NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 557/2007
ze dne 23. května 2007,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1028/2006 o obchodních normách pro vejce
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1028/2006 ze dne 19. června 2006 o obchodních normách pro vejce (1), a zejména na článek 11 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1028/2006 stanoví základní požadavky, které musí splňovat vejce, aby mohla být uvedena na trh ve Společenství. V zájmu jasnosti je třeba k těmto požadavkům stanovit nová prováděcí pravidla. Nařízení Komise (ES) č. 2295/2003 ze dne 23. prosince 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1907/90 o některých obchodních normách pro vejce (2), by proto mělo být zrušeno a nahrazeno novým nařízením.
(2)
Na vejce se vztahují nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (3) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (4). Na tato horizontální nařízení by tedy mělo být ve vhodném rozsahu odkazováno.
(3)
Je třeba stanovit jakostní znaky pro vejce třídy A, aby byla zajištěna vysoká jakost vajec dodávaných přímo konečnému spotřebiteli, a stanovit měřítka, která mohou inspekční orgány kontrolovat. Takové jakostní znaky by měly být založeny na normě č. 42 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN), která se týká uvádění vajec ve skořápce na trh a kontroly jejich jakosti v mezinárodním obchodu mezi členskými státy EHK OSN a určených pro tyto státy.
(4)
Ponecháme-li studená vejce v pokojové teplotě, dojde ke kondensaci, umožňující rozmnožení bakterií na skořápce a jejich možnému proniknutí dovnitř vejce. Vejce proto musí být skladována a přepravována pokud možno při stále teplotě a obecně by před prodejem konečnému spotřebiteli neměla být dochlazována.
(5)
Obecně platí, že vejce by se neměla mýt nebo čistit, protože takové postupy mohou poškodit skořápku, jež pro vejce představuje účinnou ochranu před možným proniknutím bakterií s celou řadou antimikrobiálních vlastností. Za čištění však nelze považovat některé postupy, například ošetření ultrafialovým zářením. Vejce třídy A by se kromě toho neměla mýt, neboť v průběhu mytí nebo po něm by mohlo dojít k poškození přirozené ochrany, např. blány. Takové poškození by vytvořilo příznivé podmínky pro bakteriální kontaminaci vnitřního obsahu a vysychání, a způsobilo by tak zvýšené ohrožení spotřebitelů, zejména pokud následné osušení a skladovací podmínky nejsou optimální.
(6)
Některé členské státy však používají pod důslednou kontrolou schválené postupy mytí vajec s dobrými výsledky. Podle stanoviska Vědecké komise pro biologická nebezpečí Evropského úřadu pro bezpečnost potravin, která se na žádost Komise zabývala mikrobiologickým nebezpečím plynoucím z mytí konzumních vajec, ze 7. září 2005 (5) lze z hygienického hlediska zavedený postup mytí vajec zachovat za předpokladu, že bude mimo jiné vypracován soubor pravidel pro režimy mytí vajec.
(7)
Vejce třídy A by se měla třídit podle hmotnosti a měl by být stanoven omezený počet hmotnostních skupin a odpovídající jasné názvy jako minimální požadavky na označování, které nevylučují další nepovinné označení, pokud jsou dodrženy požadavky směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (6).
(8)
Schválení třídit a označovat vejce podle třídy jakosti a hmotnostní skupiny jako balírny/třídírny mohou mít pouze zařízení, jejichž prostory a technické vybavení odpovídají rozsahu a druhu jejich činnosti, a umožňují tudíž řádné zacházení s vejci.
(9)
V zájmu usnadnění kontrol podle čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1028/2006 je třeba stanovit maximální lhůty pro třídění, označování a balení vajec a označování obalů.
(10)
Kromě obecné povinnosti zajistit, aby bylo možno najít a vysledovat ve všech fázích výroby, zpracování a distribuce potravinu, krmivo, hospodářské zvíře nebo látku, která je určena k přimísení do potraviny nebo krmiva, nebo u níž se očekává, že takto přimísena bude, v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (7), je třeba pro účely kontroly stanovit některé informace o přepravních obalech pro vejce a průvodní doklady.
(11)
Za účelem účinného provádění kontrol podle čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1028/2006 má označování vajec kódem producenta v místě produkce zásadní význam při dodávkách vajec do jiného členského státu. V souladu s čl. 4 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1028/2006 se vejce třídy B, jsou-li uváděna na trh v jiném členském státě, označují kódem producenta a/nebo jiným údajem. Mělo by být jasně stanoveno, že pokud kód producenta neumožňuje jasné rozlišení třídy jakosti, měla by být vejce třídy B označena jiným údajem.
(12)
V souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 1028/2006 je třeba stanovit složení kódu producenta. Mimo to je třeba jasně uvést, že je možné učinit výjimku z požadavků na označování kódem producenta, jestliže technické vybavení na označování vajec neumožňuje označovat prasklá nebo znečištěná vejce.
(13)
V souladu s čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1028/2006 je třeba určit znaky dalších možných údajů pro označování vajec třídy B.
(14)
Podle čl. 2 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 1907/90 ze dne 26. června 1990 o některých obchodních normách pro vejce (8), se ustanovení týkající se označování nevztahovala na vejce přímo dodávaná ke zpracování podnikům potravinářského průmyslu. Za účelem zlepšení kontrol takových dodávek by členské státy měly povolit výjimky z požadavku na označování pouze na požádání těchto hospodářských subjektů. Aby však členské státy měly možnost takové výjimky poskytnout, je třeba stanovit přiměřené přechodné období jednoho roku.
(15)
Směrnice 2000/13/ES stanoví pravidla obecné povahy vztahující se na všechny potraviny uváděné na trh. Pro balení je však třeba stanovit některé konkrétní požadavky na označování.
(16)
Článek 9 směrnice 2000/13/ES stanoví datum minimální trvanlivosti potraviny jako datum, do kterého si potravina uchovává své specifické vlastnosti při správném způsobu skladování. V zájmu jasnosti by toto datum mělo být stanoveno nejdéle na 28 dnů po snášce.
(17)
Vejce se mohou prodávat s vyznačením údajů, které zdůrazňují obzvláštní čerstvost vejce. Proto je třeba stanovit maximální lhůtu s upřesněním použití těchto údajů.
(18)
Vejce se mohou prodávat s označením údajů, které zdůrazňují určitou krmnou směs použitou ke krmení nosnic. Je vhodné stanovit minimální požadavky na taková označení.
(19)
Jsou-li vejce prodávána bez obalu, měl by mít spotřebitel k dispozici některé údaje, které se běžně uvádějí na obalu.
(20)
Kromě všeobecných hygienických požadavků na obaly a balení potravin je třeba stanovit některé další požadavky na snížení rizika zhoršení jakosti nebo kontaminace vajec v průběhu skladování a dopravy. Tyto normy by měly být založeny na normě č. 42 EHK OSN.
(21)
Průmyslová vejce nejsou vhodná k lidské spotřebě. Je proto vhodné vyžadovat použití zvláštních pásek nebo štítků pro snadnou identifikaci balení obsahujících tato vejce.
(22)
Na opětovné zabalení vajec mají vhodné prostory a technické vybavení pouze balírny/třídírny. Je proto vhodné omezit každé nové zabalení na balírny/třídírny.
(23)
Provozovatelé potravinářských podniků jsou v souladu s nařízením (ES) č. 178/2002 povinni zajistit sledovatelnost. Producenti, sběrná zařízení a balírny/třídírny by měli mít povinnost vést další zvláštní záznamy, které by umožnily inspekčním orgánům kontrolovat dodržování obchodních norem.
(24)
Je třeba stanovit postupy a kritéria pro provádění kontrol.
(25)
Je vhodné kontrolovat dodržování obchodních norem u celých šarží, a pokud nebude možné dodržení prokázat, uvedení celé šarže na trh by mělo být zakázáno.
(26)
Při kontrole dodržování obchodních norem by měly být povoleny určité odchylky. Tyto odchylky by se měly lišit podle různých požadavků a fází uvádění na trh.
(27)
Požadavky třetích zemí se mohou od požadavků stanovených ve Společenství pro uvádění vajec na trh lišit. V zájmu usnadnění vývozu by mělo být povoleno, aby vejce zabalená a určená pro vývoz těmto požadavkům vyhovovala.
(28)
Je třeba stanovit podrobnosti, pokud jde o posouzení rovnocennosti obchodních norem třetích zemí s právními předpisy Společenství, které provede Komise na žádost třetí země. Je třeba stanovit některé požadavky na označování pro vejce dovážená z třetích zemí.
(29)
Komise by měla mít k dispozici údaje o počtu registrovaných drůbežáren, v nichž se chovají nosnice.
(30)
Členské státy by měly podávat informace o závažných porušeních obchodních norem, aby bylo možné vhodným způsobem varovat ostatní členské státy, kterých se toto porušení může týkat.
(31)
Dodávky vajec pro maloobchod ve francouzských zámořských departementech závisí částečně na dodávkách vajec z evropského kontinentu. S ohledem na dobu trvání dopravy a klimatické podmínky uchovávání vajec dopravovaných do francouzských zámořských departementů předpokládá dodržení zvláštního režimu zásobování, včetně možnosti přepravovat vejce chlazená. Tyto zvláštní režimy lze zdůvodnit současným nedostatkem místních kapacit produkce vajec. Dokud nevzniknou dostatečné místní kapacity produkce vajec, je třeba tyto výjimečné režimy na přiměřenou dobu prodloužit.
