NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1005/2008
ze dne 29. září 2008,
kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
po konzultaci s Výborem regionů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Společenství je smluvní stranou Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (dále jen „UNCLOS“), ratifikovalo Dohodu o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací ze dne 4. srpna 1995 (dál jen „dohoda OSN o populacích ryb“) a přijalo Dohodu Organizace pro výživu a zemědělství k podpoře dodržování mezinárodních opatření na zachování a řízení rybolovných zdrojů rybářskými plavidly na volném moři ze dne 24. listopadu 1993 (dále jen „dohoda FAO o dodržování opatření“). V těchto aktech byla stanovena především zásada, že všechny státy mají povinnost přijmout příslušná opatření na zajištění udržitelného řízení mořských zdrojů a za tímto účelem vzájemně spolupracovat.
(2)
Cílem společné rybářské politiky, jak je stanovena v nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (3), je zajistit využívání živých vodních zdrojů poskytující udržitelné hospodářské, environmentální a sociální podmínky.
(3)
Nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov (dále jen „rybolov NNN“) představuje jednu z nejzávažnějších hrozeb pro udržitelné využívání živých vodních zdrojů a ohrožuje samotnou podstatu společné rybářské politiky a mezinárodních snah o podporu lepší správy oceánů. Rybolov NNN rovněž představuje hrozbu pro biologickou rozmanitost moří, kterou je třeba řešit v souladu s cíli stanovenými ve sdělení Komise Zastavení ztráty biologické rozmanitosti do roku 2010 - a v dalších letech.
(4)
FAO přijala v roce 2001 Mezinárodní akční plán pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, který Společenství schválilo. Regionální organizace pro řízení rybolovu za účinné podpory Společenství navíc stanovily řadu opatření pro boj proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu.
(5)
V souladu se svými mezinárodními závazky a vzhledem k rozsahu a naléhavosti daného problému by mělo Společenství podstatně důrazněji jednat proti rybolovu NNN a přijmout nová regulační opatření postihující všechny aspekty tohoto jevu.
(6)
Opatření Společenství by měla být zejména zaměřena na chování spadající do definice rybolovu NNN, které působí nejzávažnější škody na mořském prostředí, udržitelnosti rybích populací a sociálně-ekonomické situaci rybářů jednajících podle pravidel pro zachování a řízení rybolovných zdrojů.
(7)
V souladu s definicí rybolovu NNN by měla být oblast působnosti tohoto nařízení rozšířena na rybolovné činnosti prováděné na volném moři a v mořských vodách pod jurisdikcí nebo svrchovaností pobřežních států, včetně mořských vod pod jurisdikcí nebo svrchovaností členských států Evropského společenství.
(8)
V zájmu náležitého řešení vnitřního rozměru rybolovu NNN je pro Společenství mimořádně důležité, aby přijalo nezbytná opatření pro zlepšení dodržování pravidel společné rybářské politiky; ustanovení za tímto účelem by měla být až do revize nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku (4) vložena do tohoto nařízení.
(9)
Pravidla Společenství, zejména hlava II nařízení (EHS) č. 2847/93, stanoví komplexní systém určený ke sledování zákonnosti odlovů prováděných rybářskými plavidly Společenství; současný režim vztahující se na produkty rybolovu odlovené rybářskými plavidly třetích zemí a dovezené do Společenství nezajišťuje rovnocennou úroveň kontroly. Tento nedostatek představuje významný podnět pro zahraniční hospodářské subjekty provádějící rybolov NNN, aby prodávaly své produkty ve Společenství a zvyšovaly ziskovost svých činností. Jako největší světový trh a dovozce produktů rybolovu má Společenství zvláštní odpovědnost zajistit, aby produkty rybolovu dovážené na jeho území nepocházely z rybolovu NNN. Proto by se měl zavést nový režim, který zajistí v celém dodavatelském řetězci náležitou kontrolu produktů rybolovu dovážených do Společenství.
(10)
Pravidla Společenství, která upravují přístup do přístavů Společenství pro rybářská plavidla plující pod vlajkou třetích zemí, by měla být posílena s cílem zajistit řádnou kontrolu zákonnosti produktů rybolovu vyložených rybářskými plavidly plujícími pod vlajkou třetích zemí. Mělo by to zejména znamenat, že přístup do přístavů Společenství se povolí pouze rybářským plavidlům plujícím pod vlajkou třetích zemí, která jsou schopna poskytnout přesné údaje o zákonnosti svých odlovů a nechat si tuto informaci potvrdit svým státem vlajky.
(11)
Překládky na moři unikají řádné kontrole ze strany států vlajky nebo pobřežních států a subjekty provádějící rybolov NNN je obvykle využívají pro zastření nezákonné povahy svých úlovků. Proto je odůvodněné, aby Společenství povolovalo překládky pouze v případě, že se provedou v rámci určeného přístavu členských států, nebo v přístavech třetích zemí, pokud jde o překládky mezi rybářskými plavidly Společenství, nebo mimo vody Společenství, pokud jde o překládky mezi rybářskými plavidly Společenství a rybářskými plavidly registrovanými jako dopravní plavidla pod záštitou regionální organizace pro řízení rybolovu.
(12)
Je vhodné na základě řízení rizik stanovit podmínky, postup a četnost kontrol, inspekcí a ověřování prováděných členskými státy.
(13)
Obchod s produkty rybolovu pocházejícími z rybolovu NNN by měl být ve Společenství zakázán. Aby byl tento zákaz účinný a aby se zajistilo, že všechny produkty rybolovu dovezené do Společenství nebo z něj vyvezené, které jsou předmětem obchodu, byly odloveny v souladu s mezinárodními opatřeními na zachování a řízení rybolovných zdrojů, případně s dalšími příslušnými pravidly vztahujícími se na dotčené rybářské plavidlo, musí být zaveden systém osvědčování vztahující se na veškerý obchod s produkty rybolovu v rámci Společenství.
(14)
Společenství by mělo zohlednit omezené kapacity rozvojových zemí k provádění systému osvědčování.
(15)
Je vhodné, aby v rámci tohoto systému bylo osvědčení vyžadováno jako podmínka dovozu produktů rybolovu do Společenství. Takové osvědčení by mělo obsahovat údaje umožňující prokázat, že dotčené produkty nejsou v rozporu s právem. Mělo by být potvrzeno státem vlajky rybářského plavidla, které dotčené ryby ulovilo, v souladu s povinností státu vlajky zajistit v rámci mezinárodního práva, aby rybářská plavidla plující pod jeho vlajkou dodržovala mezinárodní pravidla pro zachování a řízení rybolovných zdrojů.
(16)
Je nezbytné, aby se tento systém osvědčování vztahoval na veškerý dovoz produktů mořského rybolovu do Společenství a veškerý vývoz těchto produktů ze Společenství. Tento systém by se měl rovněž vztahovat na produkty rybolovu, které byly přepravovány nebo zpracovány v jiné zemi než ve státě vlajky předtím, než se dostaly na území Společenství. Proto se na tyto produkty musí vztahovat zvláštní požadavky, aby bylo zaručeno, že produkty, které se dostanou na území Společenství, nejsou odlišné od těch, jejichž zákonnost potvrdil příslušný stát vlajky.
(17)
Je důležité, aby se prostřednictvím zvláštních postupů pro udělení statusu schváleného hospodářského subjektu zajistila stejná úroveň kontroly pro všechny dovezené produkty rybolovu, aniž by tím byl dotčen objem nebo četnost obchodů.
(18)
Na vývoz úlovků rybářských plavidel plujících pod vlajkou členského státu by se měl rovněž vztahovat systém osvědčování v rámci spolupráce s třetími zeměmi.
(19)
Členské státy, do nichž mají být produkty dovezeny, by měly být s to zkontrolovat platnost osvědčení o úlovku provázejících zásilku a měly by mít právo odmítnout dovoz, nejsou-li splněny podmínky stanovené v nařízení, pokud jde o osvědčení o úlovku.
(20)
Je důležité, aby kontroly, inspekce a ověřování týkající se produktů rybolovu během tranzitní přepravy nebo překládky byly prováděny zejména členskými státy konečného určení, aby se zvýšila jejich účinnost.
(21)
Na podporu kontrolních orgánů členských států při plnění jejich úkolů v oblasti sledování zákonnosti produktů rybolovu, které jsou předmětem obchodu se Společenstvím, jakož i pro varování hospodářských subjektů Společenství by měl být zřízen systém varování na úrovni Společenství určený k šíření informací, případně o důvodných pochybnostech týkajících se dodržování platných pravidel pro zachování a řízení zdrojů některými třetími zeměmi.
(22)
Je naprosto nezbytné, aby Společenství přijalo opatření odrazující rybářská plavidla, která provádějí rybolov NNN a na něž se nevztahují odpovídající opatření jejich státu vlajky proti tomuto rybolovu NNN.
(23)
Za tímto účelem by měla Komise ve spolupráci s členskými státy, Agenturou Společenství pro kontrolu rybolovu, třetími státy a jinými subjekty určit rybářská plavidla podezřelá z provádění rybolovu NNN na základě řízení rizik a vyžádat si od příslušného státu vlajky údaje ohledně správnosti daných zjištění.
(24)
S cílem usnadnit šetření týkající se rybářských plavidel, u nichž se přepokládá, že provádějí rybolov NNN, a s cílem zabránit jim v pokračování porušování předpisů, musí tato rybářská plavidla podléhat zvláštním požadavkům kontroly a inspekce ze strany členských států.
(25)
Existují-li na základě získaných informací dostatečné důvody domnívat se, že rybářská plavidla plující pod vlajkou třetí země provádějí rybolov NNN a že příslušné státy vlajky nepřijaly účinná opatření proti tomuto rybolovu, zařadí Komise tato plavidla na seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN.
(26)
Existují-li na základě získaných informací dostatečné důvody domnívat se, že rybářská plavidla Společenství provádějí rybolov NNN a že příslušné členské státy vlajky nepřijaly podle tohoto nařízení a podle nařízení (EHS) č. 2847/93 účinná opatření proti tomuto rybolovu NNN, zařadí Komise tato plavidla na seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN.
(27)
S cílem napravit nedostatek účinných opatření států vlajky vůči rybářským plavidlům plujícím pod jejich vlajkami a zařazeným na seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN a zamezit pokračování rybolovných činností těmito plavidly použijí členské státy vůči těmto plavidlům vhodná opatření.
(28)
Aby se zabezpečila práva plavidel zařazených na seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN a jejich států vlajky, postup zařazení na tento seznam by měl poskytnout danému státu vlajky možnost informovat Komisi o přijatých opatřeních a případně dotčenému vlastníkovi nebo provozovatelům možnost slyšení v každém stadiu tohoto postupu a umožnit vyřazení rybářského plavidla z tohoto seznamu, pokud již nesplňuje kritéria pro zařazení na tento seznam.
(29)
Aby byl zajištěn jednotný rámec ve Společenství a zamezilo se nadměrnému počtu seznamů rybářských plavidel provádějících rybolov NNN, rybářská plavidla na seznamech plavidel provádějících rybolov NNN přijatých regionálními organizacemi pro řízení rybolovu by měla být automaticky zařazena na odpovídající seznam vypracovaný Komisí.
(30)
Skutečnost, že některé státy neplní svou povinnost, kterou jim ukládá mezinárodní právo jakožto státům vlajky, státům přístavu, pobřežním státům nebo státům trhu, spočívající v přijetí příslušných opatření pro zajištění dodržování pravidel zachování a řízení rybolovných zdrojů ze strany svých plavidel nebo státních příslušníků, je jedním z hlavních hnacích motorů rybolovu NNN a Společenství by ji mělo řešit.
(31)
Za tímto účelem by Společenství kromě svých opatření na mezinárodní a regionální úrovni mělo mít právo určit tyto nespolupracující státy na základě transparentních, jasných a objektivních kritérií vycházejících z mezinárodních norem a poté, co těmto státům poskytne přiměřenou dobu a prostředky na odpověď na předběžné oznámení, přijmout vůči těmto státům nediskriminační, zákonná a přiměřená opatření, včetně obchodních opatření.
(32)
Obchodní opatření vůči ostatním státům přijímá Rada. Jelikož vytvoření seznamu nespolupracujících států by mělo mít za následek přijetí obchodních protiopatření vůči dotčeným státům, je vhodné, aby si Rada v tomto konkrétním případě vyhradila právo přímo vykonávat prováděcí pravomoci.
(33)
Je naprosto nezbytné, aby státní příslušníci členských států Společenství byli účinně odrazováni od účasti na rybolovu NNN, který provádí rybářská plavidla plující pod vlajkou třetích zemí a působící mimo Společenství, nebo od podpory tohoto rybolovu, aniž by tím byla dotčena prvořadá odpovědnost státu vlajky. Členské státy by měly za tímto účelem zavést nezbytná opatření a spolupracovat mezi sebou a s třetími zeměmi na určení svých státních příslušníků provádějících tyto činnosti a měly by zajistit, aby jim byly ukládány přiměřené sankce, a kontrolovat činnosti svých státních příslušníků zapojených do činností rybářských plavidel třetích zemí mimo rámec Společenství.
(34)
Problém přetrvávání vysokého počtu závažných porušení pravidel společné rybářské politiky ve vodách Společenství nebo ze strany hospodářských subjektů Společenství spočívá do velké míry v nedostatečně odrazujícím účinku sankcí stanovených v rámci právních předpisů členských států za závažná porušení těchto pravidel. Tento nedostatek je dále umocněn velkou různorodostí sankcí napříč členskými státy, což povzbuzuje nezákonné provozovatele k vyvíjeni činnosti v mořských vodách nebo na území členských států, kde jsou tyto sankce nejnižší. Pro řešení tohoto nedostatku na základě ustanovení uvedených v nařízeních (ES) č. 2371/2002 a (EHS) č. 2847/93 v této oblasti je vhodné sladit v rámci Společenství maximální úrovně správních sankcí za závažná porušení pravidel společné rybářské politiky, přičemž se zohlední hodnota produktů rybolovu získaných závažným porušením předpisů, opakované porušení a závažnost škody způsobené rybolovným zdrojům a mořskému prostředí, jakož i stanovit okamžitá donucovací opatření a doplňující opatření.
(35)
Kromě chování, které představuje závažné porušení pravidel stanovených pro rybolovné činnosti, by mělo být za závažné porušování předpisů, jež vyžaduje přijetí harmonizovaných maximálních úrovní správních sankcí ze strany členských států, považováno také podnikání přímo související s rybolovem NNN, včetně dovozu produktů rybolovu pocházejících z rybolovu NNN nebo obchodování s nimi či falšování dokladů.
(36)
Sankce za závažná porušení tohoto nařízení by se měly rovněž vztahovat na právnické osoby, neboť k těmto porušením dochází ve velké míře v zájmu právnických osob nebo v jejich prospěch.
(37)
Ustanovení, která se týkají pozorování plavidel na moři, přijatá v rámci některých regionálních organizací pro řízení rybolovu, by měla být v rámci Společenství prováděna jednotným způsobem.
(38)
Aby se zajistilo náležité vyšetřování rybolovu NNN a použití sankcí a aby mohla být uplatněna opatření stanovená v tomto nařízení, je naprosto nezbytná spolupráce členských států, Komise a třetích zemí. Na podporu této spolupráce by měl být zaveden systém vzájemné pomoci.
(39)
V souladu se zásadou proporcionality je pro dosažení základního cíle odstranění rybolovu NNN nezbytné a vhodné stanovit pravidla pro opatření podle tohoto nařízení. V souladu s článkem 5 Smlouvy nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení stanovených cílů.
(40)
Opatření nezbytná pro provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (5).
(41)
Toto nařízení považuje rybolov NNN za zvlášť závažné porušení příslušných zákonů, pravidel nebo nařízení, neboť vážně ohrožuje dosažení cílů porušovaných pravidel a ohrožuje udržitelnost dotčených populací nebo zachování mořského prostředí. Vzhledem k omezené oblasti působnosti se musí při provádění tohoto nařízení vycházet z nařízení (EHS) č. 2847/93, kterým se zavádí základní rámec pro kontrolu a sledování rybolovných činností v rámci společné rybářské politiky, a doplňovat je. Toto nařízení tudíž posiluje pravidla nařízení (EHS) č. 2847/93 týkající se přístavních inspekcí plavidel třetích zemí, která jsou nyní zrušena a nahrazena režimem přístavních inspekcí stanoveným v kapitole II tohoto nařízení. Kromě toho toto nařízení stanoví v kapitole IX režim sankcí, který se vztahuje konkrétně na jednotlivé činnosti rybolovu NNN. Ustanovení nařízení (EHS) č. 2847/93, která se týkají sankcí, zůstávají tedy v platnosti, pokud jde o porušení pravidel společné rybářské politiky, která nejsou předmětem tohoto nařízení.
