Nařízení Komise (ES) č. 1768/95
ze dne 24. července 1995,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro odchylku podle čl. 14 odst. 3 nařízení (ES) č. 2100/94 o odrůdových právech Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství ("základní nařízení") [1], a zejména na čl. 14 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že článek 14 základního nařízení stanoví odchylku od odrůdového práva Společenství za účelem zabezpečení zemědělské výroby (zemědělská výjimka);
vzhledem k tomu, že podmínky pro účinek této odchylky, jakož i pro zachování oprávněných zájmů šlechtitele a zemědělce stanoví prováděcí pravidla podle kritérií stanovených v čl. 14 odst. 3 základního nařízení;
vzhledem k tomu, že toto nařízení upravuje tyto podmínky, zejména pokud jde o povinnosti zemědělce, zpracovatele a držitele odrůdového práva plynoucí z výše uvedených kritérií;
vzhledem k tomu, že se tyto povinnosti v podstatě vztahují na přiměřenou úhradu, kterou platí zemědělec držiteli odrůdového práva za použití této výjimky, na podané informace, na zabezpečení shody sklizeného materiálu předaného ke zpracování s výrobkem vzešlým ze zpracování, jakož i na dohled nad plněním ustanovení odchylky;
vzhledem k tomu, že také vymezení pojmu "malý zemědělec", který nemusí platit úhradu držiteli odrůdového práva za použití odchylky, má být doplněno zejména, pokud jde o zemědělce pěstující určité pícniny a brambory;
vzhledem k tomu, že Komise důkladně přezkoumá účinky vymezení pojmu malý zemědělec zakotveného v základním nařízení v celém Společenství, zejména s ohledem na účinky na plochy vyňaté z produkce a v případě brambor na maximální plochy se zřetelem na úlohu úhrady podle čl. 5 odst. 3 tohoto nařízení a učiní v případě potřeby vhodné návrhy na vhodná opatření za účelem vytvoření soudržnosti v celém Společenství, pokud jde o vztahy mezi licenčním užíváním rozmnožovacího materiálu a použitím sklizeného materiálu získaného v souladu s odchylkou podle článku 14 základního nařízení;
vzhledem k tomu, že dosud nebylo ovšem možné stanovit, do jaké míry se budou požadovat srovnatelné odchylky podle platných právních předpisů členských států se zřetelem na poplatky za licenční výrobu rozmnožovacího materiálu odrůd chráněných podle těchto vnitrostátních právních předpisů;
vzhledem k tomu, že Komise proto není v současnosti schopna stanovit v rámci vymezeného prostoru zákonodárců Společenství podle čl. 14 odst. 3 základního nařízení výši přiměřené úhrady, která musí být zřetelně nižší než částka účtovaná za výrobu licenčního množitelského materiálu;
vzhledem k tomu, že by však počáteční výše a rovněž úprava pozdějších přizpůsobení měly být stanoveny co nejdříve, nejpozději do 1. července 1997;
vzhledem k tomu, že toto nařízení kromě toho slouží k úpravě spojitosti mezi odrůdovým právem Společenství a právy odvozenými z článku 14 základního nařízení na jedné straně a zmocněním uděleném zemědělci a jeho hospodářství na straně druhé;
vzhledem k tomu, že závěrem má být upraveno, jak je třeba postupovat v případě porušení dotyčných předpisů;
vzhledem k tomu, že byla konzultována Správní rada;
vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro odrůdová práva,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla pro podmínky pro účinek odchylky podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení.
2. Tyto podmínky se vztahují na práva a povinnosti držitelů odrůdových práv ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení a na jejich výkon, popřípadě plnění, jakož i zmocnění a povinnosti zemědělce a na jejich užití, popřípadě plnění, pokud jsou tato práva, zmocnění a povinnosti odvozeny z článku 14 základního nařízení. Vztahují se také na práva, zmocnění a povinnosti ostatních, které jsou odvozeny z čl. 14 odst. 3 základního nařízení.
3. Pokud toto nařízení nestanoví jinak, řídí se výkon práva, použití zmocnění a plnění povinností právními předpisy členského státu, včetně jeho mezinárodního práva soukromého, v němž se nachází hospodářství využívající odchylku.
Článek 2
Ochrana zájmů
1. Podmínky uvedené v článku 1 musí být držitelem odrůdového práva, který zastupuje šlechtitele, a zemědělcem prováděny tak, aby zůstaly zachovány oprávněné zájmy dotyčných stran.
2. Oprávněné zájmy se nepovažují za chráněné, pokud je jeden nebo více zájmů poškozeno, aniž by se bral ohled na nutnost rozumného vyrovnání zájmů nebo na přiměřenost účinného provádění podmínky vzhledem k jejímu účelu.
KAPITOLA 2
DRŽITEL ODRŮDOVÉHO PRÁVA A ZEMĚDĚLEC
Článek 3
Držitel odrůdového práva
1. Práva a povinnosti držitele odrůdového práva odvozené z článku 14 základního nařízení, jak jsou stanoveny v tomto nařízení, jsou nepřenosné, s výjimkou práva na již určitelnou platbu přiměřené úhrady podle článku 5. Mohou však být součástí práv a povinností, které souvisí s převodem odrůdového práva Společenství podle článku 23 základního nařízení.
2. Práva uvedená v odstavci 1 mohou být uplatňována jednotlivými držiteli odrůdových práv, společně několika držiteli odrůdových práv nebo organizací držitelů, kteří jsou ve Společenství usazeni na úrovni Společenství, na celostátní, regionální či místní úrovni. Organizace držitelů odrůdových práv může jednat pouze za ty členy, kteří ji k tomu písemně zmocnili. Jedná buď prostřednictvím jednoho nebo více zástupců, nebo prostřednictvím jí připuštěných znalců v rámci jejich zmocnění.
3. Zástupce držitele odrůdového práva nebo sdružení držitelů odrůdových práv, jakož i připuštěných znalců musí:
a) mít bydliště, sídlo nebo provozovnu ve Společenství;
b) být písemně zmocněn držitelem nebo organizací držitelů a
c) splnění podmínek uvedených v písmenech a) a b) prokázat buď odkazem na příslušné držitelem zveřejněné nebo sdružením zemědělců sdělené informace, nebo jiným způsobem a na žádost každému zemědělci, vůči němuž uplatňuje práva, předložit kopii písemného zmocnění podle písmene b).
Článek 4
Zemědělec
1. Práva a povinnosti zemědělce odvozené z článku 14 základního nařízení, jak jsou stanovena v tomto nařízení nebo v ustanoveních přijatých podle tohoto nařízení, nemohou být převedena. Mohou však být součástí práv a povinností, které souvisí s převodem hospodářství zemědělce, pokud ve smlouvě o převodu hospodářství nebylo ohledně platby přiměřené úhrady uvedené v článku 5 sjednáno něco jiného. Převod zmocnění a povinností nabývá účinku k témuž dni jako převod hospodářství.
2. "Vlastním hospodářstvím" ve smyslu čl. 14 odst. 1 základního nařízení se rozumí každé hospodářství nebo část hospodářství, které zemědělec využívá k pěstování rostlin, ať už jako vlastnictví nebo jiným způsobem na vlastní odpovědnost a na vlastní účet, zejména v případě nájmu zemědělské půdy. Převod hospodářství nebo jeho části za účelem hospodaření se považuje za převod ve smyslu odstavce 1.
3. Osoba/y v době vymáhání splnění povinnosti držitelem dotyčného hospodářství, je/jsou považována/y za zemědělce, pokud nebyl předložen důkaz pro to, že nějaká jiná osoba je zemědělec a musí splnit povinnosti podle odstavců 1 a 2.
KAPITOLA 3
ÚHRADA
Článek 5
Výše úhrady
1. Výše přiměřené úhrady, kterou je třeba zaplatit držiteli odrůdového práva podle čl. 14 odst. 3 čtvrté odrážky základního nařízení, může být mezi držitelem hospodářství a dotyčným zemědělcem dohodnuta smluvně.
