvakultuře, i když jsou používána výlučně v akvakultuře.
3. Aniž je dotčen čl. 35 odst. 6 základního nařízení, podpora podle článku 29 uvedeného nařízení se může vztahovat na investice související s maloobchodním prodejem v hospodářství, pokud takový prodej tvoří nedílnou součást akvakulturního hospodářství.
4. Využívají-li členské státy možnost stanovenou v čl. 29 odst. 1 písm. a) základního nařízení, zavedou mechanismus, kterým se řídícímu orgánu zpřístupní výsledky výhledových tržních analýz o živočišných druzích chovaných v akvakultuře.
5. V případě opatření stanovených v článku 29 základního nařízení členské státy určí ve svých operačních programech jakým způsobem má být podpora přednostně poskytována mikropodnikům a malým podnikům.
Článek 11
Opatření na ochranu vodního prostředí
1. Je-li příjemcům udělena podpora na účely uvedené v článku 30 základního nařízení, členské státy zkontrolují, zda tito příjemci dodržují závazky týkající se vodního prostředí alespoň po dobu tří let od data schválení operace a na konci provádění operace.
2. Podpora poskytnutá podle čl. 30 odst. 2 písm. b) základního nařízení se týká pouze nákladů na účast Společenství v systému řízení podniků a auditu z hlediska ochrany životního prostředí (EMAS), které vznikly před schválením režimu pro jednotlivé podniky.
3. Pro účely čl. 30 odst. 2 písm. c) základního nařízení se termínem „ekologická akvakultura“ rozumí činnosti v akvakultuře produkující hospodářské vodní druhy v souladu s metodami ekologické produkce ve smyslu článku 2 nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 (17), které nesou označení v tomto smyslu. Dokud Společenství nepřijme prováděcí pravidla týkající se produkce, včetně pravidel o přechodu použitelná na ekologickou akvakulturu, použijí se vnitrostátní pravidla nebo, pokud nejsou k dispozici, soukromé normy použitelné na ekologickou akvakulturu, které byly přijaty nebo uznány členskými státy.
4. Podpora stanovená v čl. 30 odst. 2 písm. d) základního nařízení může být poskytnuta pouze na konkrétní omezení nebo požadavky pro oblasti NATURA 2000 stanovená příslušnými vnitrostátními opatřeními pro provádění směrnic 79/409/EHS a 92/43/EHS.
5. Pro účely čl. 30 odst. 3 základního nařízení se termínem „běžná správná praxe v oblasti akvakultury“ rozumí shoda se závaznými právními předpisy vztahujícími se na zdravotní a veterinární oblast nebo oblast životního prostředí a použití protokolů o produkci, které zabraňují plýtvání zdroji a znečištění, ke kterému nemusí docházet.
Článek 12
Opatření v oblasti zdraví zvířat
1. Podpora stanovená v článku 32 základního nařízení se může vztahovat na:
a)
exotické choroby v akvakultuře uvedené v článku 3 rozhodnutí Rady 90/424/EHS (18), tlumící opatření použitá na základě oddílu 3 kapitoly V směrnice 2006/88/ES;
b)
neexotické choroby v akvakultuře uvedené v příloze rozhodnutí 90/424/EHS, eradikační programy vypracované a schválené na základě čl. 44 odst. 2 směrnice 2006/88/ES.
2. Řídící orgán operačního programu rozhodne, zda přispěje na financování tlumících opatření uvedených v odst. 1 písm. a) nebo eradikačního programu uvedeného v odst. 1 písm. b), a přijme prováděcí ustanovení pro svoji finanční účast před předložením opatření nebo program v souladu s ustanoveními rozhodnutí 90/424/EHS.
3. Neschválí-li Komise v souladu s článkem 24 rozhodnutí 90/424/EHS tlumící opatření nebo eradikační program uvedené v odstavci 1 tohoto článku, musí být vyčleněný příspěvek neprodleně vrácen do rozpočtu operačního programu.
4. Je-li hodnota způsobilých nákladů na akce schválené Komisí v souladu v článkem 24 rozhodnutí 90/424/EHS nižší než částka vyčleněná řídícím orgánem, může členský stát znovu použít takto uvolněný rozdíl na svůj operační program.
5. Podpora stanovená v článku 32 základního nařízení se nevztahuje na dohledové činnosti, které mají prokázat nepřítomnost choroby za účelem získání úředního statusu oblasti prosté nákazy nebo fixní náklady, jako jsou náklady úředních veterinárních útvarů.
Článek 13
Vnitrozemský rybolov
1. Pro účely článku 33 základního nařízení se „plavidly operujícími výlučně ve vnitrozemských vodách“ rozumí plavidla zapojená do obchodního rybolovu ve vnitrozemských vodách a neregistrovaná v rejstříku rybářského loďstva Společenství.
2. U investic stanovených podle čl. 33 odst. 2 druhého pododstavce a článku 25 základního nařízení může být plavidlům o délce menší než 12 metrů, nepoužívajícím vlečná zařízení a působícím ve vnitrozemském rybolovu poskytnuta podpora ve stejné výši jako podpora pro plavidla působící v drobném pobřežním rybolovu uvedená v článku 26 uvedeného nařízení.
3. Členské státy ve svých operačních programech určí, jakým způsobem zajistí, aby investice podporované podle článku 33 základního nařízení neohrozily rovnováhu mezi velikostí loďstva a odpovídajícími dostupnými zásobami ryb.
Článek 14
Investice do zpracovávání a uvádění na trh
1. Investice k odstraňování dioxinu a jiných látek škodlivých pro lidské zdraví z rybího masa nebo rybího oleje mohou být podporovány ERF podle článku 34 základního nařízení, i když jsou konečné produkty určeny k použití a zpracování k jiným účelům než k lidské spotřebě.
2. V případě opatření stanovených v článku 35 základního nařízení členské státy určí ve svých operačních programech, jakým způsobem bude podpora přednostně poskytována mikropodnikům a malým podnikům.
ODDÍL 3
Prioritní osa 3: Opatření společného zájmu
Článek 15
Společné činnosti
1. Podpora stanovená v článku 37 základního nařízení se nevztahuje na náklady související s průzkumným rybolovem.
2. Podpora stanovená v čl. 37 prvním pododstavci písm. n) základního nařízení může být poskytnuta na:
a)
vytvoření organizací producentů s cílem usnadnit založení a administrativní chod organizace producentů uznané podle nařízení Rady (ES) č. 104/2000 (19) po 1. lednu 2007;
b)
provádění plánů organizací producentů, které získaly zvláštní uznání podle článku 12 nařízení (ES) č. 104/2000 s cílem usnadnit provádění jejich plánů na zlepšení jakosti produktů,
nebo
c)
restrukturalizaci organizací producentů s cílem zvýšit jejich efektivitu v souladu s tržními požadavky.
3. Podpora uvedená v odst. 2 písm. b) tohoto článku se snižuje během tří let po datu udělení zvláštního uznání podle článku 12 nařízení (ES) č. 104/2000.
Článek 16
Opatření na ochranu a rozvoj vodních živočichů a rostlin
1. Podpora stanovená v čl. 38 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) základního nařízení se týká opatření na výstavbu a umístění umělých útesů a dalších zařízení vytvořených z dlouhotrvajících prvků.
Podpora se může vztahovat na přípravné práce k umístění, včetně studií, součástí, signalizace, přepravy a montáže zařízení a vědeckého monitorování.
2. Podpora uvedená v čl. 38 odst. 2 základního nařízení se nevztahuje na zařízení pro shromažďování ryb.
3. Podpora stanovená v čl. 38 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) základního nařízení se může vztahovat na výdaje na nezbytná opatření na zachování stanovišť náležejících do evropské ekologické sítě NATURA 2000. Podpora se může vztahovat na přípravu plánů řízení, strategií a režimů, infrastruktury včetně odpisů a vybavení pro rezervace, odborné přípravy a vzdělávání zaměstnanců pracujících v rezervacích i příslušných studií.
4. Podpora stanovená v čl. 38 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) základního nařízení se nevztahuje na vyrovnání za zřeknutí se práv, ztrátu příjmu a platy zaměstnanců.
5. Pro účely druhého pododstavce čl. 38 odst. 2 základního nařízení se „přímým vysazováním ryb“ rozumí vypouštění živých vodních organismů, ať jde o živočichy pocházejí z líhní nebo živočichy odlovené na jiném místě.
Článek 17
Místa vykládky
Je-li poskytována podpora na investice na restrukturalizaci míst vykládek a na zlepšení podmínek vykládek ryb prováděných rybáři, kteří působí v pobřežním rybolovu ve stávajících místech vykládky, jak je stanoveno ve druhém pododstavci čl. 39 odst. 1 základního nařízení, členské státy zajistí slučitelnost s příslušnými hygienickými pravidly a dodržení kontrolních opatření v těchto místech vykládky.
Článek 18
Rozvoj nových trhů a propagační kampaně
1. Podpora stanovená na propagační opatření podle čl. 40 odst. 3 písm. a), d), e) a g) základního nařízení se může vztahovat zejména na:
a)
náklady reklamních agentur a jiných poskytovatelů služeb účastnících se přípravy a provádění propagačních kampaní;
b)
nákup nebo pronájmy reklamních ploch, tvorby sloganů nebo štítků po dobu propagačních kampaní;
c)
náklady na vydání materiálů a externí pracovníky potřebné pro kampaně;
d)
pořádání veletrhů a výstav a účast na nich.
2. Pokud jde o produkty chráněné podle nařízení Rady (ES) č. 510/2006 (20), může být podpora na jejich propagaci podle článku 7 uvedeného nařízení poskytnuta pouze od data, ke kterému byl název zapsán do rejstříku.
Článek 19
Pilotní projekty
1. Na průzkumný rybolov se neposkytuje žádná podpora podle článku 41 základního nařízení.
2. Je-li poskytnuta podpora na pilotní projekt podle článku 41 základního nařízení, zajistí řídící orgán, aby pilotní projekt zahrnoval odpovídající následné vědecké hodnocení a aby bylo provedeno odpovídající kvalitativní posouzení technických zpráv uvedených v čl. 41 odst. 3 uvedeného nařízení.
3. Pilotní projekty nejsou přímo obchodní povahy. Jakýkoli zisk vytvořený během provádění pilotního projektu se odečte z veřejné podpory poskytnuté na tuto operaci.
4. Překročí-li celkové náklady na pilotní projekt 1 milion EUR, vyžádá si řídící orgán před schválením projektu posouzení provedené nezávislým vědeckým orgánem.
Článek 20
Přestavba za účelem přeřazení rybářských plavidel na jinou činnost
Podpora stanovená v článku 42 základního nařízení může být poskytnuta na přestavbu rybářského plavidla po jeho přeřazení na jinou činnost, pouze pokud je toto plavidlo natrvalo vyškrtnuto z rejstříku rybářského loďstva a případně je natrvalo zrušena licence k rybolovu vázaná na plavidlo.
ODDÍL 4
Prioritní osa 4: Udržitelný rozvoj rybolovných oblastí
Článek 21
Cíle a opatření
Podpora podle článku 43 základního nařízení se poskytuje na:
a)
provádění strategií místního rozvoje podle čl. 45 odst. 2 základního nařízení a článku 24 tohoto nařízení za účelem dosažení cílů uvedených v čl. 43 odst. 2 písm. a), b) a c) základního nařízení a prostřednictvím způsobilých opatření stanovených v čl. 44 odst. 1 písm. a) až g) a písm. i) a j) a čl. 44 odst. 2 a 3 uvedeného nařízení;
b)
rozvíjení meziregionální a nadnárodní spolupráce mezi skupinami v rybolovných oblastech podle čl. 44 odst. 1 písm. h) základního nařízení hlavně formou budování kontaktů a šíření zásad osvědčených postupů za účelem dosažení cíle uvedeného v čl. 43 odst. 2 písm. d) uvedeného nařízení.
Článek 22
Zeměpisné použití prioritní osy 4
1. Operační program upřesní postupy a kritéria pro výběr rybolovných oblastí. Členské státy rozhodnou jakým způsobem budou uplatňovat čl. 43 odst. 3 a 4 základního nařízení.
2. Vybrané rybolovné oblasti se nemusí nutně shodovat s vnitrostátními správními oblastmi nebo pásmy ustavenými pro účely způsobilosti v rámci cílů strukturálních fondů.
Článek 23
Postupy a kritéria pro výběr skupin
1. Složení skupiny podle čl. 45 odst. 1 základního nařízení je takové, aby byla schopna vypracovat a provádět strategii rozvoje v dotčené oblasti.
Důležitost a účinnost partnerství se posuzuje na základě jejího složení i z hlediska transparentnosti a jasnosti přidělování úkolů a povinností.
Schopnost partnerů plnit jim přidělené úkoly a účinnost a rozhodování jsou zaručeny.
Partnerství zahrnuje, a to i na rozhodovací úrovni, zástupce odvětví rybolovu a zástupce dalších příslušných místních socioekonomických odvětví.
2. Správní kapacita „skupiny“ se považuje za odpovídající pokud skupina:
a)
buď vybere z partnerství jednoho partnera jako správního vedoucího, který zaručí uspokojivé fungování partnerství,
nebo
b)
se sloučí v právně ustavenou společnou strukturu, jejíž formální stanovy zaručují uspokojivé fungování partnerství.
3. Pokud je skupině svěřena správa veřejných peněžních prostředků, je posouzena její finanční kapacita:
a)
s ohledem na odst. 2 písm. a) z hlediska schopnosti správního vedoucího spravovat peněžní prostředky;
b)
s ohledem na odst. 2 písm. b) z hlediska schopnosti společné struktury spravovat peněžní prostředky.
4. Skupiny pro provádění strategií místního rozvoje se vyberou nejpozději do čtyř let ode dne schválení operačního programu. Delší časové období lze poskytnout, pokud řídící orgán pořádá více než jeden výběrový postup pro skupiny.
5. Operační program upřesní:
a)
postupy a kritéria pro výběr skupin a počet skupin, které hodlá členský stát vybrat. Výběrová kritéria uvedená v článku 45 základního nařízení a v tomto článku se pokládají za minimální a mohou být doplněna zvláštními vnitrostátními kritérii. Postupy musí být transparentní, zajišťovat odpovídající publicitu a případně zajistit konkurenční prostředí mezi skupinami, které předkládají strategie místního rozvoje;
b)
řídící ustanovení a postupy platící pro mobilizaci a oběh finančních toků i pro příjemce. Popisuje především jak jsou skupiny zapojené do řídících, monitorovacích a kontrolních systémů.
Článek 24
Strategie místního rozvoje
Strategie místního rozvoje navržená skupinou v souladu s čl. 45 odst. 2 základního nařízení:
a)
je celistvá a založená na vzájemném působení zúčastněných subjektů, odvětví a operací a jejím cílem je víc než pouhé hromadění operací nebo soubor odvětvových opatření;
b)
odpovídá potřebám rybolovné oblasti, zejména ze socioekonomického hlediska;
c)
je udržitelná;
d)
doplňuje další zásahy v dotčené oblasti.
Článek 25
Provádění strategie místního rozvoje
1. Bez ohledu na čl. 45 odst. 2 základního nařízení vybere skupina činnosti, které budou financovány v rámci strategie místního rozvoje.
2. Je-li skupině svěřena správa veřejných peněžních prostředků, vytvoří oddělený účet na provádění strategie místního rozvoje.
ODDÍL 5
Společná ustanovení pro jednotlivá opatření
Článek 26
Společná ustanovení pro prioritní osy 1 až 4
Na příspěvek z ERF nejsou způsobilé tyto výdaje:
a)
pro účely čl. 28 odst. 3, čl. 34 odst. 3, čl. 37 prvního pododstavce bodu i) a čl. 44 odst. 2 základního nařízení nákup infrastruktury používané pro celoživotní vzdělávání ve výši převyšující 10 % celkových způsobilých výdajů na dotyčnou činnost;
b)
část nákladů na vozidla, která přímo nesouvisí s dotyčnou operací.
KAPITOLA IV
HODNOCENÍ OPERAČNÍCH PROGRAMŮ
Článek 27
Hodnocení v polovině období
Členské státy pošlou hodnocení v polovině období uvedená v článku 49 základního nařízení nejpozději do 30. června 2011. Komise se může rozhodnout zastavit platební lhůtu v souladu s článkem 88 základního nařízení, pokud členský stát tuto povinnost nesplní.
KAPITOLA V
INFORMOVÁNÍ A PROPAGACE
Článek 28
Popis informačních a propagačních opatření v operačním programu a ve výročních a závěrečných prováděcích zprávách
1. Pro účely čl. 20 odst. 1 písm. g) bodu v) základního nařízení obsahuje operační program alespoň tyto části:
a)
obsah informačních a propagačních opatření, která přijmou členské státy nebo řídící orgán, zaměřených na případné příjemce, příjemce a předběžný rozpočet na tato opatření;
b)
obsah informačních a propagačních opatření, která přijmou členské státy nebo řídící orgán, zaměřených na veřejnost a předběžný rozpočet na tato opatření;
c)
správní útvary nebo subjekty odpovědné za provádění informačních a propagačních opatření;
d)
údaj o tom, jak mají být informační a propagační opatření vyhodnocena z hlediska zviditelnění operačních programů a informovanosti o nich a úlohy Společenství.
2. V případě operačních programů uvedených v článku 2 se nepoužijí odst. 1 písm. c) a d) tohoto článku.
3. Výroční zprávy a závěrečná zpráva o provádění operačního programu, které jsou uvedené v článku 67 základního nařízení, obsahují:
a)
uskutečněná informační a propagační opatření;
b)
ustanovení pro informační a propagační opatření uvedená v čl. 31 druhém pododstavci písm. d) tohoto nařízení, případně včetně elektronické adresy, na níž lze tyto údaje nalézt.
Výroční zpráva o provádění za rok 2010 a závěrečná zpráva o provádění, které jsou uvedené v článku 67 základního nařízení, obsahují kapitolu posuzující výsledky informačních a propagačních opatření z hlediska zviditelnění operačního programu a informovanosti o nich a o úloze Společenství, jak je stanoveno v odst. 1 písm. d) tohoto článku.
Článek 29
Informační opatření určená případným příjemcům
1. Pro účely čl. 51 odst. 2 písm. a) základního nařízení zajistí řídící orgán, aby byl operační program obecně šířen spolu s uvedením podrobných údajů o finančním příspěvku z ERF a dán k dispozici všem dotčeným stranám. Řídící orgán kromě toho zajistí, aby informace o možnostech financování, které nabízí společná pomoc ze Společenství a členského státu prostřednictvím operačního programu, byly co možná nejvíce rozšířeny.
2. Řídící orgán poskytne případným příjemcům jasné a podrobné informace přinejmenším o:
a)
podmínkách způsobilosti, které je třeba splnit, aby bylo možné získat finanční prostředky v rámci operačního programu;
b)
popisu postupů hodnocení žádostí o financování a popis daných časových období;
c)
kritériích výběru operací, které mají být financovány;
d)
kontaktech na osoby, které mohou poskytnout informace o operačním programu, a to na celostátní, regionální a místní úrovni.
3. Řídící orgán informuje případné příjemce o zveřejnění stanoveném v čl. 31 druhém pododstavci písm. d).
4. Řídící orgán zapojí do informačních a propagačních opatřeních v souladu s vnitrostátními právními předpisy a postupy nejméně jeden z následujících subjektů, který může šířit informace uvedené v odstavci 2:
a)
celostátní, regionální a místní orgány a rozvojové agentury;
b)
obchodní a profesní sdružení;
c)
hospodářské a sociální partnery;
d)
nevládní organizace;
e)
organizace zastupující podnikatelské kruhy;
f)
informační střediska o Evropské unii a zastoupení Komise v členských státech;
g)
vzdělávací instituce.
Článek 30
Informační opatření určená příjemcům
Řídící orgán informuje příjemce o tom, že přijetí finančních prostředků znamená rovněž souhlas s uvedením v seznamu příjemců zveřejněném v souladu s čl. 31 druhým pododstavcem písm. d).
Článek 31
Odpovědnost řídícího orgánu týkající se informačních a propagačních opatření určených veřejnosti
Pro účely čl. 51 odst. 2 písm. c) základního nařízení zajistí řídící orgán, aby se informační a propagační opatření určená veřejnosti prováděla se zaměřením na co možná nejširší zastoupení médií a s použitím různých forem a metod komunikace na příslušné územní úrovni.
Řídící orgán odpovídá za organizaci přinejmenším následujících informačních a propagačních opatření:
a)
hlavní informační činnosti propagující spuštění operačního programu;
b)
alespoň jedné hlavní informační činnosti za rok představující úspěchy operačního programu;
c)
vyvěšení vlajky Evropské unie na jeden týden ode dne 9. května před budovou řídícího orgánu;
d)
elektronické nebo jiné zveřejnění seznamu příjemců, názvů operací a částky přidělené operacím z veřejných zdrojů.
Neuvádí se jména účastníků operací podporovaných ERF a zaměřených na zlepšení odborných dovedností a vzdělávání a příjemců podpory na předčasný odchod z odvětví rybolovu, včetně předčasného odchodu do důchodu, jak je uvedeno v čl. 27 odst. 1 písm. d) základního nařízení.