(32)
Ustanovení čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1028/2006 povoluje členským státům stanovit výjimku z požadavků uvedeného nařízení pro některé způsoby přímého prodeje vajec, která producent přímo dodává konečnému spotřebiteli. Protože je nezbytné vzít v úvahu zvláštní podmínky pro uvádění vajec na trh v určitých regionech Finska, je třeba stanovit výjimku z požadavků nařízení (ES) č. 1028/2006 a tohoto nařízení pro prodej od producentů do maloobchodních prodejen v těchto regionech.
(33)
Členské státy jsou povinny v souladu s čl. 5 odst. 2 směrnice Rady 1999/74/ES (9) zajistit zákaz chovu nosnic v nezdokonalených klecových systémech s platností od 1. ledna 2012. Komise by proto měla posoudit používání ustanovení o nepovinném označování zvažované v souvislosti se zdokonalenými klecemi před tímto dnem, aby mohla prověřit potřebu prohlásit toto označování za povinné.
(34)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Definice článku 2 nařízení (ES) č. 1028/2006, čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 852/2004 a bodů 5 a 7.3 přílohy I nařízení ES 853/2004 se použijí odpovídajícím způsobem.
Pro účely tohoto nařízení se dále použijí tyto definice:
a)
„balením“ se rozumí obal obsahující vejce třídy A nebo B, s výjimkou přepravních obalů a kontejnerů s průmyslovými vejci;
b)
„prodejem bez obalu“ se rozumí nabídka vajec k maloobchodnímu prodeji konečnému spotřebiteli jiným způsobem než v obalu;
c)
„sběrným zařízením“ se rozumí zařízení registrované podle článku 6 nařízení (ES) č. 852/2004 ke sběru vajec od producenta k dodání do balírny/třídírny, na trh pro velkoobchodní podniky schválené jako balírny/třídírny, nebo potravinářskému a jinému průmyslu;
d)
„datem prodeje“ se podle bodu 3 kapitoly I oddílu X přílohy III nařízení (ES) č. 853/2004 rozumí maximální lhůta pro dodání vajec konečnému spotřebiteli;
e)
„potravinářským průmyslem“ se rozumí všechna zařízení produkující vaječné výrobky určené k lidské spotřebě, s výjimkou zařízení společného stravování;
f)
„jiným průmyslem“ se rozumí všechny podniky produkující výrobky obsahující vejce, které nejsou určené k lidské spotřebě;
g)
„zařízením společného stravování“ se rozumí potravinářské podniky uvedené v čl. 1 odst. 2 směrnice 2000/13/ES;
h)
„průmyslovými vejci“ se rozumí vejce, která nejsou určena k lidské spotřebě;
i)
„šarží“ se rozumí vejce balená i bez obalu z jednoho místa produkce nebo balírny/třídírny nacházejících se na témže místě, ve stejném balení nebo bez obalu, s totožným datem snášky nebo datem minimální trvanlivosti nebo datem balení, za stejného způsobu chovu, a v případě tříděných vajec ve stejné třídě jakosti a hmotnostní skupině;
j)
„opětovným zabalením“ se rozumí fyzické přemístění vajec do jiného balení nebo nové označení balení obsahujícího vejce.
Článek 2
Jakostní znaky vajec
1. Vejce třídy A musí mít tyto jakostní znaky:
a)
skořápka a blána: normálního tvaru, čisté, nepoškozené;
b)
vzduchová bublina: nepohyblivá, výška nejvýše do 6 mm; u vajec označených „extra“ však nesmí přesahovat 4 mm;
c)
žloutek: při prosvětlení viditelný pouze jako stín, bez zřetelně rozeznatelných obrysů, při otáčení se zlehka pohybuje a vrací se ke středu;
d)
bílek: čirý průhledný;
e)
zárodek: nepostřehnutelný vývoj;
f)
cizí látky: nepřípustné;
g)
cizí pach: nepřípustný.
2. Vejce třídy A se před tříděním ani po třídění nesmějí mýt, s výjimkou stanovenou v článku 3.
3. Vejce třídy A nesmí být žádným způsobem konzervována nebo chlazena v prostorách nebo objektech, kde je teplota uměle udržována pod 5 °C. Vejce, která byla v průběhu dopravy uchovávána při teplotě nižší než 5 °C po dobu kratší než 24 hodin nebo v maloobchodních prodejnách a přidružených prostorách po dobu kratší než 72 hodin, se však nepovažují za chlazená.
4. Vejce třídy B jsou vejce, která neodpovídají jakostním znakům uvedeným v odstavci 1. Vejce třídy A, která již nemají tyto znaky, mohou být přeřazena do třídy B.
Článek 3
Mytá vejce
1. Členské státy, které k 1. červnu 2003 povolily balírnám/třídírnám mýt vejce, mohou balírnám/třídírnám mytí vajec dále schvalovat, pokud se tyto balírny/třídírny řídí vnitrostátními pokyny pro režimy mytí vajec. Mytá vejce smějí být uváděna na trh pouze v členských státech, v nichž byla tato povolení vydána.
2. Členské státy uvedené v odstavci 1 by měly v souladu s článkem 8 nařízení (ES) č. 852/2004 povzbuzovat provozovatele potravinářských podniků k vypracování vnitrostátních pokynů pro správnou praxi pro režimy mytí vajec.
Článek 4
Třídění vajec třídy A podle hmotnosti
1. Vejce třídy A se třídí podle hmotnosti takto:
a)
XL - velmi velká: hmotnost 73 g a více;
b)
L - velká: hmotnost od 63 g do 73 g;
c)
M - střední: hmotnost od 53 g do 73 g;
d)
S - malá: hmotnost do 53 g.
2. Hmotnostní skupina se vyznačí příslušnými písmeny nebo výrazy podle odstavce 1 nebo pomocí kombinace písmen a výrazů, a případně lze uvést i příslušné hmotnostní rozpětí. Lze použít i jiná dodatečná značení, pokud tato značení nelze zaměnit s písmeny a výrazy stanovenými v odstavci 1 a jsou v souladu se směrnicí 2000/13/ES.
3. Odchylně od odstavce 1, jestliže jedno balení obsahuje vejce třídy A různých velikostí, uvede se minimální čistá hmotnost vajec v gramech a na vnější straně obalu se uvede označení „Vejce různých velikostí“ nebo podobný výraz.
Článek 5
Schvalování balíren/třídíren
1. Jako balírny/třídírny ve smyslu článku 5 nařízení (ES) č. 1028/2006 mohou být schválena pouze zařízení, která splňují podmínky stanovené v tomto článku.
2. Příslušný orgán přidělí balírně/třídírně schvalovací číslo s počátečním kódem pro dotyčný členský stát, jak je blíže uvedeno v bodu 2.2 přílohy směrnice 2002/4/ES (10).
3. Balírny/třídírny musí mít nezbytné technické vybavení zajišťující řádné zacházení s vejci. Toto vybavení by mělo správně zahrnovat:
a)
vhodné zařízení na prosvěcování vajec, automatické nebo takové, u kterého je po celou dobu provozu nepřetržitá obsluha a které umožňuje provést u každého vejce zvlášť kontrolu jakosti, nebo jiné vhodné zařízení;
b)
přístroje na měření výšky vzduchové bubliny;
c)
stroj na třídění vajec podle hmotnosti;
d)
jednu nebo více vah schválených pro vážení vajec;
e)
zařízení na označování vajec.
Článek 6
Lhůta pro třídění, označování a balení vajec a označování obalů
1. Vejce musí být roztříděna, označena a zabalena do deseti dnů po snášce.
2. Vejce uváděná na trh podle článku 14 musí být roztříděna, označena a zabalena do čtyř dnů po snášce.
3. Datum minimální trvanlivosti uvedené v čl. 12 odst. 1 písm. d) musí být podle čl. 9 odst. 2 směrnice 2000/13/ES vyznačeno při balení.
Článek 7
Informace uvedené na přepravním obalu
1. Aniž je dotčen článek 18 nařízení (ES) č. 178/2002, vyznačí producent v místě produkce na každý přepravní obal obsahující vejce:
a)
jméno a adresu producenta;
b)
kód producenta;
c)
počet vajec a/nebo jejich hmotnost;
d)
datum nebo dobu snášky;
e)
datum odeslání.
V případě balíren/třídíren, kterým vejce bez obalu dodávají jejich vlastní produkční jednotky nacházející se ve stejném areálu, může být identifikační označení přepravních obalů provedeno v balírně/třídírně.
2. Informace uvedené v odstavci 1 se použijí na přepravní obaly a musí být obsaženy v průvodních dokladech. Kopii těchto dokladů uchovává každý dotčený hospodářský subjekt, jemuž jsou vejce dodána. Originály průvodních dokladů uchovává balírna/třídírna, která vejce třídí.
Jestliže jsou šarže dodané sběrnému zařízení rozděleny k dodání více než jednomu subjektu, mohou být průvodní doklady nahrazeny příslušnými štítky na přepravních kontejnerech, pokud tyto štítky obsahují informace uvedené v odstavci 1.
3. Informace uvedené v odstavci 1 použité k označení přepravního obalu nesmí být měněny a musí zůstat na přepravním obalu, dokud vejce nebudou přemístěna k okamžitému třídění, označování a balení.
Článek 8
Označování vajec k dodávkám do zahraničí
1. Vejce dodávaná z místa produkce sběrnému zařízení, balírně/třídírně nebo jinému než potravinářskému průmyslu v jiném členském státě musí být před opuštěním místa produkce označena kódem producenta.
