ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 19. července 2006,
kterým se spojení označuje za slučitelné se společným trhem a s fungováním Dohody o EHP
(Věc č. COMP/M.3796 - OMYA/J.M.HUBER PCC)
(oznámeno pod číslem K(2006) 3163)
(Pouze anglické znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2007/164/ES)
Komise dne 19. července 2006 přijala rozhodnutí týkající se spojení podle nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (1), a zejména podle čl. 8 odst. 2 tohoto nařízení. Úplné znění rozhodnutí, které nemá důvěrnou povahu, lze nalézt v závazném jazykovém znění na internetové stránce generálního ředitelství pro hospodářskou soutěž na následující adrese: http://ec.europa.eu/comm/competiton/index_en.html
I. SHRNUTÍ
(1)
Dne 4. dubna 2005 byla Komisi doručena žádost finského úřadu pro ochranu hospodářské soutěže o postoupení věci podle čl. 22 odst. 1 nařízení (ES) č. 139/2004 („nařízení o spojování“), ke které se dne 22. dubna 2005 připojily příslušné orgány Švédska, dne 26. dubna 2005 orgány Rakouska a 28. dubna 2005 orgány Francie, aby přezkoumala transakci.
(2)
Komise došla k názoru, že navrhovaná transakce představuje spojení ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení o spojování a že žádost splňuje požadavky stanovené v čl. 22 odst. 3 nařízení o spojování. Komise se proto rozhodla přezkoumat spojení a dne 18. května 2005 za tímto účelem přijala rozhodnutí podle čl. 22 odst. 3 nařízení o spojování určené Finsku, Švédsku, Rakousku a Francii. Uvedené členské státy předložily Komisi písemnosti, které měly k dispozici. Tyto informace byly doplněny podnikem Omya, který podal oznámení dne 4. srpna 2005.
(3)
V tomto případě zahájila Komise řízení dne 23. září 2005. Sdělení o námitkách („SN“) zaslala Komise oznamující straně dne 2. května 2006. Společnost Omya odpověděla dne 16. května 2006. Verze sdělení o námitkách Komise, která neobsahovala důvěrné údaje, byla poskytnuta dvěma zúčastněným stranám, společnostem SMI a Imerys, které předložily písemné připomínky.
(4)
Slyšení stran v této věci se uskutečnilo dne 18. května 2006.
(5)
Dne 17. května 2006 bylo přijato rozhodnutí podle čl. 10 odst. 3 určené oznamující straně za tím účelem, aby společnosti Omya byl poskytnut dostatek času pro zvážení podání opravných prostředků; tímto rozhodnutím byla prodloužena lhůta pro podání opravného prostředku o dva pracovní dny.
(6)
Po důkladném šetření Komise konstatovala, že oznámená transakce vzbuzuje obavy, co se týče její slučitelnosti se společným trhem.
(7)
Za účelem odstranění obav týkajících se horizontální soutěže na trhu s uhličitany vápenatými používanými jako nátěry předložily společnosti Omya a J.M. Huber Corporation Komisi dne 23. května 2006 (doplněné dne 3. července 2006) soubor závazků, který je považován za dostačující pro vyřešení otázek v té oblasti hospodářské soutěže, která se týká tohoto slučování.
(8)
Proto bylo navrženo schválit oznámené spojení s výhradou splnění podmínek a povinností podle čl. 8 odst. 2 nařízení o spojování.
II. STRANY SPOJENÍ A SPOJENÍ
(9)
Omya AG (dále jen „společnost Omya“) je švýcarská rodinná společnost, která se zabývá výrobou a prodejem průmyslových surovin (2), včetně uhličitanu vápenatého (3), které se používají v celé řadě odvětví, mj. v papírenství, v průmyslovém odvětví barviv, ve výrobě umělých hmot, ocelářství, sklářství a zemědělství. Dodávky papírenskému průmyslu představují velkou část příjmů společnosti Omya.
(10)
V EHP dodává americká společnost J.M. Huber Corporation kaolin, PCC, vysrážené křemičitany a křemičitan sodný (PSS). Dceřiné společnosti společnosti Huber, které jsou předmětem této transakce, zahrnují celosvětové podnikání společnosti J.M. Huber Corporation (dále jen „společnost Huber PCC“) v oblasti výroby a dodávek plnidel z PCC pro papírenský průmysl. Nabytý podnik je tvořen dvanácti závody po celém světě, které vyrábějí PCC na místě, šest z nich se nachází v EHP. Továrny společnosti Huber vyrábějící PCC se nacházejí ve Finsku (tři továrny) a ve Švédsku, Francii a Portugalsku (v každé z těchto zemí jedna továrna).
III. PŘÍSLUŠNÝ TRH
A. Příslušný trh výrobku
(11)
Navrhovaná transakce se týká:
i)
obchodně dodávaných GCC;
ii)
obchodně dodávaných GCC užívaných jako nátěry;
iii)
obchodně dodávaných PCC;
iv)
plnidel z PCC na místě a
v)
obchodně dodávaných PCC užívaných jako nátěry.
(12)
Za účelem posouzení této transakce došla Komise k závěru, že v rámci výroby a dodávek průmyslových surovin papírenskému průmyslu uhličitany vápenaté jako plnidla (PCC, GCC a směsi GCC/PCC) a uhličitany vápenaté jako nátěry (PCC, GCC a směsi GCC/PCC) představují dva různé trhy pro příslušné výrobky.