(42)
Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů je upravena nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (6), což se v plné míře vztahuje na zpracování osobních údajů pro účely tohoto nařízení, zejména co se týká práv subjektů údajů na přístup k údajům, jejich opravy, blokování a výmaz a oznámení třetím stranám, která proto nejsou v tomto nařízení podrobně rozvedena.
(43)
V důsledku vstoupení v platnost ustanovení tohoto nařízení, která se týkají záležitostí upravených nařízeními Rady (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1093/94 (7), (ES) č. 1447/1999 (8), (ES) č. 1936/2001 (9) a (ES) č. 601/2004 (10), by měla být uvedená nařízení nebo jejich části zrušeny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného (NNN) rybolovu.
2. Pro účely odstavce 1 přijme každý členský stát v souladu s právem Společenství patřičná opatření k zajištění účinnosti tohoto systému. Každý členský stát poskytne příslušným orgánům dostatečné prostředky, aby mohly plnit své úkoly stanovené v tomto nařízení.
3. Systém podle odstavce 1 se vztahuje na veškerý rybolov NNN a na související činnosti prováděné na území členských států, na něž se vztahuje Smlouva, nebo ve vodách Společenství, mořských vodách pod jurisdikcí nebo svrchovaností třetích zemí a na volném moři. Rybolov NNN, k němuž dochází v mořských vodách zámořských území a zemí uvedených v příloze II Smlouvy, je postaven na stejnou úroveň jako rybolov, k němuž dochází v mořských vodách třetích zemí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„nezákonným, nehlášeným a neregulovaným rybolovem“ nebo „rybolovem NNN“ rybolovné činnosti, které jsou nezákonné, nehlášené nebo neregulované;
2)
„nezákonným rybolovem“ rybolovné činnosti
a)
prováděné vnitrostátními nebo zahraničními rybářskými plavidly ve vodách pod jurisdikcí určitého státu, bez povolení tohoto státu nebo v rozporu s jeho právními předpisy;
b)
prováděné rybářskými plavidly plujícími pod vlajkou států, které jsou smluvními stranami příslušné regionální organizace pro řízení rybolovu, avšak provozují své činnosti v rozporu s opatřeními na zachování a řízení rybolovných zdrojů přijatými touto organizací a závaznými pro dotyčné státy nebo v rozporu s příslušnými ustanoveními platného mezinárodního práva, nebo
c)
porušující vnitrostátní právní předpisy nebo mezinárodní závazky, včetně závazků přijatých spolupracujícími státy vůči příslušné regionální organizaci pro řízení rybolovu;
3)
„nehlášeným rybolovem“ rybolovné činnosti
a)
neohlášené nebo nesprávně ohlášené příslušnému vnitrostátnímu orgánu, v rozporu s vnitrostátními právními a správními předpisy nebo
b)
prováděné v oblasti pravomoci příslušné regionální organizace pro řízení rybolovu, které nebyly ohlášeny nebo byly nesprávně ohlášeny, v rozporu s ohlašovacími postupy uvedené organizace;
4)
„neregulovaným rybolovem“ rybolovné činnosti
a)
které jsou prováděny v oblasti působnosti příslušné regionální organizace pro řízení rybolovu rybářskými plavidly bez státní příslušnosti nebo plavidly plujícími pod vlajkou státu, který není stranou této organizace, nebo jiným rybolovným subjektem způsobem, který se neslučuje s opatřeními uvedené organizace zaměřenými na zachování a řízení rybolovných zdrojů nebo je s nimi v rozporu nebo
b)
prováděné rybářskými plavidly v oblastech nebo u rybích populací, na něž se nevztahují žádná opatření na zachování a řízení rybolovných zdrojů, způsobem neslučitelným s odpovědností států za zachování živých mořských zdrojů podle mezinárodního práva;
5)
„rybářským plavidlem“ plavidlo o libovolné velikosti používané nebo určené k obchodnímu využívání rybolovných zdrojů, včetně podpůrných plavidel, plavidel na zpracování ryb a plavidel podílejících se na překládkách, jakož i dopravních plavidel vybavených pro přepravu produktů rybolovu, s výjimkou kontejnerových lodí;
6)
„rybářským plavidlem Společenství“ rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu a registrované ve Společenství;
7)
„oprávněním k rybolovu“ oprávnění účastnit se rybolovných činností během stanoveného období, v určité oblasti nebo pro určitý druh rybolovu;
8)
„produkty rybolovu“ veškeré produkty, které spadají pod kapitolu 03 a položky 1604 a 1605 kombinované nomenklatury stanovené nařízením Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (11), s výjimkou produktů uvedených v příloze I tohoto nařízení;
9)
„opatřeními pro zachování a řízení zdrojů“ opatření na zachování a řízení jednoho nebo více druhů živých mořských zdrojů, přijatá a platná podle příslušných předpisů mezinárodního práva nebo práva Společenství;
10)
„překládkou“ vykládka všech nebo některých produktů rybolovu, které se nacházejí na palubě jednoho rybářského plavidla, na jiné rybářské plavidlo;
11)
„dovozem“ dovezení produktů rybolovu na území Společenství, a to i pro účely překládky v přístavech na jeho území;
12)
„nepřímým dovozem“ dovoz produktů rybolovu do Společenství z území třetí země, jiné, než je stát vlajky rybářského plavidla odpovědného za úlovek;
13)
„vývozem“ jakékoli přemístění produktů rybolovu odlovených plavidly plujícími pod vlajkou členského státu do třetí země, včetně přemístění z území Společenství, ze třetí země nebo z lovišť;
14)
„zpětným vývozem“ jakékoli přemístění produktů rybolovu, které byly předtím dovezeny na území Společenství, z území Společenství;
15)
„regionální organizací pro řízení rybolovu“ subregionální, regionální nebo podobná organizace s pravomocí, uznanou mezinárodním právem, zavádět opatření na zachování a řízení živých mořských zdrojů, za něž je zodpovědná na základě úmluvy nebo dohody, kterou byla zřízena;
16)
„smluvní stranou“ smluvní strana mezinárodní úmluvy nebo dohody zřizující regionální organizaci pro řízení rybolovu, jakož i státy, rybolovné subjekty nebo jiné subjekty spolupracující s touto organizací, jimž byl ve vztahu k této organizaci udělen status spolupracující nesmluvní strany;
17)
„pozorováním“ každé pozorování rybářského plavidla, které může splňovat jedno nebo více kritérií uvedených v čl. 3 odst. 1, příslušným orgánem odpovědným za inspekci na moři některého členského státu nebo velitelem rybářského plavidla Společenství nebo třetí země;
18)
„společnou rybolovnou operací“ operace mezi dvěma nebo více rybářskými plavidly, při níž se přemísťuje úlovek z lovného zařízení jednoho rybářského plavidla na druhé nebo při níž způsob rybolovu používaný těmito plavidly vyžaduje jedno společné lovné zařízení;
19)
„právnickou osobou“ právní subjekt, který má tento status v rámci příslušného vnitrostátního práva, kromě států nebo veřejných subjektů při výkonu státní pravomoci a veřejných organizací;
20)
„rizikem“ pravděpodobnost, že může dojít k události, pokud jde o produkty rybolovu dovezené na území Společenství nebo z něj vyvezené, která brání správnému provádění tohoto nařízení nebo opatření pro zachování a řízení zdrojů;
21)
„řízením rizik“ systematické zjišťování rizik a provádění všech nezbytných opatření s cílem omezit vystavení riziku. Zahrnuje to činnosti jako shromažďování údajů a informací, analýza a hodnocení rizik, nařizování a přijímání opatření a pravidelné sledování a přezkoumávání procesu a jeho výsledků, a to na základě mezinárodních zdrojů nebo strategií a zdrojů nebo strategií na úrovni Společenství či členských států;
22)
„volným mořem“ všechny části moří podle článku 86 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu (UNCLOS);
23)
„zásilkou“ produkty, které buď současně posílá jeden vývozce jednomu příjemci, nebo na něž se vztahuje jeden přepravní doklad zahrnující jejich přepravu od vývozce k příjemci.
Článek 3
Rybářská plavidla provádějící rybolov NNN
1. Rybářské plavidlo se považuje za plavidlo provádějící rybolov NNN, pokud se ukáže, že v rozporu s opatřeními pro zachování a řízení zdrojů v dané oblasti provádělo tyto činnosti:
a)
lovilo bez platné licence, oprávnění nebo povolení vydaného státem vlajky nebo příslušným pobřežním státem nebo
b)
nesplnilo své povinnosti spočívající v zaznamenání a nahlášení úlovku nebo údajů s ním souvisejících, včetně údajů, které mají být předávány prostřednictvím satelitního systému sledování plavidel nebo předběžných oznámení podle článku 6, nebo
c)
lovilo v uzavřené oblasti, během období hájení nebo bez kvóty či po jejím vyčerpání nebo v hloubce, v níž je zakázán rybolov, nebo
d)
provádělo přímý rybolov populací, na něž se vztahuje moratorium nebo jejichž lov je zakázán, nebo
e)
používalo zakázané rybolovné zařízení nebo rybolovné zařízení, které není v souladu s předpisy, nebo
f)
falšovalo nebo skrývalo označení, totožnost nebo registraci nebo
g)
zatajilo důkazy týkající se vyšetřování nebo s nimi manipulovalo nebo je odstranilo nebo
h)
bránilo rybářským inspektorům ve výkonu jejich povinností při kontrole dodržování předpisů pro zachování a řízení zdrojů nebo pozorovatelům ve výkonu jejich povinností při kontrole dodržování příslušných předpisů Společenství nebo
i)
přijalo na palubu, překládalo nebo vykládalo podměrečné ryby v rozporu s platnými právními předpisy nebo
j)
překládalo úlovky rybářských plavidel určených podle tohoto nařízení jako rybářská plavidla provádějící rybolov NNN, a to zejména těch, která jsou zařazena na seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN nebo na seznam regionální organizace pro řízení rybolovu s plavidly provádějícími rybolov NNN, nebo se účastnilo společných rybolovných operací s těmito plavidly nebo taková plavidla podporovalo či jim doplňovalo zásoby nebo
k)
provozovalo rybolovné činnosti v oblasti určité regionální organizace pro řízení rybolovu způsobem, který nebyl v souladu nebo byl v rozporu s opatřeními pro zachování a řízení zdrojů přijatými touto organizací, a pluje pod vlajkou státu, který není smluvní stranou této organizace, nebo podle jejího tvrzení s touto organizací nespolupracuje nebo
l)
nemá státní příslušnost, a je proto podle mezinárodního práva plavidlem bez státní příslušnosti.
2. Činnosti uvedené v odstavci 1se považují za závažná porušení předpisů podle článku 42 v závislosti na závažnosti daného porušení předpisů, kterou určí příslušný orgán členského státu s ohledem na kritéria, jako jsou vzniklá škoda a její výše, rozsah porušení předpisů nebo jeho opakování.
KAPITOLA II
INSPEKCE RYBÁŘSKÝCH PLAVIDEL TŘETÍCH ZEMÍ V PŘÍSTAVECH ČLENSKÝCH STÁTŮ
ODDÍL I
Podmínky pro přístup rybářských plavidel třetích zemí do přístavu
Článek 4
Režimy přístavních inspekcí
1. Za účelem předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN se stanoví pravidla pro udržování účinného režimu přístavních inspekcí pro rybářská plavidla třetích zemí vplouvající do přístavů členských států.
2. Přístup do přístavů členských států, poskytování přístavních služeb a provádění vykládky nebo překládky v těchto přístavech se zakazuje rybářským plavidlům třetích zemí, pokud nesplňují požadavky stanovené v tomto nařízení, s výjimkou případů vyšší moci nebo nouze ve smyslu článku 18 úmluvy UNCLOS (dále jen „vyšší moc nebo nouze“), pokud jde o služby, které jsou nezbytně nutné pro nápravu těchto situací.
3. Překládky mezi rybářskými plavidly třetích zemí nebo mezi těmito plavidly a rybářskými plavidly plujícími pod vlajkou některého členského státu jsou ve vodách Společenství zakázány a v souladu s ustanoveními této kapitoly probíhají pouze v přístavu.
4. Rybářská plavidla plující pod vlajkou určitého členského státu nejsou oprávněna překládat na moři úlovky z plavidel třetích zemí mimo vody Společenství, pokud rybářská plavidla nejsou registrována jako dopravní plavidla pod záštitou některé regionální organizace pro řízení rybolovu.
Článek 5
Určené přístavy
1. Členské státy určí přístavy nebo místa poblíž pobřeží, kde je povolena vykládka nebo překládka produktů rybolovu a přístavní služby uvedené v čl. 4 odst. 2.
2. Přístup k přístavním službám a provedení vykládky nebo překládky jsou rybářským plavidlům třetích zemí povoleny pouze v určených přístavech.
3. Členské státy předají Komisi nejpozději do 15. ledna každého roku seznam určených přístavů. Veškeré následné změny tohoto seznamu se oznamují Komisi nejméně 15 dní před nabytím účinnosti dané změny.
4. Komise zveřejní neprodleně seznam určených přístavů v Úředním věstníku Evropské unie a na svých internetových stránkách.
Článek 6
Předběžné oznámení
1. Velitelé rybářských plavidel třetích zemí nebo jejich zástupci oznámí příslušným orgánům členského státu, jehož určený přístav nebo prostory pro vykládku chtějí použít, nejméně 3 pracovní dny před odhadovaným příjezdem do přístavu tyto údaje:
a)
označení plavidla;
b)
jméno určeného cílového přístavu a účel vplutí do tohoto přístavu, vykládky, překládky nebo přístupu ke službám;
c)
oprávnění k rybolovu nebo případně oprávnění k podpoře rybolovných operací nebo k překládce produktů rybolovu;
d)
časové údaje o rybolovném výjezdu;
e)
předpokládaný den a čas připlutí do přístavu;
f)
množství jednotlivých druhů uchovávaná na palubě, nebo případně zprávu, že na palubě není žádný úlovek;
g)
oblast nebo oblasti rybolovu, v nichž se rybolov nebo překládka uskutečnily, ať již ve vodách Společenství, v oblasti pod jurisdikcí nebo svrchovaností třetí země nebo na volném moři;
h)
množství každého druhu, které má být vyloženo nebo přeloženo.
Velitelé rybářských plavidel třetích zemí nebo jejich zástupci jsou zproštěni oznamovací povinnosti uvedené v písmenech a), c), d), g) a h), pokud osvědčení o úlovku bylo potvrzeno v souladu s kapitolou III pro celkový úlovek, který má být vyložen nebo přeložen na území Společenství.
2. K oznámení uvedenému v odstavci 1 se přikládá osvědčení o úlovku potvrzené v souladu s kapitolou III, pokud má rybářské plavidlo třetí země na palubě produkty rybolovu. Ustanovení uvedená v článku 14 o uznávání dokladů o úlovku nebo formulářů státní přístavní kontroly, které jsou součástí dokladů o úlovku, nebo režimů přístavní kontroly přijatých regionálními organizacemi pro řízení rybolovu se použijí obdobně.
3. Komise může postupem uvedeným v článku 54 odst. 2 osvobodit určité kategorie rybářských plavidel třetích zemí od povinnosti uvedené v odstavci 1 na omezenou dobu, která však může být prodloužena, nebo stanovit jinou lhůtu pro podání oznámení, přičemž se mimo jiné vezme v úvahu druh produktu rybolovu, vzdálenost mezi lovišti, místy vykládky a přístavy, ve kterých jsou dotčená plavidla zaregistrována nebo zapsána.
4. Tento článek se použije, aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení obsažená v dohodách o rybolovu uzavřených mezi Společenstvím a třetími zeměmi.
Článek 7
Oprávnění
1. Aniž je dotčen čl. 37 bod 5), udělí se oprávnění pro vstup do přístavu rybářskému plavidlu třetí země pouze tehdy, jsou-li údaje stanovené v čl. 6 odst. 1 úplné, a pokud má plavidlo třetí země na palubě produkty rybolovu, jsou-li doprovázeny osvědčením o úlovku podle čl. 6 odst. 2.
2. Oprávnění k zahájení vykládky nebo překládky v přístavu je uděleno po kontrole úplnosti předložených informací podle odstavce 1, případně po ukončení inspekce provedené v souladu s oddílem 2.
3. Odchylně od odstavců 1 a 2 tohoto článku může členský stát přístavu povolit přístup do něj a celkovou nebo částečnou vykládku v případech, kdy údaje stanovené v čl. 6 odst. 1 nejsou úplné nebo ještě probíhá jejich kontrola či ověřování, ale uskladní v těchto případech dotčené produkty rybolovu pod kontrolou příslušných orgánů. Produkty rybolovu jsou uvolněny k prodeji, převzetí nebo přepravě až po obdržení informací stanovených v čl. 6 odst. 1, nebo po dokončení procesu kontroly či ověřování. Pokud není tento proces dokončen do 14 dnů od vykládky, může členský stát přístavu produkty rybolovu zabavit a naložit s nimi v souladu s vnitrostátními předpisy. Náklady na skladování nesou provozovatelé.
