NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1202/2004
ze dne 29. června 2004
otevření dovozní kvóty a zajištění správy dovozní kvóty pro mladé býky na výkrm (od 1. července 2004 do 30. června 2005)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17.5.1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem (1), a především na jeho článek 32 odst. 1,
vzhledem k tomu, že
(1)
Plán Světové obchodní organizace (WTO) CXL vyžaduje, aby Společenství otevřelo roční dovozní tarifní kvótu pro 169 000 kusů mladých býků na výkrm.
(2)
Na základě výsledků jednání podle článku XXIV.6 GATT v rámci WTO po přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Malty, Maďarska, Polska, Slovinska a Slovenska (dále jen „nové členské státy“), z nichž někteří byli společně s Rumunskem v posledních třech kvótních letech hlavními dodavateli v rámci této kvóty, je vhodné stanovit podrobná pravidla pro řízení této tarifní kvóty, aby bylo dostupné množství kusů dobytka za období od 1. července 2004 do 30. června 2005 rozloženo vhodným způsobem během celého roku ve smyslu článku 32 odst. 4 nařízení (ES) č. 1254/1999.
(3)
Aby se vzaly v úvahu tradiční obchodní modely mezi Společenstvím a dodavatelskými zeměmi v rámci této kvóty a potřeba zajistit rovnováhu na trhu, je dostupné množství kusů dobytka rozloženo během kvótního roku 2004/2005 na čtyři čtvrtletí. Jakmile bude probíhající jednání XXIV.6 ukončeno a ratifikováno, budou nová pravidla řízení realizována. Tato pravidla by měla brát v úvahu výsledky tohoto jednání a již využité množství kusů v rámci kvóty otevřené tímto nařízením.
(4)
Aby byl zajištěn rovnoprávnější přístup ke kvótě, a současně se zajistil obchodně přijatelný počet zvířat na jednu žádost, musí každá žádost o dovozní licenci respektovat minimální a maximální počet kusů.
(5)
Aby se předešlo spekulacím, mělo by být množství kusů dobytka, které je k dispozici v rámci kvóty, přístupné i provozovatelům, kteří jsou schopni doložit, že se skutečně aktivně účastní ve velkém rozsahu dovozu ze třetích zemí. Se zřetelem k této skutečnosti a za účelem zajištění efektivního řízení by měli příslušní obchodníci splňovat podmínku, že během roku 2003 dovezli minimálně 100 kusů, vzhledem k tomu, že zásilka 100 kusů může být považována za obchodně přijatelnou zásilku. Provozovatelé v Maďarsku, Polsku, České republice, Slovensku, Slovinsku, Estonsku, Lotyšsku, Litvě, na Kypru a na Maltě by měli mít možnost podat žádost na základě dovozů ze zemí, které pro ně byly třetími zeměmi v roce 2003.
(6)
Mají-li být tato kritéria kontrolována, musejí být žádosti předkládány v členském státu, ve kterém je dovozce zapsán v registru plátců DPH.
(7)
Aby se předešlo spekulacím, měl by být dovozcům, kteří již k 1. lednu 2004 neobchodovali s živým dobytkem, odepřen přístup ke kvótě a licence by neměly být převoditelné.
(8)
Měla by být přijata opatření pro množství kusů dobytka, u nichž by mohly být žádosti o licenci přidělovány až po určitém období přezkoumávání, a případně po použití jednotného procentního snížení.
(9)
Organizace by měla být řízena na základě dovozních licencí. K tomuto účelu by měla být stanovena pravidla pro předkládání žádostí a uvádění informací obsažených v žádostech a licencích, v případě nutnosti doplněním určitých ustanovení do nařízení Komise (ES) č. 1445/95 ze dne 26. června 1995 o pravidlech pro žádosti o dovozní a vývozní licence v sektoru hovězího a telecího masa a o zrušení nařízení (ES) č. 2377/80 (2) a do nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, které stanoví společná podrobná pravidla pro používání systému dovozních a vývozních licencí a certifikátů pro zemědělské produkty (3).
