Směrnice Rady
ze dne 20. června 1990
o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se vah s neautomatickou činností
(90/384/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že členské státy mají odpovědnost za ochranu veřejnosti před nesprávnými výsledky vážicích operací prováděných v určitých oblastech na vahách s neautomatickou činností;
vzhledem k tomu, že v každém členském státě jsou v závazných předpisech definovány zejména funkční požadavky na provedení vah s neautomatickou činností uvedením metrologických a technických požadavků společně s kontrolními postupy před uvedením do provozu a po něm; že tyto závazné předpisy nemusí nutně vést k různým úrovním ochrany v rámci členských států, ale že jejich rozdílnost může bránit obchodu uvnitř Společenství;
vzhledem k tomu, že vnitrostátní právní předpisy zabezpečující tuto ochranu musí být harmonizovány, aby zaručovaly volný pohyb vah s neautomatickou činností při současném zajištění oprávněné úrovně ochrany ve Společenství;
vzhledem k tomu, že odchylně od jednoho základního pravidla Společenství, jmenovitě pravidla volného pohybu zboží, jsou podle současných právních předpisů Společenství překážky pohybu uvnitř Společenství vyplývající z rozdílů vnitrostátních právních předpisů pro použití výrobků přijatelné, pokud lze jejich ustanovení uznat jako nezbytná, aby dané výrobky splňovaly základní požadavky; že proto se harmonizace právních předpisů v tomto případě musí omezit na ta ustanovení, která jsou nutná, aby váhy s neautomatickou činností splňovaly základní metrologické a provozní požadavky; že tyto požadavky, protože jsou základní, musí nahradit odpovídající vnitrostátní právní předpisy;
vzhledem k tomu, že tato směrnice obsahuje pouze závazné a základní požadavky; že pro usnadnění prokazování shody se základními požadavky je nezbytné mít harmonizované normy na evropské úrovni, zvláště pokud jde o metrologické, projektové a konstrukční charakteristiky, tak aby váhy vyhovující těmto harmonizovaným normám bylo možno považovat za vyhovující základním požadavkům; že tyto normy harmonizované na evropské úrovni jsou zpracovávány soukromoprávními subjekty a musí si zůstat nezávazné; že pro tento účel jsou Evropský výbor pro normalizaci (CEN) a Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC) uznány za subjekty oprávněné k přijímání harmonizovaných norem v souladu s obecnými řídícími zásadami pro spolupráci mezi Komisí a těmito dvěma subjekty, které byly podepsány dne 13. listopadu 1984; že ve smyslu této směrnice je harmonizovaná norma technickou specifikací (evropská norma nebo harmonizační dokument) přijatou jedním nebo oběma uvedenými subjekty na základě pověření Komise v souladu se směrnicí Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983 o postupu poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů, [4] ve znění směrnice 88/182/EHS [5] a v souladu s výše zmíněnými obecnými řídícími zásadami;
vzhledem k tomu, že posuzování shody s příslušnými metrologickými předpisy je nezbytné k zajištění účinné ochrany uživatelů a třetích stran; že existující postupy pro posuzování shody se v jednotlivých členských státech liší; že k zamezení vícenásobného posuzování shody, které brání volnému pohybu vah, je nezbytné přijmout v rámci členských států opatření ke vzájemnému uznávání postupů při posuzování shody; že pro usnadnění vzájemného uznávání postupů posuzování shody je nutno v rámci Společenství vypracovat harmonizované postupy společně s harmonizovanými kritérii pro jmenování subjektů odpovědných za provádění úkolů týkajících se postupů posuzování shody;
vzhledem k tomu, že je proto důležité zajistit vysokou úroveň kvality těchto jmenovaných subjektů v rámci celého Společenství;
vzhledem k tomu, že se váhy s neautomatickou činností opatřují ES značkou shody nebo nálepkou s písmenem "M", která prokazuje, že splňují ustanovení této směrnice, a tudíž není nutno opakovat již provedené posuzování shody;
vzhledem k tomu, že opatření směřující k postupnému vytvoření vnitřního trhu musí být přijata do 31. prosince 1992; že vnitřní trh je tvořen oblastí bez vnitřních hranic, ve které je zaručen volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
Oblast působnosti, uvádění na trh, volný pohyb
Článek 1
1. Váhy jsou definovány jako měřicí přístroj, který slouží k určení hmotnosti tělesa využitím působení gravitace na toto těleso. Váhy mohou být také použity k určení dalších veličin, množství, parametrů nebo charakteristických vlastností souvisejících s hmotností.