Článek 32
Odpovědnost příjemců vztahující se k informačním a propagačním opatřením určeným veřejnosti
1. Pro účely článku 51 základního nařízení je příjemce odpovědný za informování veřejnosti o pomoci získané z ERF prostřednictvím opatření stanovených v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku.
2. Převyšují-li celkové způsobilé náklady na operaci spolufinancovanou ERF 500 000 EUR a sestávají-li z financování infrastruktury nebo stavebních prací, umístí příjemce na místo operace během jejího provádění velkoplošný panel. Informace uvedené v článku 33 nejméně 25 % velkoplošného panelu.
Po dokončení operace se velkoplošný panel nahradí stálou vysvětlující tabulkou uvedenou v odstavci 3.
3. Převyšují-li celkové způsobilé náklady na operaci 500 000 EUR a sestávají-li se z nákupu hmotného předmětu nebo financování infrastruktury nebo stavebních prací, umístí příjemce dobře viditelnou a dostatečně velkou stálou vysvětlující tabulku, a to nejpozději do šesti měsíců ode dne dokončení operace.
Na tabulce je kromě informací uvedených v uvedeném článku uveden druh a název operace. Informace uvedené v článku 33 zabírají nejméně 25 % tabulky.
Vysvětlující tabulka se rovněž nainstaluje na sídla skupin financovaných v rámci prioritní osy 4 základního nařízení.
4. Ve vhodných případech příjemce zajistí, aby byli účastníci operace spolufinancované z ERF informováni o tomto financování.
Příjemce za tímto účelem jasně oznámí, že prováděná operace byla vybrána v rámci operačního programu, který je spolufinancován ERF.
Jakýkoli doklad, včetně potvrzení o účasti nebo jakékoli jiné potvrzení týkající se takové operace, musí obsahovat prohlášení o tom, že operační program byl spolufinancován ERF.
Článek 33
Technické vlastnosti informačních a propagačních opatření k operaci
1. Veškerá informační a propagační opatření zaměřená na příjemce, případné příjemce a veřejnost obsahují tyto údaje:
a)
symbol Evropské unie v souladu s grafickými normami stanovenými v příloze II a odkaz na Evropskou unii;
b)
odkaz na ERF: „Evropský rybářský fond“;
c)
prohlášení, které vybere řídící orgán a které zdůrazňuje přínos zásahu Společenství, nejlépe pak ve znění: „Investování do udržitelného rybolovu“.
2. Pokud jde o malé propagační předměty, nepoužijí se odst. 1 písm. b) a c).
KAPITOLA VI
NÁSTROJE FINANČNÍHO INŽENÝRSTVÍ
Článek 34
Obecná ustanovení platná pro všechny nástroje finančního inženýrství
1. Na základě čl. 55 odst. 8 základního nařízení může ERF jako součást operačního programu od 1. ledna 2005 spolufinancovat výdaje na operaci zahrnující příspěvky na podporu nástrojů finančního inženýrství pro podniky, v první řadě malé a střední podniky, včetně mikropodniků, vymezené v doporučení Komise 2003/361/ES (21), např. fondů rizikového kapitálu, záručních fondů, úvěrových fondů včetně prostřednictvím podílových fondů.
Nástroje finančního inženýrství mají podobu činností, jež vytvářejí návratné investice, nebo poskytují záruky na návratné investice, nebo obojí. Vztahují se na ně podmínky stanovené v článcích 35, 36 a 37.
2. Výkaz výdajů, pokud jde o nástroje finančního inženýrství, zahrnuje celkové výdaje vyplacené na zavedení těchto nástrojů, nebo na ně přispívající. Při částečné nebo konečné uzávěrce operačního programu jsou však způsobilé výdaje součtem všech plateb na investice do podniků z každého z nástrojů finančního inženýrství uvedených v odstavci 1, nebo všech poskytnutých záruk včetně částek vyčleněných jako záruky záručním fondem a způsobilých nákladů na řízení. Odpovídající výkaz nákladů se příslušným způsobem opraví.
3. Úrok vytvořený platbami z operačního programu na financování nástrojů finančního inženýrství se použije na financování nástrojů finančního inženýrství malých a středních podniků, včetně mikropodniků.
4. Zdroje vrácené do operace z investic provedené nástroji finančního inženýrství nebo zbylých po vyplacení všech záruk jsou znovu použity příslušnými orgány dotčených členských států ve prospěch malých a středních podniků včetně mikropodniků.
Článek 35
Podmínky platné pro všechny nástroje finančního inženýrství
1. Pokud ERF financuje operace zahrnující nástroje finančního inženýrství, včetně operací uskutečňovaných prostřednictvím podílových fondů, předloží partneři podílející se na spolufinancování, nebo akcionáři, nebo jejich pověřený zástupce obchodní plán.
Členský stát nebo řídící orgán posoudí tento obchodní plán a monitoruje jeho provádění nebo za tyto činnosti odpovídá. V posouzení hospodářské životaschopnosti investičních činností nástrojů finančního inženýrství se přihlédne ke všem zdrojům příjmů dotčených podniků.
2. Obchodní plán stanovený v odstavci 1 upřesní alespoň:
a)
cílové trhy podniků a kritéria a podmínky jejich financování;
b)
provozní rozpočet nástroje finančního inženýrství;
c)
vlastnictví nástroje finančního inženýrství;
d)
partnery nebo akcionáře podílející se na spolufinancování;
e)
stanovy nástroje finančního inženýrství;
f)
ustanovení o odbornosti, způsobilosti a nezávislosti řízení;
g)
odůvodnění a zamýšlené použití příspěvku z ERF;
h)
politiku nástroje finančního inženýrství týkající se vyvázání z investic v podnicích;
i)
pravidla pro zrušení nástroje finančního inženýrství, včetně opětovného využití zdrojů, které se nástroji finančního inženýrství vrátily z investic, nebo zdrojů, které zbývají po vyplacení všech záruk přičtených k příspěvku z operačního programu.
3. Nástroje finančního inženýrství, včetně podílových fondů, jsou zřízeny jako nezávislé právní subjekty řízené dohodami mezi partnery nebo akcionáři podílejícími se na spolufinancování, nebo jako oddělená finanční jednotka v rámci stávající finanční instituce.
Pokud je nástroj finančního inženýrství zřízen v rámci finanční instituce, je ustaven jako oddělený balík peněžních prostředků podléhající zvláštním prováděcím pravidlům v rámci finanční instituce, který zejména zajistí, aby bylo vedeno oddělené účetnictví, jež rozlišuje nové zdroje investované do nástroje finančního inženýrství, včetně zdrojů poskytnutých operačním programem, od zdrojů původně dostupných v dané instituci.
Komise není partnerem podílejícím se na spolufinancování ani akcionářem nástrojů finančního inženýrství.
4. Neprokáže-li se po veřejné soutěži jako nezbytné povolit vyšší procentní sazbu, nesmí náklady na řízení v ročním průměru po dobu trvání pomoci překročit tyto hodnoty:
a)
2 % kapitálu vloženého z operačního programu do podílových fondů nebo kapitálu vloženého z operačního programu nebo podílového fondu do záručních fondů;
b)
3 % kapitálu vloženého z operačního programu nebo podílového fondu do nástroje finančního inženýrství ve všech ostatních případech, s výjimkou nástrojů drobných úvěrů určených pro mikropodniky;
c)
4 % kapitálu vloženého z operačního programu nebo podílového fondu do nástrojů drobných úvěrů určených pro mikropodniky.
5. Podmínky příspěvků z operačních programů na nástroje finančního inženýrství jsou stanoveny v dohodě o financování, kterou je třeba uzavřít mezi řádně zmocněným zástupcem nástroje finančního inženýrství a členským státem, nebo řídícím orgánem.
6. Dohoda o financování uvedená v odstavci 5 obsahuje přinejmenším:
a)
investiční strategii a plánování;
b)
monitorování provádění v souladu s platnými pravidly;
c)
výstupní politiku pro vyvázání příspěvku z operačního programu z nástroje finančního inženýrství;
d)
pravidla pro zrušení nástroje finančního inženýrství, včetně opětovného využití zdrojů, které se nástroji finančního inženýrství vrátily z investic, nebo zdrojů, které zbývají po vyplacení všech záruk přičtených k příspěvku z operačního programu.
7. Řídící orgán přijme předběžná opatření, aby minimalizoval narušení hospodářské soutěže na trzích rizikového kapitálu nebo úvěrů. Prostředky pocházející z investic do kapitálu a do půjček po odečtení poměrného podílu nákladů na řízení a výkonnostních pobídek lze přednostně poskytnout investorům operujícím podle zásady investora v podmínkách tržního hospodářství, a to až do výše odměny stanovené interními předpisy pro nástroje finančního inženýrství, a jsou následně poměrně rozděleny mezi všechny partnery podílející se na spolufinancování nebo akcionáře.
Článek 36
Zvláštní podmínky platné pro podílové fondy
1. Financuje-li ERF nástroje finančního inženýrství realizované prostřednictvím podílových fondů, tj. fondů sloužících k investování do jednotlivých fondů rizikového kapitálu, záručních fondů a úvěrových fondů, členský stát nebo řídící orgán přistoupí k jejich provedení prostřednictvím jedné nebo více těchto forem:
a)
zadáním veřejné zakázky v souladu s platným zákonem o zadávání veřejných zakázek;
b)
v jiných případech, pokud dohoda není veřejnou zakázkou na služby ve smyslu zákona o zadávání veřejných zakázek, poskytnutím grantu, který je k tomuto účelu definován jako přímý finanční příspěvek formou daru:
i)
Evropské investiční bance nebo Evropskému investičnímu fondu,
nebo
ii)
finanční instituci bez vypsání výzvy k předkládání návrhů, jestliže se to zakládá na vnitrostátních právních předpisech slučitelných se Smlouvou.
2. Pokud ERF financuje nástroje finančního inženýrství uskutečňované prostřednictvím podílových fondů, uzavře členský stát nebo řídící orgán s podílovým fondem dohodu o financování, která stanoví podmínky a cíle financování.
Dohoda o financování podle potřeby zohlední závěry hodnocení rozdílů mezi nabídkou takových nástrojů pro malé a střední podniky a poptávkou po takových nástrojích malými a středními podniky.
3. Dohoda o financování uvedená v odstavci 2 stanoví zejména opatření pro:
a)
podmínky pro příspěvky z operačního programu do podílového fondu;
b)
výzvu k vyjádření zájmu určenou finančním zprostředkovatelům;
c)
hodnocení, výběr a akreditaci finančních zprostředkovatelů;
d)
zřízení a monitorování investiční politiky, která obsahuje přinejmenším údaj o cílových podnicích a produktech finančního inženýrství, jež mají být podporovány;
e)
podávání zpráv podílovým fondem členskému státu nebo řídícímu orgánu;
f)
monitorování provádění investic v souladu s platnými pravidly;
g)
požadavky na audit;
h)
výstupní politiku vyvázání pro podílový fond z fondů rizikového kapitálu, záručních fondů nebo úvěrových fondů;
i)
pravidla pro zrušení podílového fondu, včetně opětovného využití zdrojů, které se nástroji finančního inženýrství vrátily z investic, nebo zdrojů, které zbývají po vyplacení všech záruk, přičtených příspěvku z operačního programu.
4. Podmínky pro příspěvky z podílových fondů podporovaných operačním programem do fondů rizikového kapitálu, záručních fondů a úvěrových fondů se stanoví v dohodě o financování, která bude uzavřena mezi fondy rizikového kapitálu, záručním fondem a uvěrovým fondem na jedné straně a podílovým fondem na straně druhé. Dohoda o financování obsahuje alespoň body uvedené v čl. 35 odst. 6.
Článek 37
Zvláštní podmínky platné pro fondy rizikového kapitálu, záruční fondy a úvěrové fondy
Jiné nástroje finančního inženýrství než podílové fondy investují do podniků, zejména do MSP. Takové investice lze provést pouze ve fázích zřizování těchto podniků, v rané fázi jejich existence, včetně počátečního kapitálu, nebo rozšiřování těchto podniků, a to pouze do činností, které správci nástroje finančního inženýrství posoudí jako potenciálně ekonomicky životaschopné.
KAPITOLA VII
ŘÍZENÍ, MONITOROVÁNÍ A KONTROLA
ODDÍL 1
Obecná ustanovení
Článek 38
Zprostředkující subjekty
1. Vykonává-li jeden nebo více úkolů řídícího orgánu nebo certifikačního orgánu zprostředkující subjekt, jsou příslušná ujednání úředně zaznamenána v písemné formě.
2. Ustanovení tohoto nařízení ohledně řídícího orgánu a certifikačního orgánu platí pro zprostředkující subjekt.
Článek 39
Řídící orgán
1. Pro účely výběru a schválení operací podle čl. 59 písm. a) základního nařízení zajišťuje řídící orgán, že příjemci jsou informováni o zvláštních podmínkách týkajících se produktů nebo služeb, které mají být v rámci operace poskytnuty, o finančním plánu, lhůtě pro provedení, údajích finančního rázu a jiných údajích, které je třeba uchovat a sdělit. Před přijetím rozhodnutí o schválení se ujistí, že příjemce je schopen tyto závazky splnit.
2. Ověřování, které provádí řídící orgán podle čl. 59 písm. b) základního nařízení, se týká případně správních, finančních, technických a hmotných aspektů operací.
Ověřování zaručí, že vykázané výdaje jsou skutečné, že produkty nebo služby byly poskytnuty v souladu s rozhodnutím o schválení, že žádosti příjemce o úhradu jsou správné a že výdaje jsou v souladu s pravidly Společenství a vnitrostátními pravidly. Zahrnují postupy pro zamezení dvojímu financování výdajů z jiných režimů Společenství nebo vnitrostátních režimů a za jiná programová období.
Součástí ověřování jsou tyto postupy:
a)
správní ověření každé žádosti o úhradu, kterou podal příjemce;
b)
ověřování jednotlivých operací na místě.
3. Provádí-li se ověřování operačního programu na místě podle odst. 2 písm. b) na základě vzorku, povede řídící orgán záznamy, které popisují a zdůvodňují metodu výběru vzorků a určují, které operace nebo transakce byly vybrány k ověření.
Řídící orgán určí rozsah vzorku, na němž se přiměřeně ujistí, že související transakce jsou legální a řádné, s přihlédnutím k úrovni rizika, kterou řídící orgán stanoví v souvislosti s typem příjemců a daných operací.
Řídící orgán každoročně reviduje metodu výběru vzorků.
4. Řídící orgán vypracuje písemné normy a postupy pro ověřování prováděná podle odstavce 2 a o každém ověření uchovává záznamy, ve kterých je uvedeno, jaká práce byla vykonána, datum a výsledky ověření a opatření přijatá v souvislosti se zjištěnými nesrovnalostmi.
5. Je-li řídící orgán rovněž příjemcem v rámci operačního programu, zajistí ustanovení pro ověřování uvedená v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku přiměřené oddělení funkcí v souladu s čl. 57 odst. 1 písm. b) základního nařízení.
Článek 40
Údaje o operacích, které musí být sděleny Komisi na základě její žádosti
1. Účetní záznamy operací a údaje o provádění uvedené v čl. 59 písm. c) základního nařízení obsahují alespoň informace stanovené v příloze III tohoto nařízení. Tyto informace se případně rozdělí na základě věku a pohlaví příjemců.
2. Řídící, certifikační a auditní orgány a subjekty uvedené v čl. 61 odst. 3 základního nařízení mají přístup k informacím uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
3. Na písemnou žádost Komise jí členský stát do patnácti pracovních dní od obdržení žádosti nebo v jakékoli jiné smluvené lhůtě poskytne příslušné informace uvedené v odstavci 1 za účelem provedení kontroly dokumentace a kontroly na místě. Komise může vyžadovat informace uvedené v odstavci 1 na úrovni operací, opatření, prioritních os nebo operačních programů.
Článek 41
Auditní stopa
Pro účely čl. 59 písm. f) základního nařízení se auditní stopa považuje za dostatečnou, pokud splňuje tato kritéria:
a)
umožňuje, aby souhrnné částky potvrzené Komisi souhlasily s podrobnými účetními záznamy a s podklady, které vede certifikační orgán, řídící orgán, zprostředkující subjekty a příjemci, pokud jde o operace spolufinancované v rámci operačního programu;
b)
umožňuje ověřit vyplacení veřejného příspěvku příjemci;
c)
umožňuje ověřit uplatňování kritérií výběru stanovených monitorovacím výborem pro operační program;
d)
obsahuje pro každou operaci příslušné technické specifikace a finanční plán, dokumenty týkající se schválení grantu, dokumenty vztahující se k postupům zadávání veřejných zakázek, zprávy o pokroku a zprávy o ověření a provedených auditech.
Článek 42
Audity operací
1. Audity uvedené v čl. 61 odst. 1 písm. b) základního nařízení se provádějí každých dvanáct měsíců od 1. července 2008 na vzorku operací vybraných na základě metody vypracované a schválené auditním orgánem v souladu s článkem 43 tohoto nařízení.
Audity se provádějí na místě na základě dokumentace a záznamů, jež vede příjemce.
2. Audity ověří, zda jsou splněny tyto podmínky:
a)
operace splňuje kritéria výběru pro operační program, provádí se v souladu s rozhodnutím o schválení a splňuje všechny příslušné podmínky týkající se její funkčnosti a využití nebo cílů, jichž je třeba dosáhnout;
b)
vykázané výdaje souhlasí s účetními záznamy a s podklady vedenými příjemcem;
c)
výdaje vykázané příjemcem jsou v souladu s předpisy Společenství a s vnitrostátními předpisy;
d)
veřejný příspěvek byl příjemci vyplacen v souladu s článkem 80 základního nařízení.
3. Pokud se ukáže, že zjištěné problémy jsou systémové povahy, a proto ohrožují jiné operace v rámci operačního programu, zajistí auditní orgán provedení dalšího přezkoumání, včetně případných doplňkových auditů, které zjistí rozsah daného problému. Odpovědné orgány přijmou nezbytná preventivní a nápravná opatření.
4. Pro účely vykazování v tabulkách přílohy VI části A bodu 9 a přílohy VII části A bodu 9 se mezi částky auditovaných výdajů počítají pouze výdaje spadající do působnosti auditu podle odstavce 1.
Článek 43
Výběr vzorků
1. Výběr vzorku operací, u nichž se má každých 12 měsíců provádět audit, se zakládá především na metodě namátkového statistického výběru vzorků, jak je stanovena v odstavcích 2, 3 a 4. Další operace lze vybrat jakožto doplňkové vzorky, jak je stanoveno v odstavcích 5 a 6.
2. Metoda použitá k výběru vzorků a k vyvození závěrů z výsledků zohledňuje mezinárodně uznávané auditorské standardy a je zdokumentována. Vzhledem k výši výdajů, množství a druhu operací a jiným příslušným faktorům určí auditní orgán příslušnou metodu statistického výběru vzorků, jíž má být použito. Technické parametry vzorku se stanoví v souladu s přílohou IV.
3. Vzorek, u něhož se má každých 12 měsíců provádět audit, se vybere z operací, u nichž byly výdaje vykazovány Komisi pro operační program během roku, který předcházel roku, v němž je Komisi sdělena výroční kontrolní zpráva stanovená v čl. 61 odst. 1 písm. e) bodě i) základního nařízení. V prvním období dvanácti měsíců se může auditní orgán rozhodnout, že seskupí operace, jejichž výdaje byly Komisi vykázány v roce 2007 a 2008, a vytvoří tak základ pro výběr operací, u nichž má být proveden audit.
4. Auditní orgán vyvodí závěry na základě výsledků auditů výdajů vykázaných Komisi v průběhu období uvedeného v odstavci 3 a sdělí je Komisi ve výroční kontrolní zprávě. U operačních programů, jejichž vypočtená četnost chyb se nachází nad tolerančním prahem, analyzuje auditní orgán její význam a provede nezbytná opatření, včetně vhodných doporučení, která uvede ve výroční kontrolní zprávě.
5. Auditní orgán pravidelně přezkoumá rozsah působnosti zajištěné namátkovými vzorky a přihlédne zejména k tomu, že audit musí poskytovat dostatečné záruky pro prohlášení, která je třeba vydat při částečném nebo konečném uzavření operačního programu. Na základě svého odborného posouzení rozhodne, zda je nezbytné provést audit doplňkového vzorku dalších operací, aby byly zohledněny zjištěné specifické rizikové faktory, a zajistit pro program dostatečný rozsah různých druhů operací, příjemců, zprostředkujících subjektů a prioritních os.
6. Auditní orgán vyvodí na základě výsledků auditů doplňkového vzorku závěry a sdělí je Komisi ve výroční kontrolní zprávě. Zjistí-li se velké množství nesrovnalostí nebo zjistí-li se systémové nedostatky, provede auditní orgán analýzu jejich závažnosti a přijme nezbytná opatření, včetně doporučení, jež sdělí ve výroční kontrolní zprávě. Výsledky auditů doplňkových vzorků se posuzují odděleně od výsledků auditu namátkových vzorků. Zejména nesrovnalosti zjištěné na doplňkovém vzorku se neberou v úvahu při výpočtu četnosti chyb namátkového vzorku.