Článek 8
Zaznamenávání vykládek nebo překládek
1. Před vykládkou nebo překládkou předloží velitelé rybářských plavidel třetích zemí nebo jejich zástupci orgánům členského státu, jehož přístavy určené pro vykládku nebo zařízení pro překládku používají, prohlášení uvádějící množství produktů rybolovu podle druhů, které má být vyloženo nebo přeloženo, a datum a místo každého úlovku, pokud možno v elektronické podobě. Za správnost těchto prohlášení odpovídají velitelé plavidel a jejich zástupci.
2. Členské státy uchovávají originály prohlášení uvedených v odstavci 1 nebo, jsou-li předávány elektronicky, tištěnou podobu těchto prohlášení, po dobu tří let nebo déle v souladu s vnitrostátními předpisy.
3. Postupy a formuláře týkající se prohlášení o vykládce a překládce se stanoví postupem podle článku 54 odst. 2.
4. Členské státy oznámí elektronickou cestou Komisi před koncem prvního měsíce každého kalendářního čtvrtletí množství vyložená nebo přeložená rybářskými plavidly třetích zemí v jejich přístavech v průběhu předchozího čtvrtletí.
ODDÍL 2
Přístavní inspekce
Článek 9
Obecné zásady
1. Členské státy provedou každoročně ve svých určených přístavech inspekce nejméně 5 % vykládek a překládek provedených rybářskými plavidly třetích zemí na základě hodnotících kritérií stanovených postupem podle článku 54 odst. 2 na základě řízení rizik, aniž jsou dotčeny vyšší prahové limity přijaté regionálními organizacemi pro řízení rybolovu.
2. V každém případě se inspekce provádí u těchto rybářských plavidel:
a)
rybářská plavidla pozorovaná v souladu s článkem 48;
b)
rybářská plavidla ohlášená v rámci oznámení učiněného v systému varování na úrovni Společenství v souladu s kapitolou IV;
c)
rybářská plavidla určená v souladu s článkem 25 Komisí jako plavidla, u nichž se předpokládá, že provádějí rybolov NNN;
d)
rybářská plavidla uvedená na seznamu plavidel provádějících rybolov NNN, přijatém regionální organizací pro řízení rybolovu a oznámeném členským státům v souladu s článkem 30.
Článek 10
Postup inspekce
1. Úředníkům pověřeným inspekcemi (dále jen „úředníci“) musí být umožněno kontrolovat všechny příslušné prostory, paluby nebo místnosti rybářského plavidla, úlovky (zpracované i nezpracované), sítě nebo jiná lovná zařízení, vybavení a jakékoli důležité dokumenty, které úředníci považují za nutné ověřit v souladu s platnými právními a správními předpisy nebo mezinárodními opatřeními pro řízení a zachování zdrojů. Úředníci mohou rovněž klást otázky osobám, u nichž se předpokládá, že mají informace o záležitosti, která je předmětem inspekce.
2. Inspekce se týkají sledování celého procesu vykládky nebo překládky a zahrnují křížovou kontrolu mezi množstvím podle druhů zaznamenaným v předběžném oznámení vykládky a množstvím podle druhů, které bylo vyloženo nebo přeloženo.
3. Úředníci podepíšou svoji inspekční zprávu v přítomnosti velitele rybářského plavidla, který má právo do zprávy doplnit nebo nechat doplnit všechny informace, které považuje za důležité. Úředníci do lodního deníku uvedou, že byla provedena inspekce.
4. Kopie inspekční zprávy se předá veliteli rybářského plavidla, který ji může zaslat vlastníkovi plavidla.
5. Velitel plavidla spolupracuje a napomáhá při inspekcích rybářského plavidla a neklade překážky, nezastrašuje úředníky ani se nevměšuje do výkonu jejich povinností.
Článek 11
Postup v případě porušení předpisů
1. Pokud informace shromážděné v průběhu inspekce dávají úředníkovi pověřenému inspekcí důvod domnívat se, že rybářské plavidlo provádí rybolov NNN podle kritérií stanovených v článku 3, úředník
a)
zaznamená domnělé porušení předpisů do inspekční zprávy;
b)
přijme veškerá nutná opatření k zabezpečení důkazů týkajících se tohoto domnělého porušení předpisů;
c)
neprodleně zašle inspekční zprávu příslušnému orgánu.
2. Pokud výsledky inspekce prokazují, že rybářské plavidlo třetí země provádělo podle kritérií stanovených v článku 3 rybolov NNN, nepovolí příslušné orgány v členském státě přístavu těmto plavidlům vykládku nebo překládku jejich úlovku.
3. Členský stát, který vykonává inspekci, předá neprodleně oznámení o svém rozhodnutí nepovolit vykládku nebo překládku přijatém v souladu s odstavcem 2 spolu s kopií inspekční zprávy Komisi nebo jí určenému orgánu, který je okamžitě předá příslušnému orgánu státu, pod jehož vlajkou rybářské plavidlo podrobené inspekci pluje, spolu s kopií pro stát nebo státy vlajky předávajících plavidel, kde rybářské plavidlo podrobené inspekci provádělo překládku. Kopie oznámení se případně zašle výkonnému tajemníkovi regionální organizace pro řízení rybolovu, v jejíž oblasti působnosti byl odlov proveden.
4. Pokud k domnělému porušení předpisů došlo na volném moři, spolupracuje členský stát přístavu se státem vlajky při vyšetřování podezření z porušení předpisů a případně uloží sankce stanovené právními předpisy členského státu přístavu, pokud v souladu s mezinárodním právem stát vlajky výslovně souhlasil s přenesením své pravomoci. Kromě toho, pokud k domnělému porušení předpisů došlo ve vodách třetí země, spolupracuje členský stát přístavu při provádění vyšetřování rovněž s pobřežním státem a případně uloží sankce stanovené právními předpisy tohoto členského státu přístavu, pokud v souladu s mezinárodním právem pobřežní stát výslovně souhlasil s přenesením své pravomoci.
KAPITOLA III
SYSTÉM OSVĚDČENÍ O ÚLOVKU PRO DOVOZ A VÝVOZ PRODUKTŮ RYBOLOVU
Článek 12
Osvědčení o úlovku
1. Dovoz produktů rybolovu pocházejících z rybolovu NNN do Společenství se zakazuje.
2. Pro zajištění účinnosti zákazu stanoveného v odstavci 1 se do Společenství dovážejí pouze produkty rybolovu provázené osvědčením o úlovku v souladu s tímto nařízením.
3. Osvědčení o úlovku uvedené v odstavci 2 potvrdí stát vlajky rybářského plavidla nebo rybářských plavidel, z jejichž odlovů byly produkty rybolovu získány. Cílem je potvrdit, že tyto odlovy byly provedeny v souladu s příslušnými právními předpisy a mezinárodními opatřeními pro zachování a řízení zdrojů.
4. Osvědčení o úlovku musí obsahovat všechny údaje uvedené ve vzoru formuláře podle přílohy II a potvrzuje ho orgán veřejné moci státu vlajky s potřebnými pravomocemi k ověření správnosti informací. Po dohodě se státy vlajky mohou být osvědčení o úlovku v rámci spolupráce podle čl. 20 odst. 4 sestavena, potvrzena nebo předložena v elektronické podobě nebo mohou být nahrazena elektronickými systémy sledovatelnosti zajišťujícími stejnou úroveň kontroly ze strany orgánů.
5. Seznam v příloze I uvádějící produkty vyjmuté z oblasti působnosti provádění osvědčení o úlovku může být každoročně přezkoumán na základě výsledků informací shromážděných podle kapitol II, III, IV, V, VIII, X a XII a pozměněn postupem podle článku 54 odst. 2.
Článek 13
Systémy dokumentace úlovků dohodnuté a platné v rámci regionální organizace pro řízení rybolovu
1. Doklady o úlovku a všechny související dokumenty potvrzené v souladu se systémy dokumentace úlovků přijatými regionální organizací pro řízení rybolovu, které jsou uznány za dokumenty splňující požadavky stanovené v tomto nařízení, se považují za osvědčení o úlovku, pokud jde o produkty rybolovu z druhů, na které se tyto systémy dokumentace úlovků vztahují, a podléhají požadavkům kontroly a ověření vyplývajícím pro členský stát dovozu z článků 16 a 17 a ustanovením o odmítnutí dovozu uvedeným v článku 18. Seznam těchto systémů dokumentace úlovků se stanoví postupem podle článku 54 odst. 2.
2. Odstavec 1 se použije, aniž jsou dotčena konkrétní platná nařízení, kterými se tyto systémy dokumentace úlovků uplatňují v právu Společenství.
Článek 14
Nepřímý dovoz produktů rybolovu
1. Aby mohly být produkty rybolovu tvořící jednu zásilku, přepravované do Společenství z třetí země, jiné, než je stát vlajky, také jako jedna zásilka dovezeny, musí dovozce předložit orgánům členských států dovozu
a)
osvědčení o úlovku potvrzené/á státem vlajky a
b)
listinné důkazy prokazující, že produkty rybolovu nebyly předmětem jiných činností než vykládka, opětovná nakládka nebo jakákoli jiná činnost s cílem zachovat je v dobrém a původním stavu a že zůstaly pod dohledem příslušných orgánů v dané třetí zemi.
Listinné důkazy se předkládají prostřednictvím
i)
pokud je to vhodné, jediného přepravního dokladu vydaného pro přepravu z území státu vlajky přes danou třetí zemi nebo
ii)
dokumentu vydaného příslušnými orgány dané třetí země
-
uvádějícího přesný popis produktů rybolovu, data vykládky a opětovné nakládky produktů, případně názvy lodí nebo jiné použité dopravní prostředky, a
-
uvádějícího podmínky, za kterých produkty rybolovu v dané zemi zůstaly.
Pokud se na dotčené druhy vztahuje systém dokumentace úlovků přijatý regionální organizací pro řízení rybolovu a uznaný podle článku 13, lze výše uvedené dokumenty nahradit osvědčením o zpětném vývozu z tohoto systému dokumentace úlovků za předpokladu, že daná třetí země splnila svou oznamovací povinnost.
2. Aby mohly být produkty rybolovu tvořící jednu zásilku, které byly zpracovány v třetí zemi, jiné, než je stát vlajky, dovezeny, musí dovozce předložit orgánům členského státu dovozu prohlášení zpracovatelského podniku v dané třetí zemi potvrzené příslušnými orgány této země podle formuláře uvedeného v příloze IV
a)
obsahujícího přesný popis nezpracovaných a zpracovaných produktů a jejich příslušná množství;
b)
uvádějícího, že zpracované produkty byly zpracovány v uvedené třetí zemi z úlovků opatřených osvědčením(i) o úlovku potvrzeným(i) státem vlajky a
c)
k němuž jsou připojeny
i)
originál nebo originály osvědčení o úlovku, pokud všechny dotyčné úlovky byly použity při zpracování rybářských produktů vyvezených v jedné zásilce, nebo
ii)
kopie osvědčení o úlovku, pokud dotyčné úlovky byly částečně použity při zpracování rybářských produktů vyvezených v jedné zásilce.
Pokud se na dotčené druhy vztahuje systém dokumentace úlovků přijatý regionální organizací pro řízení rybolovu a uznaný podle článku 13, lze výše uvedené prohlášení nahradit osvědčením o zpětném vývozu z tohoto systému dokumentace úlovků za předpokladu, že daná třetí země splnila oznamovací povinnost.
3. Dokumenty a prohlášení uvedené v odst. 1 písm. b) a odst. 2 tohoto článku lze předat v elektronické podobě v rámci spolupráce podle čl. 20 odst. 4.
Článek 15
Vývoz úlovků rybářských plavidel plujících pod vlajkou členského státu
1. Vývoz úlovků rybářských plavidel plujících pod vlajkou členského státu podléhá potvrzení osvědčení o úlovku příslušnými orgány členského státu vlajky, jak je stanoveno v čl. 12 odst. 4, pokud je to požadováno v rámci spolupráce podle čl. 20 odst. 4.
2. Členské státy vlajky oznámí Komisi své příslušné orgány pro potvrzování osvědčení o úlovku uvedeného v odstavci 1.
Článek 16
Předkládání a kontrola osvědčení o úlovku
1. Potvrzené osvědčení o úlovku předloží dovozce příslušným orgánům členského státu, kam má být produkt dovezen, nejméně tři pracovní dny před odhadovanou dobou příjezdu do místa vstupu na území Společenství. Lhůta tří pracovních dnů může být upravena podle druhu produktu rybolovu, vzdálenosti k místu vstupu na území Společenství nebo podle použitého dopravního prostředku. Tyto příslušné orgány zkontrolují osvědčení o úlovku na základě řízení rizik s ohledem na informace uvedené v oznámení obdrženém od státu vlajky podle článků 20 a 22.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou dovozci, kterým byl udělen status schváleného hospodářského subjektu, oznámit příslušným orgánům daného členského státu dovoz produktů ve lhůtě uvedené v odstavci 1 a ponechat potvrzené osvědčení o úlovku a související dokumenty uvedené v článku 14 k dispozici orgánům pro účely kontroly podle odstavce 1 tohoto článku nebo ověření podle článku 17.
3. Kritéria pro udělení statusu schváleného hospodářského subjektu dovozci příslušnými orgány členského státu zahrnují
a)
usazení dovozce na území tohoto členského státu;
b)
dostatečný počet a objem dovozních operací opravňující k provedení postupu podle odstavce 2;
c)
odpovídající záznamy o souladu s požadavky opatření pro zachování a řízení zdrojů;
d)
uspokojivý systém vedení obchodních záznamů, případně záznamů o dopravě a zpracování, které umožňují vhodné kontroly a ověřování pro účely tohoto nařízení;
e)
existenci prostředků pro provádění těchto kontrol a ověření;
f)
v případě potřeby praktické normy pro způsobilost nebo odbornou kvalifikaci, které přímo souvisí s vykonávanou činností a
g)
případně prokázanou platební schopnost.
Členské státy sdělí Komisi jméno a adresu „schválených hospodářských subjektů“ co nejdříve po udělení tohoto statusu. Komise tyto informace zpřístupní v elektronické podobě členským státům.
Pravidla související se statusem schváleného hospodářského subjektu mohou být stanovena postupem podle článku 54 odst. 2.
Článek 17
Ověřování
1. Příslušné orgány členských států mohou provádět veškerá ověřování, která považují za nezbytná, s cílem zajistit správné používání ustanovení tohoto nařízení.
2. Ověřování mohou zejména spočívat v kontrole produktů, v ověření údajů v prohlášeních a existence a pravosti dokladů, v kontrole účtů hospodářských subjektů a jiných záznamů, v inspekcích dopravních prostředků včetně kontejnerů použitých pro produkty a míst uskladnění produktů a v provádění úředního šetření a dalších podobných činností, kromě inspekce rybářských plavidel v přístavu podle kapitoly II.
3. Ověřování se zaměří na rizika určená na základě kritérií vypracovaných na úrovni členských států nebo na úrovni Společenství v rámci řízení rizik. Členské státy oznámí Komisi svá vnitrostátní kritéria do 30 pracovních dnů od 29. října 2008 a tyto informace aktualizují. Kritéria Společenství se určí postupem podle článku 54 odst. 2.
4. Ověřování se provádí každopádně, pokud
a)
orgán členského státu provádějící ověření má důvod pro zpochybnění pravosti vlastního osvědčení o úlovku nebo razítka či podpisu potvrzení příslušného orgánu státu vlajky nebo
b)
orgán členského státu provádějící ověření má informace, které zpochybňují dodržení platných právních a správních předpisů nebo opatření pro zachování a řízení zdrojů ze strany rybářského plavidla nebo plnění jiných požadavků stanovených v tomto nařízení nebo
c)
rybářská plavidla, rybářské společnosti nebo jiné subjekty byly nahlášeny v souvislosti s předpokládaným rybolovem NNN, včetně rybářských plavidel, která byla nahlášena regionální organizaci pro řízení rybolovu v souladu s nástrojem přijatým touto organizací za účelem zavedení seznamu plavidel, u nichž se předpokládá, že provádějí rybolov NNN, nebo
d)
státy vlajky nebo země zpětného vývozu byly nahlášeny regionální organizaci pro řízení rybolovu v souladu s podmínkami nástroje přijatého touto organizací pro provádění obchodních opatření vůči státům vlajky nebo
e)
bylo zveřejněno varovné oznámení podle čl. 23 odst. 1.