(10)
Zkušenosti ukazují, že správné řízení kvóty navíc vyžaduje, aby byl jmenovitý držitel licence přímo i dovozcem. Proto by se měl tento dovozce aktivně zúčastňovat nákupu, přepravy a dovozu příslušných zvířat. Předložení dokladu o této činnosti by tedy mělo být dalším základním požadavkem pro zabezpečení licence.
(11)
S ohledem na zajištění přísné statistické kontroly zvířat dovážených v rámci kvóty by neměly platit tolerance podle článku 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 1291/2000.
(12)
Použití této tarifní kvóty vyžaduje efektivní kontroly konkrétního místa určení dovážených zvířat. Zvířata by tedy měla být vykrmena v členském státu, který vydal dovozní licenci.
(13)
Měla by být složena jistina, která zajistí, že zvířata budou vykrmována ve stanovených výrobních jednotkách po dobu nejméně 120 dnů. Výše jistiny by měla vykompenzovat rozdíl mezi clem dle společného celního sazebníku a sníženým clem, platným v den uvolnění příslušných zvířat do volného oběhu.
(14)
Opatření uvedená v tomto nařízení jsou v souladu s názorem Řídicí komise pro hovězí a telecí maso,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Na období od 1. července 2004 do 30. června 2005 se tímto otevírá tarifní kvóta pro 169 000 mladých býků, spadajících pod kód KN 0102 90 05, 0102 90 29 nebo 0102 90 49 podle kombinované nomenklatury (KN) a určených pro výkrm ve Společenství, přičemž tato kvóta může být případně snížena v souladu s vyjednáváním mezi Společenstvím a jeho partnery v organizaci WTO v rámci jednání podle článku XXIV.6 dohody GATT uvnitř organizace WTO.
Číslo této tarifní kvóty je 09.4005.
2. Dovozní clo platné podle tarifní kvóty, uvedené v odstavci 1, bude činit 16 % hodnoty plus 582 eur na čistou tunu.
Celní sazba uvedená v prvním pododstavci platí za podmínky, že budou dovážená zvířata nejméně 120 dnů vykrmována ve členském státu, který vydal dovozní licenci.
3. Množství kusů dobytka uvedené v odstavci 1 bude rozloženo během období uvedeného v daném odstavci následovně:
a)
42 250 živých býků na období od 1. července 2004 do 30. září 2004;
b)
42 250 živých býků na období od 1. října 2004 do 31. prosince 2004;
c)
42 250 živých býků na období od 1. ledna 2005 do 31. března 2005;
d)
42 250 živých býků na období od 1. dubna 2005 do 30. června 2005.
4. Jestliže je během jednoho z období uvedených v odstavcích 3a), 3b) a 3c) množství kusů, na které jsou přijaty během daného období žádosti o licence, nižší než množství, které je pro příslušné období k dispozici, bude zbývající množství kusů z takového období připočteno k množství kusů pro následující období.
Článek 2
1. Aby se žadatelé kvalifikovali pro žádost v rámci kvóty uvedené v článku 1, musí být fyzickými nebo právnickými osobami a musí příslušným orgánům daného členského státu k okamžiku, ke kterému předkládají své žádosti o dovozní licence, prokázat, že během roku 2003 dovezli alespoň 100 zvířat spadajících pod kód 0102 90 podle kombinované nomenklatury.
Žadatelé musí být uvedeni v národním registru plátců DPH.
2. Provozovatelé v České republice, Estonsku, na Kypru, v Lotyšsku, Litvě, na Maltě, v Maďarsku, Polsku, Slovinsku a Slovensku mohou zažádat o dovozní licenci na základě dovozů uvedených v odstavci 1 ze zemí, které pro ně byly v roce 2003 třetími zeměmi.
3. Doklad o dovozu musí být předložen výhradně ve formě celního dokladu o uvolnění do volného oběhu, řádně podepsaného celními orgány a obsahujícího odkaz na příslušného žadatele jako příjemce zvířat.