Článek 44
Dokumenty předkládané auditním orgánem
1. V souladu se vzorem uvedeným v příloze V tohoto nařízení se vypracuje auditní strategie uvedená v čl. 61 odst. 1 písm. c) základního nařízení. Tato strategie se každoročně, nebo je-li to nutné, v průběhu roku aktualizuje a reviduje.
2. Výroční kontrolní zpráva a stanovisko uvedené v čl. 61 odst. 1 písm. e) bodě i) základního nařízení se zakládají na auditech systémů a auditech operací provedených podle čl. 61 odst. 1 písm. a) a b) uvedeného nařízení v souladu s auditní strategií pro operační program a jsou vypracovány podle vzorů uvedených v příloze VI tohoto nařízení.
3. Prohlášení o uzavření uvedené v čl. 61 odst. 1 písm. f) základního nařízení se zakládá na všech auditech provedených auditním orgánem nebo v rámci jeho odpovědnosti v souladu s auditní strategií. Prohlášení o uzavření a závěrečná kontrolní zpráva se vypracují podle vzoru uvedeného v příloze VII tohoto nařízení.
4. Dojde-li k omezení rozsahu přezkumu nebo neumožňuje-li zjištěná výše neoprávněných výdajů provést stanovisko bez výhrad v rámci výročního stanoviska uvedeného v čl. 61 odst. 1 písm. e) základního nařízení nebo v prohlášení o uzavření uvedeném v čl. 61 odst. 1 písm. f) uvedeného nařízení, uvede auditní orgán důvody a odhadne rozsah problému a jeho finanční dopad.
5. V případě částečného uzavření operačního programu vypracuje auditní orgán podle vzoru uvedeného v příloze VIII tohoto nařízení prohlášení o legálnosti a řádnosti transakcí uvedených ve výkazu výdajů v souladu s článkem 85 základního nařízení a předloží jej se stanoviskem uvedeným v čl. 61 odst. 1 písm. e) bodě iii) základního nařízení.
Článek 45
Dostupnost dokladů
1. Pro účely článku 87 základního nařízení zajistí řídící orgán, aby byly dostupné záznamy o totožnosti a sídle subjektů, které vlastní podklady týkající se výdajů a auditů, mezi které patří všechny dokumenty nezbytné pro auditní stopu.
2. Řídící orgán zajistí, aby dokumenty uvedené v odstavci 1 tohoto článku byly dostupné ke kontrole a aby byly výtahy nebo kopie těchto dokumentů předány osobám a subjektům, které na to mají právo, včetně alespoň pověřených zaměstnanců řídícího orgánu, certifikačního orgánu, zprostředkujících subjektů, auditního orgánu a subjektů uvedených v čl. 61 odst. 3 základního nařízení a pověřených úředníků Společenství a jejich pověřených zástupců.
3. Řídící orgán uchovává informace nezbytné pro účely hodnocení a podávání zpráv, včetně informací uvedených v článku 40 v souvislosti s operacemi uvedenými v čl. 87 odst. 2 základního nařízení po celou dobu uvedenou v odst. 1 písm. a) uvedeného článku.
4. Za obecně přijímané nosiče dat uvedené v článku 87 základního nařízení se pokládají přinejmenším:
a)
fotokopie originálů;
b)
mikrofiše originálů;
c)
elektronické verze originálů;
d)
doklady existující pouze v elektronické verzi.
5. Vnitrostátní orgány stanoví postup potvrzování souladu dokladů uchovávaných na obecně přijímaných nosičích dat s originály dokladů a zaručí, že uchovávané verze splňují podmínky vnitrostátních právních předpisů a jsou spolehlivé pro účely auditu.
6. Pokud doklady existují pouze v elektronické podobě, musí používané počítačové systémy splňovat uznávané bezpečnostní normy, které zaručují, že uchovávané doklady splňují podmínky vnitrostátních právních předpisů a jsou spolehlivé pro účely auditu.
Článek 46
Doklady předložené certifikačním orgánem
1. Potvrzené výkazy výdajů a žádosti o platby uvedené v čl. 60 písm. a) základního nařízení se vypracují ve formátu uvedeném v příloze IX tohoto nařízení a předají se Komisi.
2. Od roku 2008 předloží certifikační orgány každý rok do 31. března Komisi výkaz v souladu se vzorem uvedeným v příloze X, který u každé prioritní osy operačního programu uvede:
a)
částky vyňaté z výkazu výdajů předloženého v průběhu předchozího roku po zrušení všech nebo části veřejných příspěvků na operaci;
b)
částky získané zpět, jež byly odečteny z těchto výkazů výdajů;
c)
výkaz částek, které měly být získány zpět do 31. prosince předchozího roku a které jsou klasifikovány podle roku, v němž byly vydány příkazy k inkasu.
3. S cílem dospět k částečnému uzavření operačního programu předloží certifikační orgán Komisi výkaz výdajů uvedený v článku 85 základního nařízení ve formátu uvedeném v příloze XI tohoto nařízení.
Článek 47
Popis řídících a kontrolních systémů
Popis řídících a kontrolních systémů operačního programu uvedený v čl. 71 odst. 1 základního nařízení obsahuje informace o bodech uvedených v článku 57 uvedeného nařízení a informace stanovené v článcích 48 a 49 tohoto nařízení.
Tyto informace se předloží v souladu se vzorem uvedeným v části A přílohy XII tohoto nařízení.
Článek 48
Informace o řídícím orgánu, certifikačním orgánu a zprostředkujících subjektech
Pokud jde o řídící orgán, certifikační orgán a všechny zprostředkující orgány, poskytne členský stát Komisi tyto informace:
a)
popis úkolů, jež jim byly svěřeny;
b)
organizační schéma každého z nich, popis rozdělení úkolů v rámci jeho útvarů nebo mezi jeho útvary a orientační počet přidělených míst;
c)
postupy pro výběr a schvalování operací;
d)
postupy, podle kterých se přijímají, ověřují a potvrzují žádosti příjemců o úhradu, a zejména pravidla a postupy stanovené pro účely ověřování v článku 39 a postupy, jimiž se schvalují a provádějí platby příjemcům a zanášejí se do účetního systému;
e)
postupy, jimiž se vypracovávají a certifikují výkazy výdajů a předkládají se Komisi;
f)
odkaz na písemné postupy zřízené pro účely písmen c), d) a e);
g)
pravidla způsobilosti stanovená členským státem a platná pro daný operační program;
h)
systém uchovávání podrobných účetních záznamů operací a údajů o provádění uvedených v čl. 40 odst. 1 v rámci operačního programu.
Článek 49
Informace o auditním orgánu a subjektech uvedených v čl. 61 odst. 3 základního nařízení
Pokud jde o auditní orgán a subjekty uvedené v čl. 61 odst. 3 základního nařízení, poskytne členský stát Komisi tyto informace:
a)
popis jejich úkolů a jejich vzájemných vztahů;
b)
organizační schéma auditního orgánu a každého subjektu podílejícího se na provádění auditů operačních programů, které popisuje, jak je zajištěna jejich nezávislost, orientační počet přidělených míst a kvalifikace nebo zkušenosti, které jsou pro tato místa nezbytné;
c)
postupy pro monitorování toho, jak jsou prováděna doporučení a nápravná opatření plynoucí z auditních zpráv;
d)
případně postupy dohledu auditního orgánu na práci subjektů podílejících se na provádění auditů týkajících se daného operačního programu;
e)
postupy pro přípravu výroční kontrolní zprávy a prohlášení o uzavření.
Článek 50
Hodnocení řídících a kontrolních systémů
1. Zpráva uvedená v čl. 71 odst. 2 základního nařízení se zakládá na přezkoumání popisu systémů, příslušných dokladů týkajících se systémů, systému pro uchovávání účetních záznamů a údajů o provádění operací a na pohovorech se zaměstnanci hlavních subjektů, které auditní orgán nebo jiný subjekt odpovídající za zprávu pokládá za důležité za účelem doplnění, vysvětlení nebo ověření informací.
2. Stanovisko k souladu systémů uvedené v čl. 71 odst. 2 základního nařízení se vypracuje podle vzoru uvedeného v části B přílohy XII tohoto nařízení.
3. Je-li dotčený řídící a kontrolní systém v podstatě shodný se stávajícím systémem pomoci schválené podle nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (22), lze přihlédnout k výsledkům auditů provedených auditory na úrovni členských států a Společenství v rámci tohoto systému pro účely vypracování zprávy a stanoviska podle čl. 71 odst. 2 základního nařízení.
ODDÍL 2
Odchylky týkající se kontroly operačních programů uvedených v článku 2
Článek 51
Obecné odchylky
1. U operačních programů uvedených v článku 2 tohoto nařízení se po auditních orgánech nepožaduje, aby Komisi předložily auditní strategii jak je uvedeno v čl. 61 odst. 1 písm. c) základního nařízení.
2. U operačních programů uvedených v článku 2 tohoto nařízení, u nichž je stanovisko k souladu systému uvedeného v čl. 71 odst. 2 základního nařízení bez výhrad nebo u nichž byly výhrady staženy po přijetí nápravných opatření, může Komise usoudit:
a)
že se může v zásadě spoléhat na stanovisko podle čl. 61 odst. 1 písm. e) bodu ii) základního nařízení, pokud jde o účinné fungování systémů;
b)
že bude provádět své vlastní audity na místě pouze v případě, že existují důkazy o možných nedostatcích systému ovlivňujících výdaje potvrzené Komisi v roce, pro který bylo vydáno stanovisko podle čl. 61 odst. 1 písm. e) bodu ii) základního nařízení, jež neobsahuje žádné výhrady k takovým nedostatkům.
3. Pokud Komise dojde k závěru uvedenému v odstavci 2 tohoto článku, uvědomí odpovídajícím způsobem dotyčný členský stát.
Pokud existují důkazy o možných nedostatcích, může požádat dotčený členský stát, aby provedl audity v souladu s čl. 72 odst. 3 základního nařízení, nebo provést vlastní audity podle čl. 72 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 52
Ustavení subjektů a zavedení postupů podle vnitrostátního práva
1. U operačních programů uvedených v článku 2 může členský stát kromě obecných odchylek uvedených v článku 51 využít možnosti v souladu s vnitrostátními pravidly ustavit subjekty a zavést postupy pro výkon:
a)
funkcí řídícího orgánu v souvislosti s ověřováním spolufinancovaných produktů a služeb a výdajů prohlášených podle čl. 59 písm. b) základního nařízení;
b)
funkcí certifikačního orgánu podle článku 60 základního nařízení;
c)
funkcí auditního orgánu podle článku 61 základního nařízení.
2. Využije-li členský stát možnosti uvedené v odstavci 1 tohoto článku, nevyžaduje se, aby určil certifikační orgán a auditní orgán jak je uvedeno v čl. 58 odst. 1 písm. b) a c) základního nařízení.
3. Využije-li členský stát možnosti uvedené v odstavci 1 tohoto článku, použijí se obdobně ustanovení článku 71 základního nařízení.
Článek 53
Zvláštní ustanovení pro subjekty a postupy podle vnitrostátního práva
1. Tento článek se použije na operační programy, u nichž členský stát využil možnosti stanovené v čl. 52 odst. 1.
2. Ověřování uvedená v čl. 39 odst. 2 provádí vnitrostátní subjekty uvedené v čl. 52 odst. 1.
3. Audity operací uvedené v čl. 61 odst. 1 písm. b) základního nařízení se provádějí v souladu s vnitrostátními postupy. Nepoužijí se články 42 a 43 tohoto nařízení.
4. Ustanovení čl. 44 odst. 2 až 5 se použijí obdobně pro přípravu dokladů vydaných vnitrostátními subjekty uvedenými v čl. 52 odst. 1.
Výroční kontrolní zpráva a výroční stanovisko se případně vypracovává podle vzorů uvedených v příloze VI.
5. Povinnosti stanovené v čl. 46 odst. 2 provádí vnitrostátní subjekt uvedený v čl. 52 odst. 1.
Výkaz výdajů se vypracovává podle vzorů uvedených v přílohách IX a XI.
6. Informace, které mají být součástí popisu řídících a kontrolních systémů, uvedené v článcích 47, 48, a 49, obsahují případně údaje o vnitrostátních subjektech uvedených v čl. 52 odst. 1.
KAPITOLA VIII
NESROVNALOSTI
Článek 54
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a)
„hospodářským subjektem“ jakákoli fyzická či právnická osoba a ostatní subjekty, které se podílejí na provádění pomoci z ERF, s výjimkou členských států při výkonu veřejných pravomocí;
b)
„prvotním odhalením ve správním nebo soudním řízení“ první písemné posouzení příslušného správního nebo soudního orgánu, ve kterém se na základě konkrétních skutečností dospívá k závěru, že došlo k nesrovnalosti, aniž je tím dotčena možnost, že takový závěr může být podle průběhu správního nebo soudního řízení následně revidován či stažen;
c)
„podezřením na podvod“ nesrovnalost, která zavdává podnět k zahájení správního nebo soudního řízení na vnitrostátní úrovni s cílem určit, zda došlo k úmyslnému jednání a zejména zda došlo k podvodu podle čl. 1 odst. 1 písm. a) Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství, vypracované na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii (23);
d)
„úpadkem“ konkursní řízení ve smyslu čl. 2 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 (24).
Článek 55
Počáteční hlášení - odchylky
1. Aniž jsou dotčeny povinnosti podle článku 70 základního nařízení, nahlásí členské státy do dvou měsíců následujících po konci každého čtvrtletí Komisi veškeré nesrovnalosti, které se staly předmětem prvotního odhalení ve správním nebo soudním řízení.
V tomto hlášení členské státy uvedou v každém případě podrobné údaje o:
a)
ERF, cíli, operačním programu, prioritní ose a příslušné operaci a čísle společného identifikačního kódu (CCI);
b)
ustanovení, které bylo porušeno;
c)
datu a zdroji první informace, která vedla k podezření, že došlo k nesrovnalosti;
d)
praktikách použitých při vzniku nesrovnalosti;
e)
případně zda tato praktika vzbuzuje podezření na podvod;
f)
způsobu, jakým byla nesrovnalost odhalena;
g)
případně členských státech a třetích zemích, jichž se záležitost týká;
h)
období, během něhož k nesrovnalosti došlo, nebo čase, kdy k nesrovnalosti došlo;
i)
vnitrostátních orgánech nebo subjektech, které vypracovaly úřední zprávu o nesrovnalosti, a o orgánech, které jsou pověřeny se nesrovnalostí zabývat ze správního nebo soudního hlediska;
j)
datu prvotního odhalení nesrovnalosti ve správním nebo soudním řízení;
k)
totožnosti fyzických a právnických osob nebo jiných zúčastněných subjektů, kromě případů, kdy tato informace není důležitá pro účely potírání nesrovnalostí vzhledem k povaze dané nesrovnalosti;
l)
celkovém rozpočtu a příspěvku z veřejných zdrojů schváleném pro operaci a o rozdělení jeho spolufinancování mezi příspěvek Společenství a členských států;
m)
výši příspěvku z veřejných zdrojů, kterého se nesrovnalost týká, a výši příslušného ohroženého příspěvku Společenství;
n)
částkách, které by bývaly byly neoprávněně vyplaceny, pokud by nesrovnalost nebyla zjištěna, v případech, kdy nebyl vyplacen příspěvek z veřejných zdrojů osobám nebo jiným subjektům uvedeným v písmenu k);
o)
případném pozastavení plateb a možnostech získání příspěvku zpět;
p)
povaze neoprávněného výdaje.
2. Odchylně od odstavce 1 není třeba sdělovat následující případy:
a)
případy, kdy k nesrovnalosti došlo pouze kvůli selhání při provádění celé nebo části operace, která je součástí spolufinancovaného operačního programu, z důvodu úpadku příjemce;
b)
případy, na něž příjemce dobrovolně upozornil řídící nebo certifikační orgán dříve, než je některý z těchto orgánů sám zaznamenal, ať již před nebo po vyplacení příspěvku z veřejných zdrojů;
c)
případy zjištěné a opravené řídícím nebo certifikačním orgánem před vyplacením příspěvku z veřejných zdrojů příjemci a před zahrnutím daných výdajů do výkazu výdajů předloženého Komisi.
Musejí však být oznámeny nesrovnalosti, ke kterým došlo před úpadkem, a jakékoli podezření na podvod.
3. Pokud některé z údajů uvedených v odstavci 1, zejména ty, které se týkají praktik použitých při spáchání nesrovnalosti a způsobu, jakým byla nesrovnalost odhalena, nejsou dostupné, doplní je členské státy pokud možno při předložení následující čtvrtletní zprávy o nesrovnalostech Komisi.
4. Pokud vnitrostátní předpisy stanoví utajení vyšetřování, musí být poskytnutí údajů povoleno příslušným soudním orgánem.
5. Nemá-li členský stát žádné nesrovnalosti podle odstavce 1, o nichž by mohl podat hlášení, informuje o této skutečnosti Komisi ve lhůtě stanovené v uvedeném odstavci.
Článek 56
Naléhavé případy
Každý členský stát okamžitě nahlásí Komisi a případně jiným dotčeným členským státům jakékoli nesrovnalosti, jež byly odhaleny, nebo je podezření, že k nim došlo, obává-li se, že:
a)
by mohly mít velmi rychle dopad vně jeho území,
nebo
b)
ukazují, že došlo k použití nových nezákonných praktik.
Článek 57
Podávání hlášení o následných krocích a případy, kdy se nepodaří získat částky zpět
1. Do dvou měsíců od konce každého čtvrtletí členské státy informují Komisi o postupech zavedených v souvislosti se všemi nesrovnalostmi, které již dříve oznámily, a o významných změnách, které z nich vyplývají, přičemž upozorní na všechny předchozí zprávy, které předložily podle článku 55.
Tyto informace musí obsahovat alespoň:
a)
částky, které byly získány zpět nebo u kterých se to předpokládá;
b)
předběžná opatření přijatá členskými státy k zajištění zpětného získání neoprávněně vyplacených částek;
c)
jakékoli soudní a správní postupy zahájené za účelem získání neoprávněně vyplacených částek zpět a uložení sankcí;
d)
důvody pro upuštění od postupů zpětného získávání;
e)
jakékoli upuštění od trestního stíhání.
Členské státy oznámí Komisi správní nebo soudní rozhodnutí nebo jejich hlavní body týkající se ukončení těchto řízení a uvedou zejména, zda lze na základě zjištěných údajů pojmout podezření na podvod či nikoli. V případě uvedeném v písmenu d) členské státy pokud možno informují Komisi před přijetím rozhodnutí.
2. Domnívá-li se členský stát, že částku nelze získat zpět nebo se nepředpokládá, že by to bylo možné, informuje ve zvláštní zprávě Komisi o částce, která nebyla získána zpět, a o faktech důležitých pro dané rozhodnutí o rozdělení nákladů na ztrátu podle čl. 70 odst. 2 základního nařízení.
Tyto informace musejí být dostatečně podrobné, aby Komisi umožnily rozhodnout co nejdříve po konzultaci orgánů dotčených členských států.
Obsahují přinejmenším:
a)
kopii rozhodnutí o přidělení;
b)
datum poslední platby příjemci;
c)
kopii příkazu k inkasu;
d)
v případě úpadku, na nějž se vztahuje ohlašovací povinnost podle čl. 55 odst. 2, kopii dokladu potvrzujícího platební neschopnost příjemce;
e)
stručný popis opatření, která členský stát přijal s cílem získat zpět předmětnou částku, včetně uvedení data u jednotlivých opatření.
3. V případě uvedeném v odstavci 2 může Komise výslovně žádat, aby členský stát nadále pokračoval v řízení o zpětném získání vyplacených částek.
Článek 58
Elektronický přenos
Informace uvedené v článcích 55, 56 a čl. 57 odst. 1 se předávají, pokud je to možné, elektronicky prostřednictvím zabezpečeného spojení, přičemž se použije Komisí za tímto účelem stanovený modul.
Článek 59
Náhrada soudních nákladů
V případech, kdy příslušné orgány členského státu rozhodnou na výslovnou žádost Komise o zahájení soudního řízení nebo o jeho pokračování za účelem získání neoprávněně vyplacených částek zpět, se Komise může zavázat, že členskému státu proplatí po předložení podkladů všechny soudní náklady a náklady vzniklé přímo ze soudního řízení nebo jejich část, i kdyby řízení bylo neúspěšné.
Článek 60
Kontakty s členskými státy
1. Komise udržuje s dotčenými členskými státy příslušné kontakty za účelem doplnění předložených údajů o nesrovnalostech uvedených v článku 55 a o řízeních uvedených v článku 57 a zejména o možnostech zpětného získání částek.
2. Nezávisle na kontaktech uvedených v odstavci 1 Komise uvědomí členské státy, vede-li povaha nesrovnalosti k podezření, že by ke stejným nebo podobným praktikám mohlo dojít v ostatních členských státech.
3. Komise uspořádá na úrovni Společenství informační schůze pro zástupce členských států, kde s nimi přezkoumá informace, které obdržela podle článků 55, 56 a 57 a odstavce 1 tohoto článku. Přezkoumání se zaměří na poučení, které je třeba si vzít z informací týkajících se nesrovnalostí, preventivních opatření a soudních řízení.
4. Na žádost členského státu nebo Komise se členský stát a Komise vzájemně konzultují za účelem odstranění jakýchkoli nedostatků, které poškozují zájmy Společenství a které se objeví v průběhu vymáhání platných ustanovení.
