ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 9. října 2007,
kterým se Francie opravňuje, aby uplatňovala sníženou sazbu spotřební daně na „tradiční“ rum vyrobený v zámořských departementech, a kterým se zrušuje rozhodnutí 2002/166/ES
(2007/659/ES)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 299 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 299 odst. 2 Smlouvy se její ustanovení vztahují na francouzské zámořské departementy, Azory, Madeiru a Kanárské ostrovy. Avšak s ohledem na strukturální sociální a hospodářskou situaci francouzských zámořských departementů, Azor, Madeiry a Kanárských ostrovů, která je prohlubována jejich odlehlostí, ostrovní povahou, malou rozlohou, složitým povrchem a podnebím a hospodářskou závislostí na malém množství produktů, přičemž neměnnost a spolupůsobení těchto faktorů vážným způsobem ohrožuje jejich rozvoj, přijímá Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem kvalifikovanou většinou konkrétní opatření zaměřená zejména na vytvoření podmínek pro uplatnění Smlouvy v těchto regionech, včetně společných politik. Při přijímání uvedených opatření má Rada přihlédnout k oblastem, jako je daňová politika. Rada má uvedená opatření přijmout s ohledem na zvláštní charakter a omezení nejvzdálenějších regionů, aniž by narušila integritu a soudržnost právního řádu Společenství, která zahrnuje také vnitřní trh a společné politiky.
(2)
Na základě uvedených ustanovení Smlouvy přijala Rada dne 18. února 2002 ve vztahu k francouzským zámořským departementům rozhodnutí 2002/166/ES (2), kterým se Francie opravňuje rozšířit uplatňování snížené sazby spotřební daně na „tradiční“ rum vyrobený v zámořských departementech. Ve srovnání s daňovými sazbami uplatňovanými na obdobné výrobky, které nepocházejí z francouzských zámořských departementů, může být snížená sazba nižší než minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená směrnicí Rady 92/84/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů (3), nesmí však být nižší než 50 % běžné vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Rozhodnutí Rady je použitelné do 31. prosince 2009, přičemž nejpozději v červnu roku 2006 měla být předložena zpráva v polovině období.
(3)
Dne 27. prosince 2005 předložila francouzská vláda zprávu v polovině období, v níž uvedla, že zachování daňové úpravy pro tradiční rum, s nímž se obchoduje na trhu metropolitního území Francie, je zcela nezbytné. Kromě toho vzhledem k vývoji trhu Společenství s rumem, který přináší prospěch především výrobkům pocházejícím ze třetích zemí, a vzhledem k hospodářskému a sociálnímu významu daného odvětví a strukturální povaze výrobních podmínek, které oslabují produktivitu odvětví v zámořských departementech a ztěžují udržení jeho výroby na trhu Společenství, požádala Francie, aby byla tato daňová úprava pro tradiční rum, s nímž se obchoduje na metropolitním trhu, rozšířena z hlediska objemu i doby platnosti.
(4)
Zachování odvětví cukrové třtiny-cukru-rumu v zámořských departementech je nezbytné pro zajištění jejich hospodářské a sociální rovnováhy. Ve třech nejvíce dotčených departementech, tedy Réunionu, Guadeloupu a Martiniku, totiž toto odvětví ročně dosahuje obratu více než 250 000 000 EUR a zajišťuje zhruba 40 000 pracovních míst, z nichž 22 000 představuje přímá pracovní místa. Kromě toho je třeba zdůraznit pozitivní dopad, který má pěstování cukrové třtiny na ochranu životního prostředí v zámořských departementech. Společně s pěstováním banánů představuje toto odvětví jedinou významnou vývozní činnost v oblastech, u nichž krytí dovozu vývozem nepřekračuje 7 %. Aby nebyl ohrožen vývoj francouzských zámořských departementů, je tedy nezbytné a odůvodněné, aby Francie odchylně od článku 90 Smlouvy zachovala sníženou sazbu spotřební daně z „tradičního“ rumu vyrobeného v těchto departementech.