2. Pokud nebyla taková dohoda uzavřena nebo není použitelná, musí být výše úhrady výrazně nižší než částka, která je požadována na stejném území za licenční výrobu rozmnožovacího materiálu téže odrůdy nejnižší kategorie přípustné pro úřední uznávání.
Pokud se na území, na němž se hospodářství zemědělce nachází, licenčně neprodukuje rozmnožovací materiál dotyčné odrůdy a výše uvedené částky není v celém Společenství na jednotné úrovni, musí být úhrada výrazně nižší než částka, která je běžně pro výše uvedený účel zahrnuta k ceně za rozmnožovací materiál nejnižší kategorie přípustné pro úřední uznávání při prodeji téže odrůdy ve stejném regionu, pokud není vyšší než výše uvedená částka obvyklá na území, kde byl množitelský materiál vyprodukován.
3. Výše úhrady se považuje za výrazně nižší ve smyslu čl. 14 odst. 3 čtvrté odrážky základního nařízení a výše uvedeného odstavce, pokud nepřekročí částku, která je potřebná, aby se jako hospodářský faktor určující rozsah použití odchylky vytvořil a stabilizoval rozumný poměr mezi licenčním využíváním rozmnožovacího materiálu a přeséváním sklizeného materiálu dotyčných odrůd podléhajících odrůdovému právu Společenství. Tento poměr by měl být považován za rozumný, pokud se zjistí, že držitel odrůdového práva v zásadě obdrží přiměřené vyrovnání za úplné použití své odrůdy.
Článek 6
Individuální platební povinnost
1. Aniž je dotčen odstavec 2, vzniká individuální povinnost zemědělce zaplatit přiměřenou úhradu v okamžiku skutečného užití sklizeného materiálu za účelem množení na pěstební ploše.
Držitel odrůdového práva může určit den a způsob platby. Nesmí však stanovit den platby, který předchází dni vzniku povinnosti.
2. V případě odrůdového práva Společenství uděleného podle článku 116 základního nařízení vzniká individuální povinnost zemědělce, který se může dovolávat čl. 116 odst. 4 druhé odrážky, v okamžiku skutečného užití sklizeného materiálu za účelem množení na pěstební ploše po 30. červnu 2001.
Článek 7
Malí zemědělci
1. Za plochy, na kterých se pěstují rostliny ve smyslu čl. 14 odst. 3 třetí odrážky základního nařízení, se považují plochy s pravidelně obdělávaným a sklízeným porostem. Za osevní plochy se nepovažují zejména lesní plochy, na více než pět let zřízené trvalé pastviny, trvalá zeleň a plochy asimilované Stálým výborem pro odrůdová práva.
2. Plochy zemědělského hospodářství, na kterých se pěstují rostliny, ale které byly přechodně nebo natrvalo vyňaty z produkce v roce začínajícím dnem 1. července a končícím dnem 30. června následujícího roku ("hospodářský rok"), na který připadá úhrada, jsou považovány nadále za plochy, na kterých se pěstují rostliny, pokud Společenství nebo členský stát dotčený vynětím z produkce poskytne za tyto vyňaté plochy prémie nebo vyrovnávací platby.
3. Aniž je dotčen čl. 14 odst. 3 třetí odrážka první pododrážka, považují se za malé zemědělce v případě jiných druhů rostlin (čl. 14 odst. 3 třetí odrážka druhá pododrážka) ti zemědělci, kteří:
a) v případě pícnin patřících pod posledně uvedené ustanovení: bez ohledu na plochy, na kterých jsou pěstovány jiné rostliny než pícniny, tyto pícniny po dobu nejvýše pěti let nepěstují na ploše, která je větší než plocha, která by byla zapotřebí pro produkci 92 tun obilí z každé sklizně;
b) v případě brambor: bez ohledu na plochy, na kterých jsou pěstovány jiné rostliny než brambory, brambory nepěstují na ploše větší než plocha, která by byla nutná pro sklizeň 185 tun brambor z každé sklizně.
4. Výpočet ploch podle odstavců 1, 2 a 3 se provádí pro území každého členského státu a řídí se:
- v případě rostlin, na které se vztahuje nařízení Rady (EHS) č. 1765/92 [2] a pícnin, na které se výše uvedené nařízení nevztahuje, ustanoveními uvedeného nařízení, zejména články 3 a 4 nebo ustanoveními přijatými podle uvedeného nařízení a
- v případě brambor na základě průměrného hektarového výnosu zjištěného v dotyčném členském státě podle statistických informací poskytnutých podle nařízení Rady (EHS) č. 959/93 ze dne 5. dubna 1993 o statistických informacích poskytovaných členskými státy o rostlinných produktech s výjimkou obilovin [3], které musejí dodat členské státy.
5. Zemědělec, který tvrdí, že je "malý zemědělec", musí ve sporném případě předložit důkaz, že splňuje požadavky pro tuto kategorii zemědělců. Podmínky pro "malovýrobce" ve smyslu čl. 8 odst. 1 a 2 nařízení (EHS) č. 1765/92 se na tento případ nevztahují, ledaže by s tím držitel odrůdového práva souhlasil.
KAPITOLA 4
INFORMACE
Článek 8
Informace poskytované zemědělcem
1. Podrobnosti o příslušných informacích, které musí zemědělec poskytnout držiteli odrůdového práva podle čl. 14 odst. 3 šesté odrážky základního nařízení, mohou být mezi držitelem a dotyčným zemědělcem upraveny smluvně.
2. Pokud taková smlouva nebyla uzavřena nebo není použitelná, musí zemědělec na žádost držitele odrůdového práva předat přehled relevantních informací, aniž je dotčena informační povinnost podle ostatních právních předpisů Společenství nebo členských států. Za relevantní informace jsou považovány tyto údaje:
a) jméno zemědělce, bydliště a adresa jeho hospodářství;
b) použití sklizeného produktu jednoho nebo více odrůd náležejících držiteli odrůdového práva na jedné ploše nebo více plochách hospodářství zemědělce;
c) v případě užití takového materiálu zemědělcem údaj o množství sklizeného materiálu dotyčné odrůdy (odrůd), které zemědělec použil podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení;
d) ve stejném případě jména a adresy osob, které převzaly zpracování sklizeného materiálu pro výsev v jeho hospodářství;
e) pro případ, že údaje předané podle písmen b), c) nebo d) nemohou být potvrzeny podle článku 14, údaje o množství použitého licenčního rozmnožovacího materiálu dotyčných odrůd, jakož i jméno a adresu dodavatele a
f) v případě zemědělce dovolávajícího se čl. 116 odst. 4 druhé odrážky základního nařízení informace o tom, zda už použil dotyčnou odrůdu pro účel uvedený v čl. 14 odst. 1 základního nařízení bez vyrovnávací platby a pokud ji použil, od kdy.
3. Údaje podle odst. 2 písm. b), c), d) a e) se vztahují k běžnému hospodářskému roku, jakož i k jednomu nebo několika ze tří předchozích hospodářských let, na které zemědělec na žádost o informaci, kterou uplatnil držitel odrůdového práva podle odstavců 4 nebo 5, neposkytl už dříve relevantní informace.
V případě prvního hospodářského roku, na který se má vztahovat informace, má však jít o rok, v němž byla žádost o informaci o dotyčné odrůdě buď podána poprvé a určena dotčenému zemědělci, nebo alternativně o rok, v němž zemědělec získal množitelský materiál dotyčné odrůdy nebo odrůd, pokud při získání následovala informace alespoň o tom, že žádost o udělení odrůdového práva Společenství byla podána nebo bylo takové odrůdové právo uděleno, jakož i o podmínkách použití tohoto množitelského materiálu.
V případě odrůd, na které se vztahuje článek 116 základního nařízení, a zemědělců, kteří se mohou dovolávat na čl. 116 odst. 4 druhou odrážku základního nařízení, je prvním hospodářským rokem rok 2001/2002.
4. Držitel odrůdového práva uvede ve své žádosti o informace své jméno a adresu, název odrůdy, pro kterou požaduje informace, a odkaz na dotyčné odrůdové právo Společenství. Na žádost zemědělce se žádost podává písemně a dokazuje se vlastnictví. Aniž je dotčen odstavec 5, žádost se podává přímo u dotyčného zemědělce.