Článek 61
Využití informací
Komise může využít všech informací obecné nebo provozní povahy, které členské státy sdělují podle tohoto nařízení, aby provedla analýzy rizik a na základě obdržených informací vypracovala zprávy a systémy včasného varování pro větší efektivitu při zjišťování rizik.
Článek 62
Informování výborů
Komise pravidelně informuje členské státy v rámci Poradního výboru pro koordinaci v boji proti podvodům ustaveného rozhodnutím Komise 94/140/ES (25) o řádovém rozsahu finančních prostředků, jichž se týkají nesrovnalosti, které byly zjištěny, a o různých kategoriích nesrovnalostí, rozdělených podle typu a počtu. Informován je rovněž výbor uvedený v článku 101 základního nařízení.
Článek 63
Nesrovnalosti menšího rozsahu, které není třeba ohlašovat
1. V případech, kdy se nesrovnalosti týkají částek menších než 10 000 EUR ze souhrnného rozpočtu Evropských společenství, předkládají členské státy Komisi informace stanovené v článcích 55 a 57 pouze tehdy, pokud je Komise výslovně požaduje.
V souladu s čl. 60 písm. f) základního nařízení však členské státy však vedou účetní záznamy o návratných částkách nižších než je tento práh a o částkách navrácených nebo odebraných po zrušení příspěvku na operaci a vrátí získané částky do souhrnného rozpočtu Evropských společenství.
Aniž jsou dotčeny povinnosti vyplývající přímo z čl. 70 odst. 1 písm. b) základního nařízení, členský stát a Společenství sdílí ztrátu vyplývající z částek nižších než stanovená hranice, jež nemohou být získány zpět, v souladu s mírou spolufinancování platnou pro danou operaci. Postup stanovený v čl. 57 odst. 2 tohoto nařízení se nepoužije, nerozhodne-li Komise jinak.
Třetí pododstavec tohoto odstavce se použije rovněž na případy úpadku vyjmuté z oznamovací povinnosti podle čl. 55 odst. 1.
2. Členské státy, které ke dni, kdy došlo k nesrovnalosti, nepřijaly euro jako svou měnu, přepočítají výdaje vynaložené v měně členského státu na eura v souladu s článkem 95 základního nařízení. Nebyly-li výdaje zapsány do účetnictví certifikačního orgánu, použije se aktuální účetní směnný kurs, který Komise zveřejňuje elektronicky.
KAPITOLA IX
ELEKTRONICKÁ VÝMĚNA ÚDAJŮ
Článek 64
Počítačový systém na výměnu údajů
Pro účely článků 65 a 75 základního nařízení se zřizuje počítačový systém na výměnu údajů jakožto nástroj na výměnu všech údajů týkajících se operačního programu.
Výměna údajů mezi jednotlivými členskými státy a Komisí se provádí za použití počítačového systému zřízeného Komisí, který umožňuje zabezpečenou výměnu údajů mezi Komisí a jednotlivými členskými státy.
Členské státy jsou zapojeny do dalšího vývoje počítačového systému na výměnu údajů.
Článek 65
Obsah počítačového systému na výměnu údajů
1. Počítačový systém na výměnu údajů obsahuje informace společného zájmu Komise a členských států a přinejmenším následující údaje nezbytné k finančním transakcím:
a)
finanční plán operačních programů podle vzoru uvedeného v části B přílohy I;
b)
výkazy výdajů a žádosti o platbu podle vzoru uvedeného v příloze IX;
c)
výroční výkaz o částkách, jež byly odejmuty nebo byly získány zpět, a o částkách, jejichž zpětné získání se očekává, podle vzoru uvedeného v příloze X;
d)
roční odhad pravděpodobných žádostí o platbu podle vzoru uvedeného v příloze XIII;
e)
finanční oddíl výročních a závěrečných zpráv o provádění podle vzoru uvedeného v bodě 3.3 přílohy XIV.
2. Kromě odstavce 1 počítačový systém na výměnu údajů obsahuje přinejmenším tyto doklady a údaje společného zájmu, díky nimž lze provádět monitorování:
a)
národní strategický plán uvedený v článku 15 základního nařízení;
b)
operační program včetně všech jeho revizí podle vzoru uvedeného v části A přílohy I;
c)
rozhodnutí Komise o příspěvku z ERF;
d)
výroční a konečné zprávy o provádění podle vzoru uvedeného v příloze XIV;
e)
auditní strategii podle vzoru uvedeného v příloze V;
f)
popis řídícího a kontrolního systému podle vzoru uvedeného v části A přílohy XII;
g)
zprávy a stanoviska o auditech podle vzorů uvedených v přílohách VI, VII, VIII a části B přílohy XII a korespondence mezi Komisí a jednotlivými členskými státy;
h)
výkazy výdajů týkajících se částečného uzavření podle vzoru uvedeného v příloze XI;
i)
výroční výkaz o částkách, jež byly odejmuty nebo byly získány zpět, a o částkách, jejichž zpětné získání se očekává, podle vzoru uvedeného v příloze X.
3. Údaje uvedené v odstavcích 1 a 2 se případně předají ve formátu uvedeném v přílohách.
Článek 66
Provoz počítačového systému na výměnu údajů
1. Komise a orgány jmenované členským státem podle základního nařízení a subjekty pověřené tímto úkolem uloží do počítačového systému na výměnu údajů dokumenty, za něž odpovídají, a jejich aktualizace, a to v požadovaném formátu.
2. Členské státy shromáždí a předloží Komisi žádosti o přístupová práva do počítačového systému na výměnu údajů.
3. Výměny údajů a transakce budou doplněny elektronickým podpisem jak je uvedeno v čl. 2 bodě 1 směrnice 1999/93/ES. Členské státy a Komise uznají právní účinnost elektronických podpisů používaných v počítačovém systému na výměnu údajů a jejich přípustnost jako důkazů v soudním řízení.
4. Náklady na vývoj počítačového systému na výměnu údajů se financují ze souhrnného rozpočtu Evropských společenství podle čl. 46 odst. 1 základního nařízení. Jakékoli náklady na rozhraní mezi běžným počítačovým systémem na výměnu údajů a celostátními, regionálními a místními počítačovými systémy a jakékoli náklady na přizpůsobení celostátních, regionálních a místních systémů požadavkům podle základního nařízení jsou způsobilé podle čl. 46 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 67
Předávání údajů prostřednictvím počítačového systému na výměnu údajů
1. K počítačovému systému na výměnu údajů mají členské státy a Komise buď přímý přístup, nebo přístup prostřednictvím rozhraní na automatickou synchronizaci a ukládání dat s celostátními, regionálními a místními řídícími počítačovými systémy.
2. Za datum předání dokumentů Komisi se pokládá datum, kdy členský stát vloží dokumenty do počítačového systému na výměnu údajů.
3. V případech vyšší moci a zejména při selhání počítačového systému na výměnu údajů nebo při přerušení trvalého spojení může dotčený členský stát zaslat dokumenty požadované podle základního nařízení Komisi v tištěné podobě v souladu se vzorovými formuláři stanovenými v příloze I a přílohách V až XIV tohoto nařízení. Ihned poté, co zanikne příčina případu vyšší moci, uloží členský stát příslušné dokumenty neprodleně do počítačového systému na výměnu údajů. Odchylně od odstavce 2 se za datum předání dokumentu, pokládá datum zaslání dokumentu v tištěné podobě.
KAPITOLA X
OSOBNÍ ÚDAJE
Článek 68
Ochrana osobních údajů
1. Členské státy a Komise přijmou veškerá nezbytná opatření, aby předešly jakémukoli neoprávněnému zveřejnění informací uvedených v čl. 40 odst. 1, informací shromážděných Komisí v průběhu auditů a informací uvedených v kapitole VIII nebo přístupu k nim.
2. Informace uvedené v čl. 40 odst. 1 tohoto nařízení spolu s informacemi shromážděnými Komisí v průběhu auditů využije Komise výhradně za účelem splnění svých povinností stanovených v článku 72 základního nařízení.
K těmto informacím mají přístup Evropský účetní dvůr a Evropský úřad pro boj proti podvodům.
3. Informace uvedené v kapitole VIII nejsou sděleny jiným osobám než těm, které jsou v členských státech nebo v institucích Společenství oprávněny je znát z titulu své funkce, s výjimkou případů, kdy k tomu členský stát, který informace sdělil, dal souhlas.
4. Jakékoli osobní údaje, jež jsou součástí informací uvedených v čl. 31 druhém pododstavci písm. d), jsou zpracovány pouze za účelem stanoveným v uvedeném článku.
KAPITOLA XI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 69
Zrušení
Zrušují se nařízení (ES) č. 2722/2000, (ES) č. 908/2000 a (ES) č. 366/2001. Odkazy na tato zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Ustanovení zrušených nařízení se nadále použijí pro podporu schválenou podle nařízení (ES) č. 2792/1999.
Článek 70
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. března 2007.
RÈGLEMENT (CE) N o 498/2007 DE LA COMMISSION
du 26 mars 2007
portant modalités d'exécution du règlement (CE) no 1198/2006 du Conseil relatif au Fonds européen pour la pêche
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 1198/2006 du Conseil du 27 juillet 2006 relatif au Fonds européen pour la pêche (1), et notamment son article 102,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 1198/2006 (ci-après dénommé le règlement de base) remplace les règlements (CE) no 1263/1999 du Conseil (2) et (CE) no 2792/1999 du Conseil (3) en tenant compte des dernières évolutions dans le domaine de la pêche, des zones de pêche et de la pêche dans les eaux intérieures. Il y a lieu, en conséquence, d'établir les modalités d'exécution du règlement de base.
(2)
Il convient d'arrêter les modalités pour la présentation des programmes opérationnels. Pour faciliter l’établissement des programmes opérationnels ainsi que leur examen et leur approbation par la Commission, il y a lieu de fixer des règles communes en ce qui concerne leur structure et leur contenu, sur la base, notamment, des dispositions figurant à l’article 20 du règlement de base.
(3)
En ce qui concerne le soutien aux mesures en faveur de l’adaptation de la flotte de pêche communautaire, il importe que les États membres présentent dans leurs programmes opérationnels les méthodes de calcul des primes.
(4)
Pour ce qui est de la possibilité, prévue à l'article 25, paragraphe 4, du règlement de base, selon laquelle la réduction de puissance du moteur peut être atteinte par un groupe de navires, il convient de préciser les conditions de ladite possibilité.
(5)
Il y a lieu de définir certains termes se rapportant à l'aquaculture ainsi qu'au traitement et à la commercialisation des produits de la pêche et de l'aquaculture afin de garantir une compréhension uniforme de ces termes.
(6)
Pour ce qui est du soutien aux investissements productifs dans l'aquaculture et aux investissements liés au traitement et à la commercialisation, il importe que les États membres détaillent, dans leurs programmes opérationnels, les moyens utilisés pour que la priorité soit accordée aux microentreprises et aux petites entreprises.
(7)
En ce qui concerne le soutien aux mesures de santé animale, il convient d'établir les modalités permettant d'assurer le respect de la directive 2006/88/CE du Conseil du 24 octobre 2006 relative aux conditions de police sanitaire applicables aux animaux et aux produits d'aquaculture, et relative à la prévention de certaines maladies chez les animaux aquatiques et aux mesures de lutte contre ces maladies (4).
(8)
Pour ce qui est du soutien aux mesures d'intérêt commun, il est nécessaire de définir les dépenses admissibles.
(9)
Pour les zones de pêche visées à l'article 43 du règlement de base, il importe de préciser les conditions de leur sélection.
(10)
Il y a lieu que la mise en œuvre des partenariats public-privé bénéficiant d'aides au titre de l'article 45 du règlement de base s'effectue selon certaines modalités.
(11)
En ce qui concerne le soutien au développement durable des zones de pêche, il convient que les groupes soient sélectionnés selon des procédures transparentes, de manière à garantir que les stratégies de développement local retenues pour bénéficier d’une aide soient à la fois appropriées et de grande qualité.
(12)
Il est nécessaire d’arrêter des règles communes à plusieurs mesures. Afin de mieux cibler les actions d’investissement, il convient notamment de publier un ensemble de règles communes en matière de définition des dépenses admissibles.
(13)
Afin de garantir une large diffusion des informations relatives aux possibilités de financement auprès de toutes les parties intéressées et dans un souci de transparence, il y a lieu de déterminer, en prenant en considération le principe de proportionnalité, le contenu minimal des actions d'information requises pour informer les bénéficiaires potentiels des financements disponibles proposés conjointement par la Communauté et les États membres par l'intermédiaire du Fonds européen pour la pêche (FEP); dans ce cadre, il convient notamment d'exiger la publication des procédures que les bénéficiaires potentiels doivent suivre pour introduire une demande de financement ainsi que des critères de sélection appliqués.
(14)
Pour améliorer la transparence en ce qui concerne l'utilisation de l'aide fournie par le FEP, il convient que les États membres publient chaque année, par voie électronique ou autre, la liste des bénéficiaires, l'intitulé des opérations et le montant du financement public alloué aux opérations. Le fait de porter ces informations à la connaissance du public vise à rendre plus transparente l'action de la Communauté pour ce qui est du développement du secteur de la pêche, des zones de pêche et de la pêche dans les eaux intérieures, à permettre la bonne gestion financière des fonds publics engagés, et notamment à mieux contrôler l'utilisation de l'argent public, et à éviter toute distorsion de concurrence entre les bénéficiaires des mesures du FEP. Compte tenu de l'importance primordiale des objectifs poursuivis, il convient, conformément au principe de proportionnalité et aux exigences en matière de protection des données à caractère personnel, de prévoir la publication générale des informations pertinentes, une telle publication n'allant pas au-delà de ce qui est nécessaire dans une société démocratique aux fins de la prévention des irrégularités.
(15)
Pour garantir une meilleure application des mesures d'information et permettre un échange d'informations accru entre les États membres et la Commission en ce qui concerne les stratégies d'information et de publicité et leurs résultats, des personnes de contact responsables des actions d'information et de publicité doivent être désignées.
(16)
Sur la base de l'expérience acquise lors de la période de programmation 2000-2006, il est nécessaire d'établir précisément les conditions que doivent remplir les instruments d’ingénierie financière pour être financés au titre d'un programme opérationnel.
(17)
En application de l'article 59 du règlement de base et à la lumière de l'expérience acquise, il est nécessaire de déterminer les obligations qui incombent aux autorités de gestion en ce qui concerne les bénéficiaires durant la phase conduisant à la sélection et à l'approbation des opérations à financer, les aspects sur lesquels doivent porter les vérifications des dépenses déclarées par les bénéficiaires, y compris les vérifications administratives des demandes de remboursement et les vérifications des opérations sur place, ainsi que les conditions à respecter lors de la réalisation de vérifications sur place par échantillonnage.
(18)
Il convient également de spécifier de manière détaillée les informations à inclure dans les pièces comptables relatives aux opérations, ainsi que celles à conserver en tant que données sur la mise en œuvre que les autorités de gestion doivent enregistrer, conserver et transmettre à la Commission à la demande de cette dernière.
(19)
Pour permettre un contrôle approprié des dépenses effectuées dans le cadre des programmes opérationnels, il est nécessaire de fixer les critères auxquels une piste d'audit doit répondre pour être jugée adéquate.
(20)
Le contrôle des opérations est réalisé sous la responsabilité de l'autorité d'audit. Afin que les contrôles aient une portée et une efficacité adéquates et soient effectués selon les mêmes normes dans tous les États membres, il convient de spécifier les conditions qu'ils doivent remplir.
(21)
En ce qui concerne l'échantillonnage des opérations à contrôler, l'expérience a montré qu'il était nécessaire de définir de manière détaillée les règles que l'autorité d'audit doit respecter pour établir ou approuver la méthode d'échantillonnage, y compris certains critères techniques à appliquer dans le cas d'un échantillon statistique aléatoire et les facteurs à prendre en compte pour un échantillon complémentaire.
(22)
Afin de simplifier et d'harmoniser les normes afférentes à l'élaboration et à la présentation de la stratégie d'audit, du rapport annuel de contrôle et des déclarations de clôture, dont l'autorité d'audit est responsable conformément à l'article 61 du règlement de base, il y a lieu de définir le contenu de ces documents de manière détaillée et de préciser la nature et la qualité des informations sur lesquelles ils sont fondés.
(23)
Pour garantir l'application optimale de l'article 87 du règlement de base relatif à la disponibilité des documents et au droit d'accès de la Cour des comptes et de la Commission à l'ensemble des pièces justificatives concernant les dépenses et les audits, il importe que les autorités de gestion veillent à ce que les informations relatives à l'identité et à la localisation des organismes détenant les pièces justificatives soient facilement disponibles et que lesdites pièces soient fournies sur simple demande à une liste minimale de personnes et d'organismes. À cette même fin, il convient de déterminer quels supports de données peuvent être considérés comme généralement acceptés pour conserver ces documents. Il y a lieu, à cet effet, que les autorités nationales établissent les procédures nécessaires pour garantir la conformité des documents conservés avec les originaux, le cas échéant, et leur fiabilité à des fins d'audit.
(24)
Afin d'harmoniser les normes afférentes à la certification des dépenses et à la préparation des demandes de paiement, il convient de définir le contenu des certificats et des demandes concernés et de préciser la nature et la qualité des informations sur lesquelles ils sont fondés. Il y a lieu d'établir des procédures détaillées pour la tenue, conformément à l'article 60, point f), du règlement de base, d'une comptabilité des montants à recouvrer et des montants retirés à la suite de l'annulation de tout ou partie de la participation à une opération, et pour l'information de la Commission.
(25)
Conformément à l'article 71 du règlement de base, il est demandé aux États membres, avant la présentation de la première demande de paiement intermédiaire ou au plus tard dans les douze mois suivant l'adoption du programme opérationnel, de transmettre à la Commission une description des systèmes de gestion et de contrôle, un rapport qui présente les résultats d'une évaluation des systèmes mis en place et un avis sur leur conformité avec les dispositions dudit règlement relatives aux systèmes de gestion et de contrôle. Étant donné que ces documents comptent parmi les éléments essentiels sur lesquels se fonde la Commission, dans le contexte de la gestion partagée du budget communautaire, pour s'assurer que l'aide financière en question est utilisée par les États membres conformément aux règles et aux principes applicables qui sont nécessaires pour protéger les intérêts financiers de la Communauté, il convient de définir de manière détaillée les informations que les documents en question doivent contenir et la base de l'évaluation et de l'avis.
(26)
L'article 57 du règlement de base prévoit que lesmesures relatives à l'audit doivent être proportionnelles au montant des dépenses publiques totales allouées au programme opérationnel concerné. Lorsque les dépenses publiques allouées au programme opérationnel sont limitées, il convient que l'État membre ait la possibilité de recourir davantage à des règles ou à des organismes nationaux pour effectuer certaines fonctions liées aux modalités de contrôle et d'audit et que la Commission précise en conséquence les vérifications, les audits d'opérations et les obligations pouvant être exécutées conformément aux règles nationales et par des organismes nationaux. Dans ces circonstances, il y a lieu que la Commission différencie les moyens par lesquels les États membres remplissent les fonctions de certification des dépenses et de vérification des systèmes de gestion et de contrôle et établisse les conditions dans lesquelles elle peut limiter ses propres audits et s'appuyer sur les assurances fournies par les organismes nationaux.
(27)
Dans le cadre de leurs obligations afférentes à la gestion et au contrôle, les États membres sont tenus de veiller à la communication et au suivi des irrégularités. Les modalités d'application de cette exigence ont été définies dans le règlement (CE) no 1681/94 de la Commission du 11 juillet 1994 concernant les irrégularités et le recouvrement des sommes indûment versées dans le cadre du financement des politiques structurelles ainsi que l'organisation d'un système d'information dans ce domaine (5). Il y a lieu, pour des raisons de clarté et de simplification, d'intégrer ces modalités au présent règlement.
(28)
Il convient de prévoir que la Commission rembourse les frais de justice lorsqu'elle demande à un État membre d'engager ou de poursuivre une action en justice en vue de recouvrer des sommes indûment versées à la suite d'une irrégularité et qu'elle reçoive les informations nécessaires pour lui permettre de déterminer l'imputabilité de la perte correspondant aux montants qui ne peuvent être recouvrés conformément à l'article 70, paragraphe 2, du règlement de base. Il y a également lieu de prévoir des contacts réguliers entre la Commission et les États membres concernant les irrégularités, l'utilisation des informations fournies aux fins de la réalisation d'analyses de risques et de l'élaboration de rapports, ainsi que la communication d'informations aux comités compétents.
(29)
Afin de limiter la charge administrative imposée par le système de notification tout en garantissant le niveau d'information nécessaire, les États membres, sans préjudice des obligations découlant directement de l'article 60, point f), du règlement de base, ne doivent pas être obligés de signaler les irrégularités portant sur des montants inférieurs à un certain seuil, à moins que la Commission ne le demande expressément.