Váhy s neautomatickou činností jsou definovány jako váhy, které vyžadují zásah obsluhy během vážicího procesu.
Tato směrnice se vztahuje na všechny váhy s neautomatickou činností, dále označované jako "váhy".
2. V této směrnici se rozlišují dvě kategorie používání vah:
a) 1. určování hmotnosti pro účely obchodního styku;
2. určování hmotnosti pro výpočet poplatků, tarifů, daní, prémií, pokut, náhrad, odškodnění nebo podobných typů plateb;
3. určování hmotnosti při uplatňování zákonů nebo předpisů; dobrozdání znalců při soudních sporech;
4. určování hmotnosti ve zdravotnictví při vážení pacientů za účelem sledování, diagnostiky a léčení;
5. určování hmotnosti při přípravě léků na lékařský předpis v lékárnách a určování hmotnosti při analýzách prováděných v lékařských a farmaceutických laboratořích;
6. určování ceny na základě hmotnosti pro účely přímého prodeje veřejnosti a přípravy předbalených výrobků;
(b) všechna jiná použití, než jaká byla uvedena v odst. 2 písm a) tohoto článku.
Článek 2
1. Členské státy přijmou všechna opatření, aby na trh nebyly uváděny váhy, které nevyhovují požadavkům této směrnice, které na ně se vztahují.
2. Členské státy přijmou všechna opatření, aby do provozu pro účely podle čl. 1 odst. 2 písm. a) nebyly uváděny váhy, které nevyhovují požadavkům této směrnice, které se na ně se vztahují.
Článek 3
Váhy určené pro použití uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. a) musí splňovat základní požadavky stanovené v příloze I.
V případech, kdy váhy obsahují zařízení nebo jsou spojeny se zařízeními, která nejsou určena pro použití uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. a), se na taková zařízení základní požadavky nevztahují.
Článek 4
1. Členské státy nesmějí bránit uvádění na trh vah, které splňují požadavky této směrnice, které se na ně vztahují.
2. Členské státy nesmějí bránit uvádění do provozu vah určených pro použití podle čl. 1 odst. 2 písm. a), které splňují požadavky této směrnice, které se na ně vztahují.
Článek 5
1. Členské státy předpokládají shodu se základními požadavky podle článku 3 u vah, které vyhovují příslušným vnitrostátním normám přejímajícím harmonizované normy, které splňují základní požadavky podle článku 3.
2. Komise zveřejní odkazy na harmonizované normy podle odstavce 1 v Úředním věstníku Evropských společenství.
Členské státy zveřejní odkazy na vnitrostátní normy podle odstavce 1.
Článek 6
Pokud má členský stát nebo Komise za to, že harmonizované normy podle čl. 5 odst. 1 plně nevyhovují základním požadavkům podle článku 3, předloží Komise nebo příslušný členský stát tuto záležitost s příslušným odůvodněním Stálému výboru zřízenému podle směrnice 83/189/EHS (dále jen "výbor"). Výbor neprodleně zaujme stanovisko.
Na základě stanoviska výboru Komise uvědomí členské státy, zda je nebo není nutné stáhnout tyto normy ze zveřejnění podle čl. 5 odst. 2.
Článek 7
1. Pokud členský stát usoudí, že váhy opatřené ES značkou shody podle bodů 2, 3 a 4 přílohy II nesplňují požadavky této směrnice, i když jsou správně instalovány a používány pro účely, pro které jsou určeny, přijme veškerá příslušná opatření ke stažení takových vah z trhu nebo zakáže nebo omezí jejich uvádění do provozu a/nebo uvádění na trh.
Příslušný členský stát o tom neprodleně uvědomí Komisi, přičemž uvede důvody svého rozhodnutí, zejména zda je neshoda způsobena:
a) nesplněním základních požadavků uvedených v článku 3, jestliže váhy nevyhovují normám podle čl. 5 odst. 1;
b) nesprávným použitím norem podle čl. 5 odst. 1;
c) nedostatky v samotných normách podle čl. 5 odst. 1.