5. Žádost o informace, která není podána přímo u dotyčného zemědělce, se považuje za vyhovující odstavci 4 třetí větě, pokud byla zaslána zemědělcům prostřednictvím níže uvedených orgánů nebo osob s jejich předchozím souhlasem:
- organizací zemědělců nebo družstev s ohledem na všechny zemědělce, kteří jsou členy těchto organizací nebo družstev,
- zpracovatelů s ohledem na všechny zemědělce, za něž v běžném hospodářském roce a ve třech předchozích hospodářských letech převzali zpracování dotyčného sklizeného materiálu pro výsev, počínaje hospodářským rokem uvedeným v odstavci 3, nebo
- dodavatelů licenčního rozmnožovacího materiálu odrůd držitele odrůdového práva s ohledem na všechny zemědělce, kteří v běžném hospodářském roce a ve třech předchozích hospodářských letech byli tímto rozmnožovacím materiálem zásobováni, počínaje hospodářským rokem uvedeným v odstavci 3.
6. U žádosti o informace vyhovující odstavci 5 nemusejí být uvedeni jednotliví zemědělci. Dotyční zemědělci mohou zmocnit organizace, družstva, zpracovatele nebo dodavatele předat držiteli odrůdového práva požadované informace.
Článek 9
Informace poskytované zpracovatelem
1. Podrobnosti o příslušných informacích, které musí zpracovatel poskytnout držiteli odrůdového práva podle čl. 14 odst. 3 šesté odrážky základního nařízení, mohou být mezi držitelem a dotyčným zpracovatelem upraveny smluvně.
2. Pokud taková smlouva nebyla uzavřena nebo není použitelná, musí zpracovatel na žádost držitele odrůdového práva předat přehled relevantních informací, aniž je dotčena informační povinnost podle ostatních právních předpisů Společenství nebo členských států. Za relevantní informace jsou považovány tyto údaje:
a) jméno zpracovatele, bydliště a adresa jeho podniku;
b) zpracování sklizeného produktu jedné nebo více odrůd náležejících držiteli odrůdového práva zpracovatelem za účelem výsevu, pokud dotyčná odrůda byla zpracovateli ohlášena nebo jiným způsobem oznámena;
c) v případě převzetí tohoto zpracování údaj o množství sklizeného produktu dotyčné odrůdy zpracované za účelem výsevu a o celkovém výsledném zpracovaném množství;
d) den a místo zpracování podle písmene c) a
e) jméno a adresa osoby, pro kterou bylo zpracování podle písmene c) provedeno, spolu s údajem o dotyčném množství.
3. Údaje podle odst. 2 písm. b), c), d) a e) se vztahují k běžnému hospodářskému roku, jakož i k jednomu nebo několika ze tří předchozích hospodářských let, na které držitel odrůdového práva nepožadoval už dříve informace podle odstavců 4 nebo 5. V případě prvního roku, na který se má vztahovat informace, jde o rok, v němž byla poprvé podána žádost o informaci o dotyčné odrůdě a o dotyčném zpracovateli.
4. Ustanovení čl. 8 odst. 4 se použije přiměřeně.
5. Žádost o informace, která není podána přímo u dotyčného zpracovatele, se považuje za vyhovující čl. 8 odst. 4 třetí větě, pokud byla zaslána zpracovatelům prostřednictvím níže uvedených orgánů nebo osob s jejich předchozím souhlasem:
- organizací zpracovatelů ustavených na úrovni Společenství, na celostátní, regionální nebo místní úrovni s ohledem na všechny zpracovatele, kteří jsou členy této organizace nebo v ní jsou zastoupeni,
- zemědělců s ohledem na všechny zpracovatele, kteří za ně v běžném hospodářském roce a ve třech předchozích hospodářských letech převzali zpracování dotyčného sklizeného produktu za účelem výsevu, počínaje hospodářským rokem uvedeným v odstavci 3.
6. U žádosti o informace vyhovující odstavci 5 nemusejí být uvedeni jednotliví zpracovatelé. Dotyční zpracovatelé mohou zmocnit organizace zemědělců předat držiteli odrůdového práva požadované informace.
Článek 10
Informace poskytované držitelem odrůdového práva
1. Podrobnosti o příslušných informacích, které musí držitel odrůdového práva poskytnout zemědělci podle čl. 14 odst. 3 čtvrté odrážky základního nařízení, mohou být mezi zemědělcem a držitelem odrůdového práva upraveny smluvně.
2. Pokud taková smlouva nebyla uzavřena nebo není použitelná, musí držitel odrůdového práva na žádost zemědělce, od něhož držitel požadoval zaplacení úhrady podle článku 5, aniž je dotčena informační povinnost podle ostatních právních předpisů Společenství nebo členských států, zemědělci předat přehled relevantních informací. Za relevantní informace jsou považovány tyto údaje:
- částka účtovaná za produkci licenčního rozmnožovacího materiálu téže odrůdy nejnižší kategorie přípustné pro úřední uznávání, nebo
- pokud se na území, na němž se hospodářství zemědělce nachází, licenčně neprodukuje rozmnožovací materiál dotyčné odrůdy a výše uvedená částka není v celém Společenství stejná, údaj o částce, která je běžně účtována pro výše uvedený účel k ceně za rozmnožovací materiál nejnižší kategorie přípustné pro úřední uznávání při nákupu téže odrůdy ve stejném regionu.
Článek 11
Informace poskytované úředními orgány
1. Žádost o informaci určenou úředním orgánům ohledně použití rozmnožovacího materiálu určitých druhů nebo odrůd za účelem výsevu nebo ohledně výsledků tohoto použití je nutno podat písemně. V této žádosti držitel odrůdového práva uvede své jméno a adresu, dotyčnou odrůdu, pro niž požaduje informace, a druh požadovaných informací. Kromě toho musí prokázat vlastnictví.
2. Orgán může, aniž je dotčen článek 12, požadované informace odepřít, pokud
- se nezabývá dohledem nad zemědělskou produkcí, nebo
- není oprávněn tyto informace držitelům odrůdových práv poskytovat na základě právních předpisů Společenství nebo členských států upravujících obecné uvážení ohledně činnosti orgánů, nebo
- podle právních předpisů Společenství nebo členských států, podle kterých byly informace shromážděny, je na jejich uvážení tyto informace odepřít, nebo
- požadovaná informace již není k dispozici, nebo
- tato informace nemůže být opatřena v rámci běžné úřední činnosti orgánů, nebo
- tato informace může být opatřena pouze s dodatečnými obtížemi nebo náklady, nebo
- tato informace se vztahuje výlučně na rozmnožovací materiál, který nepatří k odrůdě držitele odrůdového práva.
Dotyčné úřední orgány sdělí Komisi, jakým způsobem zamýšlejí použít uvážení uvedené ve třetí odrážce.
3. Při poskytování informací nečiní orgány mezi držiteli odrůdových práv žádné rozdíly. Pro účely poskytování požadovaných informací mohou orgány poskytnout držiteli k dispozici kopie podkladů, které pocházejí z dokumentů obsahujících kromě informací vztahujících se k dotyčným odrůdám držitele odrůdového práva další informace, pokud je zajištěno, že neumožní zjištění totožnosti fyzických osob, které jsou chráněny podle článku 12.
4. Pokud se orgán rozhodne požadované informace odepřít, písemně informuje o tomto rozhodnutí dotyčného držitele odrůdového práva s uvedením důvodů.
Článek 12
Ochrana osobních údajů
1. Na osobu, která poskytuje nebo obdrží údaje podle článků 8, 9, 10 nebo 11, se ohledně osobních údajů vztahují právní předpisy Společenství nebo členských států o ochraně fyzických osob při zpracování osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů.
2. Osoba, která obdrží informace podle článků 8, 9, 10 nebo 11, není bez předchozího souhlasu informátora oprávněna kteroukoli z těchto informací postoupit jiné osobě k jinému účelu nežli k výkonu odrůdového práva Společenství nebo k použití zmocnění podle článku 14 základního nařízení.