(5)
Revize společné organizace trhu v odvětví cukru z února roku 2006 částečně přispívá k udržitelnosti tohoto odvětví v budoucnosti. Plánuje se tak zavedení podpůrných opatření v rámci systémů POSEI (nařízení Rady (ES) č. 247/2006 ze dne 30. ledna 2006, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie (4)) ve formě pomoci Společenství i vnitrostátní pomoci, a to s cílem zlepšit konkurenceschopnost odvětví cukrové třtiny-cukru-rumu zámořských departementů. Tato opatření však stále ještě neumožňují kompenzovat postupné odstraňování celní ochrany a zachovat tržní podíl zámořských departementů na trhu s rumem.
(6)
Vzhledem k malému rozsahu místního trhu mohou lihovary zámořských departementů pokračovat ve své činnosti pouze tehdy, mají-li dostatečný přístup na trh metropolitního území Francie, který představuje hlavní odbytiště jejich výroby rumu (více než 50 % z celkového množství).
(7)
Neschopnost čelit konkurenci na trhu Společenství, která je důsledkem především rostoucích prodejních cen, je způsobena výrobními cenami, které se od roku 2001 zvyšují. Jak výrobní náklady, tak i náklady na pracovní sílu od té doby v zámořských departementech značně vzrostly. Rumy ze zámořských departementů navíc musí splňovat regulační normy Společenství, což vyžaduje vysoké neproduktivní investice. Výše investic uskutečněných v zámořských departementech od roku 2001 překročila 45 500 000 EUR, z nichž více než polovina byla určena na ochranu životního prostředí, což představuje 47 % z celkového objemu. Ačkoli je část těchto investic kryta ze strukturálních fondů, není tomu tak u následných provozních nákladů, které zvyšují výrobní cenu rumu podle jednotlivých lihovarů zhruba o 10 až 15 %.
(8)
Veškeré tyto náklady, které se od roku 2001 výrazně zvýšily, přivádějí podniky v zámořských departementech do složité finanční situace. Jediným řešením, jak zajistit dlouhodobou udržitelnost tohoto odvětví, je kompenzovat tyto náklady větším objemem produkce.
(9)
Od roku 2002 se celkový objem dodaný na trh Společenství snížil o 12 %, což znamená, že klesl z 176 791 hl čistého alkoholu na 155 559 hl čistého alkoholu. Odvětví rumu v zámořských departementech tedy mohlo přežít jen díky trhu metropolitního území Francie, na němž je rum ze zámořských departementů předmětem zvláštního daňového režimu, který umožňuje částečnou kompenzaci jeho vysoké výrobní ceny. Vzhledem k tomu, že je třeba podpořit konkurenceschopnost tradičního rumu ze zámořských departementů na trhu metropolitního území Francie za účelem zachování činnosti odvětví cukrové třtiny-cukru-rumu těchto departementů, je třeba přezkoumat množství tradičního rumu ze zámořských departementů, na něž lze při uvolnění ke spotřebě na tomto trhu uplatnit sníženou sazbu spotřební daně.
(10)
Daňové zvýhodnění povolené tímto rozhodnutím nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k tomu, aby výrobci tradičního rumu mohli zvládnout vysoké náklady, kterým čelí.
(11)
Aby se zajistilo, že toto rozhodnutí nenaruší celistvost vnitřního trhu, nesmějí množství rumu ze zámořských departementů, jež mohou využít toto opatření, stejně jako dříve převyšovat obchodní toky zaznamenané v posledních letech u jednotlivých zdrojů zásobování.
(12)
S ohledem na potřebu vytvořit pro hospodářské subjekty v odvětví cukrové třtiny-cukru-rumu prostředí právní jistoty a s ohledem na dobu amortizace vybavení a budov a v zájmu souladu s ostatními pravidly Společenství v tomto odvětví je třeba, aby byla tato odchylka udělena do konce roku 2012.
(13)
Tuto dobu platnosti je však třeba podmínit vypracováním zprávy v polovině období, která Komisi umožní posoudit, zda důvody, které opodstatňují udělení daňové odchylky, stále přetrvávají, a v případě potřeby zvážit, zda není s ohledem na vývoj trhu Společenství v odvětví rumu nutné danou dobu platnosti nebo dotyčná množství přezkoumat.