Členské státy mohou přijímat kopie dokumentů uvedených v prvním pododstavci, řádně ověřené příslušným orgánem. Jsou-li takové kopie přijímány, musí být oznámení v tomto smyslu součástí komunikace ze členských států podle článku 3 odst. 5 s ohledem na každého příslušného žadatele.
4. Provozovatelé, kteří k 1. lednu 2004 ukončili obchodování s hovězím a telecím masem se třetími zeměmi, se pro žádost nekvalifikují.
5. Společnost vytvořená sloučením společností, z nichž každá splňuje referenční dovozy odpovídající minimálnímu množství podle odstavce 1, může tyto referenční dovozy použít jako východisko pro svoji žádost.
Článek 3
1. Žádost o dovozní licenci může být předložena pouze ve členském státu, ve kterém je žadatel registrován jako plátce DPH.
2. Žádosti o dovozní licence na každé období uvedené v článku 1 odst. 3
a)
musí obsahovat alespoň 100 zvířat,
b)
nesmějí být podány na více než 5 % celkového množství kusů dobytka, které je k dispozici.
Jestliže žádost překračuje množstevní limit uvedený v prvním pododstavci, bodu b), nebude na přebytek brán zřetel.
3. Žádosti o dovozní licence budou předkládány během prvních 10 pracovních dnů každého období, uvedeného v článku 1 odst. 3. Žádosti na první období však smějí být předloženy nejpozději do druhého čtvrtku po zveřejnění tohoto Nařízení v Úředním věstníku Evropské unie.
4. Žadatelé mohou podat na každé období podle článku 1 odst. 3 nejvýše jednu žádost. Jestliže žadatel podá žádostí více, budou všechny žádosti od tohoto žadatele odmítnuty.
5. Po ověření předložených dokladů předloží členské státy Komisi seznam žadatelů, jejich adres a množství kusů dobytka, o které žádají, a to nejpozději do pátého pracovního dne od konce období pro podávání žádostí.
Veškerá oznámení, včetně nulových hlášení, musí být odesíláhaí faxem nebo elektronickou poštou na základě vzorového formuláře v příloze I tohoto Nařízení v případech, kdy byly žádosti skutečně podány.
Článek 4
1. Po oznámení podle článku 3 odst. 5 se Komise co nejdříve rozhodne, v jakém rozsahu mohou být žádosti přijaty.
2. Jestliže je množství kusů dobytka, na které jsou podány žádosti podle článku 3, vyšší než množství, které je v příslušném období k dispozici, stanoví Komise jednotné procentní snížení, které bude použito na množství kusů dobytka vykryté žádostmi.
Jestliže použití redukčního koeficientu podle prvního pododstavce vede k tomu, že na jednu žádost bude množství kusů dobytka nižší než 100, bude dostupné množství kusů přiděleno příslušnými členskými státy losem o dovozní práva vždy na 100 kusů. Zahrnuje-li zbývající los množství nižší než 100 kusů dobytka, bude toto množství považováno za jeden los.
3. Licence budou vydávány co nejdříve s ohledem na rozhodnutí Komise o přijetí žádostí
Článek 5
1. Dovozní licence budou vydávány na jméno provozovatele, který předložil žádost.
2. Žádosti o licence a licence musejí obsahovat následující údaje:
a)
v kolonce 8 zemi původu;
b)
v kolonce 16 jeden nebo několik z následujících kódy podle kombinované nomenklatury: 0102 90 05; 0102 90 29 nebo 0102 90 49;
c)
v kolonce 20 číslo kvóty (09.4005) a jedno z označení podle přílohy III.
Článek 6
1. Bez ohledu na článek 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 nebudou licence vydané podle tohoto nařízení převoditelné a pojí se k nim práva podle tarifních kvót pouze v případě, že jsou vystaveny na stejné jméno a adresu jako jméno a adresa osoby uvedené jako příjemce v celním prohlášení o uvolnění do volného oběhu, které je doprovází.
2. Žádné dovozní licence nezůstanou v platnosti po 30. červnu 2005.