2. Komise co nejdříve zahájí konzultace s dotčenými stranami.
Po konzultaci Komise neprodleně uvědomí členský stát, který dal podnět k jednání, o výsledku. Pokud Komise zjistí oprávněnost opatření, neprodleně uvědomí ostatní členské státy.
Pokud rozhodnutí souvisí s nedostatky v normách, předloží Komise po konzultacích s příslušnými stranami tuto záležitost do dvou měsíců výboru, pokud členský stát, který opatření přijal, na jejich zachování trvá, a následně zahájí postup podle článku 6.
3. Pokud jsou váhy, které nevyhovují požadavkům shody, opatřeny ES značkou shody, přijme příslušný členský stát příslušná opatření proti každému, kdo značku umístil, a uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
4. Komise zajistí, aby byly členské státy průběžně informovány o průběhu a výsledku tohoto postupu.
KAPITOLA II
Posuzování shody
Článek 8
1. Shoda vah se základními požadavky stanovenými v příloze I může být osvědčena podle volby žadatele jedním ze dvou následujících postupů:
a) ES přezkoušením typu podle bodu 1 přílohy II, po němž následuje buď ES prohlášení o shodě s typem (zabezpečování jakosti výroby) podle bodu 2 přílohy II, nebo ES ověřování podle bodu 3 přílohy II.
ES přezkoušení typu však není povinné pro váhy, u nichž nejsou použita elektronická zařízení a v jejichž měřicí jednotce není použita pružina k vyvážení zátěže;
b) ES ověřováním každého jednotlivého výrobku podle bodu 4 přílohy II.
2. Dokumenty a korespondence vztahující se k postupům podle odstavce 1 musí být vypracovány v úředním jazyce příslušného členského státu, v němž budou uvedené postupy provedeny, nebo v jazyce přijatelném pro příslušný subjekt.
3. Pokud se na váhy vztahují jiné směrnice Společenství týkající se jiných aspektů, ES značka shody podle článku 10 v těchto případech prokazuje, že váhy současně vyhovují požadavkům těchto jiných směrnic.
Článek 9
1. Členské státy oznamují ostatním členským státům a Komisi subjekty, které byly pověřeny prováděním úkolů týkajících se postupů podle článku 8, pro jaké specifické úkoly byly jednotlivé subjekty jmenovány a identifikační kódy jmenovaných subjektů.
Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství seznam těchto oznámených subjektů společně s úkoly, pro které byly jmenovány, a zajistí aktualizaci tohoto seznamu.
2. Členské státy uplatní při jmenování subjektů minimální kritéria stanovená v příloze V. Předpokládá se, že subjekty, které splňují kritéria stanovená v příslušných harmonizovaných normách, splňují kritéria uvedená v příloze V.
3. Členský stát zruší jmenování subjektu, pokud tento subjekt již nesplňuje kritéria pro jmenování podle odstavce 2. Členský stát o tom ihned uvědomí ostatní členské státy a Komisi a odvolá oznámení.
KAPITOLA III
ES značka shody a nápisy
Článek 10
1. ES značka shody a požadované doplňující údaje podle bodu 1 přílohy IV musí být na vahách, u nichž byla stanovena shoda, připevněny tak, aby byly jasně viditelné, snadno čitelné a neodstranitelné.
2. U všech ostatních vah musí být nápisy uvedené v bodu 2 přílohy IV připevněny tak, aby byly jasně viditelné, snadno čitelné a neodstranitelné.
3. Je zakázáno připevňovat na váhy značky, které by mohly být zaměněny s ES značkou shody.
Článek 11
Pokud se prokáže, že ES značka shody byla připevněna neoprávněně na váhy:
- které nejsou ve shodě s normami podle čl. 5 odst. 1, i když výrobce zvolil výrobu vah podle těchto norem,
- které neodpovídají schválenému typu,
- které odpovídají schválenému typu, jenž ale nesplňuje na něj se vztahující základní požadavky,
- u kterých výrobce nesplnil svoje povinnosti podle ES prohlášení o shodě s typem (zabezpečování jakosti výroby),
odejme příslušný oznámený subjekt v případě nutnosti ES schválení typu a/nebo schválení systému jakosti. Po odejmutí ES schválení typu nesmí být předkládáno ani ES ověření ani ES prohlášení o shodě s typem (zabezpečování jakosti výroby).