(30)
L'utilisation de moyens électroniques aux fins de l'échange d'informations et de données financières conduit à une simplification, à une efficacité renforcée, à une transparence accrue et à un gain de temps. Pour exploiter pleinement ces avantages tout en garantissant la sécurité des échanges, il convient d'établir un système informatique commun ainsi qu'une liste des documents qui intéressent à la fois la Commission et les États membres. Il est en conséquence nécessaire de préciser le format que chaque document doit avoir et de décrire de manière détaillée les informations que ces documents doivent contenir. Pour les mêmes raisons, il convient de spécifier les modalités de fonctionnement dudit système informatique en ce qui concerne l'identification de la partie responsable du transfert des documents vers le système et leur mise à jour éventuelle.
(31)
Conformément à la directive 1999/93/CE du Parlement européen et du Conseil du 13 décembre 1999 sur un cadre communautaire pour les signatures électroniques (6), compte tenu du niveau de sécurité et de confidentialité requis pour la gestion financière des fonds du FEP, de l'état actuel des connaissances et d'une analyse coûts-avantages, il convient d'exiger l'emploi d'une signature électronique.
(32)
Pour garantir un développement rapide et un fonctionnement adéquat du système informatique commun, il y a lieu que le coût de sa mise au point soit financé par le budget général des Communautés européennes conformément à l'article 46, paragraphe 1, du règlement de base et que les coûts de l'interface avec les systèmes informatiques nationaux, régionaux et locaux puissent bénéficier d'une contribution financière du FEP au titre de l'article 46 dudit règlement.
(33)
Compte tenu de la directive 95/46/CE du Parlement européen et du Conseil du 24 octobre 1995 relative à la protection des personnes physiques à l'égard du traitement des données à caractère personnel et à la libre circulation de ces données (7) et du règlement (CE) no 45/2001 du Parlement européen et du Conseil du 18 décembre 2000 relatif à la protection des personnes physiques à l'égard du traitement des données à caractère personnel par les institutions et organes communautaires et à la libre circulation de ces données (8), il convient de prévoir, pour ce qui est des actions d'information et de publicité et des audits et des contrôles menés en application du présent règlement, qu'il incombe à la Commission et aux États membres de prévenir toute divulgation non autorisée de données à caractère personnel et tout accès non autorisé à de telles données, et de spécifier à quelle fin la Commission et les États membres peuvent traiter de telles données.
(34)
Il convient que le règlement (CE) no 2722/2000 de la Commission du 13 décembre 2000 fixant les conditions dans lesquelles l'instrument financier d'orientation de la pêche (IFOP) peut contribuer à l'éradication de risques pathologiques en aquaculture (9), le règlement (CE) no 908/2000 de la Commission du 2 mai 2000 relatif aux modalités de calcul des aides octroyées par les États membres aux organisations de producteurs dans le secteur de la pêche et de l'aquaculture (10) et le règlement (CE) no 366/2001 de la Commission du 22 février 2001 relatif aux modalités d'exécution des actions définies par le règlement (CE) no 2792/1999 du Conseil (11) soient abrogés.
(35)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l'avis du comité du Fonds européen pour la pêche,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
DISPOSITIONS GÉNÉRALES
Article premier
Objet
Le présent règlement établit les modalités d'exécution du règlement (CE) no 1198/2006 (ci-après dénommé le règlement de base) en ce qui concerne les points suivants:
a)
la structure et la transmission des programmes opérationnels;
b)
les mesures dans le secteur de la pêche;
c)
l'évaluation des programmes opérationnels;
d)
l'information et la publicité;
e)
les instruments d'ingénierie financière;
f)
la gestion, le suivi et le contrôle;
g)
les irrégularités;
h)
l'échange de données par voie électronique;
i)
les données à caractère personnel.
Article 2
Dispositions spécifiques pour certains programmes opérationnels
Pour les programmes opérationnels pour lesquels le total des dépenses publiques admissibles ne dépasse pas 90 millions EUR aux prix de 2004, des dispositions spécifiques sont établies à l'article 28, paragraphe 2, et aux articles 51, 52 et 53.
CHAPITRE II
STRUCTURE ET TRANSMISSION DES PROGRAMMES OPÉRATIONNELS
Article 3
Structure et transmission des programmes opérationnels
1. Le contenu du programme opérationnel, visé à l'article 20 du règlement de base, est établi conformément à l'annexe I, partie A, du présent règlement, et le plan de financement est défini conformément à la partie B de ladite annexe.
L’évaluation ex ante visée à l’article 48 du règlement de base est annexée au programme opérationnel.
2. Les États membres tiennent à la disposition de la Commission une version électronique de leur programme opérationnel, mise à jour après chaque révision de programme. Les États membres transmettent à la Commission par voie électronique, conformément à l’article 65 du présent règlement, les demandes de révision des programmes visées à l'article 18 du règlement de base. Les États membres soumettent à la Commission leurs demandes de révision du programme opérationnel, ayant une incidence sur la participation du Fonds européen pour la pêche (FEP) pour l'année en cours, le 30 septembre de cette même année au plus tard.
CHAPITRE III
AXES PRIORITAIRES
SECTION 1
Axe prioritaire 1: mesures en faveur de l’adaptation de la flotte de pêche communautaire
Article 4
Aide publique à l’arrêt définitif des activités de pêche
1. Après l'arrêt définitif des activités de pêche, le navire de pêche concerné est définitivement supprimé du fichier de la flotte de pêche communautaire et, le cas échéant, la licence de pêche qui y était associée est définitivement annulée.
2. Le programme opérationnel spécifie les méthodes de calcul des primes accordées au titre de l'article 23 du règlement de base.
3. Lorsque l'arrêt définitif des activités de pêche est effectué au moyen d'une réaffectation du navire de pêche conformément à l'article 23, paragraphe 1, point b), du règlement de base, les États membres ajustent le niveau de la prime en conséquence, en prenant en compte des critères tels que la valeur marchande de la licence de pêche associée au navire et la valeur résiduelle du navire.
4. En cas de perte du navire de pêche entre la décision d’octroi de la prime et l’arrêt définitif effectif des activités de pêche, l’autorité de gestion effectue une correction financière à hauteur de l’indemnité versée par l’assurance.
Article 5
Aide publique à l'arrêt temporaire des activités de pêche
1. Le programme opérationnel spécifie les méthodes de calcul des primes accordées au titre de l'article 24 du règlement de base.
2. Aux fins de l'article 24, paragraphe 2, du règlement de base, on entend par «concours financier communautaire alloué au secteur» la participation du FEP au programme opérationnel de l'État membre concerné.
Article 6
Investissements à bord des navires de pêche et sélectivité
1. Aux fins de l'article 25 du règlement de base, l'autorité de gestion est chargée d'évaluer la conformité avec les paragraphes 2 à 5 du présent article et fournit à la Commission tous les documents pertinents à la demande de cette dernière.
2. Les dépenses totales admissibles au bénéfice de l'aide par navire de pêche, au cours de toute la période de programmation, conformément à l'article 25 du règlement de base, à l'exception des dispositions du paragraphe 6, point e), dudit article, ne peuvent dépasser un montant maximal établi sur la base de critères objectifs tels que ceux énumérés à l'article 23, paragraphe 3, dudit règlement et inclus dans le programme opérationnel.
3. La réduction de puissance du moteur de 20 % peut être atteinte par un groupe de navires, ainsi que le prévoit l'article 25, paragraphe 4, du règlement de base, si toutes les conditions suivantes sont respectées:
a)
tous les navires appartenant au même groupe sont identifiés individuellement;
b)
tous les navires appartenant au même groupe opèrent dans les mêmes zones de gestion;
c)
tous les navires appartenant au même groupe utilisent les mêmes engins de pêche principaux, tels qu'ils sont énumérés à l'appendice III (section C) du règlement (CE) no 1639/2001 de la Commission (12);
d)
un même groupe ne peut comprendre plus de cinquante navires.
4. Les sorties de flotte de capacités de pêche ayant bénéficié d'une aide publique ne sont pas prises en compte pour le calcul de la réduction de puissance de 20 % qui peut être atteinte par un groupe de navires conformément à l'article 25, paragraphe 4, du règlement de base.
5. L'aide financière prévue à l'article 25, paragraphe 6, point e), du règlement de base ne peut être octroyée que pour les équipements et les travaux de modernisation visant à la protection des captures et des engins contre les espèces de prédateurs sauvages protégées au titre des directives 79/409/CEE du Conseil (13) et 92/43/CEE du Conseil (14).
Article 7
Petite pêche côtière
1. Lorsque le taux de participation financière du secteur privé est réduit en application de l'article 26, paragraphe 2, du règlement de base, le taux de la participation publique est augmenté en conséquence. La participation du FEP est calculée conformément aux taux prévus à l'article 53 du règlement de base en fonction de la participation publique résultant de cette augmentation.
2. Le programme opérationnel spécifie les méthodes de calcul des primes accordées au titre de l'article 26, paragraphes 3 et 4, du règlement de base en faveur de la petite pêche côtière.
3. Aux fins de l'article 26, paragraphe 4, point b), du règlement de base, on entend par «produits de la pêche» les produits provenant des captures réalisées par les navires de petite pêche côtière.
Article 8
Compensations socio-économiques pour la gestion de la flotte de pêche communautaire
1. Le programme opérationnel spécifie les méthodes de calcul des compensations socio-économiques pour la gestion de la flotte de pêche communautaire accordées au titre de l'article 27 du règlement de base.
2. L'aide prévue à l'article 27, paragraphe 1, point d), du règlement de base pour la préretraite peut bénéficier d'une participation du FEP, même si elle est versée aux bénéficiaires après le 31 décembre 2015, à la condition qu'elle ait été déposée à cette fin sur un compte bloqué avant cette date.
SECTION 2
Axe prioritaire 2: aquaculture, pêche dans les eaux intérieures, transformation et commercialisation des produits de la pêche et de l'aquaculture
Article 9
Champ d'application de l'aide à la production aquacole
L'aide octroyée au titre de l'article 28, paragraphe 6, du règlement de base peut couvrir les coûts des évaluations prévues par la directive 85/337/CEE du Conseil (15).
Article 10
Mesures en faveur des investissements productifs dans l'aquaculture
1. Aux fins de l'article 29, paragraphe 1, points a), b) et c), du règlement de base, les définitions suivantes s'appliquent:
a)
«nouvelles espèces»: des espèces pour lesquelles la production aquacole dans l'État membre est peu importante ou inexistante et qui présentent de belles perspectives commerciales;
b)
«espèces présentant de belles perspectives commerciales»: des espèces pour lesquelles, selon les prévisions d'évolution à moyen terme, la demande du marché est susceptible de dépasser l'offre;
c)
«ce qui se fait habituellement dans le secteur de l'aquaculture»: les activités aquacoles effectuées conformément aux dispositions législatives contraignantes, que ce soit dans le domaine sanitaire, vétérinaire ou environnemental;
d)
«activités aquacoles traditionnelles»: des pratiques anciennes qui sont liées à l'héritage social et culturel d'une zone donnée.
2. L'aide prévue à l'article 29 du règlement de base peut couvrir les navires de service de l'aquaculture. Les navires de pêche tels qu'ils sont définis à l'article 3, point c), du règlement (CE) no 2371/2002 du Conseil (16) ne peuvent être considérés comme des navires de service de l'aquaculture, même s'ils sont exclusivement utilisés pour le secteur aquacole.
3. Sans préjudice de l'article 35, paragraphe 6, du règlement de base, le soutien prévu à l'article 29 dudit règlement peut couvrir les investissements relatifs au commerce de détail sur place lorsque ce commerce fait partie intégrante de l'exploitation aquacole.
4. Lorsque les États membres choisissent l'option prévue à l'article 29, paragraphe 1, point a), du règlement de base, ils mettent en place des mécanismes permettant de fournir à l'autorité de gestion les résultats des analyses de marché prévisionnelles relatives aux espèces aquacoles.
5. En ce qui concerne les mesures prévues à l'article 29 du règlement de base, les États membres précisent dans leur programme opérationnel les moyens permettant de donner la priorité aux microentreprises et aux petites entreprises lors de l'octroi de l'aide.
Article 11
Mesures aqua-environnementales
1. Lorsque l'aide est accordée aux bénéficiaires aux fins visées à l'article 30 du règlement de base, les États membres vérifient que ces bénéficiaires respectent les engagements en matière aqua-environnementale, au plus tard trois ans après la date d'approbation de l'opération et à la fin de la mise en œuvre de l'opération.
2. Le soutien prévu à l'article 30, paragraphe 2, point b), du règlement de base concerne uniquement les coûts engagés pour la participation à un système communautaire de management environnemental et d'audit (EMAS) avant l'approbation du système pour une entreprise individuelle.
3. Aux fins de l'article 30, paragraphe 2, point c), du règlement de base, on entend par «aquaculture biologique» l'ensemble des activités aquacoles de production d'espèces aquatiques élevées conformément au mode de production biologique au sens de l'article 2 du règlement (CEE) no 2092/91 du Conseil (17) et portant des indications correspondantes. Jusqu'à l'adoption de règles détaillées de production par la Communauté, y compris des règles concernant la conversion, applicables à l'aquaculture biologique, les règles nationales, ou à défaut les normes privées, applicables à l'aquaculture biologique, acceptées ou reconnues par les États membres, s'appliquent.
4. Le soutien prévu à l'article 30, paragraphe 2, point d), du règlement de base ne peut être octroyé qu'en cas de restrictions ou d'exigences spécifiques pour les zones Natura 2000, imposées par les mesures nationales pertinentes relatives à la mise en œuvre des directives 79/409/CEE et 92/43/CEE.
5. Aux fins de l'article 30, paragraphe 3, du règlement de base, on entend par «bonnes pratiques aquacoles habituelles» la conformité aux dispositions législatives contraignantes, que ce soit dans le domaine sanitaire, vétérinaire ou environnemental et l'utilisation de protocoles de production qui préviennent le gaspillage des ressources et la pollution pouvant être évitée.
Article 12
Mesures de santé animale
1. Le soutien prévu à l'article 32 du règlement de base peut couvrir:
a)
pour les maladies exotiques en aquaculture telles qu'elles sont énumérées à l'article 3 de la décision 90/424/CEE du Conseil (18), les mesures de lutte appliquées conformément au chapitre V, section 3, de la directive 2006/88/CE;
b)
pour les maladies non exotiques en aquaculture telles qu'elles sont énumérées à l'annexe de la décision 90/424/CEE, les programmes d'éradication élaborés et approuvés conformément à l'article 44, paragraphe 2, de la directive 2006/88/CE.
2. L'autorité de gestion du programme opérationnel décide si elle contribuera au financement des mesures de lutte visées au paragraphe 1, point a), ou à un programme d'éradication visé au paragraphe 1, point b), et adopte les modalités détaillées de sa participation financière avant de soumettre respectivement les mesures ou le programme, conformément aux dispositions de la décision 90/424/CEE.
3. Si la Commission n'approuve pas, conformément à l'article 24 de la décision 90/424/CEE, les mesures de lutte ou le programme d'éradication visé au paragraphe 1 du présent article, la contribution engagée est immédiatement reversée au budget du programme opérationnel.
4. Si la valeur des coûts admissibles de l'action approuvée par la Commission conformément à l'article 24 de la décision 90/424/CEE est inférieure à la somme engagée par l'autorité de gestion, la différence ainsi générée peut être réutilisée par l'État membre pour son programme opérationnel.
5. Le soutien prévu à l'article 32 du règlement de base ne couvre pas les activités de surveillance visant à démontrer la non-contamination par une maladie afin d'obtenir la reconnaissance du statut officiel de territoire indemne, ni les coûts fixes tels que les coûts des services vétérinaires officiels.
Article 13
Pêche dans les eaux intérieures
1. Aux fins de l'article 33 du règlement de base, on entend par «navires opérant exclusivement dans les eaux intérieures» les navires exerçant une activité commerciale de pêche dans les eaux intérieures et qui ne sont pas enregistrés dans le fichier de la flotte de pêche communautaire.
2. Pour les investissements prévus à l'article 33, paragraphe 2, deuxième alinéa, et à l'article 25 du règlement de base, les navires de moins de 12 mètres n'utilisant pas d'engin remorqué et pêchant dans les eaux intérieures peuvent bénéficier d'une aide ayant la même intensité que celle prévue pour les navires de petite pêche côtière visés à l'article 26 dudit règlement.
3. Les États membres déterminent, dans leurs programmes opérationnels, les moyens permettant de garantir que les investissements bénéficiant d'une aide au titre de l'article 33 du règlement de base ne vont pas perturber l'équilibre entre la taille de la flotte et les ressources halieutiques disponibles correspondantes.
Article 14
Investissements dans les domaines de la transformation et de la commercialisation
1. Les investissements pour extraire des poissons ou de l'huile de poisson la dioxine ou d'autres substances néfastes à la santé humaine peuvent bénéficier d'une aide du FEP au titre de l'article 34 du règlement de base, même si les produits finaux sont destinés à être utilisés et transformés à des fins autres que la consommation humaine.
2. En ce qui concerne les mesures prévues à l'article 35 du règlement de base, les États membres précisent dans leurs programmes opérationnels les moyens permettant de donner la priorité aux microentreprises et aux petites entreprises lors de l'octroi de l'aide.
SECTION 3
Axe prioritaire 3: mesures d'intérêt commun
Article 15
Actions collectives
1. Le soutien prévu à l'article 37 du règlement de base ne couvre pas les coûts liés à la pêche expérimentale.
2. Le soutien prévu à l'article 37, premier alinéa, point n), du règlement de base peut être octroyé pour:
a)
la création d'organisations de producteurs afin de faciliter la mise en place et la gestion administrative des organisations de producteurs reconnues au titre du règlement (CE) no 104/2000 du Conseil (19) après le 1er janvier 2007;
b)
la mise en œuvre des plans des organisations de producteurs qui ont fait l'objet d'une reconnaissance spécifique au titre de l'article 12 du règlement (CE) no 104/2000 afin de faciliter la réalisation des plans d'amélioration de la qualité de leurs produits;
c)
la restructuration des organisations de producteurs afin d'accroître leur efficacité en adéquation avec les exigences du marché.
3. L'aide visée au paragraphe 2, point b), du présent article est dégressive au cours des trois années suivant la date de la reconnaissance spécifique accordée au titre de l'article 12 du règlement (CE) no 104/2000.
Article 16
Mesures destinées à la protection et au développement de la faune et de la flore aquatiques
1. Le soutien prévu à l'article 38, paragraphe 2, premier alinéa, point a), du règlement de base concerne les mesures pour la construction et la mise en place de récifs artificiels, ou autres installations, réalisés à partir d'éléments durables.
L'aide peut couvrir le travail préliminaire à la mise en place, concernant notamment les études, les composants, la signalisation, le transport et l'assemblage des installations, ainsi que le suivi scientifique.
2. Le soutien au titre de l'article 38, paragraphe 2, du règlement de base ne couvre pas les dispositifs de concentration du poisson.
3. Le soutien prévu à l'article 38, paragraphe 2, premier alinéa, point c), du règlement de base peut bénéficier aux dépenses relatives aux mesures de conservation nécessaires pour les sites appartenant au réseau écologique européen Natura 2000. L'aide peut couvrir la préparation des plans, des stratégies et des programmes de gestion, les infrastructures, y compris les frais d'amortissement et d'équipement pour les réserves, l'éducation et la formation des employés des réserves ainsi que les études pertinentes.
4. Le soutien au titre de l'article 38, paragraphe 2, premier alinéa, point c), du règlement de base ne couvre pas les indemnisations des renonciations de droits, les pertes de revenus et les salaires des employés.
5. Aux fins de l'article 38, paragraphe 2, deuxième alinéa, du règlement de base, on entend par «repeuplement direct» l'activité consistant à relâcher des organismes aquatiques vivants, qu'ils aient été produits dans des écloseries ou pêchés dans un autre endroit.
Article 17
Sites de débarquement
Lorsqu'une aide est octroyée en faveur d'investissements visant à restructurer des sites de débarquement et à améliorer les conditions de débarquement du poisson par les pêcheurs côtiers dans des sites de débarquement existants, conformément à l'article 39, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement de base, les États membres garantissent le respect des règles sanitaires pertinentes et l'exécution de mesures de contrôle sur lesdits sites de débarquement.
Article 18
Développement de nouveaux marchés et campagnes de promotion
1. L'aide apportée aux mesures promotionnelles, prévue à l'article 40, paragraphe 3, points a), d), e) et g), du règlement de base, peut notamment couvrir:
a)
les frais des agences de publicité et autres prestataires de services impliqués dans la préparation et la mise en œuvre des campagnes de promotion;
b)
l'achat ou la location d'espaces publicitaires et la création de slogans ou de labels pour la durée des campagnes de promotion;
c)
les frais relatifs à la publication et au personnel externe pour les campagnes;
d)
l’organisation et la participation à des foires, à des salons et à des expositions.
2. En ce qui concerne les produits protégés en vertu du règlement (CE) no 510/2006 du Conseil (20), l'aide ne peut être octroyée pour leur promotion qu'à compter de la date à laquelle le nom a été enregistré dans le registre conformément à l'article 7 dudit règlement.
Article 19
Projets pilotes
1. Aucune aide ne peut être octroyée au titre de l'article 41 du règlement de base pour la pêche expérimentale.
2. Lorsqu'un soutien est accordé en faveur d'un projet pilote conformément à l'article 41 du règlement de base, l'autorité de gestion veille à ce que le projet pilote soit assorti d'un suivi scientifique approprié et à ce que la qualité des rapports techniques visés à l'article 41, paragraphe 3, dudit règlement soit évaluée de manière adéquate.