3. Jistina na dovozní licenci bude 20 eur na kus a bude složena žadatelem společně se žádostí o licenci.
4. Vydané licence budou platné v celém Společenství.
5. Podle článku 50 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 bude za všechny kusy dobytka dovezené nad rámec množství dobytka, uvedeného v dovozní licenci, vybíráno úplné clo podle společného celního sazebníku, platného ke dni přijetí celního prohlášení o volném oběhu.
6. Bez ohledu na ustanovení oddílu 4 části III nařízení (ES) č. 1291/2000 nebude jistina uvolněna, odkud nebude předložen doklad o tom, že jmenovitý držitel licence byl obchodně a logisticky odpovědný za nákup, přepravu a proclení příslušných zvířat pro volný oběh. Takovým dokladem přinejmenším bude:
a)
originál faktury nebo ověřená kopie faktury vystavené na jméno jmenovitého držitele prodejcem nebo jeho zástupcem, založeným ve třetí zemi coby vývozní zemi, a doklad o zaplacení jmenovitým držitelem nebo o otevření neodvolatelného dokumentárního akreditivu jménem jmenovitého držitele ve prospěch prodejce;
b)
konosament, popř. doklad o pozemní nebo letecké přepravě příslušných zvířat, vyhotovený na jméno jmenovitého držitele;
c)
kopie č. 8 formuláře IM 4 se jménem a adresou jmenovitého držitele, která je jediným údajem v kolonce 8.
Článek 7
1. V okamžiku dovozu musí dovozce předložit doklad o tom, že
a)
učinil písemný závazek v tom smyslu, že bude do jednoho měsíce informovat příslušný orgán členského státu, který licenci vydal, o farmě/statku nebo farmách/statcích, kde budou mladí býci vykrmeni;
b)
složil jistinu ve výši stanovené pro každý příslušný KN kód dle přílohy II u příslušného orgánu členské země, která vydala licenci; výkrm dovážených zvířat v daném členském státu alespoň po dobu 120 dnů ode dne přijetí celního prohlášení o uvolnění do volného oběhu je základním požadavkem ve smyslu článku 20 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 2220/85 (4).
2. S výjimkou případů vyšší moci bude jistina podle odstavce 1 písm. b) uvolněna pouze v případě, že je příslušnému orgánu členského státu, který licenci vydal, předložen doklad o tom, že mladí býci
a)
byli vykrmeni na farmě/statku nebo farmách/statcích podle odstavce 1;
b)
nebyli poraženi před uplynutím období 120 dnů ode dne dovozu nebo
c)
byli poraženi ze zdravotních důvodů nebo zemřeli v důsledku nemoci nebo nehody před uplynutím tohoto období.
Jistina bude uvolněna ihned po předložení tohoto dokladu.
Není-li však dodržena lhůta uvedená v odstavci 1 písm. a), bude uvolněná jistina snížena o:
-
15 % a o
-
2 % zbývající částky za každý den, o který byla lhůta překročena.
Neuvolněna částka propadne a bude vedena jako celní poplatek.
3. Nebude-li doklad podle odstavce 2 předložen do 180 dnů ode dne dovozu, jistina propadne a bude zadržena jako celní poplatek.
Nebude-li však tento doklad předložen do 180 dnů podle prvního pododstavce, ale bude předložen do šesti měsíců od uvedeného období, bude vrácena propadnutá částka po odečtení 15 % jistiny.
Článek 8
Nařízení (ES) č. 1291/2000 a (ES) č. 1445/95 platí s ohledem na toto nařízení.
Článek 9
Toto Nařízení vejde v platnost v den následující po dni jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je jako celek závazné a platné ve všech členských státech.