5. Kromě ověřování podle odstavců 3 a 4 se mohou členské státy rozhodnout provést náhodná ověření.
6. Pro účely ověřování si mohou příslušné orgány členských států vyžádat pomoc příslušných orgánů státu vlajky nebo třetí země, jiné, než je stát vlajky, podle článku 14, přičemž
a)
v žádosti o pomoc se uvedou důvody, proč mají příslušné orgány dotčeného státu důvodné pochybnosti ohledně platnosti osvědčení, údajů v něm obsažených nebo souladu produktů s opatřeními pro zachování a řízení zdrojů. Druhopis osvědčení o úlovku a jakékoli informace nebo doklady naznačující, že údaje v osvědčení jsou nesprávné, se přiloží jako podpůrné doklady k žádosti o pomoc. Tato žádost se zašle neprodleně příslušným orgánům státu vlajky nebo třetí země, jiné, než je stát vlajky, podle článku 14;
b)
ověření se provede do 15 dnů ode dne podání žádosti o ověření. Nemohou-li příslušné orgány dotčeného státu vlajky tuto lhůtu dodržet, mohou orgány provádějící v členském státě ověření na žádost státu vlajky nebo třetí země, jiné, než je stát vlajky, podle článku 14 uvedenou lhůtu pro zaslání odpovědi prodloužit, avšak nejdéle o 15 dnů.
7. Uvolnění produktů pro uvedení na trh se pozastaví, dokud nejsou k dispozici výsledky ověřování uvedených v odstavcích 1 až 6. Náklady na skladování nesou provozovatelé.
8. Členské státy oznámí Komisi své příslušné orgány pro kontrolu a ověřování osvědčení o úlovku podle článku 16 a podle odstavců 1 až 6 tohoto článku.
Článek 18
Odmítnutí dovozu
1. Příslušné orgány členských států odmítnou případně dovoz produktů rybolovu do Společenství, aniž by musely žádat dodatečné důkazy nebo posílat žádost o pomoc státu vlajky, pokud si jsou vědomy toho, že
a)
dovozce nebyl s to předložit osvědčení o úlovku pro dané produkty nebo splnit své povinnosti podle čl. 16 odst. 1 nebo 2;
b)
produkty určené pro dovoz nejsou totožné s produkty uvedenými v osvědčení o úlovku;
c)
osvědčení o úlovku není potvrzeno orgánem veřejné moci státu vlajky uvedeným v čl. 12 odst. 3;
d)
osvědčení o úlovku neuvádí všechny potřebné údaje;
e)
dovozce není schopen prokázat, že produkty rybolovu jsou v souladu s podmínkami čl. 14 odst. 1 nebo 2;
f)
rybářské plavidlo uvedené v osvědčení o úlovku jako plavidlo původu úlovku je zařazeno na seznam Společenství s plavidly provádějícími NNN nebo na seznamech plavidel provádějících NNN uvedených v článku 30;
g)
osvědčení o úlovku potvrdily orgány státu vlajky určeného v souladu s článkem 31 jako nespolupracující stát.
2. Příslušné orgány členských států případně odmítnou dovoz jakýchkoli produktů rybolovu do Společenství na základě žádosti o pomoc podle čl. 17 odst. 6, pokud
a)
obdržely odpověď, podle níž nebyl vývozce oprávněn žádat o potvrzení osvědčení o úlovku, nebo
b)
obdržely odpověď, podle níž nejsou produkty v souladu s opatřeními pro zachování a řízení zdrojů nebo nesplňují jiné podmínky uvedené v této kapitole nebo
c)
neobdržely ve stanovené lhůtě žádnou odpověď nebo
d)
obdržely odpověď neposkytující příslušné odpovědi na otázky obsažené v žádosti.
3. Pokud je podle odstavce 1 nebo 2 dovoz produktů rybolovu odmítnut, mohou členské státy tyto produkty v souladu s vnitrostátními předpisy zabavit a zničit, odstranit nebo prodat. Výnosy z prodeje lze použít pro dobročinné účely.
4. Každá osoba má právo se odvolat proti rozhodnutím přijatým příslušnými orgány podle odstavce 1, 2 nebo 3, která se jí přímo týkají. Právo na odvolání se vykoná podle platných předpisů dotčeného členského státu.
5. Příslušné orgány členských států oznámí odmítnutí dovozu státu vlajky a případně třetí zemi, jiné, než je stát vlajky, podle článku 14. Kopie oznámení se zasílá Komisi.
Článek 19
Tranzit a překládka
1. Pokud budou v místě vstupu na území Společenství produkty rybolovu zařazeny do režimu tranzitu a přepraveny do jiného členského státu, kde budou zařazeny do jiného celního režimu, provedou se v tomto členském státě ustanovení článků 17 a 18.
2. Pokud budou v místě vstupu na území Společenství produkty rybolovu zařazeny do režimu tranzitu a dopraveny na jiné místo v témže členském státě, kde budou uvedeny do jiného celního režimu, mohou členské státy provádět ustanovení článků 16, 17 a 18 v místě vstupu nebo v místě určení. Členské státy co nejdříve oznámí Komisi opatření přijatá k provádění tohoto odstavce a tyto informace aktualizují. Komise tato oznámení zveřejní na svých internetových stránkách.
3. Pokud jsou v místě vstupu na území Společenství produkty překládány a přepravovány po moři do jiného členského státu, provedou se ustanovení článků 17 a 18 v tomto členském státu.
4. Členské státy překládky oznámí členským státům určení informace získané z přepravních dokladů o povaze produktů rybolovu, jejich hmotnosti, přístavu nakládky a přepravci v třetí zemi, názvy přepravních plavidel a přístavů překládky a určení, jakmile jsou tyto informace známy, a před očekávaným datem připlutí do přístavu určení.
Článek 20
Oznámení státu vlajky a spolupráce se třetími zeměmi
1. Přijetí osvědčení o úlovku potvrzeného daným státem vlajky pro účely tohoto nařízení podléhá podmínce, že Komise obdržela oznámení od dotčeného státu vlajky potvrzující, že
a)
daný stát má zavedena vnitrostátní opatření pro provádění, kontrolu a vymáhání právních a správních předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů, která musí rybářská plavidla dodržovat;
b)
jeho veřejné orgány jsou zmocněny ověřovat pravdivost informací obsažených v osvědčeních o úlovku a provádět na žádost členských států ověření těchto osvědčení. Oznámení také obsahuje údaje nezbytné pro určení těchto orgánů.
2. Údaje, které mají být uvedeny v oznámení podle odstavce 1, jsou stanoveny v příloze III tohoto nařízení.
3. Komise informuje stát vlajky o přijetí oznámení zaslaného podle odstavce 1. Neuvede-li stát vlajky v oznámení pro Komisi všechny náležitosti zmíněné v odstavci 1, oznámí Komise danému státu vlajky, které z nich chybějí, a požádá ho, aby předložil nové oznámení.
4. Komise případně administrativně spolupracuje se třetími zeměmi v oblastech týkajících se provádění ustanovení tohoto nařízení o osvědčení o úlovku, včetně používání elektronických prostředků pro sestavení, potvrzení nebo předložení osvědčení o úlovku a případně dokumentů uvedených v čl. 14 odst. 1 a 2.
Tato spolupráce sleduje tyto cíle:
a)
zajistit, aby produkty rybolovu dovážené do Společenství pocházely z úlovků získaných v souladu s platnými právními a správními předpisy nebo opatřeními pro zachování a řízení zdrojů;
b)
usnadnit státům vlajky plnění formalit spojených s přístupem rybářských plavidel do přístavů, dovozem produktů rybolovu a požadavky na ověřování osvědčení o úlovku uvedenými v kapitole II a v této kapitole;
c)
stanovit provedení auditů na místě ze strany Komise nebo jí určeného subjektu pro ověření účinnosti provádění dohodnuté spolupráce;
d)
zajistit zřízení rámce pro výměnu informací mezi oběma stranami s cílem podpořit provádění dohodnuté spolupráce.
5. Spolupráce stanovená v odstavci 4 se však nepovažuje za podmínku pro použití této kapitoly na dovoz pocházející z úlovků rybářských plavidel plujících pod vlajkou jakéhokoli státu.
Článek 21
Zpětný vývoz
1. Zpětný vývoz produktů dovezených na základě osvědčení o úlovku v souladu s touto kapitolou je povolen tím, že příslušné orgány členského státu, z něhož má být zpětný vývoz proveden, potvrdí část osvědčení o úlovku nebo druhopisu tohoto osvědčení týkající se „zpětného vývozu“, pokud jsou produkty rybolovu, které mají být zpětně vyvezeny, součástí dovezených produktů.
2. Postup stanovený v čl. 16. odst. 2 se použije obdobným způsobem v případě, kdy jsou produkty rybolovu zpětně vyváženy schváleným hospodářským subjektem.
3. Členské státy oznámí Komisi své příslušné orgány pro potvrzování a ověřování části „zpětný vývoz“ osvědčení o úlovku postupem podle článku 15.
Článek 22
Vedení evidence a její zveřejňování
1. Komise povede evidenci států a jejich příslušných orgánů oznámených v souladu s touto kapitolou, která zahrnuje
a)
členské státy, které oznámily své příslušné orgány pro potvrzování, kontrolu a ověřování osvědčení o úlovku a zpětném vývozu v souladu s články 15, 16, 17 a 21;
b)
státy vlajky, v jejichž případě bylo přijato oznámení podle čl. 20 odst. 1, s uvedením těch států, v jejichž případě byla dohodnuta spolupráce podle čl. 20 odst. 4.
2. Komise zveřejní na svých internetových stránkách a v Úředním věstníku Evropské unie seznam států a jejich příslušných orgánů uvedených v odstavci 1 a tyto údaje pravidelně aktualizuje. Komise v elektronické podobě zpřístupní podrobné údaje o orgánech států vlajky odpovědných za potvrzování a ověřování osvědčení o úlovku orgánům členských států příslušných pro potvrzování a ověřování osvědčení o úlovku.
3. Komise zveřejní na svých internetových stránkách a v Úředním věstníku Evropské unie seznam systémů dokumentace úlovků, které jsou uznány v souladu s článkem 13, a pravidelně jej aktualizuje.
4. Členské státy uchovávají originály osvědčení o úlovku předkládaných pro dovoz, osvědčení o úlovku potvrzených pro vývoz a potvrzených částí osvědčení o úlovku týkajících se zpětného vývozu po dobu tří let nebo déle v souladu s vnitrostátními předpisy.
5. Schválené hospodářské subjekty uchovávají originály dokumentů uvedených v odstavci 4 po dobu tří let nebo déle v souladu s vnitrostátními předpisy.
KAPITOLA IV
SYSTÉM VAROVÁNÍ NA ÚROVNI SPOLEČENSTVÍ
Článek 23
Vydání varování
1. Vyvolají-li údaje získané v souladu s kapitolami II, III, V, VI, VII, VIII, X nebo XI důvodné pochybnosti o dodržování příslušných právních předpisů, včetně příslušných právních předpisů oznámených třetími zeměmi v rámci správní spolupráce podle čl. 20 odst. 4, nebo mezinárodních opatření pro zachování a řízení zdrojů, pokud jde o rybářská plavidla nebo produkty rybolovu z některých třetích zemí, zveřejní Komise na svých internetových stránkách a v Úředním věstníku Evropské unie varovné oznámení s cílem upozornit provozovatele a zajistit, aby členské státy přijaly podle této kapitoly příslušná opatření týkající se dotčených třetích zemí.
2. Komise sdělí údaje uvedené v odstavci 1 neprodleně orgánům členských států a dotčenému státu vlajky a případně třetí zemi, jiné, než je stát vlajky podle článku 14.
Článek 24
Opatření po vydání varování
1. Po obdržení informací předaných podle čl. 23 odst. 2 členské státy případně a v souladu s řízením rizik:
a)
určí aktuálně přepravované zásilky dovážených produktů rybolovu, které spadají do oblasti působnosti varovného oznámení, a provedou ověření osvědčení o úlovku a případně dokumentů uvedených v článku 14, v souladu s ustanoveními článku 17;
b)
přijmou opatření, aby zajistily, že budoucí zásilky produktů rybolovu určené pro dovoz, které spadají do oblasti působnosti varovného oznámení, budou podrobeny ověření osvědčení o úlovku a případně dokumentů uvedených v článku 14, v souladu s ustanoveními článku 17;
c)
identifikují předchozí zásilky produktů rybolovu, která spadají do oblasti působnosti varovného oznámení, a provedou patřičná ověření, včetně ověření dříve předložených osvědčení o úlovku;
d)
podrobí v souladu s mezinárodním právem rybářská plavidla spadající do oblasti působnosti varovného oznámení nezbytným šetřením, vyšetřováním nebo inspekcím na moři, v přístavech nebo jiných prostorách pro vykládku.
2. Členské státy oznámí co nejdříve Komisi závěry svých ověřování a žádostí o ověření a opatření přijatá v případech, kdy bylo prokázáno nedodržení platných právních a správních předpisů nebo mezinárodních opatření pro zachování a řízení zdrojů.
3. Rozhodne-li Komise, že s ohledem na závěry ověření provedených podle odstavce 1 již neexistují důvodné pochybnosti, které byly důvodem pro varovné oznámení, neprodleně
a)
zveřejní oznámení v tomto smyslu na svých internetových stránkách a v Úředním věstníku Evropské unie zrušující dřívější varovné oznámení;
b)
informuje o zrušení stát vlajky, a případně třetí zemi uvedenou v článku 14 a
c)
příslušnými cestami informuje členské státy.
4. Rozhodne-li Komise, že s ohledem na závěry ověření provedených podle odstavce 1 přetrvávají důvodné pochybnosti, které byly důvodem pro varovné oznámení, neprodleně
a)
provede aktualizaci varovného oznámení prostřednictvím nového zveřejnění na svých internetových stránkách a v Úředním věstníku Evropské unie;
b)
informuje stát vlajky, a případně třetí zemi, jinou, než je stát vlajky, podle článku 14;
c)
příslušnými cestami informuje členské státy a
d)
případně postoupí záležitost regionální organizaci pro řízení rybolovu, jejíž opatření pro zachování a řízení zdrojů mohla být porušena.
5. Rozhodne-li Komise, že s ohledem na závěry ověření provedených podle odstavce 1 existují dostatečné důvody domnívat se, že zjištěné skutečnosti by mohly být porušením příslušných právních předpisů nebo mezinárodních opatření pro zachování a řízení zdrojů, neprodleně
a)
zveřejní nové oznámení v tomto smyslu na svých internetových stránkách a v Úředním věstníku Evropské unie;
b)
informuje stát vlajky a zajistí příslušná řízení a demarše v souladu s kapitolou V a VI;
c)
případně informuje třetí zemi, jinou, než je stát vlajky, podle článku 14;
d)
příslušnými cestami informuje členské státy;
e)
případně postoupí záležitost regionální organizaci pro řízení rybolovu, jejíž opatření pro zachování a řízení zdrojů mohla být porušena.
KAPITOLA V
URČENÍ PLAVIDEL PROVÁDĚJÍCÍCH RYBOLOV NNN
Článek 25
Domnělý rybolov NNN
1. Komise nebo jí určený subjekt shromáždí a provede analýzu
a)
všech informací o rybolovu NNN získaných v souladu s kapitolami II, III, IV, VIII, X a XI nebo
b)
případně jakýchkoli dalších příslušných informací, jako jsou
i)
údaje o úlovku,
ii)
obchodní informace získané z vnitrostátních statistik a z jiných spolehlivých zdrojů,
iii)
rejstříky a databáze plavidel,
iv)
doklady o úlovcích nebo programy statistické dokumentace regionální organizace pro řízení rybolovu,
v)
zprávy o pozorování nebo jiných činnostech týkajících se rybářských plavidel, o nichž se předpokládá, že provádějí rybolov NNN podle článku 3, a jejich seznamy oznámené nebo přijaté regionálními organizacemi pro řízení rybolovu,
vi)
zprávy ve smyslu nařízení (EHS) č. 2847/93 o plavidlech, o nichž se předpokládá, že provádějí rybolov NNN podle článku 3,
vii)
jakékoli další příslušné údaje získané mimo jiné v přístavech a v lovištích.
2. Členské státy mohou kdykoli předložit Komisi jakékoli dodatečné údaje, které mohou mít význam pro vytváření seznamu Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN. Komise nebo jí určený subjekt rozešle informace spolu s poskytnutými důkazy členským státům a dotčeným státům vlajky.
3. Komise nebo jí určený subjekt povede záznamy o každém plavidle hlášeném jako rybářské plavidlo údajně provádějící rybolov NNN a tyto záznamy bude aktualizovat s ohledem na nově obdržené informace.
Článek 26
Předpokládaný rybolov NNN
1. Komise určí rybářská plavidla, o nichž byly podle článku 25 získány dostatečné informace, na jejichž základě je možné předpokládat, že tato rybářská plavidla mohou provádět rybolov NNN, opravňující k úřednímu šetření s dotčeným státem vlajky.