B. Příslušné zeměpisné trhy
(13)
Za účelem posouzení této transakce došla Komise k závěru, že příslušné zeměpisné trhy se určují podle rozhodujících papíren s podobným reálným souborem alternativních dodávek. Továrny jsou považovány za reálnou alternativu zdroje zásobování papírny v závislosti na jejich logistice a vzdálenosti od této papírny. Vzdálenost, při jejímž překročení nemůže být továrna na zpracování minerálů považována za reálnou alternativu zdroje zásobování, závisí na zkušenosti s dodávkami každé továrny, na dostupných způsobech dopravy (silniční, železniční, lodní nebo jejich kombinace) a na druhu vyráběného uhličitanu vápenatého (PCC, GCC).
(14)
Příslušnými zeměpisnými trhy jsou:
a)
u obchodně dodávaných uhličitanů vápenatých se příslušný trh určí na základě vzdálenosti mezi továrnou na výrobu surovin a umístěním obsluhovaného zákazníka, jemuž továrna dodává, přičemž příslušná vzdálenost se bude pohybovat od 400 km do maximálně 2 000 km v závislosti na továrně, výrobku a způsobu dopravy;
b)
u obchodně dodávaných uhličitanů vápenatých používaných jako nátěry se příslušný zeměpisný trh určí pomocí stejné metody jako u plnidel, přičemž se vzdálenost pohybuje od 400 km do 3 000 km, a
c)
v případě zákazníků, kteří mají možnost využít roztoky uhličitanu vápenatého na místě, je zeměpisný rozsah minimálně totožný s EHP.
IV. POSOUZENÍ HOSPODÁŘSKÉ SOUTĚŽE
1. Uhličitany vápenaté používané jako plnidla
(15)
Komise zastává názor, že soutěžní ceny uhličitanů dodávaných pro papírenské účely závisí na umístění každého alternativního dodavatele, který je pro zákazníka nejvhodnější.
(16)
Pokud spojující se strany vlastní továrny, které si konkurují a jejichž oblasti prodeje se překrývají, může spojení způsobit zvýšení cen. V případě, že druhou nejvhodnější alternativou zákazníků jedné ze spojujících se stran je jedna z továren na zpracování surovin druhé spojující se strany, budou mít spojující se strany možnost a motivaci ke zvýšení cen. Pokud se však továrna, která konkuruje spojujícím se stranám, nachází dostatečně blízko k zákazníkovi, je pravděpodobné, že existence takovéto alternativy vytvoří dostatečný konkurenční tlak, aby nedošlo k cenovému účinku. U některých papíren je analýza hospodářské soutěže ovlivněna možností nasazení zařízení pro použití plnidel z PCC na místě. V tomto případě však na hospodářskou soutěž nemá vliv skutečnost, zda Komise považuje či nepovažuje použití plnidel z PCC na místě za reálnou alternativu, která omezuje obchodní dodávky plnidel z PCC či GCC.
(17)
Komise určila dvě široké kategorie zákazníků. První z nich sestává z papíren, které jsou v současnosti zásobovány zařízením pro plnidla z PCC na místě. Druhá kategorie sestává z papíren, kterým jsou dodávány obchodní produkty. Komise se v posouzení hospodářské soutěže soustředila na stávající zákazníky spojujících se stran.
(18)
Komise určila pro každého zákazníka soubor reálných alternativních továren na zpracování surovin, a to na základě maximálních dopravních vzdáleností, v rámci kterých může každá z továren zasílat dodávky. Tyto vzdálenosti vycházejí z rozsáhlé databáze, kterou Komise zřídila. Komise vypracovala s využitím údajů o dodávkách PCC a GCC za rok 2004 (4) ekonometrickou analýzu (model „discrete choice“), aby předpověděla míru pravděpodobnosti, že zákazník si v případě zvýšení cen současného dodavatele zvolí jiného dodavatele. Výsledky umožnily Komisi určit substituční vzorce mezi různými výrobci uhličitanu vápenatého pro papírenský průmysl.
Zákazníci plnidel na místě
(19)
Co se týče současných dodávek plnidel z PCC na místě, ať již jsou dodávány společností Huber či Omya, zjistilo se, že transakce nemá žádný okamžitý účinek. Dodavatelé plnidel z PCC na místě mají dlouhodobé smlouvy o výhradní dodávce s hostitelskými papírnami (zpravidla na 7 až 10 let), které továrně na PCC zaručují minimální objem. Roční změna ceny za celou dobu trvání smlouvy je určena pomocí cenového vzorce se základní cenou vyjednanou na začátku každé smlouvy. Vzorec obvykle závisí na nákladových faktorech, jako jsou cena vápence, elektřiny, výše mezd a inflace, jež nejsou ovlivněny transakcí. Zkoumalo se, zda by po uplynutí dlouhodobých smluv mohla transakce mít nepříznivý dopad na tyto zákazníky. Šetření ukázalo, že je velmi nepravděpodobné, že transakce bude mít zásadní dopad na obnovení stávajících smluv o dodávkách plnidel z PCC na místě.
(20)
Co se týče budoucích zákazníků na místě, v důsledku transakce bude o jednoho dodavatele, který prokázal schopnost řídit a uskutečňovat v EHP projekty dodávek plnidel z PCC namístě, méně. Avšak šetření ukázalo, že transakce by nevedla k významným změnám cen pro tyto zákazníky, neboť více důvěryhodných dodavatelů roztoků plnidel z PCC na místě by bylo schopno vyvinout konkurenční tlak. Toto platí také pro nátěrové hmoty na místě.