KAPITOLA 5
OSTATNÍ POVINNOSTI
Článek 13
Povinnosti pro případ zpracování mimo hospodářství
1. Aniž jsou dotčena omezení stanovená členskými státy podle čl. 14 odst. 3 druhé odrážky základního nařízení, nemůže být sklizený produkt odrůdy podléhající odrůdovému právu Společenství bez předchozího souhlasu držitele odrůdového práva přemístěn za účelem zpracování z hospodářství, v němž byl vyprodukován, pokud zemědělec:
a) neučinil vhodná opatření pro to, aby výrobek předaný ke zpracování byl totožný s výrobkem vzešlým ze zpracování;
b) nezajistí, že vlastní zpracování bude provedeno zpracovatelem, který pojímá provádění zpracování sklizeného materiálu za účelem výsevu vlastně jako službu a který:
- je zapsán podle dotyčných, ve veřejném zájmu přijatých vnitrostátních právních předpisů, nebo se vůči zemědělci zavázal tuto činnost v případě odrůd chráněných odrůdovým právem Společenství oznámit příslušnému orgánu zřízenému, určenému nebo zmocněnému pro uvedený účel členským státem, a to buď orgánem, nebo organizací držitelů odrůdových práv, zemědělců nebo zpracovatelů za účelem zápisu do seznamu vyhotoveného jedním z uvedených příslušných orgánů,
- se vůči zemědělci rovněž zavázal učinit vhodná opatření pro to, aby výrobek předaný ke zpracování byl totožný s výrobkem vzešlým ze zpracování.
2. Za účelem vyhotovení seznamu zpracovatelů podle odstavce 1 mohou členské státy stanovit požadavky na kvalifikaci, které musejí zpracovatelé splňovat.
3. Rejstříky a seznamy zpracovatelů podle odstavce 1 se zveřejňují nebo zpřístupňují organizacím držitelů odrůdových práv, zemědělců a zpracovatelů.
4. Seznamy podle odstavce je třeba vypracovat nejpozději dne 1. července 1997.
KAPITOLA 6
DOHLED DRŽITELE ODRŮDOVÉHO PRÁVA
Článek 14
Dohled nad zemědělci
1. Aby mohl držitel odrůdového práva dohlížet na to, zda jsou plněna ustanovení článku 14 základního nařízení podle tohoto nařízení, pokud jde o plnění povinností dotyčného zemědělce, zemědělec na žádost držitele:
a) poskytne důkazy pro jím předané přehledy informací podle článku 8 prostřednictvím předložení dostupných určujících podkladů, například faktur, použitých etiket nebo jiných vhodných dokladů, jak jsou požadovány podle čl. 13 odst. 1 písm. a), a které se mají vztahovat:
- na poskytování služeb za účelem zpracování sklizených produktů z odrůdy náležející držiteli odrůdového práva třetí stranou, nebo
- v případě čl. 8 odst. 2 písm. e) na dodání rozmnožovacího materiálu odrůdy náležející držiteli odrůdového práva,
nebo dokladem o pěstebních plochách nebo skladovacích zařízeních;
b) poskytnout důkaz uvedený v čl. 4 odst. 3 nebo čl. 7 odst. 5.
2. Aniž jsou dotčeny ostatní právní předpisy Společenství nebo členských států, jsou zemědělci povinni všechny tyto podklady nebo doklady podle odstavce 1 uchovávat nejméně po dobu uvedenou v čl. 8 odst. 3 za předpokladu, že v případě použití etiket informace předaná držitelem odrůdového práva podle čl. 8 odst. 3 pododstavce 2 obsahuje odkazy pro uchování etikety dotyčného množitelského materiálu.
Článek 15
Dohled nad zpracovateli
1. Aby mohl držitel odrůdového práva dohlížet na to, zda jsou plněna ustanovení článku 14 základního nařízení podle této směrnice, pokud jde o plnění povinností dotyčného zpracovatele, zpracovatel na žádost držitele poskytne důkazy pro přehled jím předaných informací podle článku 9 předložením dostupných určujících podkladů, například faktur, vhodných podkladů za účelem identifikace materiálu nebo jiných vhodných podkladů, jak je požadováno podle čl. 13 odst. 1 písm. b) druhé odrážky, nebo vzorku zpracovaného materiálu, který se vztahuje na jím prováděné zpracování sklizeného materiálu odrůdy náležející držiteli odrůdového práva pro zemědělce za účelem výsevu nebo dokladem o zpracovatelských a skladovacích zařízeních.
2. Aniž jsou dotčeny ostatní právní předpisy Společenství nebo členských států, jsou zpracovatelé povinni všechny tyto podklady nebo doklady podle odstavce 1 uchovávat nejméně po dobu uvedenou v čl. 9 odst. 3.
Článek 16
Způsob dohledu
1. Dohled provádí držitel odrůdového práva. Držitel odrůdového práva může uzavřít smlouvy, aby byla zajištěna podpora ze strany organizací zemědělců, zpracovatelů, družstev nebo jiných zemědělských svazů.
2. Podmínky týkající se metod dohledu, jak jsou stanoveny ve smlouvách mezi organizacemi držitelů odrůdových práv, zemědělců nebo zpracovatelů na úrovni Společenství, na celostátní, regionální anebo místní úrovni, se používají jako pokyny, pokud byly tyto dohody písemně oznámeny Komisi prostřednictvím zplnomocněného zástupce dotyčných organizací a zveřejněny v "Úředním věstníku" vydávaném Odrůdovým úřadem Společenství.
KAPITOLA 7
PROTIPRÁVNÍ JEDNÁNÍ A SOUKROMOPRÁVNÍ ŽALOBA
Článek 17
Protiprávní jednání
Držitel odrůdového práva může uplatnit svá práva vztahující se k odrůdovému právu Společenství proti každé osobě, která poruší podmínky stanovené v tomto nařízení, popřípadě omezení ohledně odchylky podle článku 14 základního nařízení.
Článek 18
Zvláštní soukromoprávní žaloba
1. Držitel odrůdového práva může porušitele podle článku 17 kvůli plnění jeho povinností žalovat podle čl. 14 odst. 3 základního nařízení na základě ustanovení tohoto nařízení.
2. Pokud dotyčná osoba se zřetelem na odrůdu nebo více odrůd téhož držitele odrůdového práva opakovaně úmyslně poruší povinnost podle čl. 14 odst. 3 čtvrté odrážky základního nařízení, je vůči držiteli odrůdového práva povinna k úhradě další škody podle čl. 94 odst. 2 základního nařízení; tato povinnost úhrady zahrnuje alespoň paušální částku, která se vypočítává na základě čtyřnásobku průměrné částky poplatku, požadované na stejném území za licenční výrobu odpovídajícího množství rozmnožovacího materiálu chráněné odrůdy dotyčných rostlinných druhů, aniž je dotčena vyšší náhrada škody.
KAPITOLA 8
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. července 1995.