2. Komise zašle státům vlajky, jejichž rybářská plavidla jsou určena podle odstavce 1, oznámení s oficiální žádostí o šetření domnělého rybolovu NNN dotčených plavidel plujících pod jejich vlajkou. Oznámení:
a)
uvede veškeré informace zjištěné Komisí o domnělém rybolovu NNN;
b)
uvede oficiální žádost vůči státu vlajky, aby přijal všechna potřebná opatření pro vyšetření domnělého rybolovu NNN a včas se podělil o výsledky šetření s Komisí;
c)
uvede oficiální žádost vůči státu vlajky, aby přijal okamžitá donucovací opatření, pokud se prokáže, že dané tvrzení proti dotčenému rybářskému plavidlu se zakládá na skutečnosti, a aby informoval Komisi o přijatých opatřeních;
d)
požádá stát vlajky, aby vlastníkovi nebo případně provozovateli plavidel předal podrobné prohlášení o důvodech pro zamýšlené uvedení na seznam a o dopadech zařazení daného rybářského plavidla na seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN podle článku 37. Státy vlajky se rovněž žádají, aby poskytly Komisi údaje týkající se vlastníků nebo případně provozovatelů daného rybářského plavidla s cílem zajistit možnost jejich slyšení v souladu s čl. 27 odst. 2;
e)
informuje stát vlajky ohledně ustanovení kapitol VI a VII.
3. Komise zašle členským státům vlajky, jejichž plavidla jsou určena podle odstavce 1, oznámení s oficiální žádostí o šetření domnělého rybolovu NNN dotčených plavidel plujících pod jejich vlajkou. Oznámení:
a)
uvede veškeré informace zjištěné Komisí o domnělém rybolovu NNN;
b)
obsahuje oficiální žádost adresovanou členskému státu vlajky, aby přijal veškerá nezbytná opatření v souladu s nařízením (EHS) č. 2847/93 s cílem vyšetřit domnělý rybolov NNN nebo aby případně nahlásil veškerá opatření dosud přijatá k vyšetření tohoto rybolovu a včas se podělil o výsledky tohoto šetření s Komisí;
c)
obsahuje oficiální žádost adresovanou členskému státu vlajky, aby přijal včasná donucovací opatření, pokud se prokáže, že dané tvrzení proti dotčenému rybářskému plavidlu se zakládá na skutečnosti, a aby informoval Komisi o přijatých opatřeních;
d)
požaduje po členském státu vlajky, aby vlastníkovi nebo případně provozovateli dotčeného rybářského plavidla předal podrobné prohlášení o důvodech pro zamýšlené uvedení na seznam a o dopadech zařazení daného plavidla na seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN podle článku 37. Členské státy vlajky jsou rovněž požádány, aby poskytly Komisi údaje týkající se vlastníků, nebo případně provozovatelů daného rybářského plavidla s cílem zajistit možnost jejich slyšení v souladu s čl. 27 odst. 2.
4. Komise rozešle informace o rybářských plavidlech, u nichž se předpokládá, že provádějí rybolov NNN, všem členským státům s cílem usnadnit provádění nařízení (EHS) č. 2847/93.
Článek 27
Vytvoření seznamu Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN
1. Komise vytvoří postupem podle článku 54 odst. 2 seznam Společenství s plavidly provádějícími NNN. Na tento seznam jsou zařazena rybářská plavidla, u nichž na základě opatření přijatých podle článků 25 a 26 informace získané v souladu s tímto nařízením prokazují, že provádějí rybolov NNN, a jejichž státy vlajky v reakci na tento rybolov NNN nesplnily podmínky oficiálních žádostí uvedených v čl. 26 odst. 2 písm. b) a c) a v čl. 26 odst. 3 písm. b) a c).
2. Před zařazením jakéhokoli rybářského plavidla na seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN předá Komise vlastníkovi nebo případně provozovatelům dotčeného rybářského plavidla podrobné prohlášení o důvodech pro zamýšlené uvedení na seznam a všechny údaje podporující podezření, že rybářské plavidlo provádělo rybolov NNN. Toto prohlášení uvede právo žádat nebo poskytnout dodatečné údaje a dává vlastníkovi a případně provozovatelům možnost být slyšeni a hájit se v jejich věci a ponechává jim přiměřený čas a přiměřené nástroje.
3. Pokud je přijato rozhodnutí zařadit rybářské plavidlo na seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN, oznámí Komise toto rozhodnutí a důvody pro ně vlastníkovi nebo případně provozovateli daného rybářského plavidla.
4. Povinnosti uložené Komisi v odstavcích 2 a 3 se použijí, aniž je dotčena prvořadá odpovědnost státu vlajky za dané rybářské plavidlo, a pouze pokud má Komise k dispozici příslušné údaje o určení vlastníka nebo provozovatelů rybářského plavidla.
5. Komise uvědomí stát vlajky o zařazení daného rybářského plavidla na seznam Společenství s plavidly provádějícími NNN a poskytne státu vlajky podrobné důvody pro takové zařazení.
6. Komise požádá státy vlajky s rybářskými plavidly na seznamu Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN, aby
a)
oznámily vlastníkům rybářských plavidel jejich zařazení na seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN, důvody pro toto zařazení a jeho důsledky uvedené v článku 37 a
b)
přijaly všechna nezbytná opatření pro ukončení tohoto rybolovu NNN, v případě potřeby včetně odnětí registrace nebo licencí k rybolovu daným rybářským plavidlům, a informovaly Komisi o přijatých opatřeních.
7. Tento článek se nepoužije na rybářská plavidla Společenství, pokud členský stát vlajky přijal opatření podle odstavce 8.
8. Rybářská plavidla Společenství se nezařadí na seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN, pokud členský stát vlajky přijal opatření podle tohoto nařízení a nařízení (EHS) č. 2847/93 proti porušením, jež patří mezi závažná porušení podle článku 3, aniž jsou dotčena opatření přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu.
Článek 28
Vyškrtnutí plavidel ze seznamu Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN
1. Komise vyškrtne plavidlo ze seznamu Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN postupem podle článku 52, pokud stát vlajky rybářského plavidla prokáže, že
a)
plavidlo neprovádělo žádné rybolovné činnosti NNN, kvůli nimž bylo zařazeno na uvedený seznam, nebo
b)
v souladu s nařízením (EHS) č. 2847/93 byly uplatněny přiměřené, odrazující a účinné sankce v reakci na dané rybolovné činnosti NNN, zejména pokud jde o rybářská plavidla plující pod vlajkou členského státu.
2. Vlastník, případně provozovatel rybářského plavidla zařazeného na seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN může předložit Komisi žádost o přezkum statusu tohoto plavidla v případě, že stát vlajky nesplní požadavky podle odstavce 1.
Komise zváží vyjmutí rybářského plavidla z uvedeného seznamu, pouze pokud
a)
vlastník nebo provozovatelé předloží důkazy dokládající skutečnost, že rybářské plavidlo již neprovozuje rybolov NNN, nebo
b)
rybářské plavidlo zařazené na seznam se potopilo nebo bylo sešrotováno.
3. Ve všech ostatních případech Komise zváží vyškrtnutí rybářského plavidla z uvedeného seznamu pouze tehdy, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
od zařazení rybářského plavidla na seznam uplynuly nejméně dva roky, v jejichž průběhu Komise neobdržela žádné další hlášení o domnělém rybolovu NNN daného plavidla podle článku 25, nebo
b)
vlastník předložil údaje týkající se současné činnosti rybářského plavidla, které prokazují, že plavidlo působí plně v souladu s právními předpisy nebo opatřeními pro zachování a řízení zdrojů vztahujícími se na všechny rybolovné činnosti, do nichž je plavidlo zapojeno, nebo
c)
dotčené rybářské plavidlo, jeho vlastník nebo provozovatelé nemají žádné provozní nebo finanční vazby, přímé či nepřímé, na jiná plavidla, jejich vlastníky nebo provozovatele, u nichž se přepokládá nebo je potvrzeno, že provádějí rybolov NNN.
Článek 29
Obsah, zveřejnění a udržování seznamu Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN
1. Seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN musí obsahovat u každého rybářského plavidla tyto údaje:
a)
název a případné předchozí názvy;
b)
vlajku a případné předchozí vlajky;
c)
vlastníka a případné předchozí vlastníky včetně skutečných vlastníků;
d)
provozovatele a případné předchozí provozovatele;
e)
volací značku a případné předchozí volací značky;
f)
číslo plavidla podle Lloyd' s/IMO, pokud je k dispozici;
g)
fotografie, pokud jsou k dispozici;
h)
datum prvního zařazení na seznam;
i)
shrnutí činností, které odůvodňují zařazení plavidla na seznam, spolu s odkazy na všechny příslušné doklady s informacemi a důkazy o těchto činnostech.
2. Komise zveřejní seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN v Úředním věstníku Evropské unie a přijme veškerá opatření nezbytná pro zajištění veřejné dostupnosti tohoto seznamu, včetně jeho umístění na své internetové stránky.
3. Komise aktualizuje každé tři měsíce seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN a zavede systém automatického oznamování aktualizací členským státům, regionálním organizacím pro řízení rybolovu a členům občanské společnosti na jejich žádost. Kromě toho předá Komise seznam FAO a regionálním organizacím pro řízení rybolovu pro účely posílení spolupráce mezi Společenstvím a těmito organizacemi, zaměřené na předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
Článek 30
Seznamy plavidel provádějících rybolov NNN přijaté regionálními organizacemi pro řízení rybolovu
1. Kromě rybářských plavidel uvedených v článku 27 se rybářská plavidla zařazená na seznamy plavidel provádějících rybolov NNN přijaté regionálními organizacemi pro řízení rybolovu automaticky zařadí postupem podle článku 54 odst. 2 na seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN. Vyškrtnutí ze seznamu Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN se řídí rozhodnutími vydanými v tomto ohledu příslušnými regionálními organizacemi pro řízení rybolovu.
2. Poté co Komise obdrží od regionální organizace pro řízení rybolovu seznamy plavidel, u nichž se předpokládá a je potvrzeno, že jsou zapojena do rybolovu NNN, oznámí je každoročně členským státům.
3. Komise neprodleně oznámí členským státům všechna doplnění na seznamy, výmazy ze seznamů nebo změny v seznamech uvedených v odstavci 2 tohoto článku, kdykoli k nim dojde. Článek 37 se použije na plavidla uvedená na takto změněných seznamech regionálních organizací pro řízení rybolovu s plavidly provádějícími rybolov NNN ode dne jejich oznámení členským státům.
KAPITOLA VI
NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
Článek 31
Určení nespolupracujících třetích zemí
1. Postupem podle článku 54 odst. 2 určí Komise třetí země, které považuje za nespolupracující třetí země v boji proti rybolovu NNN.
2. Určení podle odstavce 1 je založeno na přezkumu všech informací získaných v souladu s kapitolami II, III, IV, V, VIII, X a XI, případně všech dalších důležitých informacích, jako jsou například údaje o úlovku, obchodní údaje získané z národních statistik a z dalších spolehlivých zdrojů, rejstříky a databáze plavidel, doklady o úlovku nebo programy statistické dokumentace regionálních organizací pro řízení rybolovu a seznamy plavidel provádějících rybolov NNN přijaté těmito organizacemi i všechny další informace získané mimo jiné v přístavech a v lovištích.
3. Třetí země může být určena jako nespolupracující třetí země, pokud neplní povinnosti, které jsou jí uloženy v rámci mezinárodního práva jako státu vlajky, státu přístavu, pobřežnímu státu nebo státu trhu, týkající se přijetí opatření pro předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
4. Pro účely odstavce 3 Komise vychází zejména z přezkoumání opatření přijatých dotčenou třetí zemí, pokud jde o
a)
náležitě doložený opakující se rybolov NNN prováděný nebo podporovaný rybářskými plavidly plujícími pod její vlajkou nebo jejími státními příslušníky nebo rybářskými plavidly působícími v jejích mořských vodách nebo využívajícími její přístavy nebo
b)
přístup produktů rybolovu pocházejících z rybolovu NNN na její trh.
5. Pro účely odstavce 3 vezme Komise v úvahu,
a)
zda dotčená třetí země účinně spolupracuje se Společenstvím tím, že reaguje na žádosti Komise o vyšetření, poskytuje zpětnou vazbu nebo zajišťuje další postup týkající se rybolovu NNN a souvisejících činností;
b)
zda dotčená třetí země přijala účinná donucovací opatření vůči provozovatelům plavidel odpovědným za provádění rybolovu NNN a zejména, zda byly použity dostatečně přísné sankce, aby připravily pachatele o výhody vyplývající z tohoto rybolovu;
c)
trvání, povahu, okolnosti, rozsah a závažnost projevů posuzovaného rybolovu NNN;
d)
u rozvojových zemí stávající kapacitu jejich příslušných orgánů.
6. Pro účely odstavce 3 zváží Komise tyto skutečnosti:
a)
ratifikace mezinárodních nástrojů upravujících rybolov dotčenými třetími zeměmi nebo jejich přistoupení k těmto nástrojům, zejména pokud jde o UNCLOS, dohodu OSN o populacích ryb a dohodu FAO o dodržování opatření;
b)
status dotčené třetí země jako smluvní strany regionálních organizací pro řízení rybolovu nebo její souhlas s používáním opatření pro zachování a řízení zdrojů zavedených těmito organizacemi;
c)
jakékoli činy nebo opomenutí dotčené třetí země, které mohly snížit účinnost platných právních předpisů nebo mezinárodních opatření pro zachování a řízení zdrojů.
7. Případně budou při provádění tohoto článku řádně vzata v úvahu konkrétní omezení rozvojových zemí, zejména pokud jde o sledování a kontrolu rybolovných činností a dohled nad nimi.
Článek 32
Oznámení zemím určeným jako nespolupracující třetí země
1. Komise neprodleně oznámí dotčeným zemím, že mohou být určeny jako nespolupracující třetí země v souladu s kritérii stanovenými v článku 31.V tomto oznámení Komise informuje o
a)
důvodu nebo důvodech pro toto určení spolu se všemi dostupnými podpůrnými důkazy;
b)
možnosti zaslat Komisi písemnou reakci na rozhodnutí o určení a další příslušné údaje, například důkazy vyvracející určení, případně akční plán na zlepšení dané situace a opatření přijatá k její nápravě;
c)
právu na vyžádání nebo poskytnutí dodatečných údajů;
d)
důsledcích určení této země jako nespolupracující třetí země podle článku 38.
2. Komise rovněž uvede v oznámení podle odstavce 1 žádost, aby dotčená třetí země přijala veškerá nezbytná opatření pro zastavení rybolovu NNN a zabránění všem takovým činnostem do budoucna a aby napravila všechny činy nebo opomenutí uvedené v čl. 31 odst. 6 písm. c).
3. Komise zašle oznámení a žádost dotčené třetí zemi prostřednictvím více než jednoho sdělovacího prostředku. Komise se snaží získat od této země potvrzení, že oznámení obdržela.
4. Komise poskytne dotyčné třetí zemi přiměřenou dobu na odpověď na oznámení a přiměřenou dobu na nápravu dané situace.
Článek 33
Vytvoření seznamu nespolupracujících třetích zemí
1. Rada přijme na návrh Komise kvalifikovanou většinou rozhodnutí o seznamu nespolupracujících třetích zemí.
2. Komise oznámí neprodleně dotčené třetí zemi, že byla určena jako nespolupracující třetí země, a opatření použitá v souladu s článkem 38 a požádá ji, aby současnou situaci napravila a informovala o opatřeních přijatých s cílem zajistit dodržování opatření pro zachování a řízení zdrojů jejími rybářskými plavidly.
3. Komise rovněž neprodleně oznámí rozhodnutí Rady podle odstavce 1 členským státům a požádá je, aby zajistily okamžité provedení opatření podle článku 38. Členské státy oznámí Komisi jakákoli opatření, která přijaly v reakci na tuto žádost.
Článek 34
Vyškrtnutí ze seznamu nespolupracujících třetích zemí
1. Rada na základě rozhodnutí přijatého na návrh Komise kvalifikovanou většinou vyškrtne třetí zemi ze seznamu nespolupracujících třetích zemí, pokud daná země prokáže, že došlo k nápravě situace, jež opodstatňovala její zařazení na seznam. V rozhodnutí o vyškrtnutí ze seznamu se rovněž zohlední, zda příslušné určené třetí země přijaly konkrétní opatření, která mohou vést k trvalému zlepšení dané situace.
2. Na základě rozhodnutí přijatého podle odstavce 1 tohoto článku oznámí Komise neprodleně členským státům zrušení opatření podle článku 38 týkajících se dotčené třetí země.