2. Členský stát, na jehož území se místo produkce nachází, může z požadavku uvedeného v odstavci 1 udělit výjimku, jestliže producent podepsal dodací smlouvu s balírnou/třídírnou v jiném členském státě, která takové označení v souladu s tímto nařízením požaduje. Taková výjimka může být udělena pouze na požádání obou dotčených subjektů a po předchozím písemném souhlasu členského státu, v němž se balírna/třídírna nachází. V tomto případě je k zásilce přiložen opis dodací smlouvy.
3. Minimální doba trvání dodacích smluv uvedených v odstavci 2 nesmí být kratší než jeden měsíc.
4. Před udělením výjimky podle odstavce 2 tohoto článku musí být informovány inspekční orgány dotyčného členského státu a všech tranzitních členských států uvedené v čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 1028/2006.
5. Vejce třídy B uváděná na trh v jiném členském státě musí být označena podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1028/2006, a je-li to vhodné, nést údaje podle článku 10 tohoto nařízení, aby byla snadno rozeznatelná od vajec třídy A.
Článek 9
Kód producenta
1. Kód producenta se skládá z kódů a písmen stanovených v bodu 2 přílohy směrnice 2002/4/ES. Musí být zřetelně a čitelně vyznačen a nejméně 2 mm vysoký.
2. Aniž je dotčen čl. 4 odst. 1 třetí pododstavec nařízení (ES) č. 1028/2006, jestliže nelze z technických důvodů označit vejce prasklá nebo znečištěná, není označení kódem producenta povinné.
Článek 10
Označení na vejcích třídy B
Označení uvedené v čl. 4 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1028/2006 by mělo mít podobu kruhu o průměru minimálně 12 mm, v němž je písmeno „B“ o minimální výšce 5 mm, nebo jiný zřetelně viditelný barevný bod o průměru minimálně 5 mm.
Článek 11
Označování vajec dodávaných přímo potravinářskému průmyslu
1. Do 30. června 2008 se označovací povinnost podle čl. 4 odst. 1 nařízení ES č. 1028/2006 nevztahuje na vejce pocházející ze Společenství, která hospodářský subjekt potravinářského průmyslu, schválený v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 853/2004, sám získal přímo od svých obvyklých dodavatelů. V tomto případě nese plnou zodpovědnost za dodávku provozovatel potravinářského podniku, který tudíž zodpovídá i za to, že vejce budou použita pouze ke zpracování.
2. Od 1. července 2008 mohou členské státy pro hospodářské subjekty na jejich žádost stanovit výjimku z povinností označovat vejce podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1028/2006, jestliže jsou vejce dodávána potravinářskému průmyslu přímo z místa produkce.
Článek 12
Označování obalů
1. Na obalech obsahujících vejce třídy A musí být na vnější straně zřetelně a čitelně uvedeny tyto údaje:
a)
číslo balírny/třídírny;
b)
třída jakosti; obaly mohou být označeny slovy „třída A“ nebo písmenem „A“, a to buď samostatně, nebo v kombinaci se slovem „čerstvá“;
c)
hmotnostní skupinou podle čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení;
d)
datem minimální trvanlivosti podle článku 13 tohoto nařízení;
e)
výrazem „mytá vejce“ u mytých vajec podle článku 3 tohoto nařízení;
f)
údaj o zvláštních podmínkách skladování podle čl. 3 odst. 1 bodu 6 směrnice 2000/13/ES, který doporučuje spotřebitelům uchovávat vejce po zakoupení v chladu.
2. Kromě požadavků stanovených v odstavci 1 musí být na obalech obsahujících vejce třídy A na vnější straně zřetelně a čitelně uvedeny údaje o způsobu chovu.
K označení způsobu chovu se použijí pouze následující výrazy:
a)
pro tradiční chov výrazy stanovené v části A přílohy I, a to pouze tehdy, jestliže jsou splněny příslušné podmínky stanovené v příloze II;
b)
pro ekologickou produkci se použijí výrazy stanovené v článku 2 nařízení Rady (ES) č. 2092/91 (11).
Význam kódu producenta se vysvětlí na obalu nebo uvnitř balení.
Jestliže jsou nosnice chovány v systémech chovu podle požadavků stanovených v kapitole III směrnice Rady 1999/74/ES, lze označení způsobu chovu doplnit jedním z údajů uvedených v části B přílohy I tohoto nařízení.
3. Odstavec 2 se použije, aniž jsou dotčena vnitrostátní technická opatření stanovující požadavky nad rámec minimálních požadavků stanovených v příloze II a vztahující se pouze na producenty dotyčného členského státu, pokud jsou slučitelná s právními normami Společenství.
4. Na obalech obsahujících vejce třídy B musí být na vnější straně zřetelně a čitelně uvedeny tyto údaje:
a)
číslo balírny/třídírny;
b)
třída jakosti; označení výrazem „třída B“ nebo písmenem „B“;
c)
datum balení.
5. Členské státy mohou požadovat, aby balení vajec pocházejících z jejich území byla označena tak, aby při jejich otevření bylo označení narušeno.
Článek 13
Označení data minimální trvanlivosti
Datum minimální trvanlivosti uvedené v čl. 3 odst. 1 bodu 5 směrnice 2000/13/ES se stanoví nejdéle na 28 dnů po snášce. Pokud je udána doba snášky, datum minimální trvanlivosti se určí podle prvního dne uvedeného období.
Článek 14
Balení s označením „extra“
1. Pro dodatečné označení jakosti na baleních obsahujících vejce třídy A lze do devátého dne po snášce použít výrazy „extra“ nebo „extra čerstvá“.
2. Pokud se použijí označení uvedená v odstavci 1, uvede se na obalu datum snášky a lhůta devíti dnů zřetelným a čitelným způsobem.
Článek 15
Označení způsobu krmení nosnic
Jestliže se použije označení způsobu krmení nosnic, použijí se tyto minimální požadavky:
a)
Obsah obilovin jako přísady ve složení krmiva může být uveden pouze za předpokladu, že tvoří minimálně 60 % hmotnosti dané krmné směsi, která může obsahovat nejvýše 15 % vedlejších produktů z obilovin;
b)
aniž je dotčen minimální podíl 60 % uvedený v písmenu a), pokud je v označení uvedena konkrétní obilovina, musí tvořit minimálně 30 % použité krmné směsi. Pokud je v označení jmenovitě uvedeno více obilovin, každá musí tvořit minimálně 5 % krmné směsi.
Článek 16
Informace uváděné při prodeji vajec bez obalu
Při prodeji vajec bez obalu se uvedou pro spotřebitele zřetelným a čitelným způsobem tyto informace:
a)
třída jakosti;
b)
hmotnostní skupina podle článku 4;
c)
údaje o způsobu chovu v souladu s údaji uvedenými v čl. 12 odst. 2;
d)
vysvětlení významu kódu producenta;
e)
datum minimální trvanlivosti.
Článek 17
Kvalita balení
Aniž jsou dotčeny požadavky stanovené v kapitole X přílohy II nařízení (ES) č. 852/2004, obaly musí být odolné proti nárazu, suché, čisté a v dobrém stavu, z materiálů, které chrání vejce před vnějšími pachy a vlivy negativně působícími na jejich jakost.
Článek 18
Průmyslová vejce
Průmyslová vejce se uvádějí na trh v baleních opatřených červenou páskou nebo štítkem.
Na páskách a štítcích musí být uvedeno:
a)
název a adresa hospodářského subjektu, jemuž jsou vejce určena;
b)
název a adresa hospodářského subjektu, který vejce odeslal;
c)
slova „průmyslová vejce“ velkými písmeny o výšce 2 cm a slova „nevhodná k lidské spotřebě“ písmeny o výšce minimálně 8 mm.
Článek 19
Opětovné zabalení
Balená vejce třídy A mohou být znovu zabalena pouze v balírnách/třídírnách. Každé balení obsahuje pouze vejce jedné šarže.
Článek 20
Záznamy, které vedou producenti
1. Producenti vedou záznamy o údajích týkajících se způsobu chovu, přičemž u všech používaných způsobů chovu uvedou:
a)
datum naskladnění, věk nosnic při naskladnění a počet nosnic;
b)
datum vyřazení a počet vyřazených nosnic;
c)
denní produkci vajec;
d)
počet a/nebo hmotnost vajec denně prodaných nebo denně dodaných jiným způsobem;
e)
jména a adresy odběratelů.
2. Jestliže je podle článku 15 tohoto nařízení uveden způsob krmení, aniž jsou dotčeny požadavky stanovené v části A.III přílohy I nařízení (ES) č. 852/2004, producenti vedou záznamy o následujících údajích, přičemž u všech používaných způsobů uvedou:
a)
množství a druh krmiva dodaného nebo připraveného v podobě směsí přímo v podniku;
b)
datum dodání krmiva.
3. Pokud producent používá v jednom místě produkce různé metody chovu, údaje uvedené v odstavcích 1 a 2 se rozepíší podle jednotlivých drůbežáren.
4. Pro účely tohoto článku však mohou producenti místo vedení záznamů o prodeji nebo dodávkách zakládat do složek faktury a dodací listy, pokud obsahují údaje uvedené v odstavcích 1 a 2.
Článek 21
Záznamy, které vedou sběrná zařízení
1. Sběrná zařízení vedou samostatné záznamy rozepsané podle způsobu chovu a po dnech o:
a)
množství vajec, která převzala, rozepsaném podle producenta, s uvedením jména, adresy a kódu producenta a data nebo doby snášky;
b)
množství vajec dodaných do příslušných balíren/třídíren, rozepsaném podle producenta, s uvedením jména, adresy, čísla balírny/třídírny a data nebo doby snášky.
2. Pro účely tohoto článku však mohou sběrná zařízení místo vedení záznamů o prodeji nebo dodávkách zakládat do složek faktury a dodací listy, pokud obsahují údaje uvedené v odstavci 1.
