Nařízení Komise (ES) č. 1369/2002
ze dne 26. července 2002,
kterým se stanoví odchylka od čl. 31 odst. 10 nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o důkaz o dodání na místo určení v případě rozlišených náhrad, a kterým se stanoví prováděcí pravidla týkající se nejnižší sazby vývozní náhrady pro některé mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 509/2002 [2], a zejména na čl. 31 odst. 10 třetí odrážku a čl. 31 odst. 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 31 odst. 10 třetí odrážka nařízení (ES) 1255/1999 stanoví, že v případě rozlišené náhrady se náhrada vyplatí po předložení důkazu, že výrobky dosáhly místa určení uvedeného v licenci nebo jiného místa určení, pro které byla náhrada stanovena. Mohou však být stanoveny odchylky od tohoto pravidla, pokud budou vymezeny podmínky, jež jsou schopny poskytnout stejné záruky.
(2) V případě, že jsou vývozní náhrady rozlišeny podle místa určení, čl. 18 odst. 1 a 2 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 ze dne 15. dubna 1999, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [3], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1253/2002 [4], stanoví, že část náhrady, která se vypočítá pomocí nejnižší sazby náhrady, se vyplatí na žádost vývozce, jakmile prokáže, že produkt opustil celní území Společenství.
(3) V rámci zvláštních režimů s některými třetími zeměmi může být sazba náhrady uplatňovaná při vývozu některých mléčných výrobků do těchto zemí nižší, v některých případech i podstatně nižší, než běžně uplatňovaná sazba náhrady. Může dojít k případu, že není stanovena žádná náhrada, takže rovněž není možné stanovit žádnou nejnižší sazbu pro náhradu.
(4) Nařízení Rady (ES) č. 1151/2002 ze dne 27. června 2002, kterým se stanoví některé koncese v podobě celních kvót Společenství pro některé zemědělské produkty a upravují, jako autonomnía přechodné opatření, některé zemědělské koncese stanovené v Evropské dohodě s Estonskem [5], stanoví koncese v podobě recipročních celních kvót, v jejichž důsledku se ruší náhrady Společenství pro některé mléčné výrobky. Podobné koncese byly dohodnuty s Lotyšskem a Litvou. Náhrady pro příslušné výrobky pocházející z uvedených tří pobaltských států byly proto s účinkem ode dne 4. července 2002 zrušeny.
(5) V důsledku zrušení náhrad bylo provedeno rozlišení náhrad pro některé mléčné výrobky. S cílem vyhnout se závazku předložit důkaz o dodání na místo určení, aby byla vyplacena náhrada v souladu s nařízením (ES) č. 1255/1999, orgány zemí, jimž byly koncese uděleny, se zavázaly zajistit, aby pro dovoz do těchto zemí byly přijímány pouze ty zásilky výrobků Společenství, pro které nebyla poskytnuta náhrada. Za tímto účelem byla ustanovení použitelná pro Polsko na základě čl. 20b nařízení Komise (ES) č. 174/1999 [6] naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 1368/2002 [7] rozšířena na příslušné země a výrobky. Je proto vhodné stanovit odchylku od čl. 31 odst. 10 nařízení (ES) č. 1255/1999.
(6) Článek 20b nařízení (ES) č. 174/1999 stanoví pro hospodářské subjekty závazek předložit příslušným orgánům při dovozu výrobků uvedených v příloze VIII nařízení (ES) č. 174/1999 do míst určení uvedených ve zmíněné příloze ověřený opis vývozní licence a odpovídajícího vývozního prohlášení. Vývozní licence musí obsahovat zvláštní údaje zaručující, že pro příslušné výrobky nebyla poskytnuta vývozní náhrada. Orgány příslušných třetích zemí ověří dodržování ustanovení čl. 20b nařízení (ES) č. 174/1999.
(7) Při použití nařízení (ES) č. 1255/1999 a č. 800/1999 je proto vhodné zohlednit tento zvláštní režim, aby vývozcům nevznikaly při obchodování se třetími zeměmi zbytečné náklady. Proto se při stanovení nejnižší sazby náhrady nezohledňují sazby stanovené za příslušných podmínek a pro příslušné místo určení.
(8) V zájmu jasnosti je rovněž vhodné zrušit nařízení Komise (ES) č. 2886/2000 ze dne 27. prosince 2000, kterým se stanoví odchylka od čl. 31 odst. 10 nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o důkaz o dodání na místo určení v případě rozlišených náhrad, a kterým se stanoví prováděcí pravidla týkající se nejnižší sazby vývozní náhrady pro některé mléčné výrobky [8], které stanovilo podobná ustanovení pro vývoz některých výrobků do Polska. Je vhodné začlenit ustanovení uvedeného nařízení do tohoto nařízení.
(9) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Odchylně od čl. 31 odst. 10 třetí odrážky nařízení (ES) č. 1255/1999 není požadován důkaz o dodání na místo určení pro výrobky uvedené v příloze VIII nařízení (ES) č. 174/1999.
Článek 2
Nestanovení náhrady pro výrobky uvedené v příloze VIII nařízení (ES) č. 174/1999 se nezohledňuje při stanovení nejnižší sazby náhrady ve smyslu čl. 18 odst. 2 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 800/1999.
Článek 3
Nařízení (ES) č. 2886/2000 se zrušuje.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se na licence, o které bylo požádáno ode dne 4. července 2002.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. července 2002.