Stávající zákazníci - obchodníci
(21)
V případě zákazníků, kteří jsou zásobováni na obchodní bázi, a to i v případě, že mají možnost se spolehnout na dodávku plnidel z PCC na místě, Komise posuzovala, zda továrna na zpracování surovin, která se nachází v určité vzdálenosti od papírny, představuje reálnou alternativu pro plnidla z PCC nebo z GCC. Poté, co Komise přezkoumala možnosti stávajících zákazníků společnosti Omya, kteří odebírají obchodně dodávaná plnidla z PCC, došla k závěru, že je nepravděpodobné, že by tito zákazníci byli nepříznivě ovlivněni transakcí, neboť mají v každém případě jiné reálné alternativy k PCC. Je proto nepravděpodobné, že by vyloučení společnosti Huber jakožto soutěžitele významně ohrozilo hospodářskou soutěž v případě zákazníků společnosti Omya, kteří odebírají plnidla z PCC.
(22)
Dále je nutno uvést, u zákazníků společnosti Omya, kteří odebírají plnidla z GCC, není pravděpodobné, že společnost Huber představuje další nejlepší alternativu. Tito zákazníci mají buď alternativní možnost odběru plnidel z GCC a/nebo jiné alternativy, co se týče plnidel z PCC, které ve vztahu k továrnám na plnidla z PCC společnosti Huber zřejmě nejsou v hospodářské soutěži znevýhodněny. Výsledky ekonometrické analýzy kromě toho ukazují, že společnost Huber většinou nepředstavuje další nejlepší alternativu. Je proto nepravděpodobné, že by vyřazení společnosti Huber jakožto soutěžitele významně narušilo hospodářskou soutěž v případě zákazníků společnosti Omya, kteří odebírají plnidla z GCC.
(23)
Pro zákazníky společnosti Huber, kteří odebírají obchodně dodávané PCC, představují pravděpodobně různé továrny plnidel z GCC společnosti Omya reálné alternativy. Avšak společnost Imerys je zastoupena ve Švédsku, a to jak továrnou na plnidla z PCC (v Husumu), tak i továrnou na plnidla z GCC (v Tunadalu). Kromě toho továrny na plnidla z PCC patřící společnosti SMI jsou zastoupeny ve Finsku v Lappeenrata, Myllykoski a Äänekoski. Zdá se, že všechna tato alternativní řešení nepředstavují žádné konkurenční nevýhody ve srovnání s továrnami společnosti Huber na plnidla z PCC na místě, které se nacházejí ve Švédsku a ve Finsku. Výsledky ekonometrické analýzy kromě toho ukazují, že konkurenční tlak, který vyvíjejí dodavatelé obchodně dodávaných plnidel z GCC, je pravděpodobně nižší než konkurenční tlak, který vyvíjejí dodavatelé obchodně dodávaných plnidel z PCC na jiné dodavatele obchodně dodávaných plnidel z PCC. Je proto nepravděpodobné, že by vyřazení společnosti Omya jakožto soutěžitele významně narušilo hospodářskou soutěž v případě zákazníků společnosti Huber, kteří odebírají plnidla z PCC.
2. Uhličitany vápenaté používané jako nátěry
(24)
V oznámení o navrhovaném spojení zaujala společnost Omya stanovisko, že trh s uhličitany vápenatými používanými k potahování papíru nebude tímto spojením dotčen, neboť společnost Huber v současné době na tomto trhu nepůsobí. Nicméně šetření Komise ohledně trhu odhalilo že společnost Huber vyvíjela PCC vhodné pro použití ve směsích z GCC/PCC pro nátěrové barvy a nabízela dodávky nátěrů z PCC.
(25)
V důsledku toho považuje Komise společnost Huber za možného konkurenta na trhu s uhličitany vápenatými používanými k potahování papíru, který by se bez tohoto spojení velmi pravděpodobně stal účinnou konkurenční silou na trhu s uhličitany vápenatými používanými k potahování.
(26)
Komise proto došla k závěru, že oznamované spojení by pravděpodobně značně narušilo účinnou hospodářskou soutěž, zejména posílením dominantního postavení společnosti Omya na trzích s uhličitany vápenatými používanými jako nátěry pro dotčené zákazníky na jihu Finska.
(27)
Závěr Komise je založen na následujících argumentech.
(28)
Za prvé, společnost Omya již je dominantním dodavatelem kvalitních uhličitanů vápenatých používaných jako nátěry pro většinu zákazníků v Evropě a ve Finsku. Společnost Omya dodala papírenskému průmyslu v EHP v roce 2004 podstatnou část všech uhličitanů vápenatých používaných jako nátěry. Tato společnost vlastní nebo kontroluje přístup k významné části zásob surovin nezbytných pro výrobu kvalitních GCC používaných jako nátěry a může zásobovat papírny v celém EHP. S takovýmto dominantním postavením a kontrolou nad dodávkami surovin je společnost Omya nenahraditelným obchodním partnerem papíren, jež musejí nakupovat uhličitany vápenaté používané jako nátěry v Evropě, a zejména ve Finsku.
(29)
Za druhé, společnost Huber je schopna díky svojí technologii výroby přídavných látek z PCC užívaných jako nátěry vstoupit na trh výrobků pro potahování papíru. Komise zhodnotila zejména v jakém rozsahu 1) je technologie výroby přídavných látek z PCC společnosti Huber připravená pro uvedení na trh, 2) byla společnost Huber přesvědčena o obchodní životaschopnosti svých záměrů ve větším měřítku a 3) by společnost Huber byla schopna zajistit větší výrobní kapacitu v továrně na PCC dodávaných na místě v Kuusankoski za účelem vstupu na trh. Analýza Komise vzala také v úvahu 4) ztracené náklady společnosti Huber určené ke vstupu společnosti na trh s uhličitany vápenatými používanými jako nátěry. Komise zastávala názor, že společnost Huber před tím, než zahájila jednání o spojení se společností Omya, plánovala významným způsobem vstoupit na trh s výrobky pro potahování papíru, což by ve vhodné chvíli učinila prostřednictvím svojí technologie výroby přídavných látek z PCC užívaných jako nátěry.