Článek 22
Záznamy, které vedou balírny/třídírny
1. Balírny/třídírny vedou samostatné záznamy rozepsané podle způsobu chovu a po dnech o:
a)
množství obdržených netříděných vajec, rozepsaném podle producenta, s uvedením jména, adresy a kódu producenta a data nebo doby snášky;
b)
množství vajec po jejich roztřídění, rozepsaném podle třídy jakosti nebo hmotnostní skupiny;
c)
množství tříděných vajec dodaných z jiných balíren/třídíren, včetně rozlišovacího čísla těchto balíren/třídíren a data minimální trvanlivosti;
d)
množství netříděných vajec dodaných do jiných balíren/třídíren, rozepsaném podle producenta, včetně čísla těchto balíren/třídíren a data nebo doby snášky;
e)
počtu a/nebo hmotnosti dodaných vajec, podle třídy jakosti a hmotnostní skupiny, data balení v případě vajec třídy B nebo data minimální trvanlivosti v případě vajec třídy A a podle odběratelů, u kterých jsou uvedena jejich jména a adresy.
Balírny/třídírny musí své záznamy o fyzických zásobách aktualizovat každý týden.
2. Pokud jsou vejce třídy A a jejich obaly označeny údaji o způsobu krmení nosnic podle článku 15, balírny/třídírny, které taková označení používají, vedou samostatné záznamy podle odstavce 1.
3. Pro účely tohoto článku však mohou sběrná zařízení místo vedení záznamů o prodeji nebo dodávkách zakládat do složek faktury a dodací listy, pokud obsahují údaje uvedené v odstavcích 1 a 2.
Článek 23
Lhůty pro vedení záznamů
Záznamy a složky uvedené v čl. 7 odst. 2 a článcích 20, 21 a 22 se uchovávají po dobu nejméně dvanácti měsíců ode dne, kdy byly založeny.
Článek 24
Kontrola hospodářských subjektů
1. Vedle náhodného odběru vzorků se provádí kontrola hospodářských subjektů tak často, jak určí inspekční orgány na základě analýzy rizik uvedených v čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1028/2006, přičemž se zohlední minimálně:
a)
výsledky předchozích kontrol;
b)
složitost obchodních tras, po nichž se vejce přemísťují;
c)
stupeň segmentace ve výrobním nebo balírenském zařízení;
d)
množství produkovaných nebo balených vajec;
e)
podstatné změny, k nimž došlo ve srovnání s předchozími roky, pokud jde o druh produkovaných nebo zpracovávaných vajec nebo o způsob uvádění na trh.
2. Kontroly se provádějí pravidelně a předem se neohlašují. Záznamy uvedené v článcích 20, 21 a 22 se inspekčním orgánům předkládají, jakmile o to požádají.
Článek 25
Rozhodnutí o nedodržení ustanovení
1. Rozhodnutí inspekčních orgánů přijatá po vykonání kontroly podle článku 24, z nichž vyplývá, že nebyla dodržena ustanovení tohoto nařízení, se mohou vztahovat pouze na celou kontrolovanou šarži.
2. V případě, že kontrolovaná šarže je považována za nevyhovující tomuto nařízení, inspekční orgán zakáže její uvedení na trh nebo dovoz ze třetí země, a to až do doby, než se prokáže, že již tomuto nařízení vyhovuje.
3. Inspekční orgán, který provedl kontrolu, ověří, zda odmítnutá šarže již je v souladu s tímto nařízením nebo zda jsou přijímána opatření pro zajištění tohoto souladu.
Článek 26
Přípustné odchylky v případě vad jakosti
1. Při kontrolách šarží vajec třídy A se považují za přípustné tyto odchylky:
a)
při expedici z balírny/třídírny: 5 % vajec s vadami jakosti;
b)
v ostatních fázích uvádění na trh: 7 % vajec s vadami jakosti.
2. U vajec uváděných na trh jako „extra“ nebo „extra čerstvá“ však není přípustná žádná odchylka pro výšku vzduchové bubliny v okamžiku balení nebo při dovozu.
3. Pokud kontrolovaná šarže obsahuje méně než 180 vajec, procentuální hodnoty stanovené v odstavci 1 se zdvojnásobí.
Článek 27
Přípustné odchylky u hmotnosti vajec
1. Kromě případu stanoveného v čl. 4 odst. 3 se při kontrole šarže vajec třídy A připouští odchylka u hmotnosti jednotlivých vajec. Takové šarže mohou obsahovat nejvýše 10 % vajec bezprostředně nižší hmotnostní skupiny, než je hmotnostní skupina vyznačená na balení, avšak maximálně 5 % vajec z následující nižší hmotnostní skupiny.
2. Pokud kontrolovaná šarže obsahuje méně než 180 vajec, procentuální hodnoty stanovené v odstavci 1 se zdvojnásobí.
Článek 28
Přípustné odchylky pro označování vajec
Při kontrolách šarží a balení vajec se připouští odchylka 20 % vajec s nečitelným označením.
Článek 29
Vejce určená pro vývoz do třetích zemí
Vejce zabalená a určená pro vývoz mohou splňovat jiné požadavky než ty, které stanoví nařízení (ES) č. 1028/2006 a toto nařízení, pokud jde o jakost a označování, nebo některé další požadavky.
Článek 30
Dovážená vejce
1. Každé hodnocení rovnocennosti podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1028/2006 zahrnuje posouzení, zda hospodářské subjekty v dotčené třetí zemi účinně plní požadavky obsažené v tomto nařízení. Toto hodnocení se pravidelně aktualizuje.
Komise výsledek hodnocení zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Vejce dovážená z třetích zemí musí být v zemi původu zřetelně a čitelně označena v souladu s kódem země původu podle ISO 3166.
3. Na obalech obsahujících vejce dovezená ze zemí, které neposkytují dostatečné záruky rovnocennosti předpisů podle čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1028/2006, musí být na vnější straně zřetelně a čitelně uvedeny tyto údaje:
a)
země původu;
b)
způsob chovu jako „normy ne ES“.
Článek 31
Předkládání informací
Do 1. dubna každého roku všechny členské státy oznámí Komisi elektronickou cestou počet míst produkce rozepsaných podle způsobů chovu, včetně maximální kapacity zařízení, pokud jde o počet slepic, které je zařízení naráz schopno pojmout.
Článek 32
Oznámení o porušení předpisů
Členské státy musí Komisi elektronickou cestou do pěti pracovních dnů oznámit všechna porušení předpisů zjištěná inspekčními orgány, nebo jakékoli vážné podezření na taková porušení, která by mohla ovlivnit obchod s vejci uvnitř Společenství. Obchod uvnitř Společenství by mohl být ovlivněn zejména v případě vážného porušení předpisů hospodářskými subjekty, které produkují nebo uvádějí na trh vejce určená k prodeji v jiném členském státě.
Článek 33
Výjimky pro francouzské zámořské departementy
1. Odchylně od čl. 2 odst. 3 mohou být vejce určená pro maloobchod ve francouzských zámořských departementech odesílána do těchto departementů chlazená. V tomto případě může být datum prodeje prodlouženo na 33 dnů.
2. V případě uvedeném v odstavci 1 tohoto článku se na vnější straně obalu kromě požadavků stanovených v článcích 12 a 16 uvede výraz „chladírenská vejce“ a údaje o chlazení.
Rozlišovací znak „chladírenských vajec“ má podobu rovnostranného trojúhelníku o straně minimálně 10 mm.
Článek 34
Výjimky pro některé regiony ve Finsku
Pro vejce přímo prodávaná producenty do maloobchodních prodejen v regionech uvedených v příloze III se stanoví výjimka z požadavků nařízení (ES) č. 1028/2006 a tohoto nařízení. V souladu s čl. 12 odst. 2 a čl. 16 písm. c) tohoto nařízení však musí být řádně vyznačen způsob chovu.
Článek 35
Hodnocení postupů týkajících se některých způsobů nepovinného označování
Komise nejpozději do 31. prosince 2009 vyhodnotí používání nepovinného označování v souladu s čl. 12 odst. 2 posledním pododstavcem, případně s ohledem na možnost prohlásit je za povinné.
Článek 36
Zrušení
Nařízení (ES) č. 2295/2003 se zrušuje s účinkem ode dne 1. července 2007.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení a je nutné je číst v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze IV.
Článek 37
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2007.
Článek 33 se použije do dne 30. června 2009.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. května 2007.
RÈGLEMENT (CE) N o 557/2007 DE LA COMMISSION
du 23 mai 2007
portant modalités d’application du règlement (CE) no 1028/2006 du Conseil concernant les normes de commercialisation applicables aux œufs
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 1028/2006 du Conseil du 19 juin 2006 concernant les normes de commercialisation applicables aux œufs (1), et notamment son article 11,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 1028/2006 fixe les exigences minimales auxquelles les œufs doivent satisfaire pour pouvoir être commercialisés dans la Communauté. Par souci de clarté, il convient de définir des nouvelles modalités d’application afférentes à ces exigences. Il convient donc d’abroger le règlement (CE) no 2295/2003 de la Commission du 23 décembre 2003 établissant les modalités d'application du règlement (CEE) no 1907/90 du Conseil concernant certaines normes de commercialisation applicables aux œufs (2) et de le remplacer par un nouveau règlement.
(2)
Il importe que les dispositions des règlements (CE) no 852/2004 du Parlement européen et du Conseil du 29 avril 2004 relatif à l’hygiène des denrées alimentaires (3) et (CE) no 853/2004 du Parlement européen et du Conseil du 29 avril 2004 fixant des règles spécifiques d'hygiène applicables aux denrées alimentaires d'origine animale (4) s’appliquent aux œufs. Il convient donc, dans la mesure du possible, de faire référence à ces règlements horizontaux.