Článek 35
Zveřejnění seznamu nespolupracujících třetích zemí
Komise zveřejní seznam nespolupracujících třetích zemí v Úředním věstníku Evropské unie a přijme veškerá opatření nezbytná pro zajištění veřejné dostupnosti tohoto seznamu, včetně jeho umístění na své internetové stránky. Komise pravidelně aktualizuje seznam a zajistí systém pro automatické oznamování aktualizací seznamu členským státům, regionálním organizacím pro řízení rybolovu a členům občanské společnosti, kteří o to požádají. Kromě toho předá Komise seznam nespolupracujících třetích zemí FAO a regionálním organizacím pro řízení rybolovu pro účely posílení spolupráce mezi Společenstvím a těmito organizacemi, zaměřené na předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
Článek 36
Mimořádná opatření
1. Je-li prokázáno, že opatření přijatá některou třetí zemí narušují opatření pro řízení a zachování zdrojů přijatá regionální organizací pro řízení rybolovu, je Komise oprávněna přijmout v souladu se svými mezinárodními závazky mimořádná opatření na dobu, která nepřesáhne šest měsíců. Komise může přijmout nové rozhodnutí o prodloužení mimořádných opatření nejvýše na dalších šest měsíců.
2. Mimořádná opatření podle odstavce 1 mohou mimo jiné zahrnovat tyto postupy:
a)
rybářská plavidla, která jsou oprávněna lovit a plout pod vlajkou dané třetí země, neobdrží povolení k přístupu do přístavů členských států, s výjimkou případů vyšší moci nebo nouze podle čl. 4 odst. 2, pokud jde o služby, které jsou nezbytně nutné pro nápravu těchto situací;
b)
rybářským plavidlům plujícím pod vlajkou členského státu není povoleno zapojit se do společných rybářských operací s plavidly plujícími pod vlajkou dotčené třetí země;
c)
rybářským plavidlům plujícím pod vlajkou členského státu není povoleno lovit v mořských vodách v jurisdikci dotčené třetí země, aniž jsou dotčena ustanovení uvedená ve dvoustranných dohodách o rybolovu;
d)
zajišťování živých ryb pro chov ryb v mořských vodách v jurisdikcí dotčené třetí země není povoleno;
e)
živé ryby ulovené rybářskými plavidly plujícími pod vlajkou dotčené třetí země nejsou přijaty pro účely chovu ryb v mořských vodách v jurisdikci členského státu.
3. Mimořádná opatření mají okamžitý účinek. Opatření se oznámí dotyčným členským státům a dotčené třetí zemi a zveřejní se v Úředním věstníku Evropské unie.
4. Dotčené členské státy mohou informovat Radu o rozhodnutí Komise podle odstavce 3 do 10 pracovních dnů po obdržení oznámení.
5. Rada může přijmout kvalifikovanou většinou jiné rozhodnutí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne, kdy jí bylo oznámení doručeno.
KAPITOLA VII
OPATŘENÍ VŮČI RYBÁŘSKÝM PLAVIDLŮM A STÁTŮM ZAPOJENÝM DO RYBOLOVU NNN
Článek 37
Opatření vůči rybářským plavidlům zařazeným na seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN
Na rybářská plavidla zařazená na seznam Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN (dále jen „rybářská plavidla NNN“) se vztahují tato opatření:
1)
členské státy vlajky nepředloží Komisi žádné žádosti o oprávnění k rybolovu pro rybářská plavidla NNN;
2)
stávající povolení nebo zvláštní povolení k rybolovu vydaná členskými státy vlajky rybářským plavidlům NNN se odejmou;
3)
rybářská plavidla NNN plující pod vlajkou některé třetí země nejsou oprávněna lovit ve vodách Společenství a nesmějí být najímána;
4)
rybářská plavidla plující pod vlajkou členského státu nesmějí žádným způsobem napomáhat rybářským plavidlům NNN ani se zapojit do zpracovatelských činností nebo se účastnit jakékoli překládky nebo společných rybolovných operací s těmito plavidly;
5)
rybářská plavidla NNN plující pod vlajkou členského státu mají povolen přístup pouze do svých domovských přístavů a do žádného jiného přístavu Společenství, kromě případů vyšší moci nebo nouze. Rybářská plavidla NNN plující pod vlajkou třetí země nejsou kromě případů vyšší moci nebo nouze oprávněna vplout do přístavu členského státu. Případně může členský stát povolit vstup do svých přístavů rybářskému plavidlu NNN pod podmínkou zabavení úlovků na palubě, a je-li to vhodné, lovných zařízení zakázaných v rámci opatření pro zachování a řízení zdrojů přijatých regionálními organizacemi pro řízení rybolovu. Členské státy rovněž zabaví úlovky, a je-li to vhodné, lovné zařízení zakázané v rámci těchto opatření přijatých regionálními organizacemi pro řízení rybolovu na palubě rybářských plavidel NNN, jimž bylo povoleno vplout do přístavu z důvodu vyšší moci nebo nouze;
6)
rybářským plavidlům NNN plujícím pod vlajkou třetí země nesmějí být v přístavech poskytovány zásoby, palivo ani jiné služby, kromě případů vyšší moci nebo nouze;
7)
rybářská plavidla NNN plující pod vlajkou třetí země nejsou oprávněna změnit posádku, kromě případů, kdy je to nutné z důvodu vyšší moci nebo nouze;
8)
členské státy odmítnou registrovat pod svou vlajkou rybářská plavidla NNN;
9)
dovoz produktů rybolovu ulovených rybářskými plavidly NNN se zakazuje, a osvědčení o úlovku provázející tyto produkty se proto nepřijímají ani nepotvrzují;
10)
vývoz a zpětný vývoz produktů rybolovu z rybářských plavidel NNN pro účely zpracování se zakazuje;
11)
rybářská plavidla NNN, která nemají na palubě ani ryby, ani posádku, jsou oprávněna vplout do přístavu za účelem sešrotování, aniž je tím dotčeno trestní stíhání nebo sankce vůči těmto plavidlům a dotčeným právnickým nebo fyzickým osobám.
Článek 38
Opatření vůči nespolupracujícím třetím zemím
Na nespolupracující třetí země se vztahují tato opatření:
1)
dovoz produktů rybolovu ulovených rybářskými plavidly plujícími pod vlajkou těchto zemí do Společenství se zakazuje, a osvědčení o úlovku provázející tyto produkty se proto nepřijímají. Pokud je určení některé třetí země jako nespolupracující třetí země podle článku 31 odůvodněno nedostatkem odpovídajících opatření přijatých touto třetí zemí ve vztahu k rybolovu NNN majícímu dopad na některou populaci nebo druhy, může se zákaz dovozu vztahovat pouze na tuto populaci nebo druhy;
2)
nákup rybářského plavidla plujícího pod vlajkou těchto zemí provozovateli ve Společenství se zakazuje;
3)
výměna vlajky rybářského plavidla plujícího pod vlajkou členského státu za vlajku těchto zemí se zakazuje;
4)
členské státy neschválí sjednání dohod o nájmu rybářských plavidel plujících pod jejich vlajkou s těmito zeměmi;
5)
vývoz rybářských plavidel Společenství do těchto zemí se zakazuje;
6)
soukromé obchodní ujednání mezi státními příslušníky členského státu a těmito zeměmi o tom, že rybářské plavidlo plující pod vlajkou tohoto členského státu může využívat rybolovná práva těchto států, se zakazují;
7)
společné rybolovné operace rybářských plavidel plujících pod vlajkou členského státu s rybářským plavidlem plujícím pod vlajkou těchto zemí se zakazují;
8)
Komise navrhne vypovězení jakékoli platné dvoustranné dohody o rybolovu nebo dohody o partnerství v oblasti rybolovu s těmito státy, která stanoví ukončení této dohody v případě, že nejsou dodrženy závazky přijaté danou třetí zemí, pokud jde o boj proti rybolovu NNN;
9)
Komise nezahájí jednání o uzavření dvoustranné dohody o rybolovu nebo dohod o partnerství v odvětví rybolovu s těmito zeměmi.
KAPITOLA VIII
STÁTNÍ PŘÍSLUŠNÍCI
Článek 39
Státní příslušníci, kteří podporují rybolov NNN nebo jsou do něj zapojeni
1. Státní příslušníci podléhající jurisdikci členských států (dále jen „státní příslušníci“) nepodporují rybolov NNN ani se do něj nezapojují, a to ani jako posádka na palubě, nebo jako provozovatelé nebo skuteční vlastníci rybářských plavidel na seznamu Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN.
2. Aniž je dotčena primární odpovědnost státu vlajky, členské státy spolupracují mezi sebou a s třetími zeměmi a přijímají všechna vhodná opatření v souladu s vnitrostátním právem a právem Společenství, aby určily státní příslušníky, kteří podporují rybolov NNN nebo jsou do něj zapojeni.
3. Aniž je dotčena primární odpovědnost státu vlajky, členské státy přijmou v souladu se svými příslušnými právními předpisy vhodná opatření, pokud jde o státní příslušníky, kteří podporují rybolov NNN nebo jsou do něj zapojeni
4. Každý členský stát oznámí Komisi názvy příslušných orgánů odpovědných za koordinaci, shromažďování a ověřování informací o činnostech státních příslušníků uvedených v této kapitole a za podávání zpráv Komisi a spolupráci s ní.
Článek 40
Prevence a sankce
1. Členské státy vybízejí státní příslušníky, aby oznámili jakékoli informace týkající se právních nároků, majetkových nebo finančních zájmů vůči rybářským plavidlům plujícím pod vlajkou třetí země nebo účasti na jejich kontrole, které jsou jim známy, jakož i názvy těchto plavidel.
2. Státní příslušníci neprodávají ani nevyvážejí žádné rybářské plavidlo hospodářským subjektům podílejícím se na provozu, řízení nebo vlastnictví rybářských plavidel na seznamu Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN.
3. Aniž jsou dotčena ostatní ustanovení práva Společenství týkající se veřejného financování, neposkytnou členské státy žádnou veřejnou podporu v rámci vnitrostátního režimu podpory nebo z fondů Společenství hospodářským subjektům podílejícím se na provozu, řízení nebo vlastnictví rybářských plavidel na seznamu Společenství s plavidly provádějícími rybolov NNN.
4. Členské státy se snaží získat údaje o existenci jakéhokoliv ujednání mezi státními příslušníky a třetí zemí umožňujícího výměnu vlajky rybářských plavidel plujících pod jejich vlajkou za vlajku této třetí země. O těchto případech podají informaci Komisi tím, že jí předloží seznam dotčených rybářských plavidel.
KAPITOLA IX
OKAMŽITÁ DONUCOVACÍ OPATŘENÍ, SANKCE A DOPROVODNÉ SANKCE
Článek 41
Oblast působnosti
Tato kapitola se použije, pokud jde o
1)
závažná porušení předpisů spáchaná na území členských států, na které se vztahuje Smlouva, nebo v mořských vodách pod svrchovaností nebo jurisdikcí členských států s výjimkou vod přiléhajících k územím a zemím uvedeným v příloze II Smlouvy;
2)
závažná porušení předpisů, jichž se dopustila rybářská plavidla Společenství nebo státní příslušníci členských států;
3)
závažná porušení předpisů odhalená na území nebo ve vodách podle bodu 1 tohoto článku, ale ke kterým došlo na volném moři nebo v jurisdikci třetí země a která podléhají sankcím podle čl. 11 odst. 4.
Článek 42
Závažná porušení předpisů
1. Pro účely tohoto nařízení se závažným porušením předpisů rozumí
a)
činnosti považované za činnosti mající povahu rybolovu NNN v souladu s kritérii stanovenými v článku 3;
b)
podnikání přímo související s rybolovem NNN, včetně obchodu s produkty rybolovu nebo dovozu těchto produktů;
c)
falšování dokladů uvedených v tomto nařízení nebo používání těchto falešných či neplatných dokladů;
2. Závažnost porušení stanoví příslušný orgán členského státu, přičemž zohlední kritéria uvedená v čl. 3 odst. 2.
Článek 43
Okamžitá donucovací opatření
1. V případě, že fyzická osoba je podezřelá z toho, že se dopustila závažného porušení, nebo byla při tomto činu přistižena, nebo že existuje podzření, že je právnická osoba za takové porušení odpovědná, zahájí členské státy řádné šetření tohoto porušení a v souladu se svým vnitrostátním právem a v závislosti na závažnosti porušení přijmou okamžitá donucovací opatření, jako například:
a)
okamžité zastavení rybolovných činností;
b)
přesměrování rybářského plavidla do přístavu;
c)
přesměrování dopravního prostředku do jiného místa pro účely inspekce;
d)
nařízení kauce;
e)
zabavení lovného zařízení, úlovků nebo produktů rybolovu;
f)
dočasné odstavení dotčeného rybářského plavidla nebo dopravního prostředku;
g)
pozastavení oprávnění k rybolovu.
2. Donucovací opatření jsou takové povahy, aby zabránila pokračování v daném závažném porušování předpisů a umožňovala příslušným orgánům dokončit jeho vyšetřování.
Článek 44
Sankce za závažná porušení předpisů
1. Členské státy zajistí, aby fyzická osoba, která se dopustila závažného porušení předpisů, nebo právnická osoba shledaná odpovědnou za závažné porušení předpisů byla potrestána účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními sankcemi.
2. Členské státy uloží nejvyšší možnou pokutu nejméně ve výši pětinásobku hodnoty produktů rybolovu získaných spácháním závažného porušení předpisů.
V případě opakovaných závažných porušení předpisů v období pěti let uloží členské státy nejvyšší možnou sankci nejméně ve výši osminásobku hodnoty produktů rybolovu získaných spácháním závažného porušení předpisů.
Při uplatňování těchto sankcí členské státy zohlední rovněž závažnost škody způsobené daným rybolovným zdrojům a mořskému prostředí.
3. Členské státy mohou rovněž, nebo jako alternativu, použít účinné, přiměřené a odrazující trestní sankce.
Článek 45
Doprovodné sankce
Sankce stanovené v této kapitole mohou být doprovázeny dalšími sankcemi nebo opatřeními, zejména:
1)
zabavením rybářského plavidla zapojeného do porušení;
2)
dočasným odstavením rybářského plavidla;
3)
zabavením zakázaného lovného zařízení, úlovků nebo produktů rybolovu;
4)
pozastavením nebo odnětím povolení k rybolovu;
5)
omezením nebo odnětím rybolovných práv;
6)
dočasným nebo trvalým vyloučením z práva získat nová rybolovná práva;
7)
dočasným nebo trvalým zákazem přístupu k veřejné podpoře nebo dotacím;
8)
pozastavením nebo odnětím statusu schváleného hospodářského subjektu uděleného podle čl. 16 odst. 3.
Článek 46
Celková výše sankcí a doprovodných sankcí
Celková výše sankcí a doprovodných sankcí se vypočítá tak, aby bylo zajištěno, že jejich prostřednictvím budou odpovědné osoby účinně připraveny o hospodářský zisk plynoucí z jejich závažného porušení předpisů, aniž je dotčeno legitimní právo na výkon povolání. Za tímto účelem musí být vzata v úvahu rovněž okamžitá donucovací opatření přijatá podle článku 43.
Článek 47
Odpovědnost právnických osob
1. Za závažná porušení předpisů jsou odpovědné právnické osoby v případě, že se těchto porušení dopustila v jejich prospěch osoba jednající jednotlivě nebo jako součást orgánu právnické osoby a mající rozhodovací pravomoc v rámci právnické osoby na základě
a)
plné moci k zastupování dané právnické osoby nebo
b)
zmocnění přijímat rozhodnutí jménem dané právnické osoby nebo
c)
zmocnění vykonávat kontrolu v rámci dané právnické osoby.
2. Právnická osoba může být považována za odpovědnou v případě, že v důsledku nedostatečného dohledu nebo kontroly ze strany fyzické osoby uvedené v odstavci 1 mohlo dojít k závažnému porušení předpisů ve prospěch této právnické osoby jí podléhající fyzickou osobou.
3. Odpovědnost právnické osoby nevylučuje řízení proti fyzickým osobám, které jsou pachateli, podněcovateli nebo spolupachateli dotyčného porušení předpisů.
KAPITOLA X
PROVÁDĚNÍ USTANOVENÍ PŘIJATÝCH V RÁMCI NĚKTERÝCH REGIONÁLNÍCH ORGANIZACÍ PRO ŘÍZENÍ RYBOLOVU TÝKAJÍCÍCH SE POZOROVÁNÍ RYBÁŘSKÝCH PLAVIDEL
Článek 48
Pozorování na moři
1. Ustanovení této kapitoly se vztahují na rybolovné činnosti podléhající pravidlům pro pozorování na moři přijatým v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu, která jsou pro Společenství závazná.
2. V případě, že příslušný orgán členského státu odpovědný za inspekci na moři zpozoruje rybářské plavidlo provádějící činnosti, které mohou být považovány za rybolov NNN, podá o tomto pozorování neprodleně zprávu. Tyto zprávy a výsledky vyšetřování prováděných těmito členskými státy u těchto rybářských plavidel se považují za důkaz použitelný při provádění mechanismů určování a donucování stanovených v tomto nařízení.