RÈGLEMENT (CE) N° 1768/95 DE LA COMMISSION du 24 juillet 1995 établissant les modalités d'application de la dérogation prévue à l'article 14 paragraphe 3 du règlement (CE) n° 2100/94 du Conseil instituant un régime de protection communautaire des obtentions végétales
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) n° 2100/94 du Conseil, du 27 juillet 1994, instituant un régime de protection communautaire des obtentions végétales (1) (ci-après dénommé « règlement de base »), et notamment son article 14 paragraphe 3,
considérant que l'article 14 du règlement de base prévoit une dérogation à la protection communautaire des obtentions végétales, en vue de sauvegarder la production agricole (exemption agricole);
considérant que les conditions permettant de donner effet à cette dérogation et de sauvegarder les intérêts légitimes de l'obtenteur et de l'agriculteur sont fixées dans le règlement d'application sur la base des critères énoncés à l'article 14 paragraphe 3 du règlement de base;
considérant que le présent règlement établit ces conditions en spécifiant, notamment, les obligations des agriculteurs, des prestataires d'opérations de triage à façon et des titulaires découlant des critères susmentionnés;
considérant que ces obligations concernent essentiellement le paiement, par les agriculteurs, d'une rémunération équitable au titulaire pour faire usage de la dérogation, la fourniture d'informations, la garantie que le produit de la récolte soumis à préparation est identique à celui qui résulte de la préparation et le contrôle de l'application des dispositions de la dérogation;
considérant également que la définition des « petits agriculteurs » qui ne sont pas tenus de payer une rémunération au titulaire pour faire usage de la dérogation est complétée, notamment en ce qui concerne les agriculteurs cultivant des pommes de terre;
considérant que la Commission contrôlera soigneusement dans toute la Communauté les effets que peuvent produire, d'une part, la définition de « petits agriculteurs », visée dans le règlement de base et, d'autre part, en ce qui concerne en particulier les implications du gel des terres ainsi que, dans le cas de la pomme de terre, la superficie maximale, visée dans le présent règlement, sur le rôle de la rémunération visée à l'article 5 paragraphe 3 du présent règlement; que, si nécessaire, elle prévoira les propositions appropriées ou prendra les mesures appropriées en vue d'instaurer une cohérence à l'échelle de la Communauté dans le rapport entre l'utilisation de matériel de multiplication sous licence et l'utilisation du produit de la récolte conformément à la dérogation prévue à l'article 14 du règlement de base;
considérant, toutefois, qu'il n'a pas encore été possible d'évaluer la mesure dans laquelle il a été fait usage de dérogations comparables au titre des législations en vigueur dans les États membres en ce qui concerne les montants actuellement perçus pour la production sous licence de matériel de multiplication des variétés protégées au titre des législations susmentionnées des États membres;
considérant donc que, dans le champ d'action laissé au législateur communautaire en vertu de l'article 14 paragraphe 3 du règlement de base, la Commission ne peut correctement définir, pour l'instant, le niveau de la rémunération équitable qui doit être sensiblement inférieure au montant perçu pour la production sous licence de matériel de multiplication;
considérant, toutefois, que le niveau initial ainsi que le système d'adaptations ultérieures doivent être déterminés le plus rapidement possible et au plus tard le 1er juillet 1997;
considérant, en outre, que ce règlement vise à spécifier le lien entre le droit fondamental du titulaire et les droits découlant des dispositions de l'article 14 du règlement de base, d'une part, et le lien entre l'autorisation accordée à l'agriculteur et son exploitation, d'autre part;
considérant enfin que les effets du manquement aux obligations découlant des dispositions concernées devraient être clarifiés;
considérant que le conseil d'administration a été consulté;
considérant que les dispositions prévues au présent règlement sont conformes à l'avis du comité permanent des obtentions végétales,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE PREMIER
DISPOSITIONS GÉNÉRALES
Article premier
Champ d'application
1. Le présent règlement institue les modalités d'application des conditions permettant de donner effet à la dérogation prévue à l'article 14 paragraphe 1 du règlement de base.
2. Les conditions s'appliquent aux droits du titulaire et à leur exercice ainsi qu'aux obligations de celui-ci et à leur exécution au sens de l'article 13 paragraphe 1 du règlement de base; elles s'appliquent aussi à l'autorisation de l'agriculteur et à l'utilisation de l'autorisation ainsi qu'aux obligations de celui-ci et à leur exécution dans la mesure où ces droits, autorisations et obligations découlent des dispositions de l'article 14 du règlement de base. Elles s'appliquent également en ce qui concerne les droits, les autorisations et les obligations qui découlent des dispositions de l'article 14 paragraphe 3 du règlement de base pour des tiers.
3. Sauf dispositions contraires de ce règlement, les détails relatifs à l'exercice des droits, à l'utilisation des autorisations ou à l'exécution des obligations sont régis par le droit de l'État membre, y compris son droit international privé, dans lequel se situe l'exploitation de l'agriculteur pour laquelle il est fait usage de la dérogation.
Article 2
Sauvegarde des intérêts
1. Les conditions visées à l'article 1er sont mises en oeuvre, tant par le titulaire représentant l'obtenteur que par l'agriculteur, de façon à sauvegarder leurs intérêts légitimes réciproques.
2. Les intérêts légitimes ne seront pas considérés comme sauvegardés si un ou plusieurs de ces intérêts sont compromis sans qu'il soit tenu compte de la nécessité de préserver un équilibre raisonnable entre tous ces intérêts ou de la proportionnalité nécessaire entre le but de la condition visée et l'effet réel de sa mise en oeuvre.
CHAPITRE 2
LE TITULAIRE ET L'AGRICULTEUR
Article 3
Le titulaire
1. Les droits et les obligations du titulaire découlant des dispositions de l'article 14 du règlement de base, tels que spécifiés dans le présent règlement, à l'exception du droit relatif au paiement déjà chiffrable de la rémunération équitable visée à l'article 5 ne peuvent faire l'objet d'un transfert à des tiers. Toutefois, ils font partie des droits et des obligations concernés par le transfert de la protection communautaire des obtentions végétales en vertu de l'article 23 du règlement de base.
2. Les droits visés au paragraphe 1 peuvent être invoqués par un titulaire à titre individuel, par plusieurs titulaires à titre collectif ou par une organisation de titulaires établie dans la Communauté à l'échelon communautaire, national, régional ou local. Toute organisation de titulaires ne peut agir qu'au nom de ses membres et uniquement au nom de ceux qui lui ont donné un mandat écrit pour ce faire. Elle agit par l'intermédiaire d'un ou de plusieurs représentants ou de commissaires aux comptes accrédités par elle, dans les limites de leurs mandats respectifs.
3. Tout représentant du titulaire ou d'une organisation de titulaires et tout commissaire aux comptes accrédité:
a) sera domicilié, aura son siège ou possédera un établissement dans le territoire de la Communauté;
b) sera mandaté par écrit par le titulaire ou l'organisation;
c) fournira les preuves des conditions énoncées aux points a) et b), soit par référence à l'information pertinente publiée par les titulaires ou communiquées par les titulaires aux organisations d'agriculteurs, soit d'une autre manière, et produira, sur demande, une copie du mandat écrit visé au point b) à tout agriculteur à l'encontre duquel il invoque ces droits.
Article 4
L'agriculteur
1. L'autorisation et les obligations de l'agriculteur qui découlent des dispositions de l'article 14 du règlement de base, telles que spécifiées dans le présent règlement ou dans les dispositions adoptées au titre de ce règlement, ne peuvent faire l'objet d'un transfert à d'autres personnes. Toutefois, elles font partie des droits et des obligations concernés par le transfert de l'exploitation de l'agriculteur sauf si l'acte de transfert de l'exploitation prévoit d'autres dispositions concernant l'obligation de payer la rémunération équitable visée à l'article 5. Le transfert de l'autorisation et des obligations prennent effet en même temps que le transfert de l'exploitation.
2. Est considérée comme « propre exploitation » au sens de l'article 14 paragraphe 1 du règlement de base toute exploitation ou toute partie de celle-ci effectivement exploitée par l'agriculteur pour la culture d'espèces végétales, que l'exploitation soit sa propriété ou qu'elle soit dirigée de quelque façon que ce soit sous sa propre responsabilité et à son propre compte, notamment dans le cas de baux. La cession d'une exploitation ou d'une partie de celle-ci en vue de l'exploitation par des tiers sera considérée comme un transfert au sens du paragraphe 1.
3. La (les) personne(s) propriétaire(s) de l'exploitation concernée au moment où l'exécution d'une obligation est revendiquée sera (seront) considérée(s) comme étant l' (les) agriculteur(s), à moins qu'elle(s) ne fournisse(nt) la preuve qu'une autre personne est l'agriculteur tenu de respecter l'obligation au titre des dispositions des paragraphes 1 et 2.
CHAPITRE 3
RÉMUNÉRATION
Article 5
Niveau de la rémunération
1. Le niveau de la rémunération équitable à payer au titulaire en vertu de l'article 14 paragraphe 3 quatrième tiret du règlement de base peut faire l'objet d'un contrat entre le titulaire et l'agriculteur concernés.
2. Lorsqu'aucun contrat de ce type n'a été conclu ou n'est applicable, le niveau de la rémunération sera sensiblement inférieur au montant perçu pour la production sous licence de matériel de multiplication de la catégorie la plus basse de la même variété susceptible de bénéficier de l'homologation officielle, dans la même région.