(30)
Umístění továrny v Kuusankoski by společnosti Huber umožnilo také zásobovat také řadu dalších zákazníků společnosti Omya, kteří sídlí v jižním Finsku. Tito zákazníci, kteří v současnosti odebírají dodávky uhličitanů vápenatých užívaných jako nátěry od společnosti Omya, by mohli zvážit odběr alespoň části dodávek od továrny společnosti Huber, která se nachází v Kuusankoski. Komise určila řadu zákazníků, pro které by továrna společnosti Huber v Kuusankoski byla výrazně blíže než nejbližší továrna společnosti SMI nebo společnosti Imerys (dále jen „dotčení zákazníci“).
(31)
Za třetí, společnost Huber by byla účinnou konkurenční silou, která by pravděpodobně výrazně omezila chování společnosti Omya na trhu s uhličitany vápenatými používanými k potahování papíru. Při zvážení struktury tohoto trhu ve Finsku a vzhledem ke skutečnosti, že jediný další soutěžitel, společnost SMI, zůstává co do podílu na trhu pouze malým subjektem a dopadají na něj nevýhody vyplývající z polohy, Komise se domnívá, že je velmi pravděpodobné, že výrobní kapacita společnosti Huber v Kuusankoski by významně omezila nabídku uhličitanů vápenatých používaných jako nátěry společnosti Omya určenému okruhu finských zákazníků. Komise má rovněž za to, že neexistují další možní soutěžitelé, kteří by mohli v jižním Finsku udržovat dostatečný konkurenční tlak.
(32)
Vzhledem k výše uvedeným důvodům došla proto Komise k závěru, že oznamované spojení by značně narušilo účinnou hospodářskou soutěž, zejména posílením dominantního postavení společnosti Omya na trzích s uhličitany vápenatými používanými jako nátěry pro postižené zákazníky na jihu Finska.
3. Nulové dopady v důsledku koordinace či konglomerace
(33)
Komise dospěla nakonec k závěru, že je nepravděpodobné, že by tato transakce vyvolala obavy z konglomerace nebo zvýšila pravděpodobnost, že firmy budou schopné koordinovat svoje chování s důsledkem zvýšení cen nad konkurenční úroveň.
V. ZÁVAZKY
(34)
Aby byly odstraněny výše uvedené obavy o horizontální hospodářskou soutěž na trhu s uhličitany vápenatými používanými jako nátěry, společnosti Omya a J.M. Huber Corporation předložily Komisi dne 23. května 2006 soubor závazků. Tento soubor obsahoval dva alternativní návrhy závazků. První návrh zahrnoval prodej továrny na PCC na místě v Kuusankoski a prodej technologie pro nátěry a přídavné látky, zatímco druhý se týkal pouze prodeje technologie.
(35)
Komise se rozhodla provést tržní test prvního alternativního návrhu (prodej továrny na PCC na místě v Kuusankoski ve Finsku a prodej technologie pro nátěry z PCC a přídavné látky společnosti Huber). Tržní test byl zaslán celkem 11 zákazníkům a 4 soutěžitelům, kteří se účastnili šetření této transakce, a ode všech byla doručena odpověď (5). Odpovědi na tržní test byly různé. Zatímco se zákazníci převážně domnívali, že závazky by byly s to odstranit obavy o hospodářskou soutěž, které uvedla Komise, soutěžitelé vyjádřili výhrady týkající se rozsahu navrhované náhrady a navrhli takové zlepšení závazků, aby dostatečným způsobem vyřešilo obavy o hospodářskou soutěž, na které poukázala Komise (6).
(36)
Co se týče prvního alternativního návrhu, Komise zhodnotila, zda by prodej továrny na PCC na místě v Kuusankoski spolu s nabízenou technologií umožnil vhodnému nabyvateli prodávaného souboru získat potenciál konkurenční síly na trhu s uhličitany vápenatými používanými jako nátěry, která by byla srovnatelná s konkurenční silou, kterou by měla společnost Huber, pokud by k dané transakci nedošlo.
(37)
Komise dospěla k názoru, že první alternativní návrh (prodej továrny na PCC na místě v Kuusankoski ve Finsku a příslušné technologie), podle kterého by vhodný nabyvatel měl přístup jak k volné výrobní kapacitě, tak i k nezbytné technologii a úzké spolupráci se zákaznickou papírnou, uvádí nabyvatele do obdobné pozice, ve které se v současnosti nachází společnost Huber, včetně výhody, kterou má stávající dodavatel, který nemusí vybudovat nové výrobní zařízení v případě, že uspěje s nabídkou na obnovení smlouvy. Tato možnost by proto nejlépe zajistila životaschopnost prodeje a uvedení důvěryhodného konkurenčního výrobku na trh s uhličitany vápenatými používanými jako nátěry.
(38)
Kromě toho je Komise toho názoru, že hodnocení možností pokračovat jako konkurenční síla a obnovit hospodářskou soutěž se společností Omya a dalšími soutěžiteli na tomto trhu, které jsou spojené s továrnou na PCC dodávaných na místě v Kuusankoski a s prodávanou technologií, závisí z velké části na tom, kdo bude nabyvatelem. Vhodným nabyvatelem by se v tomto případě jevil subjekt z průmyslového odvětví, jež disponuje finančními prostředky a má prokazatelné odborné znalosti.