Článek 12
Pokud váhy určené pro použití podle čl. 1 odst. 2 písm. a) obsahují zařízení nebo jsou připojeny na zařízení, které není předmětem posuzování shody podle článku 8, každé z těchto zařízení musí být označeno symbolem omezujícím jeho použití podle bodu 3 přílohy IV. Symbol připevněný na zařízení musí být jasně viditelný a neodstranitelný.
KAPITOLA IV
Závěrečná ustanovení
Článek 13
Členské státy přijmou veškerá opatření, aby váhy, které jsou opatřeny značkou ES osvědčující shodu s požadavky této směrnice, byly nadále v souladu s těmito požadavky.
Článek 14
Každé rozhodnutí přijaté v souladu s touto směrnicí, které má za následek omezení uvádění vah do provozu, musí být přesně odůvodněno. Toto rozhodnutí se bezodkladně oznámí příslušné straně, která musí být současně informována o opravných prostředcích dostupných podle platných právních předpisů v daném členském státě a o lhůtách, kdy může tyto prostředky použít.
Článek 15
1. Členské státy nejpozději do 1. července 1992 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Členské státy budou tyto předpisy uplatňovat od 1. ledna 1993.
3. Avšak odchylně od odstavce 2 povolí členské státy v období deseti let od data uplatnění předpisů podle odstavce 1, uvádění trh a/nebo do provozu vah, které jsou ve shodě s předpisy platnými před tímto datem.
4. Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
5. Směrnice 73/360/EHS se zrušuje s účinností od 1. ledna 1993, s výjimkou odstavce 3.
Článek 16
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 20. června 1990.
DIRECTIVE DU CONSEIL du 20 juin 1990 concernant l'harmonisation des législations des États membres relatives aux instruments de pesage à fonctionnement non automatique (90/384/CEE)
LE CONSEIL DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté économique européenne, et notamment son article 100 A,
vu la proposition de la Commission (1),
en coopération avec le Parlement européen (2),
vu l'avis du Comité économique et social (3),
considérant qu'il incombe aux États membres de protéger le public contre les résultats incorrects des opérations de pesage effectuées à l'aide d'instruments de pesage à fonctionnement non automatique, lorsque ceux-ci sont utilisés dans certains domaines d'application;
considérant que, dans les États membres, des dispositions impératives définissent en particulier les exigences de fonctionnement nécessaires pour les instruments de pesage à fonctionnement non automatique par la spécification des prescriptions métrologiques et techniques ainsi que des procédures de contrôle avant et après la mise en service; que ces dispositions impératives ne conduisent pas nécessairement à des niveaux de protection différents d'un État membre à l'autre, mais que, en raison de leur disparité, elles entravent les échanges à l'intérieur de la Communauté;
considérant que les dispositions nationales qui assurent cette protection doivent être harmonisées pour garantir la libre circulation des instruments de pesage à fonctionnement non automatique tout en assurant un niveau justifié de protection dans la Communauté;
considérant que le droit communautaire en son état actuel prévoit que, par dérogation à l'une des règles fondamentales de la Communauté que constitue la libre circulation des de la Communauté que constitue la libre circulation des marchandises, les obstacles à la circulation intracommunautaire résultant des disparités des législations nationales relatives à l'utilisation des produits doivent être acceptés dans la mesure où les prescriptions de ces lois nationales sont reconnues comme étant nécessaires pour garantir que les produits en question satisfont aux exigences essentielles; que, dès lors, l'harmonisation législative doit en l'espèce se limiter aux seules prescriptions nécessaires pour garantir que les instruments de pesage à fonctionnement non automatique satisfont aux exigences essentielles de métrologie et de fonctionnement; que ces exigences doivent remplacer les prescriptions nationales en la matière parce qu'elles sont essentielles;
considérant, dès lors, que la présente directive doit définir des exigences impératives et essentielles; que, pour faciliter la preuve de la conformité aux exigences essentielles, il est indispensable de disposer de normes harmonisées sur le plan européen concernant notamment les caractéristiques de métrologie, de conception et de construction, normes harmonisées dont le respect assure aux instruments une présomption de conformité aux exigences essentielles; que ces normes harmonisées au niveau européen sont élaborées par des organismes privés et doivent conserver leur statut de textes non obligatoires; qu'à cette fin le comité européen de normalisation (CEN) et le comité européen de normalisation électrotechnique (Cenelec) sont reconnus comme étant les organismes compétents pour adopter des normes harmonisées conformément aux orientations générales pour la coopération entre la Commission et ces deux organismes, signées le 13 novembre 1984; que, au sens de la présente directive, une norme harmonisée est une spécification technique (norme européenne ou document d'harmonisation) adoptée par l'un ou l'autre de ces organismes, ou les deux, sur mandat de la Commission conformément à la directive 83/189/CEE du Conseil, du 28 mars 1983, prévoyant une procédure d'infor-