Si aucune production sous licence de matériel de multiplication de la variété concernée n'a eu lieu dans la région dans laquelle se situe l'exploitation de l'agriculteur et s'il n'existe aucun niveau uniforme du montant susmentionné dans l'ensemble de la Communauté, la rémunération sera sensiblement inférieure au montant normalement inclus, aux fins susmentionnées, dans le prix auquel le matériel de multiplication de la catégorie la plus basse de cette variété susceptible de bénéficier de l'homologation officielle est vendu dans cette région, pour autant qu'il ne soit pas supérieur au montant susmentionné perçu dans la région où ce matériel de multiplication a été produit.
3. Conformément au paragraphe 2, le niveau de la rémunération est considéré sensiblement inférieur au sens de l'article 14 paragraphe 3 quatrième tiret du règlement de base, s'il ne dépasse pas celui nécessaire pour instaurer ou stabiliser, en tant que facteur économique déterminant la mesure dans laquelle la dérogation est utilisée, un rapport raisonnablement équilibré entre l'utilisation de matériel de multiplication sous licence et la mise en culture du produit de la récolte des diverses variétés couvertes par un régime de protection communautaire des obtentions végétales. Ce rapport est considéré comme raisonnablement équilibré s'il garantit que le titulaire en obtient globalement une compensation légitime pour l'utilisation de la totalité du produit de sa propre variété.
Article 6
Obligation individuelle de paiement
1. Sans préjudice des dispositions du paragraphe 2, l'obligation individuelle d'un agriculteur de payer la rémunération équitable naît lorsqu'il utilise effectivement le produit de la récolte à des fins de multiplication en plein air.
Le titulaire peut déterminer la date et les modalités du paiement. Toutefois, le paiement n'est pas exigible avant la date à laquelle l'obligation est née.
2. Dans le cas d'une protection communautaire des obtentions végétales accordées conformément à l'article 116 du règlement de base, l'obligation individuelle d'un agriculteur au titre de l'article 116 paragraphe 4 deuxième tiret du règlement de base naît au moment où il utilise effectivement le produit de la récolte à des fins de multiplication en plein air après le 30 juin 2001.
Article 7
Petits agriculteurs
1. Une surface sur laquelle sont cultivés des végétaux au sens de l'article 14 paragraphe 3 troisième tiret du règlement de base est une surface qui a été plantée à des fins de culture et de récolte régulières. En particulier, les terres boisées, les pâturages permanents établis pour une durée de plus de cinq ans, les herbages naturels permanents et cas assimilés déterminés par le comité permanent des obtentions végétales ne sont pas considérés comme des surfaces sur lesquelles des végétaux sont plantés.
2. Les surfaces de l'exploitation de l'agriculteur sur lesquelles des productions végétales ont eu lieu, mais qui sont des terres gelées temporairement ou durablement au cours de la campagne de commercialisation commençant le 1er juillet et finissant le 30 juin de l'année civile suivante (ci-après dénommé « campagne de commercialisation »), au cours de laquelle le paiement de la rémunération serait dû, sont considérées comme des surfaces restant consacrées à la culture d'espèces végétales si elles bénéficient de subventions ou de paiements compensatoires accordés par la Communauté ou par l'État membre en cause pour le type de gel considéré.
3. Sans préjudice des dispositions de l'article 14 paragraphe 3 troisième tiret premier alinéa du règlement de base, les petits agriculteurs sont, dans le cas d'autres espèces végétales (article 14 paragraphe 3 troisième tiret second alinéa du règlement de base), considérés comme des agriculteurs qui:
a) dans le cas des plantes fourragères relevant de cette dernière disposition: quelle que soit la surface sur laquelle ils cultivent des espèces végétales autres que ces plantes fourragères, ne cultivent pas ces plantes fourragères pour une période de cinq ans au maximum sur une surface supérieure à celle qui serait nécessaire pour produire 92 tonnes de céréales par récolte;
b) dans le cas des pommes de terre: quelle que soit la surface sur laquelle ils cultivent des espèces végétales autres que des pommes de terre, ne cultivent pas de pommes de terre sur une surface supérieure à celle qui serait nécessaire pour produire 185 tonnes de pommes de terre par récolte.
4. Pour le territoire de chaque État membre, le calcul des surfaces visées aux paragraphes 1, 2 et 3 sera effectué:
- dans le cas des espèces végétales auxquelles s'applique le règlement (CEE) n° 1765/92 du Conseil (1) et dans celui des plantes fourragères, conformément aux dispositions dudit règlement, et notamment ses articles 3 et 4, ou encore aux dispositions adoptées en vertu dudit règlement et - dans le cas des pommes de terre, conformément à la production moyenne par hectare établie dans l'État membre concerné sur la base des informations statistiques communiquées en vertu du règlement (CEE) n° 959/93 du Conseil, du 5 avril 1993, concernant les informations statistiques à fournir par les États membres sur les produits végétaux autres que les céréales (2).
5. En cas de litige, un agriculteur qui affirme être un « petit agriculteur » fournira la preuve que les conditions requises à cette fin sont remplies. À cette fin, toutefois, les conditions applicables à la définition de « petit producteur » au sens de l'article 8 paragraphes 1 et 2 du règlement (CEE) n° 1765/92 ne s'appliquent pas, sauf accord du titulaire sur un avis contraire.
CHAPITRE 4
INFORMATIONS
Article 8
Informations fournies par l'agriculteur
1. Le détail des informations fournies par l'agriculteur au titulaire en vertu de l'article 14 paragraphe 3 sixième tiret du règlement de base peut faire l'objet d'un contrat entre le titulaire et l'agriculteur concernés.
2. Lorsqu'aucun contrat de ce type n'a été conclu ou n'est applicable, l'agriculteur, sans préjudice des obligations d'information applicables au titre de la législation communautaire ou de la législation des États membres, est tenu de communiquer au titulaire, à la demande de celui-ci, une déclaration relative aux informations utiles. Il est utile de préciser les points suivants:
a) le nom de l'agriculteur, la localité de son domicile et l'adresse de son exploitation;
b) la question de savoir si l'agriculteur a utilisé le produit de la récolte d'une ou de plusieurs variétés du titulaire en vue de sa mise en culture sur une ou plusieurs terres de son exploitation;
c) si l'agriculteur en a utilisé, la quantité du produit de la récolte appartenant à la variété ou aux variétés en question qui a été utilisée par l'agriculteur conformément à l'article 14 paragraphe 1 du règlement de base;
d) à la même condition, le nom et l'adresse de la ou des personnes qui a ou ont presté des opérations de triage à façon dudit produit de la récolte, pour l'agriculteur, en vue de sa mise en culture;
e) si l'information visée aux points b), c) ou d) ne peut pas être confirmée conformément aux dispositions de l'article 14, la quantité de matériel de multiplication sous licence des variétés en question utilisée, ainsi que le nom et l'adresse du ou des fournisseurs de ce matériel;
f) dans le cas d'un agriculteur invoquant les dispositions de l'article 116 paragraphe 4 deuxième tiret du règlement de base, la question de savoir s'il a déjà utilisé la variété concernée aux fins énoncées à l'article 14 paragraphe 1 du règlement de base sans avoir payé de rémunération et, si tel est le cas, depuis quand.
3. Les informations visées au paragraphe 2 points b), c) d) et e) se rapportent à la campagne de commercialisation en cours et à l'une ou plusieurs des trois campagnes précédentes pour laquelle ou pour lesquelles le titulaire n'a pas encore présenté de demande d'information conformément aux dispositions du paragraphe 4 ou 5.
Toutefois, la première campagne de commercialisation à laquelle les informations se rapportent ne précède pas celle au cours de laquelle a été présentée la première demande relative à la ou aux variétés et à l'agriculteur concernés, pour autant que le titulaire ait veillé à ce que, au moment de l'acquisition du matériel de multiplication de la ou des variétés en cause, ou auparavant, l'agriculteur ait été informé au moins du classement de la demande d'octroi d'un régime de protection communautaire d'une obtention végétale ou d'octroi d'une telle protection, et des conditions liées à l'utilisation de ce matériel de multiplication.