3. Pokud velitel rybářského plavidla Společenství nebo třetí země zpozoruje rybářské plavidlo provádějící činnosti uvedené v odstavci 2, může zaznamenat co nejvíce informací o tomto pozorování, například:
a)
název a popis rybářského plavidla;
b)
volací značku rybářského plavidla;
c)
registrační číslo, případně číslo rybářského plavidla podle Lloyd's nebo IMO;
d)
stát vlajky rybářského plavidla;
e)
polohu (zeměpisnou šířku a délku) v okamžiku první identifikace plavidla;
f)
datum a čas koordinovaného světového času (UTC) v okamžiku první identifikace plavidla;
g)
jednu nebo více fotografií rybářského plavidla na podporu pozorování;
h)
jakékoli další důležité informace o pozorovaných činnostech dotčeného rybářského plavidla.
4. Zprávy o pozorování plavidel se neprodleně zasílají příslušnému orgánu členského státu vlajky rybářského plavidla provádějícího pozorování, který je co nejdříve předá Komisi nebo jí určenému subjektu. Komise nebo jí určený subjekt poté neprodleně informuje stát vlajky pozorovaného rybářského plavidla. Komise nebo jí určený subjekt poté předá zprávu o pozorování všem členským státům, případně výkonnému tajemníkovi příslušných regionálních organizací pro řízení rybolovu, v zájmu dalšího postupu v souladu s opatřeními přijatými těmito organizacemi.
5. Členský stát, který obdrží zprávu o pozorování s hlášením činností rybářského plavidla plujícího pod jeho vlajkou od příslušného orgánu smluvní strany regionální organizace pro řízení rybolovu, předá co nejdříve zprávu a všechny příslušné údaje Komisi nebo jí určenému subjektu, který následně předá tyto údaje výkonnému tajemníkovi regionální organizace pro řízení rybolovu v zájmu případného dalšího postupu v souladu s opatřeními přijatými touto organizací.
6. Tento článek se použije, aniž jsou dotčena přísnější opatření přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, jichž je Společenství smluvní stranou.
Článek 49
Předložení informací týkajících se pozorovaných rybářských plavidel
1. Členské státy, které získají dostatečně doložené informace týkající se pozorovaných rybářských plavidel, předají tyto údaje neprodleně Komisi nebo jí určenému subjektu ve formátu určeném postupem podle článku 54 odst. 2.
2. Komise nebo jí určený subjekt rovněž přezkoumá dostatečně doložené informace týkající se pozorovaných rybářských plavidel předložené jednotlivými občany, organizacemi občanské společnosti, včetně ekologických organizací, jakož i zástupci zúčastněných stran z odvětví rybolovu nebo obchodu s rybami.
Článek 50
Vyšetřování pozorovaných rybářských plavidel
1. Členské státy zahájí co nejdříve vyšetřování činností rybářských plavidel plujících pod jejich vlajkou, která byla pozorována v souladu s článkem 49.
2. Členské státy oznámí Komisi nebo jí určenému subjektu pokud možno elektronickou cestou podrobné údaje o zahájení vyšetřování a o všech přijatých nebo zamýšlených opatřeních ohledně pozorovaných rybářských plavidel plujících pod jejich vlajkou co nejdříve a v každém případě do dvou měsíců po obdržení zprávy o pozorování podle čl. 48 odst. 4. Zprávy o postupu vyšetřování činností pozorovaných rybářských plavidel se předávají Komisi nebo jí určenému subjektu v příslušných pravidelných intervalech. Po ukončení vyšetřování se závěrečná zpráva o jeho výsledku předá Komisi nebo jí určenému subjektu.
3. Členské státy, které nejsou příslušným státem vlajky, případně ověří, zda ohlášená pozorovaná rybářská plavidla prováděla činnosti v mořských vodách v jejich jurisdikcí nebo zda produkty rybolovu pocházející z těchto plavidel byly vykládány nebo dováženy na jejich území, a vyšetří jejich záznam o dodržování příslušných opatření pro zachování a řízení zdrojů. Výsledky svých ověření a vyšetřování sdělí členské státy neprodleně Komisi nebo jí určenému subjektu a dotčenému státu vlajky.
4. Komise nebo jí určený subjekt sdělí všem členským státům informace obdržené v souvislosti s odstavcem 2 a 3.
5. Tento článek se použije, aniž jsou dotčena ustanovení kapitoly V nařízení (ES) č. 2371/2002 a ustanovení přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, jichž je Společenství smluvní stranou.
KAPITOLA XI
VZÁJEMNÁ SPOLUPRÁCE
Článek 51
Vzájemná spolupráce
1. Správní orgány odpovědné za provedení tohoto nařízení v členských státech spolupracují mezi sebou, se správními orgány třetích zemí a s Komisí, aby zajistily dodržování tohoto nařízení.
2. Pro účely odstavce 1 se zavádí systém vzájemné pomoci, který zahrnuje automatizovaný „informační systém pro rybolov NNN“, který spravuje Komise nebo jí určený subjekt, určený k podpoře příslušných orgánů při předcházení, vyšetřování a trestním stíhání ve vztahu k rybolovu NNN.
3. Prováděcí pravidla k této kapitole se přijmou postupem podle článku 54 odst. 2.
KAPITOLA XII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 52
Provádění
Pravidla nezbytná k provedení tohoto nařízení se přijmou postupem podle článku 54 odst. 2.
Článek 53
Finanční podpora
Členské státy mohou po dotčených provozovatelích požadovat, aby přispívali na náklady spojené s prováděním tohoto nařízení.
Článek 54
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený podle článku 30 nařízení (ES) č. 2371/2002.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.
Článek 55
Předkládání zpráv
1. Za každé dva roky předají členské státy nejpozději do 30. dubna následujícího kalendářního roku Komisi zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
2. Na základě těchto zpráv předložených členskými státy a svých vlastních pozorování vypracuje Komise každé tři roky zprávu, kterou předloží Evropskému parlamentu a Radě.
3. Zhodnocení dopadů tohoto nařízení na rybolov NNN provede Komise do 29. října 2013.
Článek 56
Zrušení
Článek 28b odst. 2 a články 28e, 28f, 28g a čl. 31 odst. 2 a nařízení (EHS) č. 2847/93, nařízení (ES) č. 1093/94, nařízení (ES) č. 1447/1999, články 8, 19a, 19b, 19c, 21, 21b a 21c nařízení (ES) č. 1936/2001 a články 26a, 28, 29, 30 a 31 nařízení (ES) č. 601/2004 se zrušují s účinkem ode dne 1. ledna 2010.
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 57
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. září 2008.
RÈGLEMENT (CE) N o 1005/2008 DU CONSEIL
du 29 septembre 2008
établissant un système communautaire destiné à prévenir, à décourager et à éradiquer la pêche illicite, non déclarée et non réglementée, modifiant les règlements (CEE) no 2847/93, (CE) no 1936/2001 et (CE) no 601/2004 et abrogeant les règlements (CE) no 1093/94 et (CE) no 1447/1999
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 37,
vu la proposition de la Commission,
vu l'avis du Parlement européen (1),
vu l'avis du Comité économique et social européen (2),
après consultation du Comité des régions,
considérant ce qui suit:
(1)
La Communauté est partie contractante à la convention des Nations unies sur le droit de la mer du 10 décembre 1982 («CNUDM»), elle a ratifié l'accord des Nations unies aux fins de l'application des dispositions de la convention des Nations unies sur le droit de la mer du 10 décembre 1982 relative à la conservation et à la gestion des stocks chevauchants et des stocks de poissons grands migrateurs du 4 août 1995 («accord des Nations unies sur les stocks de poissons») et elle a adhéré à l'accord visant à favoriser le respect, par les navires de pêche en haute mer, des mesures internationales de conservation et de gestion du 24 novembre 1993 de l'Organisation des Nations unies pour l'alimentation et l'agriculture («accord FAO»). Ces dispositions énoncent essentiellement le principe selon lequel tous les États ont le devoir d'adopter les mesures qui s'imposent pour assurer la gestion durable des ressources marines et de coopérer les uns avec les autres à cet effet.
(2)
L'objectif de la politique commune de la pêche, défini par le règlement (CE) no 2371/2002 du Conseil du 20 décembre 2002 relatif à la conservation et à l'exploitation durable des ressources halieutiques dans le cadre de la politique commune de la pêche (3), est de garantir une exploitation des ressources aquatiques vivantes qui crée les conditions de durabilité nécessaires tant sur le plan économique et environnemental qu'en matière sociale.
(3)
La pêche illicite, non déclarée et non réglementée (INN) représente l'une des menaces les plus graves pesant sur l'exploitation durable des ressources aquatiques vivantes et met en péril le fondement même de la politique commune de la pêche et des efforts déployés à l'échelle internationale en faveur d'une meilleure gouvernance des océans. Elle constitue également, pour la biodiversité marine, une menace majeure contre laquelle il convient d'agir, conformément aux objectifs définis dans la communication de la Commission intitulée «Enrayer la diminution de la biodiversité à l'horizon 2010 et au-delà».
(4)
La FAO a adopté, en 2001, un plan d'action international visant à prévenir, à contrecarrer et à éliminer la pêche illicite, non déclarée et non réglementée, que la Communauté a entériné. En outre, des organisations régionales de gestion des pêches ont, avec le soutien actif de la Communauté, établi un ensemble de mesures conçues pour lutter contre la pêche illicite, non déclarée et non réglementée.
(5)
Compte tenu des engagements internationaux de la Communauté et en raison de l'ampleur et de l'urgence du problème, il convient que celle-ci renforce considérablement son action contre la pêche INN et adopte de nouvelles mesures réglementaires conçues pour couvrir tous les aspects du phénomène.
(6)
L'action de la Communauté devrait principalement cibler le comportement tombant sous la définition de la pêche INN et qui porte le plus gravement préjudice au milieu marin, à la pérennité des stocks de poissons et à la situation socio-économique des pêcheurs respectant les règles applicables en matière de conservation et de gestion des ressources halieutiques.
(7)
Compte tenu de la définition de la pêche INN, le champ d'application du présent règlement devrait couvrir les activités de pêche exercées en haute mer et dans les eaux maritimes relevant de la juridiction ou de la souveraineté des pays côtiers, y compris les eaux maritimes relevant de la juridiction ou de la souveraineté des États membres.
(8)
Afin que la dimension interne du problème de la pêche INN soit correctement prise en compte, il est essentiel que la Communauté adopte les mesures nécessaires pour mieux faire respecter les règles de la politique commune de la pêche. Dans l'attente de la révision du règlement (CEE) no 2847/93 du Conseil du 12 octobre 1993 instituant un régime de contrôle applicable à la politique commune de la pêche (4), il y a lieu de prévoir des dispositions à cet effet dans le présent règlement.
(9)
Les règles communautaires et, en particulier, le titre II du règlement (CEE) no 2847/93 prévoient un vaste système destiné à contrôler la légalité des captures effectuées par les navires de pêche communautaires. Le système appliqué actuellement aux produits de la pêche capturés par les navires de pêche des pays tiers et importés dans la Communauté n'assure pas un niveau de contrôle équivalent. Cette faiblesse incite dans une large mesure les opérateurs étrangers pratiquant la pêche INN à commercialiser leurs produits dans la Communauté pour accroître la rentabilité de leurs activités. La Communauté européenne est le premier marché et le premier importateur mondial de produits de la pêche; il lui incombe donc tout particulièrement de faire en sorte que les produits de la pêche importés sur son territoire ne proviennent pas de la pêche INN. Il convient dès lors d'instaurer un nouveau régime permettant un contrôle adéquat de la chaîne d'approvisionnement des produits de la pêche importés dans la Communauté.
(10)
Les règles communautaires régissant l'accès aux ports communautaires des navires de pêche battant pavillon d'un pays tiers devraient être renforcées en vue de garantir un contrôle approprié de la légalité des produits de la pêche débarqués par ces navires. À cet effet, il faudrait notamment que l'accès aux ports communautaires ne soit autorisé que pour les navires de pêche battant pavillon d'un pays tiers qui sont en mesure de fournir des informations exactes sur la légalité de leurs captures et de faire valider ces informations par l'État de leur pavillon.
(11)
Les transbordements en mer échappent à tout contrôle effectif de la part des États du pavillon ou des États côtiers et constituent pour les opérateurs pratiquant la pêche INN un moyen habituel de dissimuler le caractère illicite de leurs captures. Il est donc justifié que la Communauté n'autorise les opérations de transbordement que si elles sont effectuées dans les ports désignés des États membres, dans les ports des pays tiers entre des navires de pêche communautaires ou en dehors des eaux communautaires entre des navires de pêche communautaires et des navires de pêche enregistrés comme navires transporteurs auprès d'une organisation régionale de gestion des pêches.
(12)
Il convient d'établir les conditions, la procédure et la fréquence selon lesquelles les activités de contrôle, d'inspection et de vérification sont effectuées par les États membres, sur la base de la gestion du risque.
(13)
Il y a lieu d'interdire les échanges avec la Communauté de produits de la pêche issus de la pêche INN. Afin de faire en sorte que cette interdiction soit effective et de s'assurer que tous les produits de la pêche échangés qui sont importés dans la Communauté et exportés de celle-ci ont été capturés dans le respect des mesures internationales de conservation et de gestion et, le cas échéant, des autres règles applicables au navire de pêche concerné, il convient de mettre en place un régime de certification applicable à l'ensemble du commerce des produits de la pêche avec la Communauté.
(14)
Il convient que la Communauté prenne en considération les difficultés des pays en développement en termes de capacité lors de la mise en œuvre du régime de certification.
(15)
Il convient que, dans le cadre de ce régime, la délivrance d'un certificat constitue une condition préalable à l'importation de produits de la pêche dans la Communauté. Ce certificat devrait contenir des informations attestant la légalité des produits concernés. Il devrait être validé par l'État du pavillon des navires de pêche ayant capturé le poisson concerné, conformément à l'obligation que lui impose le droit international de faire en sorte que les navires de pêche battant son pavillon respectent les règles internationales en matière de conservation et de gestion des ressources halieutiques.
(16)
Il est essentiel que le régime de certification s'applique à toutes les importations de produits de la pêche en mer dans la Communauté et aux exportations de celle-ci. Ce régime devrait également s'appliquer aux produits de la pêche transportés ou transformés dans un pays autre que l'État du pavillon avant d'entrer sur le territoire de la Communauté. Des exigences particulières devraient par conséquent s'appliquer à ces produits, de manière à garantir que les produits qui entrent sur le territoire de la Communauté ne soient pas différents de ceux dont la légalité a été validée par l'État du pavillon.
(17)
Il importe d'assurer un niveau équivalent de contrôle sur tous les produits de la pêche importés, sans préjudice du volume ou de la fréquence des échanges, en instaurant des procédures spécifiques pour octroyer le statut d'«opérateur économique agréé».
(18)
L'exportation de captures réalisées par des navires de pêche battant pavillon d'un État membre devrait également être soumise au régime de certification dans le cadre de la coopération avec les pays tiers.
(19)
Il importe que les États membres auxquels sont destinées les importations de produits puissent contrôler la validité des certificats de capture accompagnant les lots et soient en droit de refuser l'importation lorsque les conditions fixées par le présent règlement en ce qui concerne le certificat de capture ne sont pas remplies.
(20)
Il importe que les activités de contrôle, d'inspection et de vérification portant sur des produits de la pêche en transit ou en cours de transbordement soient principalement effectuées par l'État membre de destination finale afin d'améliorer l'efficacité desdites activités.
(21)
Afin d'aider les autorités de contrôle des États membres dans leurs tâches de contrôle de la légalité des produits de la pêche échangés avec la Communauté européenne et afin de prévenir les opérateurs communautaires, il y a lieu d'instaurer un système d'alerte communautaire permettant de diffuser, le cas échéant, l'information en cas de doute fondé quant au respect par certains pays tiers des règles applicables en matière de conservation et de gestion.
(22)
Il est essentiel que la Communauté adopte des mesures dissuasives à l'égard des navires pratiquant la pêche INN et ne faisant pas l'objet, de la part de l'État de leur pavillon, de mesures appropriées pour contrer cette pêche INN.
(23)
À cet effet, la Commission devrait, en coopération avec les États membres, l'Agence communautaire de contrôle des pêches, les pays tiers et d'autres organismes, recenser les navires de pêche soupçonnés de pratiquer la pêche INN, sur la base de la gestion du risque, et solliciter de la part de l'État du pavillon concerné des informations quant à l'exactitude des éléments constatés.
(24)
En vue de faciliter la réalisation d'enquêtes sur les navires de pêche dont il est présumé qu'ils ont pratiqué la pêche INN et d'empêcher la poursuite de l'infraction présumée, il convient que les navires en cause soient soumis à des exigences de contrôle et d'inspection particulières par les États membres.