mation dans le domaine des normes et réglementations techniques (4), modifiée par la directive 88/182/CEE (5), ainsi que conformément aux orientations générales susvisées;
considérant que l'évaluation de la conformité aux prescriptions métrologiques et techniques applicables est nécessaire pour protéger efficacement les utilisateurs et les tiers; que les procédures existantes d'évaluation de la conformité diffèrent d'un État membre à l'autre; que, pour éviter des évaluations multiples de la conformité, qui sont autant d'entraves à la libre circulation des instruments, il convient de prévoir une reconnaissance mutuelle des procédures d'évaluation de la conformité par les États membres; que, pour faciliter cette reconnaissance mutuelle des procédures d'évaluation de la conformité, il convient notamment de prévoir des procédures communautaires harmonisées ainsi que des critères harmonisés pour la désignation des organismes chargés d'effectuer les opérations découlant des procédures d'évaluation de la conformité;
considérant qu'il est dès lors essentiel de veiller à ce que ces organismes désignés assurent dans l'ensemble de la Communauté un haut niveau de qualité;
considérant que la présence sur un instrument de pesage à fonctionnement non automatique de la marque CE de conformité et de la vignette portant la lettre M constitue une présomption de sa conformité avec la présente directive et rend par conséquent inutile la répétition des évaluations de la conformité déjà effectuées;
considérant qu'il importe d'arrêter les mesures destinées à établir progressivement le marché intérieur au cours d'une période expirant le 31 décembre 1992; que le marché intérieur comporte un espace sans frontières intérieures dans lequel la libre circulation des marchandises, des personnes, des services et des capitaux est assurée,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
CHAPITRE PREMIER
Champ d'application, mise sur le marché, libre circulation
Article premier
1. On entend par instrument de pesage un instrument de mesure servant à déterminer la masse d'un corps en utilisant l'action de la pesanteur sur ce corps. Un instrument de pesage peut, en outre, servir à déterminer d'autres grandeurs, quantités, paramètres ou caractéristiques liés à la masse.
On entend par instrument de pesage à fonctionnement non automatique un instrument de pesage nécessitant l'intervention d'un opérateur au cours de la pesée.
La présente directive s'applique à tous les instruments de pesage à fonctionnement non automatique, dénommés ci-après «instruments».
2. On distingue dans la présente directive deux domaines d'utilisation des instruments:
a) 1) détermination de la masse pour les transactions commerciales;
2) détermination de la masse pour le calcul d'un péage, tarif, taxe, prime, amende, rémunération, indemnité ou redevance de type similaire;
3) détermination de la masse pour l'application d'une législation ou d'une réglementation; expertises judiciaires;
4) détermination de la masse dans la pratique médicale en ce qui concerne le pesage de patients pour des raisons de surveillance, de diagnostic et de traitements médicaux;
5) détermination de la masse pour la fabrication de médicaments sur ordonnance en pharmacie et détermination des masses lors des analyses effectuées dans les laboratoires médicaux et pharmaceutiques;
6) détermination du prix en fonction de la masse pour la vente directe au public et la confection de préemballages;
b)
toutes les applications autres que celles du paragraphe 2 point a) du présent article.
Article 2
1. Les États membres prennent toutes dispositions pour que ne puissent être mis sur le marché que des instruments qui satisfont aux prescriptions de la présente directive qui s'y appliquent.
2. Les États membres prennent toutes dispositions pour que ne puissent être mis en service, pour les utilisations prévues à l'article 1er paragraphe 2 point a) que des instruments qui satisfont aux prescriptions de la présente directive qui s'y appliquent.
Article 3
Les instruments utilisés pour les applications énumérées à l'article 1er paragraphe 2 point a) doivent satisfaire aux exigences essentielles définies à l'annexe I.