(39)
V důsledku toho došla Komise k závěru, že navrhovaný první alternativní závazek, a to prodej továrny na PCC na místě v Kuusankoski spolu s prodejem technologie nátěrových hmot společnosti Huber (se zlepšeními navrženými stranami dne 3. července 2006), by obnovil účinnou hospodářskou soutěž na trhu s uhličitany vápenatými pro dotčené zákazníky v jižním Finsku, a to obnovením konkurenčního tlaku na trhu s uhličitany vápenatými užívanými jako nátěry společnosti Omya, jenž vyplývá z technologie pro přídavné látky z PCC společnosti Huber. Tento konkureční tlak by se jinak v důsledku spojení podniků podle původního oznámení vytratil.
VI. ZÁVĚR
(40)
Z výše uvedených důvodů, které byly posouzeny jednotlivě a také v souvislostech, došla Komise k závěru, že závazky předložené společnostmi Omya a J.M. Huber jsou dostatečné pro vyřešení obav týkajících se hospodářské soutěže, které vyplývají z tohoto spojení podniků.
(41)
Rozhodnutí Komise proto prohlašuje oznámené spojení podniků za slučitelné se společným trhem a fungováním Dohody o EHP podle čl. 8 odst. 2 nařízení o spojování.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 19 juillet 2006
déclarant une opération de concentration compatible avec le marché commun et le fonctionnement de l'accord EEE
(Affaire COMP/M.3796 - OMYA/J.M. HUBER PCC)
[notifiée sous le numéro C(2006) 3163]
(Le texte en langue anglaise est le seul faisant foi.)
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2007/164/CE)
Le 19 juillet 2006, la Commission a adopté une décision dans une affaire de concentration en application du règlement (CE) no 139/2004 du Conseil du 20 janvier 2004 relatif au contrôle des concentrations entre entreprises (1), et notamment de son article 8, paragraphe 2. Une version non confidentielle du texte intégral de la décision dans la langue faisant foi se trouve sur le site internet de la direction générale de la concurrence, à l'adresse suivante: http://ec.europa.eu/comm/competition/index_fr.html
I. RÉSUMÉ
(1)
Le 4 avril 2005, la Commission a été saisie d'une demande de renvoi, fondée sur l'article 22, paragraphe 1, du règlement (CE) no 139/2004 («règlement sur les concentrations»), de l'autorité finlandaise de la concurrence, à laquelle se sont ensuite jointes les autorités de la concurrence de la Suède (le 22 avril 2005), de l'Autriche (le 26 avril 2005) et de la France (le 28 avril 2005), pour qu'elle examine l'opération en cause.
(2)
La Commission a constaté que l'opération envisagée constituait une concentration au sens de l'article 3, paragraphe 1, point b), du règlement sur les concentrations et que la demande était conforme aux conditions fixées à l'article 22, paragraphe 3, de ce règlement. Elle a donc décidé de l'examiner et, le 18 mai 2005, a adopté des décisions en vertu de l'article 22, paragraphe 3, du règlement, qu'elle a adressées à la Finlande, à la Suède, à l'Autriche et à la France. Les États membres qui avaient demandé le renvoi ont fait parvenir à la Commission la documentation dont ils disposaient. Celle-ci a été complétée par la notification faite par Omya le 4 août 2005.
(3)
La Commission a ouvert la procédure en l'espèce le 23 septembre 2005. Elle a adressé une communication des griefs à la partie notifiante le 2 mai 2006. Omya a répondu le 16 mai 2006. Une version non confidentielle de cette communication des griefs a été transmise aux deux parties intéressées, à savoir SMI et Imerys, qui ont présenté des observations écrites.
(4)
Une audition a été organisée le 18 mai 2006.
(5)
En vue de permettre à Omya de disposer du temps nécessaire pour envisager des mesures correctives, une décision fondée sur l’article 10, paragraphe 3, adressée à la partie notifiante a été adoptée le 17 mai 2006, prolongeant de deux jours ouvrables le délai imparti aux fins de la présentation de mesures correctives.
(6)
À l’issue d’un examen approfondi, la Commission est parvenue à la conclusion que l'opération notifiée posait des problèmes quant à sa compatibilité avec le marché commun.
(7)
Afin de supprimer les problèmes de concurrence de nature horizontale recensés sur le marché des carbonates de calcium de couchage, Omya et J.M. Huber Corporation ont, le 23 mai 2006, soumis un ensemble d’engagements à la Commission (auxquels ils ont apporté des améliorations, le 3 juillet 2006), jugés suffisants pour résoudre les problèmes de concurrence soulevés par la concentration en cause.
(8)
Il a par conséquent été proposé d'autoriser l'opération notifiée sous réserve du respect de conditions et d'obligations conformément à l'article 8, paragraphe 2, du règlement sur les concentrations.
II. LES PARTIES ET L'OPÉRATION
(9)
Omya AG («Omya») est une société familiale suisse active dans la production et la vente de minéraux industriels (2), et notamment de carbonates de calcium (3), utilisés dans divers secteurs comme le papier, les peintures, les plastiques, l'acier, le verre et l'agriculture. Les ventes à l'industrie papetière représentent une large part de son chiffre d’affaires.
(10)
Dans l'EEE, la société américaine J.M. Huber Corporation fournit du kaolin, du CCP, des silices précipitées et des silicates (SSP). Les filiales de Huber visées par l’opération en cause comprennent les activités mondiales de J.M. Huber Corporation («Huber PCC») dans le domaine de la production et de la fourniture sur site de CCP à l'industrie du papier. L'activité rachetée consiste en douze usines de production sur site de CCP installées dans le monde entier, dont six dans l'EEE. Les usines de CCP de Huber dans l'EEE se trouvent en Finlande (trois usines), en Suède, en France et au Portugal (une usine chacun).