V Bruselu 29. června 2004
RÈGLEMENT (CE) N o 1202/2004 DE LA COMMISSION
du 29 juin 2004
portant ouverture et mode de gestion d'un contingent tarifaire pour l'importation de jeunes bovins mâles destinés à l'engraissement (du 1er juillet 2004 au 30 juin 2005)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 1254/1999 du Conseil du 17 mai 1999, portant organisation commune des marchés dans le secteur de la viande bovine (1), et notamment son article 32, paragraphe 1,
considérant ce qui suit:
(1)
La liste CXL de l'Organisation mondiale du commerce (OMC) impose à la Communauté l'ouverture d'un contingent tarifaire annuel pour l'importation de 169 000 têtes de jeunes bovins mâles destinés à l'engraissement.
(2)
Dans l’attente des résultats des négociations au titre de l’article XXIV.6 du GATT dans le cadre de l’OMC à la suite de l’adhésion de la République tchèque, de l’Estonie, de Chypre, de la Lettonie, de la Lituanie, de la Hongrie, de Malte, de la Pologne, de la Slovénie et de la Slovaquie (ci-après dénommés «les nouveaux États membres»), dont certains étaient, avec la Roumanie, les principaux pays fournisseurs dans le cadre de ce contingent au cours des trois derniers exercices contingentaires, il convient d'établir dans les modalités de gestion de ce contingent tarifaire que, pour la période allant du 1er juillet 2004 jusqu’au 30 juin 2005, la quantité disponible doit être échelonnée sur une base appropriée, au sens de l’article 32, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1254/1999.
(3)
Pour tenir compte des courants d’échange traditionnels entre la Communauté et les pays fournisseurs dans le cadre de ce contingent et de la nécessité de maintenir l’équilibre du marché, la quantité disponible est échelonnée sur les quatre trimestres de l'année contingentaire 2004/2005. Dès que les négociations au titre de l’article XXIV.6 en cours seront terminées et qu’un accord aura été ratifié, de nouvelles règles de gestion seront mises en œuvre. Il importe que ces règles tiennent compte des résultats de ces négociations et des quantités déjà utilisées dans le contingent ouvert par le présent règlement.
(4)
Afin d’assurer un accès plus équitable au contingent tout en garantissant un nombre d’animaux commercialement rentable par demande, il importe que chaque demande de certificat d'importation respecte un nombre minimal et un nombre maximal de têtes.
(5)
Afin d'éviter la spéculation, il est approprié de rendre les quantités disponibles dans le cadre du contingent accessibles aux opérateurs pouvant montrer qu’ils importent véritablement des quantités d'une certaine importance des pays tiers. Dans cette optique et afin d’assurer une bonne gestion, il convient d’exiger des opérateurs concernés qu’ils aient importé un minimum de 100 animaux au cours de l’année 2003 étant donné qu’un lot de 100 animaux peut être considéré comme un lot commercialement rentable. Il convient d'autoriser les opérateurs de la Hongrie, de la Pologne, de la République tchèque, de la Slovaquie, de la Slovénie, de l'Estonie, de la Lettonie, de la Lituanie, de Chypre, et de Malte, à introduire leur demande sur la base des importations en provenance de pays qui étaient pour eux des pays tiers en 2003.
(6)
Étant donné qu’il convient de vérifier ces critères, il est nécessaire que les demandes soient présentées dans l'État membre où l'importateur est inscrit au registre de la taxe sur la valeur ajoutée (TVA).
(7)
Afin d'éviter la spéculation, il convient d’interdire l’accès au contingent aux importateurs n'exerçant plus d'activité dans le secteur de la viande bovine à la date du 1er janvier 2004 et d'exclure la possibilité de transmettre des certificats d'importation.
(8)
Il y a lieu de prévoir que les quantités pour lesquelles des certificats d'importation peuvent être demandés soient attribuées après un délai de réflexion et moyennant, le cas échéant, l'application d'un pourcentage unique de réduction.
(9)
Il y a lieu de gérer le régime à l'aide de certificats d'importation. À cet effet, il faut prévoir notamment les modalités de présentation des demandes ainsi que les éléments devant figurer sur les demandes et sur les certificats, le cas échéant en complétant certaines dispositions du règlement (CE) no 1445/96 de la Commission du 26 juin 1995, portant modalités d'application du régime des certificats d'importation et d'exportation dans le secteur de la viande bovine et abrogeant le règlement (CEE) no 2377/80 (2) et du règlement (CE) no 1291/2000 de la Commission du 9 juin 2000, portant modalités communes d'application du régime des certificats d'importation, d'exportation et de préfixation pour les produits agricoles (3).