3. Les projets pilotes ne sont pas de nature directement commerciale. Les bénéfices générés durant la mise en œuvre d'un projet pilote sont déduits de l'aide publique octroyée à l'opération en question.
4. Lorsque les coûts totaux d'un projet pilote dépassent 1 million EUR, l'autorité de gestion demande, avant approbation du projet, une évaluation effectuée par un organisme scientifique indépendant.
Article 20
Modification de navires de pêche en vue de leur réaffectation
Le soutien prévu à l'article 42 du règlement de base ne peut être octroyé pour la modification d'un navire de pêche après sa réaffectation que si ledit navire a été définitivement supprimé du fichier de la flotte de pêche communautaire et si, le cas échéant, la licence de pêche qui y était associée a été définitivement annulée.
SECTION 4
Axe prioritaire 4: développement durable des zones de pêche
Article 21
Objectifs et mesures
L'aide accordée au titre de l'article 43 du règlement de base est utilisée pour:
a)
mettre en œuvre les stratégies de développement local visées à l'article 45, paragraphe 2, du règlement de base et à l'article 24 du présent règlement afin de réaliser les objectifs visés à l'article 43, paragraphe 2, points a), b) et c), du règlement de base, au moyen des mesures admissibles prévues à l'article 44, paragraphe 1, points a) à g), et points i) et j), et à l'article 44, paragraphes 2 et 3, dudit règlement;
b)
mettre en œuvre la coopération interrégionale et transnationale entre les groupes des zones de pêche, visée à l'article 44, paragraphe 1, point h), du règlement de base, principalement par la mise en réseau et la diffusion des meilleures pratiques, afin de réaliser l'objectif visé à l'article 43, paragraphe 2, point d), dudit règlement.
Article 22
Application géographique de l'axe prioritaire 4
1. Le programme opérationnel précise les procédures et les critères de sélection des zones de pêche. Les États membres décident des modalités d'application de l'article 43, paragraphes 3 et 4, du règlement de base.
2. Les zones de pêche sélectionnées ne doivent pas obligatoirement coïncider avec un découpage administratif national, ni avec des zones établies pour les interventions au titre des objectifs des Fonds structurels.
Article 23
Procédures et critères de sélection des groupes
1. Le groupe visé à l'article 45, paragraphe 1, du règlement de base est composé de façon à pouvoir élaborer et mettre en œuvre une stratégie de développement dans la zone concernée.
La pertinence et le caractère opérationnel du partenariat sont appréciés en fonction de sa composition, ainsi que de la transparence et de la clarté dans l'attribution des tâches et des responsabilités.
L'aptitude des partenaires à assumer leurs tâches ainsi que l'efficacité et la capacité de prise de décision sont garantis.
Le partenariat comprend, y compris au niveau de la prise de décision, des représentants du secteur halieutique et d'autres secteurs socio-économiques locaux concernés.
2. La capacité administrative du groupe est considérée comme appropriée lorsque le groupe:
a)
soit choisit l'un des partenaires pour devenir le responsable administratif, qui sera garant du bon fonctionnement du partenariat;
b)
soit s'associe dans une structure commune légalement constituée dont les statuts garantissent le bon fonctionnement du partenariat.
3. Si le groupe est chargé de la gestion de fonds publics, sa capacité financière fait l'objet d'une évaluation:
a)
en ce qui concerne le paragraphe 2, point a), en termes d'aptitude du responsable administratif quant à la gestion des fonds;
b)
en ce qui concerne le paragraphe 2, point b), en termes d'aptitude de la structure commune quant à la gestion des fonds.
4. Les groupes pour la mise en œuvre de stratégies de développement local sont sélectionnés au plus tard quatre ans après la date d'approbation du programme opérationnel. Un délai supplémentaire peut être accordé dans le cas où l'autorité de gestion organise plus d'une procédure de sélection pour les groupes.
5. Le programme opérationnel précise:
a)
les procédures et les critères de sélection des groupes, ainsi que le nombre de groupes que l'État membre entend sélectionner; les critères de sélection visés à l'article 45 du règlement de base et au présent article constituent les critères minimaux et peuvent être complétés par des critères nationaux spécifiques; les procédures sont transparentes, assurent une publicité appropriée et permettent de mettre en concurrence, le cas échéant, les groupes présentant des stratégies de développement local;
b)
les mécanismes de gestion et les procédures applicables à la mobilisation et à la circulation des flux financiers jusqu'au bénéficiaire; il décrit notamment les modalités d'intégration des groupes dans les systèmes de gestion, de suivi et de contrôle.
Article 24
Stratégie de développement local
La stratégie de développement local proposée par le groupe conformément à l'article 45, paragraphe 2, du règlement de base répond aux critères suivants:
a)
elle est intégrée, elle repose sur une interaction entre les acteurs, les secteurs et les opérations, et elle va au-delà d'une simple suite d'opérations ou d'une juxtaposition de mesures sectorielles;
b)
elle est cohérente avec les besoins de la zone de pêche, notamment sur le plan socio-économique;
c)
elle démontre son caractère durable;
d)
elle est complémentaire des autres interventions effectuées dans la zone concernée.
Article 25
Mise en œuvre de la stratégie de développement local
1. Sans préjudice de l'article 45, paragraphe 2, du règlement de base, le groupe sélectionne les opérations à financer au titre de la stratégie de développement local.
2. Si le groupe est chargé de la gestion de fonds publics, il crée un compte séparé pour la mise en œuvre de la stratégie de développement local.
SECTION 5
Dispositions communes applicables à plusieurs mesures
Article 26
Dispositions communes applicables aux axes 1 à 4
Les dépenses suivantes ne peuvent donner lieu à une contribution du FEP:
a)
aux fins de l'article 28, paragraphe 3, de l'article 34, paragraphe 3, de l'article 37, premier alinéa, point i), et de l'article 44, paragraphe 2, du règlement de base, l'acquisition d'infrastructures destinées à l'éducation et à la formation tout au long de la vie pour un montant dépassant 10 % des dépenses totales admissibles de l'opération concernée;
b)
la partie du coût des véhicules sans lien direct avec l'opération concernée.
CHAPITRE IV
ÉVALUATION DES PROGRAMMES OPÉRATIONNELS
Article 27
Évaluations intermédiaires
Les États membres transmettent les évaluations intermédiaires visées à l'article 49 du règlement de base, le 30 juin 2011 au plus tard. La Commission peut décider d'interrompre le délai de paiement conformément à l'article 88 du règlement de base si un État membre n'a pas respecté cette obligation.
CHAPITRE V
INFORMATION ET PUBLICITÉ
Article 28
Description des actions d'information et de publicité dans le programme opérationnel et dans les rapports annuel et final d'exécution
1. Aux fins de l'article 20, paragraphe 1, point g) v), du règlement de base, le programme opérationnel inclut au moins les éléments suivants:
a)
le contenu des actions d'information et de publicité devant être menées par l'État membre ou l'autorité de gestion à l'intention des bénéficiaires potentiels et des bénéficiaires, ainsi que leur budget indicatif;
b)
le contenu des actions d'information et de publicité devant être menées par l'État membre ou l'autorité de gestion à l'intention du public, ainsi que leur budget indicatif;
c)
les services administratifs ou les organismes chargés de la réalisation des actions d'information et de publicité;
d)
les modalités d'évaluation des actions d'information et de publicité au regard de la visibilité et de la notoriété du programme opérationnel et du rôle joué par la Communauté.
2. Le paragraphe 1, points c) et d), du présent article ne s'applique pas aux programmes opérationnels visés à l'article 2.
3. Les rapports annuels et le rapport final d'exécution du programme opérationnel visés à l'article 67 du règlement de base comprennent:
a)
les actions d'information et de publicité menées;
b)
les modalités des actions d'information et de publicité visées à l'article 31, deuxième alinéa, point d), du présent règlement y compris, le cas échéant, l'adresse électronique à laquelle ces données sont disponibles.
Le rapport annuel d'exécution pour l'année 2010 et le rapport final d'exécution visés à l'article 67 du règlement de base contiennent un chapitre présentant l'évaluation des résultats des actions d'information et de publicité au regard de la visibilité et de la notoriété du programme opérationnel et du rôle joué par la Communauté, conformément au paragraphe 1, point d), du présent article.
Article 29
Actions d'information à destination des bénéficiaires potentiels
1. Aux fins de l'article 51, paragraphe 2, point a), du règlement de base, l'autorité de gestion veille à ce que le programme opérationnel fasse l'objet d'une large diffusion, indiquant la participation financière du FEP, et à ce qu'il soit mis à la disposition de toutes les parties intéressées. L'autorité de gestion veille en outre à la diffusion la plus large possible des informations relatives aux possibilités de financement offertes par l'intervention conjointe de la Communauté et de l'État membre dans le cadre du programme opérationnel.
2. L'autorité de gestion fournit aux bénéficiaires potentiels des informations claires et détaillées comprenant au moins:
a)
les conditions d'admissibilité à remplir pour pouvoir bénéficier d'un financement au titre du programme opérationnel;
b)
une description des procédures d'examen des demandes de financement et les délais y afférents;
c)
les critères de sélection des opérations à financer;
d)
les personnes de contact qui, aux niveaux national, régional ou local, peuvent fournir des informations sur le programme opérationnel.
3. L’autorité de gestion informe les bénéficiaires potentiels de la publication prévue à l'article 31, deuxième alinéa, point d).
4. L'autorité de gestion associe aux actions d'information et de publicité, conformément à la législation et aux pratiques nationales, au moins l'un des organismes suivants, qui peut diffuser largement les informations énumérées au paragraphe 2:
a)
les autorités nationales, régionales et locales ainsi que les agences de développement;
b)
les organisations professionnelles;
c)
les partenaires économiques et sociaux;
d)
les organisations non gouvernementales;
e)
les organisations représentant les milieux d'affaires;
f)
les centres d'information sur l'Union européenne et les représentants de la Commission dans les États membres;
g)
les établissements d'enseignement.
Article 30
Actions d'information à destination des bénéficiaires
L'autorité de gestion informe les bénéficiaires du fait que l'acceptation d'un financement vaut acceptation de leur inclusion sur la liste des bénéficiaires publiée conformément à l'article 31, deuxième alinéa, point d).
Article 31
Responsabilités de l'autorité de gestion concernant les actions d'information et de publicité à destination du public
Aux fins de l'article 51, paragraphe 2, point c), du règlement de base, l'autorité de gestion veille à ce que les actions d'information et de publicité à destination du public soient réalisées et visent à assurer la couverture médiatique la plus large possible au moyen de différentes formes et méthodes de communication au niveau territorial approprié.
L'autorité de gestion est chargée d'organiser au moins les actions d'information et de publicité suivantes:
a)
une grande action d'information annonçant le lancement du programme opérationnel;
b)
au moins une grande action d'information par an, présentant les réalisations du programme opérationnel;
c)
l'affichage du drapeau de l'Union européenne pendant une semaine, à compter du 9 mai, devant les locaux de l'autorité de gestion;
d)
la publication, par voie électronique ou autre, de la liste des bénéficiaires, de l'intitulé des opérations et du montant du financement public alloué aux opérations.
Le nom des participants aux opérations financées par le FEP, visant à l'amélioration des compétences professionnelles et à la formation, ainsi que des bénéficiaires recevant une aide en raison de leur départ anticipé du secteur de la pêche, notamment par la préretraite, conformément à l'article 27, paragraphe 1, point d), du règlement de base, n'est pas mentionné.
Article 32
Responsabilités des bénéficiaires concernant les actions d'information et de publicité à destination du public
1. Aux fins de l'article 51 du règlement de base, le bénéficiaire est chargé d'informer le public du concours financier qui lui est alloué par le FEP, en appliquant les mesures prévues aux paragraphes 2, 3 et 4 du présent article.
2. Lorsque le coût total admissible d'une opération cofinancée par le FEP dépasse 500 000 EUR et que l'opération porte sur le financement de travaux d'infrastructure ou de construction, le bénéficiaire érige un panneau d'affichage sur le site de l'opération durant son exécution. Les éléments visés à l'article 33 occupent au moins 25 % de la surface du panneau.
Lorsque l’opération est achevée, le panneau est remplacé par la plaque explicative permanente visée au paragraphe 3.
3. Lorsque le coût total admissible de l'opération dépasse 500 000 EUR et que l'opération porte sur l'achat d'un objet physique ou sur le financement de travaux d'infrastructure ou de construction, le bénéficiaire appose une plaque explicative permanente, visible et de taille significative, au plus tard six mois après la date d'achèvement de l'opération.
La plaque indique le type et l'intitulé de l’opération et comporte les éléments visés à l’article 33. Ces éléments occupent au moins 25 % de la surface de la plaque.
Une plaque explicative est aussi installée dans les bureaux des groupes financés au titre de l’axe de priorité 4 du règlement de base.
4. Dans les cas appropriés, le bénéficiaire s'assure que les participants à une opération cofinancée par le FEP ont été informés de ce financement.
Le bénéficiaire indique clairement que l'opération qu'il réalise a été sélectionnée dans le cadre d'un programme opérationnel cofinancé par le FEP.
Tout document, y compris toute attestation de participation ou autre, concernant une opération de ce type comprend une mention indiquant que le programme opérationnel a été cofinancé par le FEP.
Article 33
Caractéristiques techniques des actions d'information et de publicité concernant l'opération
1. Toutes les actions d'information et de publicité à destination des bénéficiaires, des bénéficiaires potentiels et du public comportent les éléments suivants:
a)
l'emblème de l'Union européenne, conformément aux normes graphiques figurant à l'annexe II, et une référence à l'Union européenne;
b)
une référence au FEP: «Fonds européen pour la pêche»;
c)
une mention, choisie par l'autorité de gestion, soulignant la valeur ajoutée apportée par l'intervention de la Communauté, et de préférence: «Investir dans une pêche durable».
2. Le paragraphe 1, points b) et c), ne s'applique pas aux petits objets promotionnels.
CHAPITRE VI
INSTRUMENTS D'INGÉNIERIE FINANCIÈRE
Article 34
Dispositions générales applicables à l’ensemble des instruments d’ingénierie financière
1. Conformément à l'article 55, paragraphe 8, du règlement de base, le FEP peut cofinancer, dans le cadre d'un programme opérationnel, des dépenses liées à une opération comprenant des aides à des instruments d'ingénierie financière destinés aux entreprises, et en particulier aux petites et moyennes entreprises (PME), dont les microentreprises, telles que définies par la recommandation 2003/361/CE de la Commission (21) depuis le 1er janvier 2005, tels que les fonds de capital-risque, les fonds de garantie et les fonds de prêts, y compris par l'intermédiaire de fonds à participation.
Les instruments d'ingénierie financière revêtent la forme d'actions donnant lieu à des investissements remboursables et/ou offrant des garanties pour des investissements remboursables. Les conditions établies aux articles 35, 36 et 37 s'appliquent à ces instruments.
2. L'état des dépenses, en ce qui concerne les instruments d'ingénierie financière, inclut les dépenses totales réalisées aux fins de l'établissement des instruments ou du soutien à ces derniers. Toutefois, lors de la clôture partielle ou finale du programme opérationnel, les dépenses admissibles sont égales au total des paiements provenant de chacun des instruments d'ingénierie financière visés au paragraphe 1 au titre d’investissements en faveur des entreprises ou des garanties fournies, y compris tout montant engagé en tant que garantie par les fonds de garantie, et des frais de gestion admissibles. L'état des dépenses correspondant est corrigé en conséquence.
3. Les intérêts produits par les paiements effectués au profit des instruments d'ingénierie financière par le programme opérationnel sont utilisés pour financer des instruments d’ingénierie financière en faveur des petites et moyennes entreprises, y compris les microentreprises.
4. Les ressources reversées dans le circuit opérationnel à la suite d’investissements effectués par les instruments d’ingénierie financière ou constituant des reliquats une fois que toutes les garanties ont été payées sont réutilisées par les autorités compétentes des États membres concernés au profit de petites et moyennes entreprises, y compris les microentreprises.
Article 35
Conditions applicables à l’ensemble des instruments d’ingénierie financière
1. Lorsque le FEP finance des opérations comportant des instruments d’ingénierie financière, dont celles organisées par l’intermédiaire de fonds à participation, un plan d'activité est présenté par les partenaires de cofinancement ou les actionnaires, ou par leur représentant dûment autorisé.
Ce plan d’activité est évalué et sa mise en œuvre supervisée par l’État membre ou l’autorité de gestion ou sous leur responsabilité. L’évaluation de la viabilité économique des activités d'investissement des instruments d'ingénierie financière prend en compte toutes les sources de revenus des entreprises considérées.
2. Le plan d'activité prévu au paragraphe 1 précise au moins les éléments suivants:
a)
le marché cible des entreprises, ainsi que les critères et les conditions de financement;
b)
le budget opérationnel de l'instrument d'ingénierie financière;
c)
le régime de propriété de l'instrument d'ingénierie financière;
d)
les partenaires de cofinancement ou les actionnaires;
e)
les statuts de l'instrument d'ingénierie financière;
f)
les dispositions en matière de professionnalisme, de compétence et d’indépendance de la gestion;
g)
la justification et l’utilisation prévue de la contribution du FEP;
h)
la politique de l'instrument d'ingénierie financière concernant la sortie des investissements dans les entreprises;
i)
les règles de liquidation de l'instrument d'ingénierie financière, y compris la réutilisation des ressources attribuables à la contribution du programme opérationnel qui sont reversées à l'instrument à la suite d'investissements ou qui constituent des reliquats après le paiement de toutes les garanties.
3. Les instruments d’ingénierie financière, y compris les fonds à participation, sont établis en tant qu'entités juridiques indépendantes régies par des accords entre les partenaires de cofinancement ou les actionnaires, ou comme un ensemble distinct de fonds au sein d’une institution financière existante.
Lorsque l'instrument d'ingénierie financière est établi au sein d'une institution financière, il est constitué comme un ensemble distinct de fonds, soumis à des règles de mise en œuvre spécifiques au sein de l’institution financière, prévoyant notamment la tenue d’une comptabilité séparée pour différencier les fonds nouvellement investis dans l'instrument d'ingénierie financière, y compris ceux du programme opérationnel, des fonds initiaux de l’institution.
La Commission ne peut devenir un partenaire de cofinancement ni un actionnaire d'instruments d'ingénierie financière.
4. Les frais de gestion ne peuvent dépasser, sur une moyenne annuelle et pendant la durée de l'aide, les seuils suivants, à moins qu'un pourcentage plus élevé ne se révèle nécessaire à la suite d’un appel à la concurrence:
a)
2 % du capital versé du programme opérationnel aux fonds à participation, ou du capital versé du programme opérationnel ou du fonds à participation aux fonds de garantie;
b)
3 % du capital versé du programme opérationnel ou du fonds à participation à l'instrument d'ingénierie financière dans tous les autres cas, à l'exception des instruments de microcrédit destinés aux microentreprises;
c)
4 % du capital versé du programme opérationnel ou du fonds à participation aux instruments destinés aux microentreprises.
5. Les modalités de contribution du programme opérationnel aux instruments d'ingénierie financière sont fixées dans une convention de financement entre le représentant dûment mandaté de l'instrument d'ingénierie financière et l’État membre ou l’autorité de gestion.
6. La convention de financement visée au paragraphe 5 comporte au moins:
a)
la stratégie et le plan d’investissement;
b)
le suivi de la mise en œuvre conformément aux règles applicables;
c)
une politique de sortie de l'instrument d'ingénierie financière pour la contribution du programme opérationnel;
d)
les règles de liquidation de l'instrument d'ingénierie financière, y compris la réutilisation des ressources attribuables à la contribution du programme opérationnel qui sont reversées à l'instrument à la suite d'investissements ou qui constituent des reliquats après le paiement de toutes les garanties.
7. L'autorité de gestion prend des précautions pour minimiser les distorsions éventuelles de concurrence sur les marchés du capital risque ou des prêts. Les ressources provenant des investissements en fonds propres et des prêts (moins la part des frais de gestion et des primes de rendement au prorata) peuvent être allouées de préférence aux investisseurs agissant dans le respect du principe de l'investisseur en économie de marché jusqu’au niveau de rémunération fixé dans les statuts des instruments d'ingénierie financière et sont ensuite réparties de manière proportionnelle entre tous les partenaires de cofinancement ou actionnaires.
Article 36
Conditions particulières applicables aux fonds à participation
1. Lorsque le FEP finance des instruments d'ingénierie financière organisés par l’intermédiaire de fonds à participation, c'est-à-dire des fonds créés pour investir dans plusieurs fonds de capital-risque, de garantie ou de prêts, l'État membre ou l'autorité de gestion procède à leur mise en œuvre de l'une ou de plusieurs des manières suivantes:
a)
la passation d'un marché public conformément à la législation applicable relative aux marchés publics;
b)
dans d'autres cas, lorsque la convention n'est pas un marché public de services au sens de la législation sur les marchés publics, l'octroi d'une subvention, définie à cette fin comme une contribution financière directe accordée à titre de libéralité:
i)
à la Banque européenne d'investissement ou au Fonds européen d'investissement;
ou
ii)
à une institution financière sans appel d'offres si cela est conforme à une loi nationale compatible avec le traité.