III. LE MARCHÉ EN CAUSE
A. Le marché de produits en cause
(11)
L'opération envisagée concerne la fourniture de:
i)
GCC de charge marchand;
ii)
GCC de couchage marchand;
iii)
CCP de charge marchand;
iv)
CCP de charge produit sur site; et
v)
CCP de couchage marchand.
(12)
Aux fins de l'appréciation de la présente opération, la Commission a conclu qu'à l'intérieur de la production et de la fourniture de matières minérales industrielles pour l'industrie du papier, les carbonates de calcium de charge (CCP, GCC et mélanges de GCC/CPP) et de couchage (CCP, GCC et mélanges de GCC/CCP) constituaient deux marchés de produits en cause distincts.
B. Les marchés géographiques en cause
(13)
La Commission est parvenue à la conclusion que, aux fins de l'appréciation de la présente opération, les marchés géographiques en cause sont définis en tenant compte des papeteries qui disposent des mêmes solutions de rechange réalistes en termes de fourniture. Les usines de production sont considérées comme des solutions réalistes pour une papeterie en fonction de la logistique de celle-ci et de la distance qui les sépare. La distance au-delà de laquelle une unité de production de minéraux ne peut être considérée comme constituant une solution de rechange réaliste en termes d'approvisionnement dépend de l’expérience passée de chaque usine en ce qui concerne le transport, des moyens de transport disponibles (transport routier, ferroviaire, maritime ou combiné), ainsi que du type de carbonate de calcium produit (CPP, GCC).
(14)
Les marchés géographiques en cause sont les suivants:
a)
pour les carbonates de calcium de charge marchands, le marché géographique en cause est déterminé par la distance entre l'usine de matières minérales et le site client desservi, qui peut varier entre 400 et 2 000 km au maximum selon l’usine, le produit et le moyen de transport;
b)
pour les carbonates de calcium de couchage marchands, le marché géographique en cause est déterminé comme pour les carbonates de calcium de charge, avec des distances pouvant varier de 400 à 3 000 km; et
c)
pour les clients disposant de solutions sur site en ce qui concerne le carbonate de calcium, la portée géographique équivaut à tout le moins à l'EEE.
IV. APPRÉCIATION CONCURRENTIELLE
1. Carbonates de calcium de charge
(15)
La Commission considère que la tarification concurrentielle des carbonates de charge pour papier dépend de l’implantation de la meilleure solution de rechange pour chacun des clients.
(16)
Lorsque les parties à une concentration exploitent des unités de production concurrentes dont les marchés se chevauchent, la concentration peut entraîner une hausse des prix. Lorsque la meilleure solution de rechange des clients de l'une des parties à la concentration est une usine de matières minérales de l'autre partie, les parties pourront et souhaiteront relever les prix. Néanmoins, lorsqu’un concurrent des parties à la concentration est implanté suffisamment près dudit client, la présence de cette solution de rechange est susceptible d’exercer une pression concurrentielle suffisante pour que l’impact du prix ne soit pas visible. Pour certaines papeteries, l'analyse concurrentielle était affectée par la possibilité d'héberger une usine de production sur site de CCP de charge. Toutefois, dans le cas d'espèce, l'effet sur la concurrence n'est pas substantiellement affecté par la conclusion de la Commission quant à la question de savoir si la production sur site de CCP de charge constitue une solution de rechange réaliste qui exerce une pression sur les fournitures de CCP ou de GCC de charge marchands.
(17)
La Commission distingue deux grandes catégories de clients. La première est formée des papeteries actuellement desservies par une usine fabriquant du CCP de charge sur place. La deuxième est formée des papeteries desservies sur le marché libre. La Commission a centré son évaluation concurrentielle sur les véritables clients des parties à la concentration.
(18)
Pour chaque client, la Commission a recensé plusieurs usines de matières minérales constituant une solution de rechange réaliste en fonction des distances de transport maximales pour chacune d’elles. Elle a établi ces distances en se fondant sur sa vaste base de données. À partir de données relatives au transport du CCP et du GCC pour l'année 2004 (4), la Commission a également réalisé une étude économétrique (modélisation des choix discrets) afin de prédire la probabilité avec laquelle un client choisirait une autre usine de matières minérales si son fournisseur actuel devait relever ses prix. Les résultats lui ont permis de déterminer les modes de substitution entre les différents producteurs de carbonate de calcium pour la papeterie.
Les clients fabriquant sur place
(19)
En ce qui concerne l’actuelle fourniture sur site de CCP de charge, que le fournisseur soit Huber ou Omya, la Commission a constaté que l'opération n'aurait pas d'effet immédiat. Les fournisseurs de CCP de charge produit sur place ont des contrats exclusifs à long terme avec les papeteries qui les hébergent (en général pour sept à dix ans), qui garantissent un volume minimal pour l'usine de CCP. Une formule de prix fondée sur un prix de base négocié au début de chaque contrat détermine la variation annuelle des prix pour la totalité de la durée du contrat. La formule dépend généralement de facteurs de coût, tels que les coûts du calcaire, de l'électricité, des salaires et de l'inflation, qui ne sont pas affectés par l'opération. Il y avait lieu de vérifier si l'opération aurait un effet préjudiciable sur ces clients à l'expiration du contrat à long terme. L’enquête a révélé qu'il était très peu probable qu'elle ait un effet sensible sur le renouvellement des contrats actuels de production sur site de CCP de charge.