(10)
L’expérience montre qu’afin d'assurer une bonne gestion du contingent, il est également nécessaire que les titulaires des certificats soient véritablement des importateurs. Il convient donc que ces importateurs participent activement à l'achat, au transport et à l'importation des animaux concernés. Par conséquent, la fourniture de preuves attestant ces activités doit également constituer une exigence principale en ce qui concerne la garantie relative au certificat.
(11)
En vue de garantir un contrôle statistique rigoureux des animaux importés au titre du contingent, il importe de ne pas appliquer la tolérance visée à l'article 8, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1291/2000.
(12)
L'application de ce contingent tarifaire implique des contrôles effectifs en ce qui concerne la destination particulière des animaux importés. Par conséquent, il convient que l'engraissement des animaux ait lieu dans l'État membre qui a délivré le certificat d'importation.
(13)
Il y a lieu de constituer une garantie en vue de s’assurer que les animaux seront engraissés pendant au moins cent vingt jours dans des unités de production désignées. Le montant de cette garantie doit couvrir la différence entre les droits de douane du tarif douanier commun (TDC) et les droits réduits, applicables à la date de la mise en libre pratique des animaux en question.
(14)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l'avis du comité de gestion de la viande bovine,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
1. Un contingent tarifaire de 169 000 têtes de jeunes bovins mâles relevant des codes NC 0102 90 05, 0102 90 29 et 0102 90 49 et destinés à l’engraissement dans la Communauté est ouvert pour la période allant du 1er juillet 2004 jusqu’au 30 juin 2005 sous réserve de toute réduction négociée ultérieurement entre la Communauté et ses partenaires de l’OMC dans le cadre des négociations au titre de l’article XXIV.6 du GATT, dans le contexte de l’OMC.
Le contingent tarifaire porte le numéro d'ordre 09.4005.
2. Le droit de douane à l'importation applicable dans le cadre du contingent tarifaire visé au paragraphe 1 s'élève à 16 % ad valorem plus 582 euros par tonne de poids net.
Le taux de droit prévu au premier alinéa est appliqué à condition que les animaux importés soient engraissés pendant une période d'au moins cent vingt jours dans l'État membre qui a délivré le certificat d'importation.
3. La quantité visée au paragraphe 1 est échelonnée sur la période visée audit paragraphe de la manière suivante:
a)
42 250 bovins vivants pour la période du 1er juillet 2004 au 30 septembre 2004;
b)
42 250 bovins vivants pour la période du 1er octobre 2004 au 31 décembre 2004;
c)
42 250 bovins vivants pour la période du 1er janvier 2005 au 31 mars 2005;
d)
42 250 bovins vivants pour la période du 1er avril 2005 au 30 juin 2005.
4. Si, au cours d’une des périodes mentionnées au paragraphe 3, points a), b) et c), la quantité qui a fait l’objet de demandes de certificats pour chacune de ces périodes est inférieure à la quantité disponible pour la période en question, la quantité restante pour cette période est ajoutée à la quantité disponible pour la période suivante.
Article 2
1. Pour bénéficier du contingent visé à l'article 1er, le demandeur doit être une personne physique ou morale et, au moment de la présentation de la demande, prouver, à la satisfaction des autorités compétentes de l'État membre concerné, qu'il a importé au cours de l’année 2003 au moins 100 animaux relevant du code NC 0102 90.
Le demandeur doit être inscrit dans un registre national de TVA.
2. Les opérateurs de la République tchèque, de l'Estonie, de Chypre, de la Lettonie, de la Lituanie, de Malte, de la Hongrie, de la Pologne, de la Slovénie et de la Slovaquie peuvent introduire une demande de certificats d'importation sur la base des importations visées au paragraphe 1 en provenance de pays qui étaient pour eux des pays tiers en 2003.