(14)
Rozhodnutí 2002/166/ES by mělo být nahrazeno.
(15)
Tímto rozhodnutím není dotčeno případné použití článků 87 a 88 Smlouvy,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylně od článku 90 Smlouvy se Francie opravňuje, aby na svém metropolitním území prodloužila uplatňování sazby spotřební daně na „tradiční“ rum vyrobený v zámořských departementech, která je nižší než plná sazba daně z alkoholu stanovená v článku 3 směrnice 92/84/EHS.
Článek 2
Odchylka uvedená v článku 1 je omezena na rum, jak je vymezen v čl. 1 odst. 4 písm. a) nařízení Rady (EHS) č. 1576/89 ze dne 29. května 1989, kterým se stanoví obecná pravidla pro definici, označování a obchodní úpravu lihovin (5), vyrobený v zámořských departementech z cukrové třtiny, která byla sklizena na místě výroby, jehož obsah jiných těkavých složek než ethanolu a methanolu činí nejméně 225 gramů na hektolitr čistého alkoholu a jehož skutečný obsah alkoholu činí nejméně 40 % objemových.
Článek 3
1. Snížená sazba spotřební daně, která se použije na výrobky uvedené v článku 2, je omezena roční kvótou ve výši 108 000 hl čistého alkoholu.
2. Snížená sazba může být nižší než minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená směrnicí 92/84/EHS, ne však nižší než 50 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu.
Článek 4
Do 30. června 2010 předloží Francie Komisi zprávu, která jí umožní posoudit, zda důvody, jež opodstatnily udělení snížené sazby, stále přetrvávají, a případně přizpůsobit kvótu s ohledem na vývoj trhu.
Článek 5
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2007 do dne 31. prosince 2012.
Článek 6
1. Rozhodnutí 2002/166/ES se zrušuje.
2. Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Lucemburku dne 9. října 2007.
DÉCISION DU CONSEIL
de 9 octobre 2007
autorisant la France à appliquer un taux d’accise réduit sur le rhum «traditionnel» produit dans ses départements d’outre-mer et abrogeant la décision 2002/166/CE
(2007/659/CE)
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 299, paragraphe 2,
vu la proposition de la Commission,
vu l’avis du Parlement européen (1),
considérant ce qui suit:
(1)
En application de l’article 299, paragraphe 2, du traité, les dispositions du traité sont applicables aux départements français d’outre-mer, aux Açores, à Madère et aux îles Canaries. Toutefois, compte tenu de la situation économique et sociale structurelle des départements français d’outre-mer, des Açores, de Madère et des îles Canaries, qui est aggravée par leur éloignement, l’insularité, leur faible superficie, le relief et le climat difficiles, leur dépendance économique vis-à-vis d’un petit nombre de produits, facteurs dont la permanence et la combinaison nuisent fortement à leur développement, le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission et après consultation du Parlement européen, arrête des mesures spécifiques visant, en particulier, à fixer les conditions d’application du traité à ces régions, y compris les politiques communes. Le Conseil, en arrêtant ces mesures, tient compte des domaines tels que la politique fiscale. En arrêtant ces mesures, le Conseil doit tenir compte des caractéristiques et des contraintes particulières des régions ultrapériphériques sans nuire à l’intégrité et à la cohérence de l’ordre juridique communautaire, y compris le marché intérieur et les politiques communes.
(2)
Sur la base de cette disposition du traité, le Conseil a adopté, s’agissant des départements français d’outre-mer, la décision 2002/166/CE du 18 février 2002 autorisant la France à proroger l’application d’un taux d’accise réduit sur le rhum «traditionnel» produit dans ses départements d’outre-mer (2). Par rapport aux taux appliqués aux produits similaires ne provenant pas des départements français d’outre-mer, le taux réduit peut être inférieur au taux minimal de l’accise sur l’alcool fixé par la directive 92/84/CEE du Conseil du 19 octobre 1992 concernant le rapprochement des taux d’accises sur l’alcool et les boissons alcoolisées (3), mais ne peut être inférieur de plus de 50 % au taux d’accise national normal sur l’alcool. La décision du Conseil est applicable jusqu’au 31 décembre 2009, un rapport intermédiaire à mi-parcours devant être établi, au plus tard, en juin 2006.