(20)
Pour les futurs clients de la production sur site, l'opération élimine un fournisseur dont la capacité de diriger et de gérer des projets de fourniture sur site de CCP de charge dans l'EEE est avérée. L'enquête a néanmoins indiqué que l'opération n'entraînerait pas de modifications de prix importantes pour ces clients, étant donné que le nombre de fournisseurs crédibles de systèmes de production sur site de CCP de charge serait suffisant pour exercer une pression concurrentielle. Cela vaut également pour la production sur site de CCP de couchage.
Les clients actuels du marché libre
(21)
En ce qui concerne les clients desservis par des unités de production commerciales, la Commission a considéré, même s’ils ont la possibilité de recourir au CCP de charge produit sur site, qu’une unité de production de minéraux située à une certaine distance d’une papeterie constitue une solution réaliste soit pour le CCP de charge, soit pour le GCC de charge. Ayant examiné les options dont disposent les actuels clients de CCP de charge marchand d'Omya, la Commission est parvenue à la conclusion qu'il était peu probable qu'ils subissent des effets préjudiciables de l'opération car, dans chaque cas, ces clients avaient des solutions de rechange réalistes pour ce qui est du CCP. En conséquence, il est peu probable que l'élimination de Huber en tant que concurrent entrave significativement la concurrence pour les clients de CCP de charge d’Omya.
(22)
En outre, pour les clients de GCC de charge d’Omya, il est peu probable que Huber constitue la meilleure solution de rechange. Ces clients disposent d'une solution de rechange pour le GCC de charge et/ou d’autres solutions de rechange pour le CCP de charge qui ne semblent pas présenter de désavantages concurrentiels par rapport aux unités de production de CPP de charge de Huber. Il ressort en outre de l'étude économétrique qu'en moyenne, Huber ne représente pas la meilleure solution de rechange. Il est donc peu probable que l'élimination de Huber en tant que concurrent entrave significativement la concurrence pour les clients de GCC de charge d'Omya.
(23)
Pour les clients de CPP marchand de Huber, différentes usines de GCC de charge d’Omya semblent constituer une solution de rechange réaliste. Imerys est toutefois présente en Suède, tant dans la production de CPP de charge, à Husum, que dans celle de CGG de charge, à Tunadal. En outre, les usines de CPP de charge de SMI sont actives en Finlande, à Lappeenranta, à Myllykoski et à Äänekoski. Toutes ces solutions de rechange ne semblent pas présenter de désavantages sur le plan concurrentiel par rapport aux usines de production sur site de CPP de charge de Huber établies en Suède et en Finlande. Il ressort en outre de l'étude économétrique que les pressions concurrentielles exercées par les fournisseurs de GCC de charge marchand sont susceptibles d'être moins importantes que celles émanant des fournisseurs de CCP de charge marchand à l’égard d’autres fournisseurs. Il est donc peu probable que l'élimination d'Omya en tant que concurrent entrave sensiblement la concurrence pour les clients de CCP de charge de Huber.
2. Carbonates de calcium de couchage
(24)
Dans la notification relative à l’opération envisagée, Omya a estimé que le marché du couchage pour papier ne serait pas affecté, Huber n’y exerçant actuellement aucune activité. L’étude de marché réalisée par la Commission a toutefois révélé que Huber avait mis au point un CCP pouvant être utilisé dans les mélanges de GCC/CCP à des fins de couchage et avait présenté des offres concernant des produits de couchage en CCP.
(25)
La Commission considère par conséquent Huber comme un concurrent potentiel sur le marché des carbonates de calcium pour applications de couchage du papier qui, en l’absence de l’opération, serait tout à fait susceptible de devenir une force concurrentielle effective sur le marché des carbonates de calcium de couchage.
(26)
Elle conclut donc que l'opération envisagée entraverait de manière significative la concurrence, notamment du fait du renforcement de la position dominante d’Omya sur les marchés des carbonates de calcium de couchage pour les clients concernés du sud de la Finlande.
(27)
Cette conclusion repose sur les arguments suivants:
(28)
Premièrement, Omya est déjà le principal fournisseur de carbonates de calcium de couchage pour la plupart des clients en Europe et en Finlande. Omya a livré une très grande partie des carbonates de calcium de couchage à l’industrie papetière de l’EEE en 2004. Elle détient ou contrôle l’accès d’une grande partie des réserves de matières premières de l’EEE nécessaires pour la production de GCC de couchage et peut desservir des papeteries sur l’ensemble du territoire de l’EEE. En raison de sa position dominante et du contrôle qu'elle exerce sur les livraisons de matières premières, Omya est un partenaire commercial incontournable pour les papeteries qui doivent acheter des carbonates de calcium de couchage en Europe, et plus particulièrement en Finlande.
(29)
Deuxièmement, Huber est en mesure de s'implanter sur le marché du couchage du papier grâce à sa technologie des additifs de couchage en CCP. La Commission a examiné notamment la mesure dans laquelle: 1) cette technologie était prête à être commercialisée; 2) Huber croyait en la viabilité commerciale de son offre à plus grande échelle; et 3) Huber pouvait disposer, dans l’usine de production sur site de CPP de Kuusankoski, d’une capacité de production suffisante pour entrer sur le marché. La Commission s’est également penchée sur: 4) les coûts non récupérables de Huber liés à une entrée sur le marché des carbonates de calcium de couchage. Elle a estimé que, avant d’entamer avec Omya les négociations relatives à l’opération de concentration, Huber projetait de s’implanter largement sur le marché du couchage du papier et l'aurait fait en temps voulu grâce à sa technologie des additifs de couchage en CCP.