Dans le cas des variétés relevant des dispositions de l'article 116 du règlement de base et pour les agriculteurs autorisés à invoquer l'article 116 paragraphe 4 second alinéa du règlement de base, la campagne de commercialisation de départ est 2001/2002.
4. Dans sa demande, le titulaire spécifiera ses nom et adresse, la ou les variétés pour lesquelles il sollicite des informations ainsi que la ou les références de la protection communautaire des obtentions végétales concernées. Si l'agriculteur l'exige, la demande devra être écrite et accompagnée des preuves de propriété. Sans préjudice des dispositions du paragraphe 5, la demande est adressée directement à l'agriculteur concerné.
5. Une demande non adressée directement à l'agriculteur concerné est considérée comme conforme aux dispositions du paragraphe 4 troisième phrase si elle est envoyée à des agriculteurs par l'intermédiaire des personnes ou organisations suivantes et avec leur accord:
- les organisations d'agriculteurs ou les coopératives, en ce qui concerne tous les agriculteurs membres de ces organisations ou coopératives,
- les prestataires d'opérations de triage à façon en ce qui concerne tous les agriculteurs pour qui ils ont réalisé des opérations de triage à façon du produit de la récolte destiné à être mis en culture pendant la campagne de commercialisation en cours et pendant les trois campagnes précédentes, à compter de la campagne visée au paragraphe 3 ou - les distributeurs sous licence du matériel de reproduction des variétés du titulaire, en ce qui concerne tous les agriculteurs auxquels ils ont distribué un tel matériel de reproduction pendant la campagne de commercialisation en cours et pendant les trois campagnes précédentes, à compter de la campagne visée au paragraphe 3.
6. Pour les demandes formulées conformément aux dispositions du paragraphe 5, il n'est pas nécessaire d'indiquer chaque agriculteur. Les organisations, coopératives, prestataires d'opérations de triage à façon et fournisseurs peuvent être autorisés par les agriculteurs concernés à transmettre les informations requises au titulaire.
Article 9
Informations fournies par les prestataires d'opérations de triage à façon
1. Le détail des informations fournies par le prestataire d'opérations de triage à façon en vertu de l'article 14 paragraphe 3 sixième tiret du règlement de base peut faire l'objet d'un contrat entre le titulaire et le prestataire concernés.
2. Lorsqu'aucun contrat de ce type n'a été conclu ou n'est applicable, le prestataire, sans préjudice des obligations d'information applicables au titre de la législation communautaire ou de la législation des États membres, est tenu de communiquer au titulaire, à la demande de celui-ci, une déclaration relative aux informations utiles. Il est utile de préciser les points suivants:
a) le nom du prestataire d'opérations de triage à façon, la localité de son domicile et les nom et adresse auxquels est enregistrée son activité professionnelle;
b) la question de savoir si le prestataire d'opérations de triage à façon a réalisé des opérations de triage à façon du produit de la récolte appartenant à l'une ou plusieurs des variétés du titulaire, en vue de sa mise en culture, lorsque la ou les variétés en cause ont été déclarées au prestataire d'opérations de triage à façon ou étaient connues de celui-ci;
c) si le prestataire d'opérations de triage à façon a procédé à de telles opérations, la quantité du produit de la récolte appartenant à la ou aux variétés concernées que ledit prestataire a soumise à ces opérations en vue de sa mise en culture, et la quantité totale obtenue à la suite de celles-ci;
d) les dates et les lieux des opérations de triage à façon visées au point c);
e) les nom et adresse de la ou des personnes pour laquelle ou pour lesquelles il a réalisé les opérations visées au point c) et les quantités en cause.
3. Les informations visées au paragraphe 2 points b), c), d) et e) se rapportent à la campagne de commercialisation en cours et à l'une ou plusieurs des campagnes précédentes pour lesquelles le titulaire n'a pas encore présenté de demande conformément aux dispositions du paragraphe 4 ou 5; toutefois, la première campagne à laquelle ces informations se rapportent est celle au cours de laquelle a été présentée la première demande relative à la ou aux variétés et au prestataire d'opérations de triage à façon concernés.
4. Les dispositions de l'article 8 paragraphe 4 s'appliquent mutatis mutandis.
5. Une demande non adressée directement au prestataire d'opérations de triage à façon concerné est considérée comme conforme aux dispositions de l'article 8 paragraphe 4 troisième phrase si elle a été envoyée au prestataire d'opérations de triage à façon par l'intermédiaire des personnes ou organisations suivantes et avec leur accord:
- les organisations de prestataires d'opérations de triage à façon de la Communauté établies à l'échelon communautaire, national, régional ou local, en ce qui concerne tous les prestataires qui sont membres de ces organisations ou qui y sont représentés,
- les agriculteurs, en ce qui concerne tous les prestataires ayant réalisé des opérations de triage à façon du produit de la récolte en vue de sa mise en culture par les agriculteurs, pendant la campagne de commercialisation en cours et pendant les trois campagnes précédentes, à commencer par l'année civile visée au paragraphe 3.
6. Pour les demandes présentées conformément aux dispositions du paragraphe 5, il n'est pas nécessaire d'indiquer chaque prestataire d'opérations de triage à façon. Les organisations et agriculteurs peuvent être autorisés par le prestataire d'opérations de triage à façon à transmettre les informations requises au titulaire.
Article 10
Informations fournies par le titulaire
1. Le détail des informations fournies par le titulaire à l'agriculteur en vertu de l'article 14 paragraphe 3 quatrième tiret du règlement de base peut faire l'objet d'un contrat entre l'agriculteur et le titulaire concernés.
2. Lorsqu'aucun contrat n'a été conclu ou n'est applicable, le titulaire, sans préjudice des obligations d'information applicables au titre de la législation communautaire ou de la législation des États membres, est tenu de communiquer, à la demande de l'agriculteur dont le titulaire a exigé le paiment de la rémunération visée à l'article 5, une déclaration relative aux informations utiles. Il est utile de préciser les points suivants:
- le montant perçu pour la production sous licence de matériel de multiplication de la catégorie la plus basse de la même variété susceptible de bénéficier de l'homologation officielle, dans la région dans laquelle se situe l'exploitation de l'agriculteur ou - si aucune production sous licence de matériel de multiplication de la variété concernée n'a eu lieu dans la région dans laquelle se situe l'exploitation de l'agriculteur et s'il n'existe aucun niveau uniforme du montant susmentionné dans l'ensemble de la Communauté, le montant normalement inclus, aux fins susmentionnées, dans le prix auquel le matériel de multiplication de cette variété de la catégorie la plus basse susceptible de bénéficier de l'homologation officielle est vendu dans cette région ainsi que le montant perçu dans la région dans laquelle ce matériel de multiplication a été produit.
Article 11
Informations fournies par les organismes officiels
1. Toute demande d'information sur l'utilisation réelle, par sa mise en culture, de matériel d'espèces ou de variétés spécifiques ou sur les résultats d'une telle utilisation, adressée par un titulaire à un organisme officiel, doit être faite par écrit. Dans cette demande, le titulaire précisera ses nom et adresse, la ou les variétés pour lesquelles il sollicite une information et le type d'information qu'il souhaite. Il fournira également les preuves de sa propriété.
2. Sans préjudice des dispositions de l'article 12, l'organisme officiel ne peut retenir l'information demandée que si:
- il n'est pas impliqué dans le contrôle de la production agricole,
- il n'est pas autorisé, en vertu de la législation communautaire ou de la législation des États membres relative à la réserve générale applicable aux activités des organismes officiels, à communiquer ces informations aux titulaires,
- en vertu de la législation communautaire ou de la législation des États membres au titre desquelles les informations ont été collectées, il a toute discrétion pour retenir cette information,
- l'information demandée n'est pas ou plus disponible,
- cette information ne peut être obtenue dans le cadre de l'exercice normal de ses tâches,
- cette information ne peut être obtenue que moyennant des charges ou des coûts supplémentaires ou - cette information concerne spécifiquement du matériel étranger aux variétés du titulaire.
Les organismes officiels concernés informent la Commission de la façon dont ils exercent la réserve visée au troisième tiret.