Dans le cas où l'instrument comporte ou est connecté à des dispositifs qui ne sont pas utilisés pour les applications énumérées à l'article 1er paragraphe 2 point a), ces dispositifs ne sont pas soumis aux exigences essentielles.
Article 4
1. Les États membres n'entravent pas l'introduction sur le marché des instruments qui satisfont aux prescriptions de la présente directive qui s'y appliquent.
2. Les États membres n'entravent pas la mise en service, pour les utilisations énumérées à l'article 1er paragraphe 2 point a), des instruments qui satisfont aux prescriptions de la présente directive qui s'y appliquent.
Article 5
1. Les États membres présument la conformité aux exigences essentielles visées à l'article 3 pour les instruments qui sont conformes aux normes nationales mettant en oeuvre les normes harmonisées qui satisfont aux exigences essentielles visées à l'article 3.
2. La Commission publie les références des normes harmonisées visées au paragraphe 1 au Journal officiel des Communautés européennes.
Les États membres publient les références des normes nationales visées au paragraphe 1.
Article 6
Lorsqu'un État membre ou la Commission estime que les normes harmonisées visées à l'article 5 paragraphe 1 ne satisfont pas entièrement aux exigences essentielles visées à l'article 3, la Commission ou l'État membre concerné porte la question devant le comité permanent institué par la directive 83/189/CEE, ci-après dénommé «comité», en donnant les raisons. Le comité formule un avis sans délai.
À la lumière de l'avis du comité, la Commission notifie aux États membres s'il est ou non nécessaire de retirer ces normes des publications visées à l'article 5 paragraphe 2.
Article 7
1. Si un État membre estime que les instruments portant la marque CE de conformité visée à l'annexe II points 2, 3 et 4 ne satisfont pas aux exigences de la présente directive bien qu'étant correctement installés et utilisés conformément à leur destination, il prend toutes les mesures appropriées pour retirer ces instruments du marché ou pour interdire ou restreindre leur mise en service et/ou leur mise sur le marché.
L'État membre concerné informe immédiatement la Commission d'une telle mesure, en indiquant la raison de sa décision, et en particulier si la non-conformité est due:
a) au non-respect des exigences essentielles visées à l'article 3 lorsque les instruments ne satisfont pas aux normes visées à l'article 5 paragraphe 1;
b)
à l'application incorrecte des normes visées à l'article 5 paragraphe 1;
c)
à des lacunes des normes visées à l'article 5 paragraphe 1.
2. La Commission consulte, dans les plus brefs délais, les parties concernées.
Après cette consultation, elle informe immédiatement du résultat l'État membre qui a engagé l'action. Si la Commission estime que la mesure est justifiée, elle informe immédiatement aussi les États membres.
Si la décision est attribuée à des lacunes dans les normes, la Commission, après consultation des parties intéressées, porte l'affaire devant le comité dans un délai de deux mois si l'État membre auteur des mesures entend les maintenir; elle engage ensuite la procédure visée à l'article 6.
3. Si un instrument non conforme porte la marque de conformité CE, l'État membre compétent doit agir de manière appropriée contre quiconque a apposé la marque et en informer la Commission et les autres États membres.
4. La Commission veille à ce que les États membres soient tenus informés du déroulement et de l'issue de cette procédure.
CHAPITRE II
Évaluation de la conformité
Article 8
1. La conformité des instruments aux exigences essentielles définies à l'annexe I peut être attestée au choix du demandeur par l'une ou l'autre des procédures suivantes:
a) l'examen CE de type visé à l'annexe II point 1 suivi soit de la déclaration CE de conformité au type (assurance de la qualité de la production) visée à l'annexe II point 2, soit de la vérification CE visée à l'annexe II point 3.
Toutefois l'examen CE de type n'est pas obligatoire pour les instruments qui n'utilisent pas des dispositifs électroniques et dont le dispositif mesureur de charge n'utilise pas de ressort pour équilibrer la charge;
b) la vérification CE à l'unité visée à l'annexe II point 4.
2. Les documents et la correspondance concernant les procédures visées au paragraphe 1 doivent être rédigés dans une langue officielle de l'État membre où lesdites procédures seront effectuées ou dans une langue acceptée par l'organisme compétent.
3. Lorsque les instruments font l'objet d'autres directives communautaires portant sur d'autres aspects, la marque CE visée à l'article 10 indique, dans ce cas, que les instruments répondent également aux exigences de ces autres directives.