3. La preuve des importations est apportée exclusivement à l'aide du document douanier de mise en libre pratique dûment visé par les autorités douanières et faisant référence au demandeur du certificat comme étant le destinataire.
Les États membres peuvent accepter des copies du document visé au premier alinéa à condition qu'elles soient dûment certifiées par l'autorité compétente. Lorsque de telles copies sont acceptées, il en est fait état dans la notification de l'État membre visée à l'article 3, paragraphe 5, pour chacun des demandeurs concernés.
4. Les opérateurs qui, à la date du 1er janvier 2004, ont mis un terme à leurs activités dans le secteur de la viande bovine avec les pays tiers ne sont pas autorisés à présenter une demande.
5. Une société issue de la fusion d'entreprises qui ont chacune des importations de référence conformes à la quantité minimale visée au paragraphe 1 peut fonder sa demande sur ces importations de référence.
Article 3
1. Les demandes de certificats d'importation ne peuvent être présentées que dans l'État membre où le demandeur est inscrit dans un registre national de TVA.
2. Les demandes de certificats d’importation pour chaque période visée à l’article 1er, paragraphe 3:
a)
doivent porter sur une quantité égale ou supérieure à cent têtes;
b)
ne peuvent porter sur une quantité supérieure à 5 % de la quantité disponible.
Dans le cas où une demande dépasse la quantité visée au premier alinéa, point b), il n'en est tenu compte que dans la limite de cette quantité.
3. Les demandes de certificats d’importation sont à soumettre au cours des dix premiers jours ouvrables de chacune des périodes visées à l’article 1er, paragraphe 3. Toutefois, les demandes pour la première période sont à soumettre au plus tard le deuxième jeudi suivant la publication du présent règlement au Journal officiel de l’Union européenne.
4. Un même intéressé ne peut lancer qu’une seule demande pour chaque période visée à l'article 1er, paragraphe 3. Si un même intéressé présente plus d'une demande, toutes ses demandes sont réputées irrecevables.
5. Après vérification des documents présentés, les États membres notifient à la Commission, au plus tard le cinquième jour ouvrable suivant celui de la fin de la période de dépôt des demandes, la liste des demandeurs, leur adresse, ainsi que les quantités demandées.
Toute notification, y compris la communication «néant», s’effectue par télécopieur ou par courrier électronique, à l’aide du formulaire figurant à l'annexe I du présent règlement si des demandes sont effectivement déposées.
Article 4
1. À la suite de la notification visée à l'article 3, paragraphe 5, la Commission décide, dans les meilleurs délais, dans quelle mesure il est possible de satisfaire à la demande.
2. Si les quantités sur lesquelles portent les demandes visées à l’article 3 dépassent les quantités disponibles pour la période en question, la Commission fixe un pourcentage unique de réduction des quantités demandées.
Si la réduction visée au premier alinéa aboutit à une quantité inférieure à 100 têtes par demande, l'attribution est opérée, par voie de tirage au sort par lot de 100 têtes, par les États membres concernés. Si le lot restant est inférieur à 100 têtes, il est considéré comme un seul lot.
3. Sous réserve d’une décision d'acceptation des demandes par la Commission, les certificats sont délivrés dans les meilleurs délais.
Article 5
1. Les certificats d’importation sont délivrés au nom de l’opérateur qui a présenté la demande.
2. La demande de certificat et le certificat comportent les mentions suivantes:
a)
dans la case 8, le pays d'origine;
b)
dans la case 16, un ou plusieurs des codes suivants de la nomenclature combinée: 0102 90 05; 0102 90 29 et 0102 90 49;
c)
dans la case 20, le numéro d’ordre du contingent (09.4005) et au moins une des mentions prévues à l’annexe III.
Article 6
1. Par dérogation aux dispositions de l'article 9, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1291/2000, les certificats d'importation délivrés au titre du présent règlement ne sont pas transmissibles et ne peuvent donner droit au bénéfice du contingent tarifaire que s'ils sont établis aux mêmes noms et adresses que ceux figurant dans les déclarations en douane de mise en libre pratique qui les accompagnent.