(3)
Il convient de déterminer les caractéristiques de qualité des œufs de catégorie A afin de garantir la qualité supérieure des œufs livrés directement au consommateur final et de définir des critères aux fins du contrôle par les services d’inspection. Il importe que ces caractéristiques soient conformes à la norme no 42 de la Commission économique des Nations unies pour l'Europe (CEE-ONU) concernant la commercialisation et le contrôle de la qualité commerciale des œufs en coquille livrés au trafic international entre les pays membres de la CEE-ONU et à destination de ces pays.
(4)
Les œufs réfrigérés laissés à température ambiante peuvent se couvrir de condensation, ce qui favorise la prolifération des bactéries sur la coquille et probablement leur pénétration dans l'œuf. C’est pourquoi il convient de préférence que les œufs soient stockés et transportés à température constante et, en règle générale, qu’ils ne soient pas réfrigérés avant leur vente au consommateur final.
(5)
Il importe, en principe, que les œufs ne soient pas lavés ou nettoyés, étant donné que ces pratiques peuvent endommager la coquille, qui, dotée d'un ensemble de propriétés antimicrobiennes, constitue une barrière efficace contre les contaminations bactériennes. Néanmoins, il n’y a pas lieu de considérer certaines méthodes, telles que le traitement des œufs par rayons ultraviolets, comme des méthodes de nettoyage. De plus, il convient de ne pas nettoyer les œufs de catégorie A en raison des dommages qui pourraient être causés aux barrières physiques, comme le cuticule, au cours du nettoyage ou après celui-ci. Ces dommages peuvent favoriser la contamination bactérienne ou les pertes d'humidité à travers la coquille, ce qui accroît le risque pour les consommateurs, en particulier si les conditions ultérieures de séchage et de stockage ne sont pas optimales.
(6)
Toutefois, dans certains États membres, l’utilisation de systèmes de lavage des œufs soumis à autorisation et appliqués dans des conditions étroitement surveillées donne de bons résultats. Conformément à l’avis du groupe scientifique «Risques biologiques» de l’Autorité européenne de sécurité des aliments, relatif aux risques microbiologiques associés au lavage des œufs de table, émis à la demande de la Commission et adopté le 7 septembre 2005 (5), les méthodes de lavage des œufs utilisées dans certains centres d’emballage ne posent pas de problème sur le plan de l’hygiène et peuvent à cet égard être maintenues, à condition notamment qu’un code de pratiques en la matière soit élaboré.
(7)
Il convient que les œufs de catégorie A soient classés en fonction de leur poids. Il importe à cet égard de définir un nombre limité de catégories de poids ainsi que des règles précises quant aux exigences minimales en matière d’étiquetage, ce qui n’exclut pas un étiquetage supplémentaire sur une base volontaire, pourvu que soient respectées les dispositions de la directive 2000/13/CE du Parlement européen et du Conseil du 20 mars 2000 relative au rapprochement des législations des États membres concernant l'étiquetage et la présentation des denrées alimentaires (6) ainsi que la publicité faite à leur égard.
(8)
Il convient que seules les entreprises disposant de locaux et d'un équipement technique adaptés au type et à l'importance de leurs activités et permettant de ce fait la manipulation des œufs dans des conditions satisfaisantes soient autorisées, en tant que centres d'emballage, à classer les œufs par catégorie de qualité et de poids.
(9)
Il est nécessaire de fixer des délais maximaux en matière de classement, de marquage et d’emballage des œufs ainsi que de marquage des emballages, afin de faciliter les contrôles prévus à l’article 7, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1028/2006.
(10)
Outre l’obligation générale de traçabilité des denrées alimentaires, des aliments pour animaux, des animaux producteurs de denrées alimentaires ou des substances destinées à être incorporées ou susceptibles d'être incorporées dans des denrées alimentaires ou des aliments pour animaux à tous les stades de la production, de la transformation et de la distribution, prévue au règlement (CE) no 178/2002 du Parlement européen et du Conseil du 28 janvier 2002 établissant les principes généraux et les prescriptions générales de la législation alimentaire, instituant l'Autorité européenne de sécurité des aliments et fixant des procédures relatives à la sécurité des denrées alimentaires (7), il convient, aux fins de la réalisation de contrôles, de prévoir certaines informations à apposer sur les emballages de transport contenant des œufs ainsi que sur les documents d’accompagnement y afférents.
(11)
Lorsque les œufs sont livrés dans un autre État membre, il est essentiel que le code du producteur soit apposé sur les œufs sur le site de production afin d'assurer l'efficacité des contrôles prévus à l'article 7, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1028/2006. Conformément à l'article 4, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1028/2006, il convient que soit apposé sur les œufs de catégorie B le code du producteur et/ou une autre indication si les œufs sont commercialisés dans un autre État membre. Il importe de préciser que si le code du producteur ne permet pas à lui seul de distinguer la catégorie de qualité, il convient d'apposer une autre indication sur les œufs de catégorie B.
(12)
Il convient de définir la structure du code du producteur visé à l’article 4 du règlement (CE) no 1028/2006. Il y a en outre lieu de préciser qu'il est possible de déroger à l'obligation de marquage relative au code du producteur lorsque les installations techniques ne permettent pas le marquage des œufs fêlés ou souillés.
(13)
Il convient de définir les autres indications que peuvent porter les œufs de catégorie B conformément à l’article 4, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1028/2006.
(14)
Conformément à l'article 2, paragraphe 2, point b), du règlement (CE) no 1907/90 du Conseil du 26 juin 1990 concernant certaines normes de commercialisation applicables aux œufs (8), les dispositions relatives au marquage n'étaient pas applicables aux œufs livrés directement, aux fins de transformation, à des entreprises de l'industrie alimentaire. Afin d'améliorer les contrôles sur ces livraisons, il importe que les États membres accordent des dérogations à l'exigence de marquage uniquement aux exploitants qui en font la demande. Toutefois, pour permettre aux États membres d'accorder ces dérogations, il convient de fixer une période de transition raisonnable d'un an.
(15)
La directive 2000/13/CE définit des règles à caractère général applicables à l’ensemble des denrées alimentaires mises sur le marché. Il convient néanmoins de prévoir pour les emballages certaines exigences particulières en matière de marquage.
(16)
L’article 9 de la directive 2000/13/CE définit la date de durabilité minimale d'une denrée alimentaire comme la date jusqu'à laquelle cette denrée alimentaire conserve ses propriétés spécifiques dans des conditions de conservation appropriées. Par souci de clarté, il y a lieu de fixer cette date au vingt-huitième jour suivant celui de la ponte au plus tard.
(17)
Les œufs peuvent être vendus accompagnés d’une mention indiquant leur fraîcheur particulière. Il convient à cet égard de définir un délai maximal au cours duquel ce type de mention peut être utilisé.
(18)
Les œufs peuvent être vendus accompagnés d’une mention indiquant la composition spécifique de l’alimentation donnée aux poules pondeuses. Il convient de définir des exigences minimales applicables à l'utilisation de ces mentions.
(19)
Lorsque les œufs sont vendus en vrac, il importe que certaines informations figurant normalement sur l’emballage soient accessibles au consommateur.
(20)
Outre les exigences générales en matière d’hygiène applicables à l’emballage et au conditionnement des denrées alimentaires, il convient de définir certaines normes supplémentaires en vue de minimiser le risque de détérioration ou de contamination des œufs au cours du stockage ou du transport. Il importe que ces normes se fondent sur la norme CEE-ONU no 42.
(21)
Les œufs industriels sont impropres à la consommation humaine. Il est donc approprié de prévoir l’apposition de banderoles ou d’étiquettes permettant une identification aisée des emballages contenant ce type d'œufs.
(22)
Seuls les centres d’emballage disposent des locaux et de l'équipement technique nécessaires en vue du remballage des œufs. Il y a donc lieu de limiter les opérations de remballage à ces seuls centres.
(23)
Les opérateurs du secteur alimentaire sont tenus d'établir la traçabilité conformément au règlement (CE) no 178/2002. Il convient de prévoir l’obligation pour les producteurs, collecteurs et centres d’emballages de tenir des registres supplémentaires spécifiques en vue de permettre aux services d’inspection de contrôler le respect des normes de commercialisation.
(24)
Il convient de définir les méthodes et critères applicables en matière de contrôle.
(25)
Il y a lieu de contrôler la conformité avec les normes de commercialisation pour l’ensemble du lot considéré, la commercialisation d'un lot jugé non conforme devant être interdite, à moins que sa conformité ne puisse être établie.
(26)
Il convient de prévoir certaines tolérances en matière de contrôle du respect des normes de commercialisation. Il importe que ces tolérances varient en fonction des exigences et des stades de la commercialisation.
(27)
Il est possible que les pays tiers appliquent des exigences différentes de celles définies par la Communauté en matière de commercialisation des œufs. À des fins d'exportation, il est opportun de veiller à ce que les œufs destinés à l’exportation et emballés à cet effet puissent satisfaire à ces exigences.
(28)
Il convient de fixer des modalités précises en vue de l'évaluation, réalisée par la Commission à la demande des pays tiers, de l'équivalence des normes de commercialisation de ces pays avec la législation communautaire. Il y a lieu de définir certaines exigences en matière de marquage et d’étiquetage, applicables aux œufs importés de pays tiers.
(29)
Il est utile que la Commission dispose de données relatives au nombre d’élevages de poules pondeuses enregistrés.