Article 9
1. Les États membres notifient aux autres États membres et à la Commission les organismes qu'ils ont désignés pour effectuer les tâches relevant de la procédure visée à l'article 8, les tâches spécifiques pour lesquelles chaque organisme a été désigné et les codes d'identification des organismes désignés.
La Commission publie au Journal officiel des Communautés européennes la liste de ces organismes notifiés ainsi que les tâches pour lesquelles ils ont été désignés et veille à ce que la liste soit tenue à jour.
2. Les États membres appliquent les critères minimaux définis à l'annexe V pour la désignation des organismes. Les organismes qui satisfont aux critères fixés par les normes harmonisées applicables en la matière sont présumés satisfaire aux critères définis à l'annexe V.
3. Un État membre qui a désigné un organisme annule la désignation si cet organisme ne satisfait plus aux critères de désignation visés au paragraphe 2. Il en informe immédiatement les autres États membres et la Commission et retire la notification.
CHAPITRE III
Marque CE de conformité et inscriptions
Article 10
1. Sur les instruments dont la conformité CE a été constatée, la marque CE de conformité et les données supplémentaires requises spécifiées à l'annexe IV point 1 doivent être apposées d'une manière bien visible, sous une forme aisément lisible et indélébile.
2. Sur tous les autres instruments, les inscriptions mentionnées à l'annexe IV point 2 doivent être apposées d'une manière bien visible, sous une forme aisément lisible et indélébile.
3. Il est interdit d'apposer sur les instruments des marques susceptibles d'être confondues avec la marque CE de conformité.
Article 11
S'il est établi que la marque CE de conformité a été apposée à tort sur des instruments:
- non conformes aux normes visées à l'article 5 paragraphe 1 lorsque le fabricant a choisi de fabriquer des instruments conformes aux normes.
- non conformes à un type approuvé,
- conformes à un type aprouvé mais ne satisfaisant pas aux exigences essentielles qui s'y appliquent,
- pour lesquels le fabricant n'a pas rempli les obligations qui lui incombent en vertu de la déclaration CE de conformité au type (assurance de la qualité de la production),
l'organisme notifié compétent retire, le cas échéant, l'approbation CE de type et/ou l'approbation du système de qualité. Le retrait de l'approbation CE de type a pour effet d'interdire la présentation à la vérification CE et la déclaration CE de conformité au type (assurance de la qualité de la production).
Article 12
Lorsqu'un instrument utilisé dans l'un des domaines d'application visés à l'article 1er paragraphe 2 point a) comporte ou est connecté à des dispositifs qui n'ont pas fait l'objet de l'évaluation de conformité visée à l'article 8, chacun de ces dispositifs porte le symbole restrictif d'usage défini à l'annexe IV point 3. Ce symbole est à apposer sur les dispositifs de manière bien visible et indélébile.
CHAPITRE IV
Dispositions finales
Article 13
Les États membres prennent toutes les dispositions pour que les instruments portant la marque CE attestant la conformité aux prescriptions de la présente directive restent conformes à ces prescriptions.
Article 14
Toute décision prise conformément à la présente directive et entraînant des restrictions à la mise en service d'un instrument doit mentionner les raisons exactes qui la justifient. Une telle décision est notifiée sans délai à la partie concernée qui doit en même temps être informée des recours judiciaires dont elle dispose aux termes des lois en vigueur dans l'État membre en question et des limites de temps auxquelles ces recours sont soumis.
Article 15
1. Les États membres adoptent et publient avant le 1er juillet 1992 les lois, règlements et dispositions administratives nécessaires aux fins de la présente directive. Ils en informent immédiatement la Commission.
2. Les États membres appliquent ces dispositions à partir du 1er janvier 1993.
3. Toutefois, par dérogation au paragraphe 2, les États membres admettent, pendant une période de dix ans à partir
de la date à laquelle ils appliquent les dispositions visées au paragraphe 1, la mise sur le marché et/ou en service des instruments conformes aux réglementations en vigueur avant cette date.
4. Les États membres communiquent à la Commission les textes des dispositions des lois nationales qu'ils adoptent dans le domaine couvert par la présente directive.
5. La directive 73/360/CEE est abrogée le 1er janvier 1993, sauf pour l'application du paragraphe 3.
Article 16
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Luxembourg, le 20 juin 1990.