2. Lorsque le FEP finance des instruments d’ingénierie financière organisés par l’intermédiaire de fonds à participation, l’État membre ou l’autorité de gestion conclut avec le fonds à participation une convention de financement qui précise les modalités de financement et les résultats à atteindre.
La convention de financement tient compte, le cas échéant, des conclusions d'une évaluation de l’écart entre l’offre et la demande des PME concernant de tels instruments.
3. La convention de financement visée au paragraphe 2 prévoit notamment:
a)
les modalités de contribution du programme opérationnel au fonds à participation;
b)
un appel à manifestations d’intérêt adressé aux intermédiaires financiers;
c)
l’évaluation, la sélection et l’accréditation des intermédiaires financiers;
d)
la mise en place et le suivi de la politique d'investissement, qui comprend, au minimum, une indication des entreprises ciblées et les produits d'ingénierie financière à soutenir;
e)
la transmission de rapports à l'État membre ou à l'autorité de gestion par le fonds à participation;
f)
le suivi de la mise en œuvre des investissements conformément aux règles applicables;
g)
les exigences en matière d'audit;
h)
la politique de sortie du fonds à participation des fonds de capital-risque, des fonds de garantie ou des fonds de prêts;
i)
les règles de liquidation du fonds à participation, y compris la réutilisation des ressources attribuables à la contribution du programme opérationnel qui sont reversées à l'instrument d'ingénierie financière à la suite d'investissements ou qui constituent des reliquats après le paiement de toutes les garanties.
4. Les modalités des contributions des fonds à participation soutenus par le programme opérationnel aux fonds de capital-risque, aux fonds de garantie et aux fonds de prêts sont définies dans une convention de financement entre, d'une part, le fonds de capital-risque, le fonds de garantie ou le fonds de prêts et, d'autre part, le fonds à participation. La convention de financement comprend au minimum les éléments énumérés à l'article 35, paragraphe 6.
Article 37
Conditions particulières applicables aux fonds de capital-risque, aux fonds de garantie et aux fonds de prêts
Les instruments d'ingénierie financière autres que les fonds à participation investissent dans des entreprises, essentiellement dans les PME. Ces investissements ne peuvent être réalisés dans ces entreprises que lors de leurs phases de création, de départ, y compris par l'apport de capital d’amorçage, ou d'expansion, et seulement dans des activités que les gestionnaires des instruments d'ingénierie financière estiment potentiellement viables d'un point de vue économique.
CHAPITRE VII
GESTION, SUIVI ET CONTRÔLE
SECTION 1
Dispositions générales
Article 38
Organismes intermédiaires
1. Lorsqu'un organisme intermédiaire exécute une ou plusieurs des tâches qui incombent à une autorité de gestion ou à une autorité de certification, les modalités convenues sont consignées formellement par écrit.
2. Les dispositions du présent règlement concernant l'autorité de gestion et l'autorité de certification s'appliquent à l'organisme intermédiaire.
Article 39
Autorité de gestion
1. Aux fins de la sélection et de l’approbation des opérations en application de l’article 59, point a), du règlement de base, l’autorité de gestion veille à ce que les bénéficiaires soient informés des conditions spécifiques concernant les produits ou services à fournir dans le cadre de l’opération, le plan de financement, le délai d’exécution, ainsi que les données financières et autres informations à conserver et à transmettre. Avant de rendre une décision d'approbation, elle vérifie que le bénéficiaire est à même de s’acquitter de ces obligations.
2. Les vérifications effectuées par l’autorité de gestion conformément à l’article 59, point b), du règlement de base portent sur les aspects administratifs, financiers, techniques et matériels des opérations, selon le cas.
Les vérifications établissent la réalité des dépenses déclarées, la fourniture des produits ou des services concernés conformément à la décision d’approbation, l’exactitude des demandes de remboursement présentées par le bénéficiaire et la conformité des dépenses avec les règles communautaires et nationales. Elles comprennent des procédures destinées à éviter le double financement des dépenses par d'autres régimes communautaires ou nationaux et pour d'autres périodes de programmation.
Les vérifications comprennent:
a)
des vérifications administratives concernant chaque demande de remboursement présentée par les bénéficiaires;
b)
des vérifications sur place portant sur des opérations individuelles.
3. Si les vérifications sur place prévues au paragraphe 2, point b), sont effectuées par échantillonnage pour le programme opérationnel, l’autorité de gestion tient un registre décrivant et justifiant la méthode d’échantillonnage et indiquant les opérations et transactions sélectionnées aux fins des vérifications.
L'autorité de gestion fixe la taille de l'échantillon de manière à obtenir une assurance raisonnable quant à la légalité et à la régularité des transactions sous-jacentes, compte tenu du niveau de risque qu'elle a déterminé pour le type de bénéficiaires et d’opérations concerné.
L'autorité de gestion réexamine chaque année la méthode d'échantillonnage.
4. L’autorité de gestion établit par écrit des normes et des procédures aux fins des vérifications opérées en application du paragraphe 2 et, pour chaque vérification, consigne les activités menées, leur date et les résultats de la vérification ainsi que les mesures prises concernant les irrégularités éventuellement constatées.
5. Lorsque l'autorité de gestion est également un bénéficiaire dans le cadre du programme opérationnel, les modalités des vérifications visées aux paragraphes 2, 3 et 4 du présent article garantissent une séparation adéquate des fonctions conformément à l'article 57, paragraphe 1, point b), du règlement de base.
Article 40
Données relatives aux opérations à communiquer à la Commission à sa demande
1. Les relevés comptables afférents aux opérations et les données relatives à la mise en œuvre visés à l'article 59, point c), du règlement de base comprennent au moins les informations énumérées à l'annexe III du présent règlement. Ces informations sont ventilées, le cas échéant, en fonction de l'âge et du sexe des bénéficiaires.
2. Les autorités de gestion, de certification et d'audit ainsi que les organismes visés à l'article 61, paragraphe 3, du règlement de base ont accès aux informations visées au paragraphe 1 du présent article.
3. À la demande écrite de la Commission, l’État membre lui communique les informations appropriées visées au paragraphe 1 dans un délai de quinze jours ouvrables à compter de la réception de la demande, ou dans tout autre délai convenu aux fins de la réalisation de contrôles documentaires et de contrôles sur place. La Commission peut exiger les informations visées au paragraphe 1 au niveau des opérations, des mesures, des axes prioritaires ou du programme opérationnel.
Article 41
Piste d’audit
Aux fins de l'article 59, point f), du règlement de base, une piste d'audit est considérée comme adéquate lorsqu'elle répond aux critères suivants:
a)
elle permet d’établir un rapprochement entre, d’une part, les montants globaux certifiés à la Commission et, d’autre part, les pièces comptables et les pièces justificatives détaillées dont disposent l’autorité de certification, l’autorité de gestion, les organismes intermédiaires et les bénéficiaires en ce qui concerne les opérations cofinancées dans le cadre du programme opérationnel;
b)
elle permet de vérifier le paiement de la participation publique au bénéficiaire;
c)
elle permet de vérifier l’application des critères de sélection établis par le comité de suivi du programme opérationnel;
d)
elle contient, pour chaque opération, le cas échéant, le cahier des charges et le plan de financement, les documents relatifs à l’octroi de l’aide, des documents relatifs aux procédures de passation des marchés publics, les rapports d’activité et les rapports relatifs aux vérifications et aux audits réalisés.
Article 42
Audit des opérations
1. Les audits visés à l’article 61, paragraphe 1, point b), du règlement de base sont réalisés tous les douze mois à compter du 1er juillet 2008 sur un échantillon d’opérations sélectionnées selon une méthode établie ou approuvée par l’autorité d’audit conformément à l’article 43 du présent règlement.
Les audits sont réalisés sur place sur la base des documents et des données conservés par le bénéficiaire.
2. Les audits permettent de vérifier si les conditions suivantes sont remplies:
a)
l’opération répond aux critères de sélection du programme opérationnel, a été mise en œuvre conformément à la décision d’approbation et satisfait à toute condition applicable concernant sa fonction et son utilisation ou les objectifs à atteindre;
b)
les dépenses déclarées correspondent aux pièces comptables et justificatives conservées par le bénéficiaire;
c)
les dépenses déclarées par le bénéficiaire sont conformes aux règles communautaires et nationales;
d)
la contribution publique a été versée au bénéficiaire conformément à l'article 80 du règlement de base.
3. Lorsque les problèmes détectés semblent avoir un caractère systémique et, partant, entraînent un risque pour d’autres opérations du programme opérationnel, l’autorité d’audit veille à ce que des examens complémentaires soient réalisés, y compris d’autres audits le cas échéant, afin de déterminer l’ampleur de ces problèmes. Les autorités responsables prennent les mesures préventives et correctives nécessaires.
4. Aux fins de la présentation des données dans les tableaux figurant à l'annexe VI, partie A, point 9, et à l'annexe VII, partie A, point 9, seules les dépenses ayant fait l'objet d'un contrôle en application du paragraphe 1 sont prises en compte dans le montant des dépenses contrôlées.
Article 43
Échantillonnage
1. L'échantillon des opérations à contrôler tous les douze mois se fonde en premier lieu sur une méthode d'échantillonnage statistique aléatoire, conformément aux paragraphes 2, 3 et 4. Des opérations supplémentaires peuvent être sélectionnées en tant qu'échantillon complémentaire conformément aux paragraphes 5 et 6.
2. La méthode utilisée pour sélectionner l'échantillon et tirer des conclusions des résultats tient compte des normes d'audit internationalement reconnues et est documentée. L'autorité d'audit détermine la méthode d'échantillonnage statistique à appliquer compte tenu du volume des dépenses, du nombre et du type d'opérations et des autres éléments pertinents. Les paramètres techniques de l'échantillon sont déterminés conformément à l'annexe IV.
3. L'échantillon à contrôler tous les douze mois est sélectionné parmi les opérations pour lesquelles des dépenses ont été déclarées à la Commission pour le programme opérationnel au cours de l'année précédant celle où le rapport annuel de contrôle prévu à l'article 61, paragraphe 1, point e) i), du règlement de base est transmis à la Commission. Pour la première période de douze mois, l'autorité d'audit peut décider de regrouper les opérations pour lesquelles des dépenses ont été déclarées à la Commission en 2007 et en 2008 en vue de les utiliser comme base pour la sélection des opérations à contrôler.
4. L'autorité d'audit tire des conclusions sur la base des résultats des contrôles portant sur les dépenses déclarées à la Commission au cours de la période visée au paragraphe 3 et les transmet à la Commission dans le rapport annuel de contrôle. Lorsque, pour un programme opérationnel, le taux d'erreur prévu est supérieur au seuil d'erreur significative, l'autorité d'audit en analyse la signification et prend les mesures nécessaires, notamment en formulant des recommandations appropriées qu'elle consigne dans le rapport annuel de contrôle.
5. L'autorité d'audit réexamine régulièrement la couverture de l'échantillon aléatoire, en s'attachant en particulier à la nécessité d'obtenir une assurance suffisante aux fins des déclarations à fournir lors des clôtures partielle et finale du programme opérationnel. Elle décide, sur la base d'un jugement professionnel, s'il est nécessaire de contrôler un échantillon complémentaire d'opérations supplémentaires pour tenir compte de certains facteurs de risque spécifiques qui ont été détectés ou pour garantir, pour le programme, une couverture suffisante de différents types d'opérations, de bénéficiaires, d'organismes intermédiaires et d'axes prioritaires.
6. L'autorité d'audit tire des conclusions sur la base des résultats des contrôles réalisés sur l'échantillon complémentaire et les communique à la Commission dans le rapport annuel de contrôle. Lorsque le nombre d'irrégularités détectées est élevé ou lorsque des irrégularités systémiques ont été décelées, l'autorité d'audit en analyse la signification et prend les mesures nécessaires, notamment en formulant des recommandations qu'elle consigne dans le rapport annuel de contrôle. Les résultats des contrôles réalisés sur l'échantillon complémentaire sont analysés séparément des résultats relatifs à l'échantillon aléatoire. En particulier, les irrégularités décelées dans l'échantillon complémentaire ne sont pas prises en compte dans le calcul du taux d'erreur afférent à l'échantillon aléatoire.
Article 44
Documents présentés par l'autorité d'audit
1. La stratégie d'audit visée à l'article 61, paragraphe 1, point c), du règlement de base est établie conformément au modèle figurant à l'annexe V du présent règlement. Elle est mise à jour et revue chaque année et, au besoin, en cours d'année.
2. Le rapport annuel de contrôle et l'avis visés à l'article 61, paragraphe 1, point e) i), du règlement de base se fondent sur les audits des systèmes et les audits des opérations réalisés en application de l'article 61, paragraphe 1, points a) et b), dudit règlement conformément à la stratégie d'audit pour le programme opérationnel, et sont établis conformément aux modèles figurant à l'annexe VI du présent règlement.
3. La déclaration de clôture visée à l’article 61, paragraphe 1, point f), du règlement de base se fonde sur l’ensemble des activités d’audit menées par l’autorité d’audit ou sous sa responsabilité conformément à la stratégie d’audit. La déclaration de clôture et le rapport de contrôle final sont établis conformément au modèle figurant à l'annexe VII du présent règlement.
4. Si la portée de l'examen a été limitée ou si le niveau des dépenses irrégulières constatées ne permet pas de rendre un avis sans réserve, soit dans le cadre de l'avis annuel visé à l'article 61, paragraphe 1, point e), du règlement de base, soit dans le cadre de la déclaration de clôture visée à l'article 61, paragraphe 1, point f), dudit règlement, l'autorité d'audit en expose les raisons et évalue l'ampleur du problème ainsi que ses incidences financières.
5. En cas de clôture partielle d’un programme opérationnel, la déclaration sur la légalité et la régularité des transactions concernées par l'état des dépenses visé à l’article 85 du règlement de base est établie par l’autorité d’audit conformément au modèle figurant à l’annexe VIII du présent règlement et présentée conjointement à l’avis visé à l'article 61, paragraphe 1, point e) iii), du règlement de base.
Article 45
Disponibilité des documents
1. Aux fins de l'article 87 du règlement de base, l'autorité de gestion assure la mise à disposition d'un registre où sont consignées l'identité et la localisation des organismes détenant les pièces justificatives relatives aux dépenses et aux audits et qui contient tous les documents nécessaires à l'établissement d'une piste d'audit adéquate.
2. L'autorité de gestion veille à ce que les documents visés au paragraphe 1 du présent article soient mis à disposition et à ce que des extraits ou des copies en soient délivrés, aux fins d'inspection par les personnes et les organismes habilités à les inspecter, y compris, au minimum, le personnel habilité de l'autorité de gestion, de l'autorité de certification, des organismes intermédiaires, de l'autorité d'audit et des organismes visés à l'article 61, paragraphe 3, du règlement de base ainsi que les fonctionnaires habilités de la Communauté et leurs mandataires.
3. L'autorité de gestion conserve les informations nécessaires à l'évaluation et à la présentation de rapports, y compris les informations visées à l'article 40, en ce qui concerne les opérations visées à l'article 87, paragraphe 2, du règlement de base pendant l'ensemble de la période visée au paragraphe 1, point a), dudit article.
4. Les supports suivants, au minimum, sont considérés comme supports de données généralement acceptés au sens de l'article 87 du règlement de base:
a)
les photocopies de documents originaux;
b)
les microfiches de documents originaux;
c)
les versions électroniques de documents originaux;
d)
les documents n'existant qu'en version électronique.
5. La procédure de certification de la conformité des documents conservés sur des supports de données généralement acceptés avec le document original est établie par les autorités nationales et elle garantit la conformité des versions conservées avec les prescriptions légales nationales ainsi que leur fiabilité à des fins d’audit.
6. Lorsque des documents n'existent qu'en version électronique, les systèmes informatiques utilisés doivent être conformes aux normes de sécurité reconnues garantissant la conformité des documents conservés avec les prescriptions légales nationales ainsi que leur fiabilité à des fins d'audit.
Article 46
Documents présentés par l'autorité de certification
1. Les états certifiés des dépenses et les demandes de paiement visés à l'article 60, point a), du règlement de base sont établis sous le format indiqué à l'annexe IX du présent règlement et transmis à la Commission.
2. À partir de 2008, l'autorité de certification transmet chaque année à la Commission, au plus tard le 31 mars, une déclaration conforme au modèle figurant à l'annexe X précisant, pour chacun des axes prioritaires du programme opérationnel:
a)
les montants retirés des états des dépenses présentés l'année précédente à la suite de l'annulation de tout ou partie de la contribution publique à une opération;
b)
les montants recouvrés qui ont été déduits de ces états des dépenses;
c)
les montants à recouvrer à la date du 31 décembre de l'année précédente, classés par année d'émission des ordres de recouvrement.
3. Afin de procéder à la clôture partielle d'un programme opérationnel, l'autorité de certification transmet à la Commission l'état des dépenses visé à l'article 85 du règlement de base, établi sous le format indiqué à l'annexe XI du présent règlement.
Article 47
Description des systèmes de gestion et de contrôle
La description des systèmes de gestion et de contrôle pour le programme opérationnel, visés à l'article 71, paragraphe 1, du règlement de base, contient des informations sur les aspects visés à l'article 57 dudit règlement, ainsi que les informations prévues aux articles 48 et 49 du présent règlement.
Ces informations sont transmises conformément au modèle figurant à l'annexe XII, partie A, du présent règlement.
Article 48
Informations concernant l'autorité de gestion, l'autorité de certification et les organismes intermédiaires
L'État membre fournit à la Commission les informations suivantes concernant l'autorité de gestion, l'autorité de certification et chaque organisme intermédiaire:
a)
une description des tâches qui leur sont confiées;
b)
un organigramme de chacun d'eux, une description de la répartition des tâches entre les différents services ou au sein de ceux-ci et le nombre indicatif de postes alloués;
c)
les procédures de sélection et d'approbation des opérations;
d)
les procédures relatives à la réception, à la vérification et à la validation des demandes de remboursement présentées par les bénéficiaires, et notamment les règles et procédures établies aux fins des vérifications visées à l'article 39, ainsi que les procédures relatives à l'ordonnancement, à l'exécution et à la comptabilisation des paiements aux bénéficiaires;
e)
les procédures relatives à l'établissement et à la certification des états des dépenses, ainsi qu'à leur présentation à la Commission;
f)
la mention des procédures écrites établies aux fins des procédures visées aux points c), d) et e);
g)
les règles d'éligibilité établies par l'État membre et applicables au programme opérationnel;
h)
le système de conservation des pièces comptables détaillées afférentes aux opérations et des données relatives à la mise en œuvre visées à l'article 40, paragraphe 1, dans le cadre du programme opérationnel.
Article 49
Informations concernant l'autorité d'audit et les organismes visés à l'article 61, paragraphe 3, du règlement de base
L'État membre fournit à la Commission les informations suivantes en ce qui concerne l'autorité d'audit et les organismes visés à l'article 61, paragraphe 3, du règlement de base:
a)
une description de leurs tâches respectives et de leurs relations;
b)
l'organigramme de l'autorité d'audit et de chacun des organismes participant à la réalisation d'audits concernant le programme opérationnel, montrant comment leur indépendance est garantie, le nombre indicatif de postes alloués ainsi que les qualifications ou l'expérience requises;
c)
les procédures utilisées pour contrôler l'application des recommandations et des mesures correctives résultant des rapports d'audit;
d)
le cas échéant, les procédures de supervision par l'autorité d'audit des activités des organismes participant à la réalisation d'audits concernant le programme opérationnel;
e)
les procédures d'établissement du rapport annuel de contrôle et de la déclaration de clôture.
Article 50
Évaluation des systèmes de gestion et de contrôle
1. Le rapport visé à l'article 71, paragraphe 2, du règlement de base est fondé sur un examen de la description des systèmes, des documents pertinents concernant les systèmes et du système de conservation des pièces comptables et des données relatives à la mise en œuvre des opérations, ainsi que sur les entretiens réalisés avec le personnel des principaux organismes que l'autorité d'audit ou tout autre organisme chargé d'établir le rapport juge importants pour compléter, clarifier ou vérifier les informations.
2. L'avis sur la conformité des systèmes, visé à l'article 71, paragraphe 2, du règlement de base, est établi conformément au modèle figurant à l'annexe XII, partie B, du présent règlement.
3. Lorsque le système de gestion et de contrôle en question est pour l'essentiel identique à celui mis en place pour une intervention approuvée au titre du règlement (CE) no 1083/2006 du Conseil (22), il peut être tenu compte des résultats des audits réalisés par les auditeurs nationaux et communautaires concernant ce système aux fins de l'établissement du rapport et de l'avis visés à l'article 71, paragraphe 2, du règlement de base.
SECTION 2
Dérogations relatives au contrôle des programmes opérationnels visés à l'article 2
Article 51
Dérogations générales
1. En ce qui concerne les programmes opérationnels visés à l'article 2 du présent règlement, l'autorité d'audit n'est pas tenue de présenter à la Commission une stratégie d'audit conformément à l'article 61, paragraphe 1, point c), du règlement de base.