(30)
Il est nécessaire que les États membres communiquent toute infraction grave aux normes de commercialisation, de sorte que les autres États membres susceptibles d’être concernés puissent être avertis de manière appropriée.
(31)
La fourniture d’œufs destinés au commerce de détail dans les départements français d'outre-mer dépend en partie de l’approvisionnement en œufs provenant du continent européen. Compte tenu de la durée du transport et des conditions climatiques, la conservation des œufs transportés vers ces départements exige le respect de modalités d'approvisionnement spécifiques, incluant notamment la possibilité d’expédier des œufs réfrigérés. Ces modalités spécifiques peuvent se justifier en raison de l'insuffisance actuelle des capacités locales de production. Il convient de maintenir ces modalités exceptionnelles pour une durée raisonnable, jusqu’à ce que les capacités locales de production soient suffisantes.
(32)
L’article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1028/2006 autorise les États membres à exempter des exigences du présent règlement, les œufs vendus directement au consommateur final par le producteur. Pour prendre en considération les conditions particulières de la commercialisation des œufs dans certaines régions de Finlande, il convient d’exonérer des exigences du présent règlement et du règlement (CE) no 1028/2006 les ventes des producteurs aux points de vente dans ces régions.
(33)
Conformément à l'article 5, paragraphe 2, de la directive 1999/74/CE du Conseil (9), il importe que les États membres veillent à ce que l'élevage dans les cages non aménagées soit interdit à compter du 1er janvier 2012. Il convient dès lors que la Commission procède avant cette date à une évaluation de la mise en œuvre des dispositions relatives à l'étiquetage volontaire prévues en ce qui concerne les cages aménagées afin de déterminer la nécessité de rendre cet étiquetage obligatoire.
(34)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l'avis du comité de gestion de la viande de volaille et des œufs,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Définitions
Les définitions prévues à l’article 2 du règlement (CE) no 1028/2006, à l’article 2, paragraphe 1, du règlement (CE) no 852/2004 et à l’annexe I, points 5 et 7.3, du règlement (CE) no 853/2004 s’appliquent le cas échéant.
En outre, aux fins du présent règlement, on entend par:
a)
«emballage», un emballage contenant des œufs de catégorie A ou B, à l’exception des emballages de transport et des conteneurs d’œufs industriels;
b)
«vente en vrac», la mise en vente au détail au consommateur final d'œufs non contenus dans des emballages;
c)
«collecteur», tout établissement enregistré conformément à l’article 6 du règlement (CE) no 852/2004 habilité à collecter les œufs chez un producteur en vue de leur livraison à un centre d'emballage, sur un marché dont l'accès en qualité d'acheteurs est réservé aux grossistes dont l'entreprise est agréée comme centre d'emballage, ou à l’industrie alimentaire ou non alimentaire;
d)
«date de vente recommandée», le délai maximal dans lequel les œufs doivent être livrés au consommateur final conformément à l'annexe III, section X, chapitre I, point 3, du règlement (CE) no 853/2004;
e)
«industrie alimentaire», tout établissement fabriquant des produits à base d’œufs destinés à la consommation humaine, à l’exception des collectivités;
f)
«industrie non alimentaire», toute entreprise fabriquant des produits qui contiennent des œufs, non destinés à la consommation humaine;
g)
«collectivités», les entités visées à l'article 1er, paragraphe 2, de la directive 2000/13/CE;
h)
«œufs industriels», les œufs non destinés à la consommation humaine;
i)
«lot», les œufs emballés ou en vrac, provenant du même site de production ou du même centre d'emballage, situés en un seul lieu, contenus dans les mêmes emballages ou en vrac dans un même conteneur, portant mention de la même date de ponte, de durabilité minimale ou d'emballage, obtenus selon le même mode d'élevage et, en cas d'œufs classés, relevant des mêmes catégories de qualité et de poids;
j)
«remballage», le transfert physique d’œufs dans un autre emballage ou le nouveau marquage d’un emballage contenant déjà des œufs.
Article 2
Caractéristiques de qualité des œufs
1. Les œufs de la catégorie A présentent les caractéristiques de qualité suivantes:
a)
coquille et cuticule: propres, intacts, de forme normale;
b)
chambre à air: hauteur ne dépassant pas 6 millimètres, immobile; toutefois, pour les œufs commercialisés sous la mention «extra» elle ne doit pas dépasser 4 millimètres
c)
jaune: visible au mirage sous forme d'ombre seulement, sans contour apparent; lorsque l’on fait tourner l'œuf, légèrement mobile et revenant à une position centrale;
d)
blanc: clair, translucide;
e)
germe: développement imperceptible;
f)
substances étrangères: non tolérées;
g)
odeur étrangère: non tolérée.
2. Les œufs de catégorie A ne sont ni lavés ni nettoyés, ni avant ni après le classement, sous réserve des dispositions de l'article 3.
3. Les œufs de catégorie A ne subissent aucun traitement de conservation et ne sont pas réfrigérés dans des locaux ou installations dans lesquels la température est maintenue artificiellement en dessous de + 5 °C.
4. Les œufs de catégorie B sont les œufs ne présentant pas les caractéristiques de qualité figurant au paragraphe 1. Les œufs de catégorie A qui ne présentent plus lesdites caractéristiques peuvent être déclassés en catégorie B.
Article 3
Œufs lavés
1. Les États membres qui, le 1er juin 2003, autorisaient les centres d’emballage à laver les œufs peuvent maintenir cette autorisation, à condition que lesdits centres se conforment aux guides nationaux relatifs aux systèmes de lavage des œufs. Les œufs lavés ne peuvent être commercialisés que dans les États membres qui ont accordé ce type d’autorisation.
2. Les États membres visés au paragraphe 1 encouragent l’élaboration de guides nationaux des bonnes pratiques en matière de systèmes destinés au lavage des œufs par les opérateurs de l'industrie alimentaire, conformément à l’article 8 du règlement (CE) no 852/2004.
Article 4
Classement des œufs de catégorie A en fonction du poids
1. Les œufs de catégorie A sont classés selon les catégories de poids suivantes:
a)
XL - très gros: poids supérieur ou égal à 73 g;
b)
L - gros: poids supérieur ou égal à 63 g et inférieur à 73 g;
c)
M - moyen: poids supérieur ou égal à 53 g et inférieur à 63 g;
d)
S - petit: poids inférieur à 53 g.
2. La catégorie de poids est indiquée au moyen des lettres ou des mentions correspondantes définies au paragraphe 1, ou d'une combinaison des deux, éventuellement complétées par l'indication des tranches de poids correspondantes. D’autres mentions supplémentaires peuvent être utilisées, à condition qu'elles ne puissent être confondues avec les lettres ou mentions définies au paragraphe 1 et qu'elles soient conformes à la directive 2000/13/CE.
3. Par dérogation au paragraphe 1, lorsque des œufs de catégorie A de calibres différents sont emballés ensemble dans le même emballage, le poids net minimal des œufs est indiqué en grammes et la mention «Œufs de calibres différents», ou une mention équivalente, est apposée sur la face extérieure de l’emballage.
Article 5
Agrément des centres d’emballages
1. Seules les entreprises remplissant les conditions définies au présent article sont agréées en tant que centre d’emballage au sens de l’article 5 du règlement (CE) no 1028/2006.
2. L’autorité compétente attribue au centre d’emballage un code de centre d’emballage commençant par le code d’identification de l’État membre concerné, figurant au point 2.2 de l’annexe de la directive 2002/4/CE de la Commission (10).
3. Les centres d’emballage disposent des équipements techniques nécessaires à une manipulation appropriée des œufs. Ceux-ci comprennent le cas échéant:
a)
une installation appropriée pour le mirage, automatique ou occupée en permanence, permettant d'examiner séparément la qualité de chaque œuf, ou une autre installation adaptée;
b)
un dispositif d'appréciation de la hauteur de la chambre à air;
c)
un équipement pour le classement des œufs par catégorie de poids;
d)
une ou plusieurs balances homologuées pour le pesage des œufs;
e)
un système de marquage des œufs.
Article 6
Délais applicables au classement, au marquage et à l’emballage des œufs ainsi qu’au marquage des emballages
1. Les œufs sont classés, marqués et emballés dans les dix jours suivant la date de la ponte.
2. Les œufs commercialisés conformément à l’article 14 sont classés, marqués et emballés dans les quatre jours suivant la date de la ponte.
3. La date de durabilité minimale visée à l'article 12, paragraphe 1, point d), est apposée au moment de l'emballage conformément aux dispositions de l'article 9, paragraphe 2, de la directive 2000/13/CE.
Article 7
Informations figurant sur les emballages de transport
1. Sans préjudice des dispositions de l’article 18 du règlement (CE) no 178/2002, sur le site de production, le producteur appose les informations suivantes sur chaque emballage de transport contenant des œufs:
a)
le nom et l'adresse du producteur;
b)
le code du producteur;
c)
le nombre d'œufs et/ou leur poids;
d)
le jour ou la période de ponte;
e)
la date d'expédition.
Lorsque les centres d'emballage sont approvisionnés en œufs non conditionnés provenant de leurs propres unités de production, situées sur le même site, les informations peuvent être apposées sur les emballages de transport, au centre d'emballage.
2. Les informations visées au paragraphe 1 sont apposées sur l’emballage de transport et figurent dans les documents d’accompagnement. Une copie de ces documents est conservée par tout opérateur auquel les œufs sont livrés. Les originaux de ces documents sont conservés par le centre d'emballage qui procède au classement des œufs.
Lorsque les lots reçus par un collecteur sont divisés en vue de la livraison à plus d'un opérateur, les documents d'accompagnement peuvent être remplacés par des étiquettes appropriées apposées sur les conteneurs de transport, à condition que celles-ci comportent les informations visées au paragraphe 1.