3. Lors de la fourniture des informations, l'organisme officiel ne fait aucune différence entre les titulaires. L'organisme officiel peut fournir les informations demandées par le titulaire sous la forme de copies de documents contenant des informations supplémentaires à celles concernant le matériel des variétés du titulaire pour autant qu'il soit garanti que toute possibilité d'identification des individus protégés par les dispositions visées à l'article 12 ait été supprimée.
4. Si l'organisme officiel décide de retenir l'information demandée, il informe par écrit le titulaire qui la sollicite et motive cette décision.
Article 12
Protection des données à caractère personnel
1. Quiconque fournit ou reçoit des informations en vertu des dispositions des articles 8, 9, 10 ou 11 est sujet, en ce qui concerne les données à caractère personnel, aux dispositions de la législation communautaire ou de la législation des États membres ayant trait à la protection des personnes en matière de traitement et de libre circulation des données à caractère personnel.
2. Il est interdit, à quiconque reçoit des informations en vertu des dispositions des articles 8, 9, 10 ou 11, de communiquer ces informations à une autre personne et de les utiliser à des fins autres que l'exercice du régime communautaire de protection des obtentions végétales ou que l'utilisation de l'autorisation visée à l'article 14 du règlement de base, sauf autorisation préalable de celui qui a fourni lesdites informations.
CHAPITRE 5
AUTRES DISPOSITIONS
Article 13
Obligations applicables en cas d'opérations de triage à façon hors de l'exploitation de l'agriculteur
1. Sans préjudice des restrictions que les États membres ont pu établir conformément à l'article 14 paragraphe 3 deuxième tiret du règlement, le produit de la récolte d'une variété bénéficiant d'une protection communautaire des obtentions végétales ne sera pas déplacé de l'exploitation dans laquelle il a été obtenu, en vue de faire l'objet d'opérations de triage à façon destinées à sa mise en culture, si le titulaire n'a pas donné son autorisation, à moins que:
a) l'agriculteur n'ait mis en oeuvre les mesures nécessaires pour garantir que le produit soumis à préparation est identique à celui qui résulte de la préparation et b) ne s'assure que la préparation est réellement effectuée par un prestataire d'opérations de triage à façon du produit de la récolte en vue de sa mise en culture:
- qui a été soit agréé au titre de la législation de l'État membre concerné adoptée pour des raisons d'intérêt public ou s'est engagé auprès de l'agriculteur à notifier cette activité, pour les variétés bénéficiant d'une protection communautaire des obtentions végétales, à l'organisme compétent établi, désigné ou autorisé par l'État membre à cette fin, soit par un organisme officiel ou par une organisation de titulaires, d'agriculteurs ou de prestataires d'opérations de triage à façon, pour être inscrit ultérieurement sur une liste établie par cet organisme et - qui s'est engagé auprès de l'agriculteur à mettre aussi en oeuvre les mesures nécessaires pour garantir que le produit soumis à préparation par l'agriculteur est identique à celui qui résulte de la préparation.
2. Aux fins de l'énumération des prestataires d'opérations de triage à façon telle que spécifiée au paragraphe 1, les États membres peuvent imposer des exigences de qualification aux prestataires d'opérations de triage à façon.
3. Le registre, ou la liste, visé au paragraphe 1 sera publié ou mis à la disposition des organisations de titulaires, d'agriculteurs et de prestataires d'opérations de triage à façon.
4. Les listes visées au paragraphe 1 sont établies au plus tard le 1er juillet 1997.
CHAPITRE 6
CONTRÔLE PAR LES TITULAIRES
Article 14
Contrôle de l'agriculteur
1. Aux fins de contrôle, par le titulaire, du respect des dispositions de l'article 14 du règlement de base telles que spécifiées dans le présent règlement en ce qui concerne l'exécution des obligations de l'agriculteur, l'agriculteur devra, à la demande du titulaire:
a) fournir la preuve des déclarations d'information effectuées en vertu de l'article 8, par la communication des documents disponibles utiles tels que les factures, les étiquettes utilisées ou tout autre instrument approprié tel qu'exigé conformément à l'article 13 paragraphe 1 point a), en ce qui concerne:
- la prestation de services de transformation du produit de la récolte d'une variété du titulaire, par une tierce personne, en vue de sa mise en culture ou - dans le cas visé à l'article 8 paragraphe 2 point e), la fourniture de matériel de multiplication d'une variété du titulaire,
ou par la preuve de l'existence de terres ou de bâtiments d'entreposage;
b) rendre disponible ou accessible la preuve exigée en vertu de l'article 4 paragraphe 3 ou de l'article 7 paragraphe 5.
2. Sans préjudice de la législation communautaire ou de la législation des États membres, les agriculteurs sont tenus de conserver les documents et les instruments visés au paragraphe 1 au moins durant la période indiquée à l'article 8 paragraphe 3 second alinéa pour autant que, en cas d'utilisation d'étiquettes, les informations fournies par le titulaire en question à l'article 8 paragraphe 3 second aliéna comportent un avis concernant la conservation de l'étiquette se rapportant au matériel de multiplication fourni.
Article 15
Contrôle du prestataire d'opérations de triage à façon
1. Aux fins de contrôle, par le titulaire, du respect des dispositions de l'article 14 du règlement de base telles que spécifiées dans le présent règlement en ce qui concerne l'exécution des obligations du prestataire d'opérations de triage à façon, l'agriculteur devra, à la demande du titulaire, fournir la preuve des déclarations d'information effectuées en vertu de l'article 9, par la communication des documents disponibles pertinents tels que les factures, les instruments convenant à l'identification du matériel ou tout autre instrument approprié tel qu'exigé conformément à l'article 13 paragraphe 1 point b) deuxième tiret, ou des échantillons du matériel trié, en ce qui concerne la prestation de services de transformation du produit de la récolte d'une variété du titulaire aux agriculteurs en vue de sa mise en culture, ainsi que par la preuve de l'existence d'équipements de transformation et d'entreposage.
2. Sans préjudice de la législation communautaire ou de la législation des États membres, les prestataires d'opérations de triage à façon sont tenus de conserver les documents et les instruments visés au paragraphe 1 au moins durant la période indiquée à l'article 9 paragraphe 3.
Article 16
Modalités du contrôle
1. Le contrôle sera effectué par le titulaire. Il peut conclure des accords appropriés en vue de s'assurer l'aide des organisations d'agriculteurs, des transformateurs, des coopératives ou d'autres groupements de la communauté agricole.
2. Les conditions relatives aux modalités de contrôle fixées dans les accords conclus entre les organisations de titulaires et les organisations d'agriculteurs ou les transformateurs établis dans la Communauté à l'échelon communautaire, national, régional ou local serviront de lignes directrices si ces accords ont été notifiés par écrit à la Commission par les représentants mandatés des organisations compétentes et sont parus au Journal officiel publié par l'Office communautaire des variétés végétales.
CHAPITRE 7
CONTREFAÇON ET ACTIONS DE DROIT CIVIL
Article 17
Contrefaçon
Le titulaire peut invoquer les droits conférés par la protection communautaire des obtentions végétales, à l'encontre d'une personne qui enfreint l'une des conditions ou limitations attachées à la dérogation visée à l'article 14 du règlement de base, telle que spécifiée dans le présent règlement.
Article 18
Actions particulières de droit civil
1. Une personne visée à l'article 17 peut faire l'objet d'une action, intentée par le titulaire, en vue du respect de ses obligations au titre de l'article 14 paragraphe 3 du règlement telles que spécifiées dans le présent règlement.
2. Si, à plusieurs reprises et intentionnellement, une telle personne n'a pas rempli son obligation au titre de l'article 14 paragraphe 3 quatrième tiret du règlement de base, en ce qui concerne une ou plusieurs variétés du même titulaire, la réparation du dommage subi par le titulaire, au sens de l'article 94 paragraphe 2 du règlement de base représentera au moins un montant forfaitaire qui sera calculé sur la base du quadruple du montant moyen perçu pour la production sous licence de matériel de multiplication de variétés protégées de l'espèce végétale concernée dans la même région, sans préjudice de la compensation de tout autre dommage plus important.
CHAPITRE 8
DISPOSITIONS FINALES
Article 19
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 18 juillet 1995.