(3)
Les autorités françaises ont présenté, le 27 décembre 2005, un rapport intermédiaire indiquant qu’il est indispensable de maintenir le dispositif fiscal applicable au rhum traditionnel commercialisé sur le marché métropolitain. En outre, au vu de l’évolution du marché communautaire du rhum, dont bénéficient essentiellement les produits originaires de pays tiers, et compte tenu de l’importance économique et sociale de la filière et du caractère structurel des conditions de production qui affaiblissent la productivité de la filière dans les départements d’outre-mer et qui rendent difficile le maintien de sa production sur le marché communautaire, la France a demandé que le dispositif fiscal applicable au rhum traditionnel commercialisé sur le marché métropolitain soit étendu en volume et en durée.
(4)
Le maintien dans les départements d’outre-mer de la filière canne-sucre-rhum est indispensable pour assurer l’équilibre économique et social de ceux-ci. En effet, dans les trois départements les plus concernés, la Réunion, la Guadeloupe et la Martinique, cette filière dégage un volume annuel de chiffres d’affaires d’environ 250 millions EUR et assure environ 40 000 emplois, dont 22 000 emplois directs. Il convient aussi de noter l’impact positif qu’a la culture de la canne pour la préservation de l’environnement dans les départements d’outre-mer. Avec la banane, cette filière est la seule activité exportatrice significative dans des régions dont le taux de couverture des échanges ne dépasse pas 7 %. Dès lors, le maintien par la France, par dérogation à l’article 90 du traité, d’un taux d’accise réduit sur le rhum «traditionnel» produit dans ses départements d’outre-mer est nécessaire et justifié en vue de ne pas mettre en péril leur développement.
(5)
La révision de l’organisation commune des marchés dans le secteur du sucre intervenue en février 2006 contribue pour partie à la pérennisation de la filière. Ainsi, il est prévu de mettre en œuvre des mesures de soutien dans le cadre des systèmes POSEI [règlement (CE) no 247/2006 du Conseil du 30 janvier 2006 portant mesures spécifiques dans le domaine de l’agriculture en faveur des régions ultrapériphériques de l’Union (4)], sous la forme d’aides communautaires et nationales, afin d’améliorer la compétitivité de la filière canne-sucre-rhum des départements d’outre-mer. Cependant, ces mesures ne permettent toujours pas de compenser le démantèlement progressif des protections douanières et de préserver les parts de marché des départements d’outre-mer pour le rhum.
(6)
Eu égard à l’étroitesse du marché local, les distilleries des départements d’outre-mer ne peuvent maintenir leurs activités que si elles bénéficient d’un accès suffisant au marché de la France métropolitaine, qui constitue le débouché essentiel de leur production de rhum (plus de 50 % du total).
(7)
Le déficit concurrentiel sur le marché communautaire, dû essentiellement à des prix de marché plus élevés, trouve son origine dans l’augmentation du prix de revient, depuis 2001. Depuis cette date, les coûts de production comme les coûts de la main-d’œuvre ont fortement augmenté dans les départements d’outre-mer. De surcroît, les rhums des départements d’outre-mer doivent respecter les normes réglementaires communautaires, ce qui nécessite des investissements non productifs importants. Depuis 2001, les investissements réalisés dans les départements d’outre-mer ont dépassé 45,5 millions EUR, plus de la moitié de cette somme étant affectée à la préservation de l’environnement, représentant 47 % du total. Or, si ces investissements bénéficient pour partie des Fonds structurels, tel n’est pas le cas des charges d’exploitation qu’ils engendrent, qui viennent grever le prix de revient du rhum d’environ 10 à 15 % selon les distilleries.
(8)
L’ensemble de ces coûts, qui a beaucoup augmenté depuis 2001, met les entreprises des départements d’outre-mer dans une situation financière difficile. La seule solution pour assurer la pérennité de la filière est d’amortir ces charges sur des volumes de production plus importants.