3. Les informations visées au paragraphe 1 apposées sur l'emballage de transport ne sont pas modifiées et restent sur ledit emballage jusqu'à ce que les œufs en soient retirés en vue de leur classement, marquage et emballage immédiats.
Article 8
Marquage des œufs destinés à une livraison transfrontalière
1. Les œufs livrés par un site de production à un collecteur, un centre d'emballage ou une industrie non alimentaire situés dans un autre État membre portent le code du producteur avant de quitter le site de production.
2. Un État membre sur le territoire duquel est situé un site de production peut accorder une dérogation à l'exigence établie au paragraphe 1 lorsque le producteur a signé un contrat de livraison avec un centre d'emballage situé dans un autre État membre qui exige le marquage conformément au présent règlement. Cette dérogation est accordée uniquement à la demande des deux opérateurs concernés et moyennant l'accord écrit préalable de l'État membre dans lequel se trouve le centre d'emballage. Dans pareil cas, une copie du contrat de livraison accompagne l'envoi.
3. La durée minimale du contrat de livraison visé au paragraphe 2 ne peut être inférieure à un mois.
4. Les services d'inspection visés à l'article 7, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1028/2006, de l'État membre concerné et de tout État membre de transit sont informés avant l'octroi de la dérogation prévue au paragraphe 2 du présent article.
5. Les œufs de catégorie B commercialisés dans un autre État membre sont marqués conformément à l'article 4, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1028/2006 et portent, le cas échéant, une indication conformément à l'article 10 du présent règlement afin de s'assurer qu'on puisse aisément les distinguer de ceux de la catégorie A.
Article 9
Code du producteur
1. Le code du producteur se compose du chiffre et des lettres prévus au point 2 de l'annexe de la directive 2002/4/CE. Il doit être facilement visible et parfaitement lisible et doit faire au moins 2 mm de hauteur.
2. Sans préjudice des dispositions de l'article 4, paragraphe 1, troisième alinéa, du règlement (CE) no 1028/2006, lorsqu'il n'est pas possible, pour des raisons techniques, de marquer les œufs fêlés ou souillés, le marquage du code du producteur n'est pas obligatoire.
Article 10
Indications sur les œufs de catégorie B
L'indication visée à l'article 4, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1028/2006 est un cercle d'un diamètre minimal de 12 mm autour d'une lettre «B» dont la hauteur minimale est de 5 mm, ou un point de couleur bien visible d'un diamètre minimal de 5 mm.
Article 11
Marquage des œufs livrés directement à l'industrie alimentaire
1. Jusqu'au 30 juin 2008, les obligations de marquage prévues à l'article 4, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1028/2006 ne s'appliquent pas aux œufs produits dans la Communauté qui sont collectés directement auprès de ses fournisseurs habituels par un exploitant de l'industrie alimentaire agréé conformément à l'article 4 du règlement (CE) no 853/2004. En pareil cas, la responsabilité de la livraison incombe pleinement à l'exploitant de l'industrie alimentaire qui s'engage en conséquence à utiliser les œufs exclusivement pour la transformation.
2. À compter du 1er juillet 2008, les États membres peuvent accorder aux opérateurs qui en font la demande une dérogation aux obligations de marquage établies à l'article 4, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1028/2006 lorsque les œufs sont livrés directement du site de production à l'industrie alimentaire.
Article 12
Marquage des emballages
1. Les emballages contenant des œufs de catégorie A portent sur la face extérieure de manière facilement visible et parfaitement lisible:
a)
le code du centre d'emballage;
b)
la catégorie de qualité; les emballages sont identifiés par la mention «catégorie A» ou par la lettre «A» en combinaison ou non avec la mention «frais»;
c)
la catégorie de poids conformément à l'article 4, paragraphe 2, du présent règlement;
d)
la date de durabilité minimale conformément à l'article 13 du présent règlement;
e)
la mention «œufs lavés» pour les œufs lavés conformément à l'article 3 du présent règlement;
f)
en tant que condition particulière de conservation conformément à l'article 3, paragraphe 1, point 6), de la directive 2000/13/CE, une indication recommandant aux consommateurs de conserver les œufs réfrigérés après leur achat.
2. Outre les exigences fixées au paragraphe 1, les emballages contenant des œufs de catégorie A portent sur la face extérieure de manière facilement visible et parfaitement lisible une indication du mode d'élevage.
Pour l'identification du mode d'élevage, seules sont utilisés les mentions:
a)
pour l'élevage traditionnel et uniquement si les conditions correspondantes fixées à l'annexe II sont remplies, les mentions établies à l'annexe I, partie A;
b)
pour le mode de production biologique, les mentions établies à l'article 2 du règlement (CEE) no 2092/91 du Conseil (11).
La signification du code du producteur est expliquée sur la face extérieure ou intérieure de l'emballage.
Lorsque les poules pondeuses sont élevées dans des installations de production conformes aux exigences fixées au chapitre III de la directive 1999/74/CE, l'identification du mode d'élevage peut être complétée par une des indications énumérées à la partie B de l'annexe I du présent règlement.
3. Le paragraphe 2 s'applique sans préjudice de mesures techniques nationales qui iraient au-delà des exigences minimales établies à l'annexe II et ne s'appliqueraient qu'aux producteurs de l'État membre concerné, pour autant qu'elles soient compatibles avec le droit communautaire.
4. Les emballages contenant des œufs de catégorie B portent sur la face extérieure de manière facilement visible et parfaitement lisible:
a)
le code du centre d'emballage;
b)
la catégorie de qualité; les emballages sont identifiés soit par la mention «catégorie B», soit par la lettre «B»;
c)
la date d'emballage.
5. En ce qui concerne les emballages d'œufs produits sur leur territoire, les États membres peuvent exiger que les étiquettes soient apposées de manière telle qu'elles se déchirent lors de l'ouverture de l'emballage.
Article 13
Indication de la date de durabilité minimale
La date de durabilité minimale visée à l'article 3, paragraphe 1, point 5), de la directive 2000/13/CE est fixée à vingt-huit jours suivant celui de la ponte au plus tard. Lorsqu'une période de ponte est indiquée, la date de durabilité minimale est déterminée à compter du premier jour de cette période.
Article 14
Emballage portant la mention «extra»
1. La mention «extra» ou «extra frais» peut être utilisée comme une indication supplémentaire de qualité sur les emballages d'œufs de catégorie A jusqu'au neuvième jour après la ponte des œufs.
2. Lorsque les mentions visées au paragraphe 1 sont utilisées, la date de ponte et la date limite de neuf jours sont apposées sur l'emballage de manière facilement visible et parfaitement lisible.
Article 15
Indication du mode d'alimentation des poules pondeuses
Lorsqu'une indication du mode d'alimentation des poules pondeuses est utilisée, les exigences minimales suivantes s'appliquent:
a)
la mention de céréales comme composant des aliments n'est autorisée que si les céréales constituent au moins 60 % en poids de la formule d'alimentation utilisée, dont au maximum 15 % de sous-produits de céréales;
b)
sans préjudice de la valeur minimale de 60 % visée au point a), lorsqu'il est fait mention d'une céréale donnée, celle-ci doit constituer au moins 30 % de la formule utilisée. Lorsqu'il est fait mention de plusieurs céréales, chacune d'entre elles doit constituer au minimum 5 % de la formule utilisée.
Article 16
Informations à communiquer pour la vente en vrac
Lorsque les œufs sont vendus en vrac, il convient de fournir aux consommateurs, de manière facilement visible et parfaitement lisible, les informations concernant:
a)
la catégorie de qualité;
b)
la catégorie de poids conformément à l'article 4;
c)
une indication du mode d'élevage équivalente à celle visée à l'article 12, paragraphe 2;
d)
une explication relative à la signification du code du producteur;
e)
la date de durabilité minimale.
Article 17
Qualité des emballages
Sans préjudice des exigences établies à l'annexe II, chapitre X, du règlement (CE) no 852/2004, les emballages doivent être résistants aux chocs, secs, propres et en bon état d'entretien, et fabriqués à l'aide de matières telles que les œufs soient à l'abri des odeurs étrangères et des risques d'altération de la qualité.
Article 18
Œufs industriels
Les œufs industriels sont commercialisés dans des conteneurs portant une banderole ou un dispositif d'étiquetage rouge.
La banderole ou le dispositif d'étiquetage portent:
a)
le nom et l'adresse de l'opérateur auquel les œufs sont destinés;
b)
le nom et l'adresse de l'opérateur qui a expédié les œufs;
c)
la mention «œufs industriels» en lettres capitales de 2 cm de hauteur, ainsi que les mots «impropres à la consommation humaine» en lettres d'une hauteur minimale de 8 mm.
Article 19
Remballage
Les œufs de catégorie A qui ont été emballés ne peuvent être remballés que par des centres d'emballage. Les œufs contenus dans chaque emballage doivent provenir d'un seul lot.
Article 20
Registres à tenir par les producteurs
1. Les producteurs enregistrent des informations sur les modes d'élevage, en précisant pour chaque mode utilisé:
a)
la date d'installation, l'âge au moment de l'installation et le nombre de poules pondeuses;
b)
la date d'abattage et le nombre de poules abattues;
c)
la production journalière d'œufs;
d)
le nombre et/ou le poids des œufs vendus ou livrés quotidiennement selon d'autres moyens;
e)
les nom et adresse des acheteurs.