(30)
L’emplacement de l’usine de Kuusankoski permettrait à Huber de desservir également un certain nombre d’autres clients d’Omya établis dans le sud de la Finlande. Ces clients, qui se fournissent actuellement en carbonate de calcium de couchage auprès d’Omya, pourraient envisager de s’approvisionner au moins partiellement auprès de l’usine de Kuusankoski. La Commission a recensé plusieurs clients pour lesquels celle-ci serait nettement plus proche que les unités de production de SMI ou d’Imerys les moins éloignées («clients concernés»).
(31)
Troisièmement, Huber serait une force concurrentielle effective tout à fait susceptible d’exercer des pressions importantes à l’égard d’Omya sur le marché des carbonates de calcium pour couchage du papier. Au vu de la structure du marché finlandais et du fait que le seul autre concurrent, SMI, conserve une taille limitée en termes de parts de marché et souffre de handicaps dus à sa localisation, la Commission considère que la capacité dont dispose Huber dans son usine de Kuusankoski exercerait une forte pression sur l’offre de carbonates de calcium de couchage d’Omya pour les clients finlandais recensés. La Commission estime également qu'il n'existe aucun autre concurrent potentiel susceptible de maintenir une pression concurrentielle suffisante dans le sud de la Finlande.
(32)
Pour les raisons développées ci-dessus, la Commission est parvenue à la conclusion que l’opération envisagée entraverait la concurrence de manière significative, notamment du fait du renforcement de la position dominante d’Omya sur les marchés des carbonates de calcium de charge pour les clients concernés dans le sud de la Finlande.
3. Absence d’effets coordonnés ou congloméraux
(33)
Enfin, la Commission conclut qu'il est peu probable que l'opération en cause soulève des problèmes congloméraux ou permette aux entreprises de coordonner leur comportement afin de relever les prix au-delà des niveaux concurrentiels.
V. ENGAGEMENTS
(34)
Afin de supprimer les problèmes de concurrence de nature horizontale sur le marché des carbonates de calcium de couchage mentionnés ci-dessus, Omya et J.M. Huber Corporation ont soumis un ensemble d’engagements à la Commission, le 23 mai 2006. Au nombre de ceux-ci figuraient deux propositions d’engagements alternatives prévoyant, l’une, la cession de l’usine de production sur site de CCP de Kuusankoski et de la technologie des additifs de couchage, et l’autre, la cession de cette technologie uniquement.
(35)
La Commission a décidé de consulter les acteurs du marché sur la première de ces deux propositions (à savoir, la cession de l’usine de production sur site de CCP de Kuusankoski, Finlande, et de la technologie des additifs de couchage en CCP de Huber). Elle a consulté au total onze clients et quatre concurrents ayant pris part à l’enquête sur l’opération en cause, qui ont tous répondu (5). Les réponses à cette consultation ont été diverses. Alors que les clients considèrent généralement cet engagement comme susceptible de lever les problèmes de concurrence recensés par la Commission, les concurrents émettent des réserves quant à la portée de la mesure corrective soumise et proposent des améliorations afin qu’elle permette suffisamment de lever les craintes de la Commission (6).
(36)
En ce qui concerne le premier engagement, la Commission a examiné si la cession de l’usine de production sur site de CCP de charge installée à Kuusankoski et de la technologie de Huber permettrait à un acquéreur approprié d’obtenir une force concurrentielle sur le marché des carbonates de CPP de couchage comparable à celle qu’aurait eue Huber en l’absence de l’opération en cause.
(37)
Elle est parvenue à la conclusion que ce premier engagement, permettant à l’acquéreur approprié d'avoir accès à la capacité de production disponible et à la technologie nécessaire et de collaborer étroitement avec l’unité qui l’héberge, place l’acheteur dans une situation similaire à celle que Huber détient actuellement, y compris l’avantage dont bénéficie un fournisseur en place qui ne devra pas construire de nouvelles installations s'il décroche un contrat ayant fait l’objet d’une reconduction. En conséquence, cet engagement garantirait au mieux la viabilité de la cession et le lancement d'un produit concurrent crédible sur le marché des carbonates de calcium de couchage.
(38)
La Commission a en outre considéré que l’appréciation de la capacité et de l’incitation de l’usine de CPP sur site de Kuusankoski et de la technologie cédée à continuer à agir en tant que force concurrentielle et à rétablir la concurrence sur le marché, en concurrence avec Omya et d’autres concurrents, dépend largement de l’identité de l'acquéreur. Il s’ensuit qu’un acquéreur approprié en l’espèce serait un acheteur industriel disposant déjà des ressources financières et d'une expérience avérée.
(39)
En conséquence, la Commission conclut que le premier engagement proposé, à savoir la cession de l’usine de production sur site de CCP située à Kuusankoski, ainsi que de la technologie de couchage de Huber, permettrait de rétablir (au vu des améliorations proposées par les parties, le 3 juillet 2006) une concurrence effective sur le marché des carbonates de calcium de couchage pour les clients concernés du sud de la Finlande, grâce au rétablissement de la pression concurrentielle exercée sur les carbonates de calcium de couchage d’Omya par la technologie des additifs en CCP de Huber, laquelle serait, sinon, perdue en raison de la concentration telle qu’initialement notifiée.
VI. CONCLUSION
(40)
Pour les raisons indiquées ci-dessus, considérées séparément ou conjointement, la Commission est parvenue à la conclusion que les engagements soumis par Omya et J.M. Huber étaient suffisants pour résoudre les problèmes de concurrence soulevés par la concentration en cause.
(41)
La présente décision de la Commission déclare donc l'opération notifiée compatible avec le marché commun et le fonctionnement de l'accord EEE en application de l'article 8, paragraphe 2, du règlement sur les concentrations.