(9)
Depuis 2002, le volume total expédié vers le marché communautaire a diminué de 12 %, passant de 176 791 à 155 559 hectolitres d’alcool pur. C’est donc au seul marché métropolitain, où le rhum des départements d’outre-mer fait l’objet d’un régime fiscal spécifique qui lui permet de compenser partiellement son prix de revient élevé, que la filière rhum des départements d’outre-mer doit sa survie. Étant donné qu’il convient de soutenir la compétitivité du rhum traditionnel des départements d’outre-mer sur le marché métropolitain afin de préserver l’activité de la filière canne-sucre-rhum de ces départements, il y a lieu de revoir les quantités de rhum traditionnel originaire des départements d’outre-mer pouvant bénéficier d’un taux d’accise réduit lors de leur mise à la consommation sur ce marché.
(10)
L’avantage fiscal autorisé par la présente décision ne va pas au-delà de ce qui est nécessaire aux producteurs de rhum traditionnel pour faire face à leur coût de production élevé.
(11)
Afin de veiller à ce que la présente décision ne nuise pas à l’intégrité du marché intérieur, les quantités de rhum originaire des départements d’outre-mer pouvant bénéficier de cette mesure ne peuvent, comme précédemment, être supérieures aux flux commerciaux enregistrés ces dernières années pour les différentes sources d’approvisionnement.
(12)
Compte tenu de la nécessité de créer un climat de sécurité juridique pour les acteurs économiques de la filière canne-sucre-rhum et au vu des durées d’amortissement des équipements et des bâtiments, ainsi que par souci de cohérence avec d’autres dispositions communautaires en faveur de cette filière, il convient d’accorder une dérogation jusqu’à la fin de 2012.
(13)
Il y a lieu, toutefois, d’assortir l’octroi d’une telle durée de l’obligation d’établir un rapport intermédiaire permettant à la Commission d’évaluer la persistance des raisons ayant justifié l’octroi de la dérogation fiscale et, le cas échéant, d’examiner la nécessité de revoir la durée ou les quantités concernées en fonction de l’évolution du marché communautaire du rhum.
(14)
Il convient de remplacer la décision 2002/166/CE.
(15)
La présente décision est sans préjudice de l’éventuelle application des articles 87 et 88 du traité,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Par dérogation à l’article 90 du traité, la France est autorisée à proroger l’application, sur son territoire métropolitain, au rhum «traditionnel» produit dans ses départements d’outre-mer, d’un taux d’accise inférieur au taux plein sur l’alcool fixé à l’article 3 de la directive 92/84/CEE.
Article 2
La dérogation visée à l’article 1er est limitée au rhum tel que défini à l’article 1er, paragraphe 4, point a), du règlement (CEE) no 1576/89 du Conseil du 29 mai 1989 établissant les règles générales relatives à la définition, à la désignation et à la présentation des boissons spiritueuses (5), et produit dans les départements d’outre-mer à partir de canne à sucre récoltée sur le lieu de fabrication, ayant une teneur en substances volatiles autres que les alcools éthylique et méthylique égale ou supérieure à 225 grammes par hectolitre d’alcool pur et un titre alcoométrique acquis égal ou supérieur à 40 % vol.
Article 3
1. Le taux d’accise réduit applicable au produit visé à l’article 2 est limité à un contingent annuel de 108 000 hectolitres d’alcool pur.
2. Le taux réduit peut être inférieur au taux minimal de l’accise sur l’alcool fixé par la directive 92/84/CEE, mais ne peut être inférieur de plus de 50 % au taux d’accise national normal sur l’alcool.
Article 4
Au plus tard le 30 juin 2010, la France transmettra à la Commission un rapport permettant à celle-ci d’évaluer la persistance des raisons ayant justifié l’octroi du taux réduit et, le cas échéant, la nécessité d’ajuster le contingent compte tenu de l’évolution du marché.
Article 5
La présente décision est applicable du 1er janvier 2007 jusqu’au 31 décembre 2012.
Article 6
1. La décision 2002/166/CE est abrogée.
2. Les références faites à la décision abrogée s’entendent comme faites à la présente décision.
Article 7
La République française est destinataire de la présente décision.
Fait à Luxembourg, le 9 octobre 2007.