2. Lorsque le mode d'alimentation est indiqué conformément à l'article 15 du présent règlement, sans préjudice des exigences établies à l'annexe I, partie A.III, du règlement (CE) no 852/2004, les producteurs enregistrent les informations suivantes en précisant pour chaque mode d'alimentation utilisé:
a)
la quantité et le type des aliments fournis ou mélangés sur place;
b)
la date de livraison des aliments.
3. Lorsqu'un producteur pratique différents modes d'élevage sur un même site de production, les informations visées aux paragraphes 1 et 2 sont ventilées par poulailler.
4. Aux fins du présent article, plutôt que de tenir des registres des ventes et des livraisons, les producteurs peuvent conserver les factures et bons de livraison dans des dossiers portant les mentions visées aux paragraphes 1 et 2.
Article 21
Registres à tenir par les collecteurs
1. Les collecteurs enregistrent séparément, par mode d'élevage et par jour:
a)
la quantité d'œufs collectés, ventilées par producteur, en indiquant les nom, adresse et code du producteur, ainsi que la date ou la période de ponte;
b)
la quantité d'œufs non classés livrée au centre d'emballage approprié, ventilée par producteur, en indiquant les nom, adresse et code du centre d'emballage, ainsi que la date ou la période de ponte;
2. Aux fins du présent article, plutôt que de tenir des registres des ventes ou des livraisons, les collecteurs peuvent rassembler les factures et bons de livraison dans des dossiers portant les mentions visées au paragraphe 1.
Article 22
Registres à tenir par les centres d'emballage
1. Les centres d'emballage enregistrent séparément, par mode d'élevage et par jour:
a)
les quantités d'œufs non classés qu'ils reçoivent, ventilées par producteur, en indiquant les nom, adresse et code du producteur ainsi que la date ou la période de ponte;
b)
après classement des œufs, les quantités par catégorie de qualité et de poids;
c)
les quantités d'œufs classés reçues en provenance d'autres centres d'emballage, en indiquant le code de ces centres et la date de durabilité minimale;
d)
les quantités d'œufs non classés livrées à d'autres centres d'emballage, ventilées par producteur, en indiquant le code de ces centres et la date ou la période de ponte;
e)
le nombre et/ou le poids des œufs livrés, par catégorie de qualité et de poids, par date d’emballage pour les œufs de catégorie B ou date de durabilité minimale pour les œufs de catégorie A, et par acheteur, en indiquant les nom et adresse de ce dernier.
Les centres d'emballage tiennent à jour le stock physique, sur une base hebdomadaire.
2. Lorsque des œufs de catégorie A et leurs emballages portent l'indication du mode d'alimentation des poules pondeuses conformément à l'article 15, les centres d'emballage faisant usage de ce type d'indications les enregistrent séparément, conformément au paragraphe 1.
3. Aux fins du présent article, plutôt que de tenir des registres des ventes et des livraisons, les centres d'emballage peuvent conserver les factures et bons de livraison dans des dossiers portant les mentions visées aux paragraphes 1 et 2.
Article 23
Délais de conservation des registres
Les registres et les dossiers visés à l'article 7, paragraphe 2, et aux articles 20, 21 et 22 sont conservés pendant une période minimale de douze mois à compter de leur date de création.
Article 24
Contrôle des opérateurs
1. Outre les contrôles par sondage, les opérateurs font l’objet de contrôles dont le rythme est établi par les services d'inspection sur la base de l'analyse de risques visée à l'article 7, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1028/2006, en prenant au moins en considération:
a)
le résultat des contrôles antérieurs;
b)
la complexité des circuits de commercialisation suivis par les œufs;
c)
l’importance de la segmentation dans l’établissement de production ou de conditionnement;
d)
l’importance des volumes produits ou conditionnés;
e)
tout changement substantiel dans la nature des œufs produits ou traités ou dans le mode de commercialisation par rapport aux années précédentes.
2. Les contrôles sont effectués de manière régulière et inopinée. Les registres visés aux articles 20, 21 et 22 sont mis, à première réquisition, à la disposition des services d'inspection.
Article 25
Décisions relatives à la non-conformité
1. En cas de non-conformité avec le présent règlement, constatée lors des visites prévues à l'article 24, les décisions des services d'inspection ne peuvent être prises que pour l'intégralité du lot contrôlé.
2. Dans le cas où le lot contrôlé n'est pas jugé conforme au présent règlement, le service d'inspection concerné en interdit la commercialisation ou, si le lot provient de pays tiers, l'importation, tant que et dans la mesure où la preuve n'est pas apportée qu'il a été mis en conformité avec le présent règlement.
3. Le service d'inspection qui a effectué le contrôle vérifie si le lot incriminé a été mis en conformité avec le présent règlement ou si cette opération est en cours.
Article 26
Tolérance concernant les défauts de qualité
1. Les tolérances suivantes sont admises lors du contrôle de lots d'œufs de la catégorie A:
a)
au centre d'emballage, juste avant l'expédition: 5 % d'œufs présentant des défauts de qualité;
b)
aux autres stades de la commercialisation: 7 % d'œufs présentant des défauts de qualité.
2. Pour les œufs commercialisés sous les mentions «extra» ou «extra frais», aucune tolérance n'est admise pour la hauteur de la chambre à air lors du contrôle effectué à l'emballage ou lors de l'importation.
3. Les pourcentages mentionnés au paragraphe 1 sont doublés lorsque le lot contrôlé compte moins de 180 œufs.
Article 27
Tolérance concernant le poids des œufs
1. Sauf dans le cas prévu à l'article 4, paragraphe 3, une tolérance est applicable au poids unitaire des œufs lors du contrôle d'un lot d'œufs de la catégorie A. Un tel lot peut contenir au maximum 10 % d'œufs des catégories de poids voisines de celles marquées sur l'emballage, mais pas plus de 5 % d'œufs de la catégorie de poids immédiatement inférieure.
2. Les pourcentages mentionnés au paragraphe 1 sont doublés lorsque le lot contrôlé compte moins de 180 œufs.
Article 28
Tolérance concernant le marquage des œufs
Une tolérance de 20 % d'œufs portant des marques illisibles est admise lors du contrôle des lots et des emballages.
Article 29
Œufs destinés à l'exportation vers les pays tiers
Les œufs emballés et destinés à l'exportation peuvent respecter des exigences autres que celles du règlement (CE) no 1028/2006 et du présent règlement, en ce qui concerne la qualité, le marquage et l'étiquetage, ou des exigences supplémentaires.
Article 30
Œufs importés
1. Toute évaluation de l'équivalence des règles, visée à l'article 6, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1028/2006, comprend une évaluation du respect par les opérateurs du pays tiers des exigences fixées par le présent règlement. Elle fait l'objet d'une mise à jour régulière.
La Commission publie les résultats de l'évaluation au Journal officiel de l'Union européenne.
2. Les œufs importés de pays tiers sont marqués de manière claire et lisible dans le pays d'origine, conformément au code ISO 3166 du pays.
3. Les emballages contenant des œufs importés de pays n'offrant pas de garanties suffisantes quant à l'équivalence des règles visée à l'article 6, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1028/2006 portent sur la face extérieure de manière facilement visible et parfaitement lisible une indication:
a)
du pays d'origine;
b)
du mode d'élevage («non conforme aux normes CE»).
Article 31
Rapports
Chaque année, avant le 1er avril, les États membres communiquent par voie électronique à la Commission le nombre de sites de production, ventilés par mode d'élevage, y compris la capacité maximale de l'exploitation (nombre de volatiles présents en même temps).
Article 32
Notification des infractions
Les États membres notifient à la Commission, par voie électronique et dans un délai de cinq jours ouvrables, toute infraction constatée - ou fortement soupçonnée - par les services d'inspection et susceptible de perturber les échanges intracommunautaires dans le secteur des œufs. Ces échanges sont réputés perturbés notamment en cas d'infractions graves commises par des opérateurs produisant ou commercialisant des œufs destinés à être vendus dans un autre État membre.
Article 33
Exception pour les départements français d'outre-mer
1. Par dérogation à l'article 2, paragraphe 3, les œufs destinés à la vente au détail dans les départements français d'outre-mer peuvent être expédiés dans ces départements à l'état réfrigéré. Dans ce cas, la date de vente recommandée peut être portée à trente-trois jours.
2. Dans le cas visé au paragraphe 1 du présent article, outre les exigences prévues aux articles 12 et 16, la mention «œufs réfrigérés» ainsi que des informations concernant la réfrigération figurent sur la face extérieure de l'emballage.
La marque distinctive pour les «œufs réfrigérés» est un triangle équilatéral d'au moins 10 mm de côté.
Article 34
Exceptions pour certaines régions de Finlande
Les œufs vendus directement par le producteur à des points de vente dans les régions énumérées à l'annexe III ne sont pas soumis aux exigences du règlement (CE) no 1028/2006 et du présent règlement. Le mode d'élevage doit toutefois être dûment indiqué, conformément à l'article 12, paragraphe 2, et à l'article 16, point c), du présent règlement.
Article 35
Évaluation des pratiques relatives à l'étiquetage volontaire
À la date du 31 décembre 2009 au plus tard, la Commission procède à une évaluation de l'utilisation de l'étiquetage volontaire conformément à l'article 12, paragraphe 2, dernier alinéa, en vue de le rendre obligatoire, le cas échéant.
Article 36
Abrogation
Le règlement (CE) no 2295/2003 est abrogé avec effet au 1er juillet 2007.
Les références au règlement abrogé s'entendent comme faites au présent règlement et sont à lire selon le tableau de correspondance figurant à l'annexe IV.
Article 37
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le septième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Il s'applique à compter du 1er juillet 2007.
L'article 33 s'applique jusqu'au 30 juin 2009.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 23 mai 2007.