2. Aucun certificat n'est valable après le 30 juin 2005.
3. La garantie relative au certificat d'importation s'élève à 20 euros par tête et est déposée par le demandeur avec la demande de certificat.
4. Les certificats délivrés sont valables dans toute la Communauté.
5. En application de l'article 50, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1291/2000, l'intégralité du droit du tarif douanier commun applicable à la date d'acceptation de la déclaration de mise en libre pratique est perçue pour toutes les quantités importées qui dépassent celles indiquées dans le certificat d'importation.
6. Par dérogation aux dispositions du titre III, section 4, du règlement (CE) no 1291/2000, la garantie ne peut être libérée tant que la preuve n'a pas été fournie que le titulaire du certificat a assumé la responsabilité commerciale et logistique de l'achat, du transport et du dédouanement en vue de la mise en libre pratique des animaux concernés. Cette preuve comporte au moins:
a)
l'original de la facture commerciale ou une copie certifiée conforme correspondante établie au nom du titulaire du certificat par le vendeur ou le représentant de celui-ci, tous deux établis dans le pays tiers exportateur, ainsi que la preuve du paiement par le titulaire du certificat ou de l'ouverture par ce dernier d'un crédit documentaire irrévocable en faveur du vendeur;
b)
la lettre de transport ou, le cas échéant, le document de transport routier ou aérien, établi au nom du titulaire du certificat, pour les animaux concernés;
c)
l'exemplaire no 8 du modèle IM 4 comportant comme seule mention dans la case 8 le nom et l'adresse du titulaire du certificat.
Article 7
1. Au moment de l'importation, l'importateur doit fournir la preuve:
a)
qu'il a souscrit à l'engagement écrit auprès de l'autorité compétente de l'État membre qui a délivré le certificat de lui communiquer dans un délai d'un mois la ou les exploitations où les jeunes bovins sont destinés à être engraissés;
b)
qu'il a constitué une garantie, dont le montant est fixé à l’annexe II pour chaque code NC admissible, auprès de l'autorité compétente de l'État membre qui a délivré le certificat; l'engraissement des animaux importés dans cet État membre pendant une durée minimale de cent vingt jours à compter de la date d'acceptation de la déclaration en douane de mise en libre pratique est une exigence principale au sens de l'article 20, paragraphe 2, du règlement (CEE) no 2220/85, de la Commission (4).
2. Sauf cas de force majeure, la garantie visée au paragraphe 1, point b), n'est libérée que si la preuve est fournie à l'autorité compétente de l'État membre qui a délivré le certificat que les jeunes bovins:
a)
ont été engraissés dans l'exploitation ou les exploitations indiquée(s) conformément au paragraphe 1;
b)
n'ont pas été abattus avant l'expiration d'un délai de cent vingt jours à compter de la date de leur importation, ou
c)
ont été abattus avant l'expiration de cette période pour des raisons sanitaires ou sont morts par suite de maladie ou d'accident.
La garantie est libérée immédiatement après la fourniture d'une telle preuve.
Cependant, si le délai visé au paragraphe 1, point a), n'a pas été respecté, le montant de la garantie à libérer est réduit:
-
de 15 %, et
-
de 2 % du montant restant pour chaque jour de dépassement.
Les montants non libérés restent acquis et conservés à titre de droits de douane.
3. Si la preuve visée au paragraphe 2 n'est pas fournie dans les cent quatre-vingts jours suivant la date d'importation, la garantie est acquise et conservée à titre de droits de douane.
Cependant, si cette preuve n'a pas été fournie dans les cent quatre-vingts jours prévus au premier alinéa mais est produite dans les six mois suivant ces cent quatre-vingts jours, le montant acquis, diminué de 15 % de celui de la garantie, est remboursé.
Article 8
Les dispositions des règlements (CE) no 1291/2000 et (CE) no 1445/95 s’appliquent sous réserve des dispositions du présent règlement.
Article 9
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 29 juin 2004.