Règlement (CE) no 1369/2002 de la Commission
du 26 juillet 2002
dérogeant à l'article 31, paragraphe 10, du règlement (CE) n° 1255/1999 du Conseil en ce qui concerne la preuve d'arrivée à destination en cas de restitutions différenciées et portant modalités d'application du taux le plus bas de la restitution à l'exportation de certains produits laitiers
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) n° 1255/1999 du Conseil du 17 mai 1999 portant organisation commune des marchés dans le secteur du lait et des produits laitiers(1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) n° 509/2002 de la Commission(2), et notamment son article 31, paragraphe 10, troisième tiret, et son article 31, paragraphe 14,
considérant ce qui suit:
(1) Le règlement (CE) n° 1255/1999 prévoit à l'article 31, paragraphe 10, troisième tiret, que dans le cas d'une restitution différenciée la restitution est payée lorsque la preuve est apportée que les produits ont atteint la destination indiquée sur le certificat ou une autre destination pour laquelle une restitution a été fixée. Des dérogations à cette règle peuvent être établies sous réserve de certaines conditions offrant des garanties équivalentes.
(2) Dans le cas où la restitution à l'exportation est différenciée selon les destinations, l'article 18, paragraphes 1 et 2, du règlement (CE) n° 800/1999 de la Commission du 15 avril 1999 portant modalités communes d'application du régime des restitutions à l'exportation pour les produits agricoles(3), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) n° 1253/2002(4), prévoit qu'une partie de la restitution, calculée notamment sur la base du taux le plus bas de la restitution, est payée sur demande de l'exportateur dès lors que la preuve est apportée que le produit a quitté le territoire douanier de la Communauté.
(3) Dans le cadre de régimes particuliers établis avec certains pays tiers, le taux de la restitution applicable à l'exportation de certains produits laitiers vers ces pays peut être inférieur, parfois dans une mesure importante, au niveau de la restitution normalement appliquée. Il peut également advenir qu'aucune restitution ne soit fixée et que le taux le plus bas de la restitution résulte de cette absence de fixation.
(4) Le règlement (CE) n° 1151/2002 du Conseil du 27 juin 2002 établissant certaines concessions sous forme de contingents tarifaires communautaires pour certains produits agricoles et prévoyant l'adaptation autonome et transitoire de certaines concessions agricoles prévues dans l'accord européen avec l'Estonie(5) établit des concessions sous forme de contingents tarifaires réciproques impliquant la suppression des restitutions communautaires pour certains produits laitiers. Des concessions similaires ont été convenues avec la Lettonie et la Lituanie. Dès lors les restitutions pour les produits concernés pour les trois pays baltes ont été supprimées avec effet au 4 juillet 2002.
(5) La suppression des restitutions entraîne une différenciation des restitutions pour certains produits laitiers. Afin d'éviter l'obligation d'apporter la preuve d'arrivée à destination pour bénéficier de la restitution conformément au règlement (CE) n° 1255/1999, les autorités des pays en faveur desquels des concessions ont été octroyées se sont engagées à veiller à ce que seules les expéditions de produits communautaires n'ayant pas bénéficié de restitutions soient admises à l'importation dans ces pays. À cette fin, les dispositions applicables pour la Pologne en vertu de l'article 20 ter du règlement (CE) n° 174/1999 de la Commission(6), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) n° 1368/2002(7), ont été étendues aux pays et aux produits concernés. Il convient dès lors de déroger à l'article 31, paragraphe 10, du règlement (CE) n° 1255/1999.
(6) Le règlement (CE) n° 174/1999 prévoit à son article 20 ter l'obligation pour l'opérateur de présenter aux autorités compétentes, lors de l'importation des produits visés à l'annexe VIII du règlement (CE) n° 174/1999 et vers les destinations visées à ladite annexe, une copie certifiée du certificat d'exportation et de la déclaration à l'exportation correspondante. Le certificat d'exportation porte des indications spécifiques garantissant que les produits concernés n'ont pas bénéficié d'une restitution à l'exportation. Les autorités des pays tiers concernés se sont engagées à vérifier le respect des dispositions de l'article 20 ter du règlement (CE) n° 174/1999.
(7) Il convient dès lors de tenir compte de ce régime particulier lors de l'application du règlement (CE) n° 1255/1999 et du règlement (CE) n° 800/1999, afin de ne pas faire supporter aux exportateurs, dans leurs échanges commerciaux avec les pays tiers, des charges financières qui ne sont pas nécessaires. À cette fin, pour la détermination du taux le plus bas de la restitution, il ne doit pas être tenu compte des taux fixés dans les conditions et pour la destination particulière concernées.
(8) Dans un souci de clarté, il convient également d'abroger le règlement (CE) n° 2886/2000 de la Commission du 27 décembre 2000 dérogeant à l'article 31, paragraphe 10, du règlement (CE) n° 1255/1999 du Conseil en ce qui concerne la preuve d'arrivée à destination en cas de restitutions différenciées et portant modalités d'application du taux le plus bas de la restitution à l'exportation de certains produits laitiers(8), qui a prévu des dispositions similaires pour l'exportation de certains produits vers la Pologne. Il convient d'incorporer les dispositions dudit règlement dans le présent règlement.
(9) Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l'avis du comité de gestion du lait et des produits laitiers,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Par dérogation à l'article 31, paragraphe 10, troisième tiret, du règlement (CE) n° 1255/1999, la preuve d'arrivée à destination n'est pas exigée pour les produits visés à l'annexe VIII du règlement (CE) n° 174/1999.
Article 2
La non-fixation d'une restitution pour les produits visés à l'annexe VIII du règlement (CE) n° 174/1999 n'est pas prise en considération pour la détermination du taux le plus bas de la restitution au sens de l'article 18, paragraphe 2, premier alinéa, du règlement (CE) n° 800/1999.
Article 3
Le règlement (CE) n° 2886/2000 est abrogé.
Article 4
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Il est applicable aux certificats demandés à partir du 4 juillet 2002.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 26 juillet 2002.