2. En ce qui concerne les programmes opérationnels visés à l'article 2 du présent règlement, lorsque l'avis sur la conformité du système, visé à l'article 71, paragraphe 2, du règlement de base, ne comporte pas de réserves ou lorsque les réserves ont été retirées à la suite de mesures de correction, la Commission peut conclure:
a)
qu'elle peut s'appuyer principalement sur l'avis visé à l'article 61, paragraphe 1, point e) ii), du règlement de base en ce qui concerne le bon fonctionnement des systèmes;
b)
qu’elle ne procédera à des contrôles sur place que s’il existe des éléments de preuve suggérant que des lacunes du système affectent les dépenses certifiées à la Commission au cours d’une année pour laquelle l’avis rendu au titre de l’article 61, paragraphe 1, point e) ii), du règlement de base a été émis sans aucune réserve quant à de telles lacunes.
3. Lorsque la Commission tire la conclusion visée au paragraphe 2 du présent article, elle en informe l'État membre concerné.
S’il existe des éléments de preuve suggérant des lacunes, elle peut demander à l'État membre concerné d’effectuer des audits conformément à l’article 72, paragraphe 3, du règlement de base, ou elle peut effectuer ses propres audits au titre de l’article 72, paragraphe 2, dudit règlement.
Article 52
Mise en place d'organismes et de procédures de droit national
1. Pour les programmes opérationnels visés à l'article 2, l'État membre peut, outre les dérogations générales prévues à l'article 51, choisir d'établir, conformément aux règles nationales, les organismes et procédures remplissant:
a)
les fonctions de l'autorité de gestion relatives à la vérification des produits et des services cofinancés et des dépenses déclarées au titre de l'article 59, point b), du règlement de base;
b)
les fonctions de l'autorité de certification au titre de l'article 60 du règlement de base;
c)
les fonctions de l'autorité d'audit au titre de l'article 61 du règlement de base.
2. Lorsqu'un État membre choisit l'option visée au paragraphe 1 du présent article, il n'est pas tenu de désigner une autorité de certification et une autorité d'audit conformément à l'article 58, paragraphe 1, points b) et c), du règlement de base.
3. Lorsqu'un État membre choisit l'option visée au paragraphe 1 du présent article, les dispositions de l'article 71 du règlement de base s'appliquent mutatis mutandis.
Article 53
Dispositions particulières applicables aux organismes et procédures de droit national
1. Le présent article s'applique aux programmes opérationnels pour lesquels un État membre a choisi l'option prévue à l'article 52, paragraphe 1.
2. Les organismes nationaux visés à l'article 52, paragraphe 1, procèdent aux vérifications visées à l'article 39, paragraphe 2.
3. Les audits des opérations visés à l’article 61, paragraphe 1, point b), du règlement de base sont réalisés conformément aux procédures nationales. Les articles 42 et 43 du présent règlement ne s’appliquent pas.
4. L'article 44, paragraphes 2 à 5, s'applique mutatis mutandis à l'élaboration des documents délivrés par les organismes nationaux visés à l'article 52, paragraphe 1.
Le rapport annuel de contrôle et l'avis annuel sont établis, le cas échéant, selon les modèles figurant à l'annexe VI.
5. Les organismes nationaux visés à l'article 52, paragraphe 1, s'acquittent des obligations prévues à l'article 46, paragraphe 2.
L'état des dépenses est établi selon les modèles figurant aux annexes IX et XI.
6. Les informations à faire figurer dans la description des systèmes de gestion et de contrôle visées aux articles 47, 48, et 49 incluent, le cas échéant, les informations relatives aux organismes nationaux visés à l'article 52, paragraphe 1.
CHAPITRE VIII
IRRÉGULARITÉS
Article 54
Définitions
Aux fins du présent chapitre, on entend par:
a)
«opérateur économique», toute personne physique ou morale ainsi que les autres entités qui participent à la mise en œuvre de l'intervention du FEP, à l'exception d'un État membre dans l'exercice de ses prérogatives de puissance publique;
b)
«premier acte de constat administratif ou judiciaire», une première évaluation par écrit par une autorité compétente, qu'elle soit administrative ou judiciaire, concluant, sur la base de faits concrets, à l'existence d'une irrégularité, sans préjudice de la possibilité que cette conclusion soit à réviser ou à retirer ultérieurement à la suite des développements de la procédure administrative ou judiciaire;
c)
«soupçon de fraude», une irrégularité donnant lieu à l'engagement d’une procédure administrative ou judiciaire au niveau national afin de déterminer l’existence d’un comportement intentionnel, en particulier d’une fraude telle que définie à l’article 1er, paragraphe 1, point a), de la convention établie sur la base de l'article K.3 du traité sur l'Union européenne, relative à la protection des intérêts financiers des Communautés européennes (23);
d)
«faillite», une procédure d’insolvabilité au sens de l’article 2, point a), du règlement (CE) no 1346/2000 du Conseil (24).
Article 55
Notification initiale - dérogations
1. Sans préjudice des obligations prévues à l'article 70 du règlement de base, dans les deux mois qui suivent la fin de chaque trimestre, les États membres communiquent à la Commission un rapport indiquant les cas d'irrégularités qui ont fait l'objet d'un premier acte de constat administratif ou judiciaire.
Dans ce rapport, les États membres donnent dans tous les cas des précisions concernant les éléments suivants:
a)
le FEP, l'objectif, le programme opérationnel, l'axe prioritaire et l'opération concernés, ainsi que le code commun d'identification (CCI);
b)
la disposition qui a été violée;
c)
la date et la source de la première information qui a permis de soupçonner l'existence d'une irrégularité;
d)
les pratiques utilisées pour commettre l'irrégularité;
e)
le cas échéant, si ces pratiques donnent lieu à un soupçon de fraude;
f)
la façon dont a été décelée l'irrégularité;
g)
le cas échéant, les États membres et les pays tiers concernés;
h)
le moment auquel ou la période pendant laquelle l'irrégularité a été commise;
i)
les autorités ou organismes nationaux qui ont procédé à la constatation de l'irrégularité et les autorités chargées du suivi administratif ou judiciaire;
j)
la date du premier acte de constat administratif ou judiciaire de l'irrégularité;
k)
l'identité des personnes physiques et morales impliquées ou de toute autre entité participante, sauf dans les cas où cette information ne peut être utile dans le cadre de la lutte contre les irrégularités en raison du caractère de l'irrégularité en cause;
l)
le budget total et la participation publique approuvés pour l'opération et la répartition du cofinancement de cette dernière entre contribution communautaire et contribution nationale;
m)
le montant de la participation publique affecté par l'irrégularité et le montant de la contribution communautaire correspondante mis en péril;
n)
lorsque aucun paiement de la participation publique n'a été effectué en faveur des personnes ou autres entités identifiées en application du point k), les montants qui auraient été indûment payés si l'irrégularité n'avait pas été constatée;
o)
l'éventuelle suspension des paiements et les possibilités de recouvrement;
p)
la nature de la dépense irrégulière.
2. Par dérogation au paragraphe 1, il n'est pas nécessaire de communiquer les cas suivants:
a)
les cas où l'irrégularité consiste seulement en l'inexécution, totale ou partielle, d'une opération couverte par le programme opérationnel cofinancé à la suite de la faillite du bénéficiaire;
b)
les cas signalés à l'autorité de gestion ou à l'autorité de certification par le bénéficiaire, volontairement et avant leur découverte par l'une ou l'autre de ces autorités, soit avant, soit après le paiement de la contribution publique;
c)
les cas décelés et corrigés par l'autorité de gestion ou l'autorité de certification avant tout paiement au bénéficiaire de la contribution publique et avant l'inclusion des dépenses concernées dans l'état des dépenses soumis à la Commission.
Toutefois, les irrégularités qui précèdent une faillite ainsi que tout soupçon de fraude doivent être communiqués.
3. Lorsque certaines des informations visées au paragraphe 1 ne sont pas disponibles, notamment celles relatives aux pratiques utilisées pour commettre l'irrégularité ainsi qu'à la façon dont celle-ci a été décelée, les États membres fournissent dans toute la mesure du possible les informations manquantes lors de la transmission à la Commission des rapports trimestriels suivants concernant les irrégularités.
4. Si des dispositions nationales prévoient le secret de l’instruction, la communication de ces informations est subordonnée à l’autorisation de l’autorité judiciaire compétente.
5. Lorsqu'un État membre n'a pas d'irrégularités à communiquer en application du paragraphe 1, il en informe la Commission dans le délai prévu audit paragraphe.
Article 56
Situations d'urgence
Chaque État membre communique sans délai à la Commission et, le cas échéant, aux autres États membres concernés les irrégularités constatées ou présumées dont il y a lieu de craindre:
a)
qu’elles aient très rapidement des répercussions en dehors de son territoire;
ou
b)
qu’elles révèlent l’emploi d’une nouvelle pratique irrégulière.
Article 57
Notification du suivi et non-recouvrement
1. Dans les deux mois suivant la fin de chaque trimestre, les États membres informent la Commission, en faisant référence à toute communication antérieure faite en vertu de l’article 55, des procédures entamées concernant toutes les irrégularités communiquées ainsi que des changements importants éventuels qui en résultent.
Ces informations comprennent au moins les éléments suivants:
a)
les montants des recouvrements effectués ou attendus;
b)
toute mesure provisoire prise par les États membres pour garantir le recouvrement des montants indûment versés;
c)
les procédures administratives et judiciaires entamées en vue du recouvrement des montants indûment versés et de l’application de sanctions;
d)
les raisons de l’abandon éventuel des procédures de recouvrement;
e)
l’abandon éventuel des poursuites pénales.
Les États membres communiquent à la Commission les décisions administratives ou judiciaires, ou les éléments essentiels de celles-ci, concernant la clôture de ces procédures et indiquent en particulier si les éléments constatés permettent de soupçonner l'existence d'une fraude. Dans le cas visé au point d), les États membres informent la Commission, dans la mesure du possible, avant de prendre une décision.
2. Lorsqu'un État membre estime que le recouvrement d'un montant ne peut pas être effectué ou attendu, il indique à la Commission, à l'occasion d'une communication spéciale, le montant non recouvré et les faits pertinents pour la décision d'imputation de la perte en application de l'article 70, paragraphe 2, du règlement de base.
Ces informations doivent être suffisamment détaillées pour permettre à la Commission de prendre cette décision dans les meilleurs délais, après concertation avec les autorités de l’État membre concerné.
Elles doivent au moins comprendre:
a)
une copie de la décision d’octroi du concours;
b)
la date du dernier paiement effectué en faveur du bénéficiaire;
c)
une copie de l’ordre de recouvrement;
d)
dans le cas des faillites devant être signalées en vertu de l’article 55, paragraphe 2, une copie du document attestant l’insolvabilité du bénéficiaire;
e)
une description sommaire des mesures prises par l’État membre afin de recouvrer le montant en question, avec mention des dates y afférentes.
3. Dans le cas visé au paragraphe 2, la Commission peut demander expressément à l’État membre de poursuivre la procédure de recouvrement.
Article 58
Transmission par voie électronique
Les informations visées aux articles 55 et 56 et à l'article 57, paragraphe 1, sont transmises, dans toute la mesure du possible, par voie électronique, à l'aide du module prévu par la Commission à cet effet, via une connexion sécurisée.
Article 59
Remboursement des frais de justice
Dans les cas où, à la demande expresse de la Commission, les autorités compétentes d’un État membre décident d’engager ou de poursuivre une procédure judiciaire en vue du recouvrement de montants indûment versés, la Commission peut s’engager à rembourser entièrement ou partiellement à l’État membre les frais de justice et ceux directement liés à la procédure, sur présentation de pièces justificatives, même si cette procédure n’aboutit pas.
Article 60
Contacts avec les États membres
1. La Commission entretient avec les États membres intéressés les contacts appropriés aux fins de compléter les renseignements fournis sur les irrégularités visées à l'article 55 et les procédures prévues à l'article 57, et spécialement sur les possibilités de recouvrement.
2. Indépendamment des contacts visés au paragraphe 1, la Commission avertit les États membres lorsque la nature de l’irrégularité laisse présumer que des pratiques identiques ou similaires pourraient avoir lieu dans d’autres États membres.
3. La Commission organise, au niveau communautaire, des réunions d’information destinées aux représentants des États membres afin d’examiner avec eux les informations obtenues en vertu des articles 55, 56 et 57 ainsi que du paragraphe 1 du présent article. Cet examen porte sur les enseignements à tirer des informations relatives aux irrégularités, aux mesures de prévention et aux poursuites.
4. Dans le cas où l’application de certaines dispositions en vigueur fait apparaître une lacune préjudiciable aux intérêts de la Communauté, les États membres et la Commission se consultent, à la demande de l’un d’entre eux ou de la Commission, en vue de remédier à cette lacune.
Article 61
Utilisation des informations
La Commission peut utiliser toutes les informations de nature générale ou opérationnelle communiquées par les États membres en application du présent règlement pour effectuer des analyses de risques et élaborer, sur la base des informations obtenues, des rapports et des dispositifs d’alerte permettant une détection plus efficace des risques.
Article 62
Communication d'informations aux comités
La Commission informe régulièrement les États membres, dans le cadre du comité consultatif pour la coordination dans le domaine de la lutte contre la fraude institué par la décision 94/140/CE de la Commission (25), de l’ordre de grandeur des sommes sur lesquelles portent les irrégularités décelées et des diverses catégories d’irrégularités, ventilées selon leur nature et leur nombre. Le comité visé à l'article 101 du règlement de base est également informé.
Article 63
Irrégularités inférieures au seuil de notification
1. Lorsque les irrégularités portent sur des sommes inférieures à 10 000 EUR à charge du budget général des Communautés européennes, les États membres ne transmettent à la Commission les renseignements prévus aux articles 55 et 57 que si cette dernière les a demandés expressément.
Toutefois, conformément à l'article 60, point f), du règlement de base, les États membres tiennent une comptabilité des montants inférieurs à ce seuil qui sont à recouvrer ainsi que des montants recouvrés ou retirés à la suite de l'annulation de la participation à une opération et reversent les montants recouvrés au budget général des Communautés européennes.
Sans préjudice des obligations découlant directement de l’article 70, paragraphe 1, point b), du règlement de base, l’État membre et la Communauté partagent les pertes éventuelles découlant des montants inférieurs à ce seuil qui ne peuvent être recouvrés, conformément au taux de cofinancement applicable à l’opération concernée. La procédure prévue à l'article 57, paragraphe 2, du présent règlement n'est pas applicable, sauf décision contraire de la Commission.
Le troisième alinéa du présent paragraphe s'applique également aux cas de faillites non soumises à l’obligation de notification prévue à l’article 55, paragraphe 1.
2. Les États membres qui n’ont pas adopté l’euro comme monnaie à la date de la constatation de l’irrégularité convertissent en euros le montant des dépenses effectuées en monnaie nationale conformément à l’article 95 du règlement de base. Lorsque les dépenses n’ont pas été enregistrées dans les comptes de l’autorité de certification, le taux de change comptable le plus récent publié électroniquement par la Commission est utilisé.
CHAPITRE IX
ÉCHANGE DE DONNÉES PAR VOIE ÉLECTRONIQUE
Article 64
Système informatique d’échange de données
Aux fins des articles 65 et 75 du règlement de base, un système informatique d'échange des données servant à échanger la totalité des données relatives au programme opérationnel est mis au point.
L'échange de données entre chaque État membre et la Commission est effectué au moyen de ce système informatique, mis en place par la Commission, qui permet un échange sécurisé des données entre la Commission et chaque État membre.
Les États membres sont associés au perfectionnement du système informatique d'échange de données.
Article 65
Contenu du système informatique d’échange de données
1. Le système informatique d'échange de données contient des informations intéressant aussi bien la Commission que les États membres et, au minimum, les données suivantes, nécessaires à l'exécution des transactions financières:
a)
le plan de financement des programmes opérationnels, conformément au modèle figurant à l'annexe I, partie B;
b)
les états des dépenses et les demandes de paiement, conformément au modèle figurant à l'annexe IX;
c)
la déclaration annuelle relative aux montants retirés et recouvrés et aux recouvrements en cours, conformément au modèle figurant à l'annexe X;
d)
les prévisions annuelles de demandes de paiement probables, conformément au modèle figurant à l'annexe XIII;
e)
la section financière des rapports annuel et final d'exécution, conformément au modèle figurant à l'annexe XIV, point 3.3;
2. Outre les dispositions du paragraphe 1, le système informatique d'échange de données contient, au minimum, les documents et données d'intérêt commun suivants, permettant d'effectuer un suivi:
a)
le plan stratégique national visé à l'article 15 du règlement de base;
b)
le programme opérationnel, y compris ses révisions éventuelles, conformément au modèle figurant à l'annexe I, partie A;
c)
la décision de la Commission concernant la participation du FEP;
d)
les rapports annuel et final d'exécution, conformément au modèle figurant à l'annexe XIV;
e)
la stratégie d'audit, conformément au modèle figurant à l'annexe V;
f)
la description du système de gestion et de contrôle, conformément au modèle figurant à l'annexe XII, partie A;
g)
les rapports et les avis relatifs aux audits, conformément aux modèles figurant aux annexes VI, VII, VIII et à l'annexe XII, partie B, et la correspondance échangée entre la Commission et chaque État membre;
h)
l'état des dépenses relatif à la clôture partielle, conformément au modèle figurant à l'annexe XI;
i)
la déclaration annuelle relative aux montants retirés et recouvrés et aux recouvrements en cours, conformément au modèle figurant à l'annexe X.
3. Les informations visées aux paragraphes 1 et 2 sont, le cas échéant, transmises dans le format indiqué dans les annexes.
Article 66
Fonctionnement du système informatique d’échange de données
1. La Commission et les autorités désignées par l’État membre en application du règlement de base, ainsi que les organismes auxquels cette tâche a été déléguée, introduisent et mettent à jour dans le système informatique d'échange de données les documents relevant de leurs compétences respectives dans le format requis.
2. Les États membres centralisent et transmettent à la Commission les demandes de droits d'accès au système informatique d’échange de données.
3. Les échanges de données et les transactions portent une signature électronique au sens de l'article 2, point 1), de la directive 1999/93/CE. Les États membres et la Commission reconnaissent la validité juridique et l'admissibilité de la signature électronique utilisée dans le système informatique d'échange de données comme preuve en justice.
4. Le coût de la mise au point du système informatique est financé par le budget général des Communautés européennes en vertu de l'article 46, paragraphe 1, du règlement de base. Les coûts éventuels d'une interface entre le système informatique commun d'échange de données et les systèmes informatiques nationaux, régionaux et locaux, de même que les coûts éventuels d'adaptation des systèmes nationaux, régionaux et locaux aux prescriptions du règlement de base sont éligibles au titre de l’article 46, paragraphe 2, dudit règlement.
Article 67
Transmission des données par le système informatique d'échange de données
1. Le système informatique d'échange de données est accessible aux États membres et à la Commission, soit directement, soit par l’intermédiaire d’une interface assurant la synchronisation et l'enregistrement automatiques des données avec les systèmes informatiques de gestion nationaux, régionaux et locaux.
2. La date prise en considération pour l’envoi des documents à la Commission est la date à laquelle l’État membre enregistre les documents dans le système informatique d'échange de données.
3. En cas de force majeure, et notamment de dysfonctionnement du système informatique d'échange de données ou de problème dans la continuité de la connexion, l’État membre concerné peut adresser à la Commission un exemplaire papier des documents requis par le règlement de base, conformément aux modèles figurant aux annexes I, et V à XIV, du présent règlement. Dès la disparition du cas de force majeure, l’État membre enregistre les documents correspondants dans le système informatique d'échange de données. Par dérogation au paragraphe 2, la date à prendre en compte pour l'envoi est réputée être la date de transmission des documents sur support papier.
CHAPITRE X
DONNÉES À CARACTÈRE PERSONNEL
Article 68
Protection des données à caractère personnel
1. Les États membres et la Commission prennent toutes les mesures nécessaires pour empêcher toute divulgation non autorisée des informations visées à l'article 40, paragraphe 1, des informations collectées par la Commission lors de ses audits et des informations visées au chapitre VIII, ainsi que l'accès non autorisé à ces informations.
2. Les informations visées à l'article 40, paragraphe 1, du présent règlement ainsi que les informations collectées par la Commission dans le cadre des audits qu'elle réalise ne sont utilisées par la Commission que dans le but d'exercer les responsabilités qui lui incombent en vertu de l'article 72 du règlement de base.
La Cour des comptes européenne et l’Office européen de lutte antifraude ont accès à ces informations.
3. Les informations visées au chapitre VIII ne peuvent être transmises à des personnes autres que celles qui, dans les États membres ou au sein des institutions communautaires, sont, par leurs fonctions, appelées à les connaître, à moins que l’État membre qui les a communiquées n’y ait expressément consenti.
4. Toute donnée à caractère personnel figurant dans les informations visées à l'article 31, deuxième alinéa, point d), n'est traitée qu'aux fins prévues par ledit article.
CHAPITRE XI
DISPOSITIONS FINALES
Article 69
Abrogation
Les règlements (CE) no 2722/2000, (CE) no 908/2000 et (CE) no 366/2001 sont abrogés. Les références aux règlements abrogés s’entendent comme faites au présent règlement.
Les dispositions des règlements abrogés continuent de s’appliquer aux interventions approuvées en vertu du règlement (CE) no 2792/1999.
Article 70
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 26 mars 2007.