(25)
Lorsque, compte tenu des informations recueillies, il existe des motifs suffisants pour considérer que des navires de pêche battant pavillon d'un État tiers ont pratiqué la pêche INN et que les États du pavillon compétents n'ont pas pris de mesures efficaces en réponse à cette pêche INN, la Commission devrait inscrire ces navires sur la liste communautaire des navires INN.
(26)
Lorsque, compte tenu des informations recueillies, il existe des motifs suffisants pour considérer que des navires de pêche communautaires ont pratiqué la pêche INN et que les États membres du pavillon compétents n'ont pas pris de mesures efficaces conformément au présent règlement et au titre du règlement (CE) no 2847/93 en réponse à cette pêche INN, la Commission devrait inscrire ces navires sur la liste communautaire des navires INN.
(27)
En vue de remédier à l'absence de mesures efficaces de la part des États du pavillon à l'égard des navires de pêche battant leur pavillon et inscrits sur la liste communautaire des navires INN et de limiter la poursuite des activités de pêche desdits navires, les États membres devraient appliquer à leur égard des mesures appropriées.
(28)
Pour protéger les droits des navires de pêche inscrits sur la liste communautaire de navires INN et ceux des États du pavillon concernés, la procédure d'établissement de la liste devrait prévoir pour l'État du pavillon la possibilité d'informer la Commission des mesures prises et, si possible, pour le propriétaire ou les exploitants en cause la possibilité d'être entendus à chacune des étapes de la procédure et permettre le retrait d'un navire de pêche de la liste lorsque les critères ayant motivé l'inscription ne sont plus remplis.
(29)
Afin d'instaurer un cadre unique au sein de la Communauté et d'éviter une prolifération de listes reprenant les navires de pêche pratiquant la pêche INN, il importe que les navires de pêche inscrits sur les listes INN adoptées par les organisations régionales de gestion des pêches soient automatiquement inscrits sur la liste correspondante établie par la Commission.
(30)
Le fait que certains États ne s'acquittent pas de l'obligation de prendre des mesures propres à garantir le respect, par leurs navires de pêche ou leurs ressortissants, des règles en matière de conservation et de gestion des ressources halieutiques, obligation que leur impose le droit international en leur qualité d'États du pavillon, d'États du port, d'États côtiers ou d'États de commercialisation est l'un des principaux facteurs favorisant la pêche INN, et il convient que la Communauté s'emploie à résoudre ce problème.
(31)
À cet effet, en complément de l'action qu'elle mène aux niveaux international et régional, la Communauté devrait être en droit de recenser les États non coopérants, sur la base de critères transparents, clairs et objectifs inspirés des normes internationales, et d'adopter à l'égard de ces États, après leur avoir donné le temps et les moyens suffisants pour répondre à une notification préalable, des mesures non discriminatoires, légitimes et proportionnées, y compris de nature commerciale.
(32)
Il incombe au Conseil d'adopter des mesures commerciales à l'égard d'autres États. Étant donné que l'élaboration d'une liste des États non coopérants devrait entraîner des mesures de sanction en matière commerciale, il est approprié que le Conseil se réserve, dans ce cas spécifique, le droit d'exercer directement des compétences d'exécution.
(33)
Il est essentiel que les ressortissants des États membres soient dissuadés de manière efficace de pratiquer ou de faciliter la pêche INN des navires de pêche battant pavillon d'un pays tiers et opérant en dehors de la Communauté, sans préjudice de la responsabilité première des États du pavillon. Les États membres devraient dès lors instaurer les mesures nécessaires et coopérer entre eux et avec les pays tiers afin de recenser ceux de leurs ressortissants qui pratiquent la pêche INN, de veiller à ce que ceux-ci soient dûment sanctionnés et de contrôler les activités de leurs ressortissants ayant des liens avec des navires de pays tiers opérant en dehors de la Communauté.
(34)
La persistance d'un nombre élevé d'infractions graves aux règles de la politique commune de la pêche commises dans les eaux communautaires ou par des opérateurs communautaires tient, dans une large mesure, au niveau non dissuasif des sanctions prévues par la législation des États membres pour des violations graves de ces règles. Cette faiblesse est encore aggravée par la grande diversité des niveaux de sanction appliqués dans les différents États membres, qui encourage les opérateurs contrevenants à opérer dans les eaux ou sur le territoire des États membres où ces niveaux sont les plus bas. Pour remédier à cette faiblesse, il y a lieu de procéder, en faisant fond sur les dispositions des règlements (CE) no 2371/2002 et (CEE) no 2847/93 en la matière, à un rapprochement à l'échelle communautaire des niveaux maximaux de sanctions administratives prévus pour les infractions graves aux règles de la politique commune de la pêche, en tenant compte de la valeur des produits de la pêche obtenus dans le cadre de ladite infraction, de la répétition de l'infraction ainsi que de la valeur du préjudice causé aux ressources halieutiques et au milieu marin concernés, et de prévoir des mesures exécutoires immédiates et des mesures complémentaires.
(35)
Comme le comportement constitutif d'infraction grave aux règles régissant les activités de pêche, la réalisation d'opérations économiques concernant directement la pêche INN, y compris l'échange de produits issus de la pêche INN ou l'importation de ceux-ci ou la falsification de documents, devrait également être considérée comme une infraction grave imposant l'adoption de niveaux maximaux de sanctions administratives par les États membres.
(36)
Il importe que les sanctions pour les infractions graves aux dispositions du présent règlement s'appliquent également aux personnes morales, étant donné que ces infractions sont commises en grande partie dans leur intérêt ou pour leur compte.
(37)
Les dispositions afférentes à l'observation des navires de pêche en mer, adoptées par certaines organisations régionales de gestion des pêches, devraient être mises en œuvre de manière harmonisée à l'échelle de la Communauté.
(38)
Une bonne coopération entre les États membres, la Commission et les pays tiers est essentielle pour que la pêche INN puisse faire l'objet d'enquêtes en bonne et due forme et de sanctions appropriées et pour que les mesures prévues par le présent règlement puissent être appliquées. Un système d'assistance mutuelle en vue de renforcer cette coopération devrait être mis sur pied.
(39)
Conformément au principe de proportionnalité, il est nécessaire et approprié, aux fins de la réalisation de l'objectif premier que constitue l'éradication de la pêche INN, de définir des règles relatives aux mesures prévues par le présent règlement. Le présent règlement n'excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre les objectifs poursuivis, conformément aux dispositions de l'article 5 du traité.
(40)
Il y a lieu d'arrêter les mesures nécessaires pour la mise en œuvre du présent règlement en conformité avec la décision 1999/468/CE du Conseil du 28 juin 1999 fixant les modalités de l'exercice des compétences d'exécution conférées à la Commission (5).
(41)
En vertu du présent règlement, la pêche INN est considérée comme une violation particulièrement grave des lois, des règles ou des réglementations applicables, étant donné qu'elle compromet gravement la réalisation des objectifs visés par les dispositions enfreintes et qu'elle met en péril la pérennité des stocks concernés ou la conservation du milieu marin. Compte tenu de son champ d'application restreint, le présent règlement doit être mis en œuvre sur la base et en complément du règlement (CEE) no 2847/93, qui établit le cadre général régissant le contrôle et la surveillance des activités de pêche au titre de la politique commune de la pêche. En conséquence, le présent règlement renforce les règles prévues par le règlement (CEE) no 2847/93 dans le domaine de l'inspection au port des navires de pêche de pays tiers, qui sont abrogées et remplacées par le régime d'inspection au port prévu au chapitre II du présent règlement. En outre, le présent règlement prévoit, en son chapitre IX, un régime de sanctions spécifiquement applicables aux activités de pêche INN. Les dispositions du règlement (CEE) no 2847/93 relatives aux sanctions restent applicables aux violations des règles de la politique commune de la pêche autres que celles faisant l'objet du présent règlement.
(42)
La protection des personnes physiques à l'égard du traitement des données à caractère personnel est régie par le règlement (CE) no 45/2001 du Parlement européen et du Conseil du 18 décembre 2000 relatif à la protection des personnes physiques à l'égard du traitement des données à caractère personnel par les institutions et organes communautaires et à la libre circulation de ces données (6), qui s'applique dans tous ses éléments au traitement des données à caractère personnel pour les besoins du présent règlement, en particulier en ce qui concerne les droits des personnes concernées en matière d'accès aux données, de rectification, de verrouillage et d'effacement de données ainsi que de notification aux tiers, droits qui n'ont donc pas été précisés dans le présent règlement.
(43)
Compte tenu de l'entrée en vigueur des dispositions du présent règlement relatives aux domaines couverts par les règlements du Conseil (CEE) no 2847/93, (CE) no 1093/94 (7), (CE) no 1447/1999 (8), (CE) no 1936/2001 (9) et (CE) no 601/2004 (10), il convient d'abroger ces règlements en tout ou en partie,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
DISPOSITIONS GÉNÉRALES
Article premier
Objet et champ d'application
1. Le présent règlement établit un système communautaire destiné à prévenir, à décourager et à éradiquer la pêche illicite, non déclarée et non réglementée (INN).
2. Aux fins du premier paragraphe, chaque État membre arrête, conformément à la législation communautaire, les mesures appropriées pour assurer l'efficacité de ce système. Il met à la disposition de ses autorités compétentes des moyens suffisants pour qu'elles puissent s'acquitter des tâches qui leur incombent en vertu du présent règlement.
3. Le système visé au premier paragraphe s'applique à toutes les activités de pêche INN et activités connexes menées sur le territoire des États membres auxquels le traité s'applique, dans les eaux communautaires, dans les eaux maritimes relevant de la juridiction ou de la souveraineté de pays tiers ou en haute mer. Les activités de pêche INN dans les eaux maritimes des territoires et des pays d'outre-mer visés à l'annexe II du traité sont traitées comme les activités menées dans les eaux maritimes de pays tiers.
Article 2
Définitions
Aux fins du présent règlement, on entend par:
1)
«pêche illicite, non déclarée et non réglementée» ou «pêche INN», les activités de pêche considérées comme illicites, non déclarées ou non réglementées;
2)
«pêche illicite», les activités de pêche:
a)
menées par des navires de pêche nationaux ou étrangers dans les eaux maritimes sous juridiction d'un État, sans l'autorisation de celui-ci ou en violation de ses lois et règlements;
b)
menées par des navires de pêche battant pavillon d'États qui sont parties contractantes à une organisation régionale de gestion des pêches compétente, mais qui opèrent en violation des mesures de conservation et de gestion adoptées par cette organisation et ayant un caractère contraignant pour les États ou en violation des dispositions pertinentes du droit international applicable; ou
c)
menées par des navires de pêche en violation des lois nationales ou des obligations internationales, y compris celles contractées auprès d'une organisation régionale de gestion des pêches compétente par les États coopérants;
3)
«pêche non déclarée», les activités de pêche:
a)
qui n'ont pas été déclarées, ou l'ont été erronément, à l'autorité nationale compétente, en violation des lois et des règlements nationaux; ou
b)
qui ont été menées dans la zone de compétence d'une organisation régionale de gestion des pêches, et qui n'ont pas été déclarées ou l'ont été erronément, en violation des procédures de déclaration de cette organisation;
4)
«pêche non réglementée», les activités de pêche:
a)
menées dans la zone de compétence d'une organisation régionale de gestion des pêches par des navires de pêche sans nationalité, par des navires de pêche battant pavillon d'un État non partie à cette organisation, ou par toute entité de pêche, d'une façon non conforme ou contraire aux mesures de conservation et de gestion de cette organisation; ou
b)
menées dans des zones ou visant des stocks pour lesquels il n'existe pas de mesures de conservation ou de gestion, par des navires de pêche d'une façon non conforme aux responsabilités qui incombent à l'État en matière de conservation des ressources marines vivantes en vertu du droit international;
5)
«navire de pêche», tout navire, quelle qu'en soit la taille, utilisé ou destiné à être utilisé en vue de l'exploitation commerciale des ressources halieutiques, y compris les navires de soutien, les navires-usines, les navires participant à des transbordements et les navires transporteurs équipés pour le transport de produits de la pêche, à l'exception des porte-conteneurs;
6)
«navire de pêche communautaire», tout navire de pêche battant pavillon d'un État membre et immatriculé dans la Communauté;
7)
«autorisation de pêche», le droit de mener des activités de pêche pendant une période donnée, dans une zone donnée ou dans une pêcherie donnée;
8)
«produits de la pêche», tous les produits relevant du chapitre 03 et des positions tarifaires 1604 et 1605 de la nomenclature combinée établie par le règlement (CEE) no 2658/87 du Conseil du 23 juillet 1987 relatif à la nomenclature tarifaire et statistique et au tarif douanier commun (11), à l'exception des produits dont la liste figure à l'annexe I du présent règlement;
9)
«mesures de conservation et de gestion», les mesures visant à préserver et à gérer une ou plusieurs espèces de ressources marines vivantes, et qui sont adoptées et en vigueur conformément aux règles applicables du droit international et/ou du droit communautaire;
10)
«transbordement», le déchargement sur un autre navire d'une partie ou de la totalité des produits de la pêche se trouvant à bord d'un autre navire de pêche;
11)
«importation», l'introduction de produits de la pêche sur le territoire de la Communauté, y compris à des fins de transbordement dans des ports situés sur ce territoire;
12)
«importation indirecte», l'importation provenant du territoire d'un pays tiers autre que l'État de pavillon du navire de pêche responsable de la capture;
13)
«exportation», tout mouvement à destination d'un pays tiers de produits de la pêche capturés par des navires de pêche battant pavillon d'un État membre, que ce soit au départ du territoire de la Communauté, de pays tiers ou de lieux de pêche;
14)
«réexportation», tout mouvement au départ du territoire de la Communauté de produits de la pêche ayant été précédemment importés sur le territoire de la Communauté;
15)
«organisation régionale de gestion des pêches», une organisation régionale, sous-régionale ou similaire de droit international, compétente pour établir des mesures de conservation et de gestion applicables aux ressources marines vivantes relevant de sa responsabilité en vertu de la convention ou de l'accord l'ayant institué;
16)
«partie contractante», toute partie contractante à la convention ou à l'accord international instituant une organisation régionale de gestion des pêches ainsi que les États, entités de pêche ou autres entités coopérant avec cette organisation et y bénéficiant du statut de partie non contractante coopérant à cette organisation;
17)
«observation», le fait pour l'autorité compétente d'un État membre chargée de l'inspection en mer ou pour le capitaine d'un navire de pêche communautaire ou d'un pays tiers d'observer un navire de pêche susceptible de remplir un ou plusieurs des critères visés à l'article 3, paragraphe 1;
18)
«opération conjointe de pêche», toute opération engageant deux navires de pêche ou plus, dès lors que les captures sont transférées de l'engin de pêche d'un navire de pêche vers un autre ou que la technique utilisée par ces navires de pêche requiert un engin de pêche commun;
19)
«personne morale», toute entité juridique à laquelle le droit national applicable reconnaît ce statut, exception faite des États ou des collectivités exerçant des prérogatives de puissance publique et des organisations publiques;
20)
«risque», la probabilité que survienne, en rapport avec les produits de la pêche importés sur le territoire de la Communauté européenne ou exportés de celui-ci, un événement qui aurait pour conséquence d'entraver l'application correcte du présent règlement ou des mesures de conservation et de gestion;
21)
«gestion du risque», la détection systématique d'un risque et la mise en œuvre de toutes les mesures nécessaires pour limiter l'exposition à ce risque. Sont notamment comprises les activités telles que la collecte de données et d'informations, l'analyse et l'évaluation des risques, la détermination et la mise en œuvre des mesures requises ainsi que le suivi et le réexamen réguliers du processus et des résultats obtenus, sur la base de sources ou de stratégies internationales, communautaires ou nationales;
22)
«haute mer», toutes les parties de la mer telles que définies à l'article 86 de la convention des Nations unies sur le droit de la mer (CNUDM);
23)
«lot», les produits envoyés simultanément par un exportateur à un destinataire ou transportés sous le couvert d'un document de transport unique de l'exportateur au destinataire.
Article 3
Navires de pêche pratiquant la pêche INN
1. Un navire de pêche est présumé pratiquer la pêche INN s'il est démontré qu'il a, en violation des mesures de conservation et de gestion applicables dans la zone d'exercice de ces activités:
a)
pêché sans être titulaire d'une licence, d'une autorisation ou d'un permis en cours de validité, délivré par l'État de son pavillon ou l'État côtier compétent; ou
b)
manqué à ses obligations d'enregistrement et de déclaration des données de capture ou des données connexes, y compris les données à transmettre par système de surveillance des navires par satellite ou les notifications préalables au titre de l'article 6; ou
c)
pêché dans une zone d'interdiction, au cours d'une période de fermeture, en dehors de tout quota ou une fois le quota épuisé, ou au-delà d'une profondeur interdite; ou
d)
exercé une pêche dirigée sur un stock faisant l'objet d'un moratoire ou dont la pêche est interdite; ou
e)
utilisé des engins interdits ou non conformes; ou
f)
falsifié ou dissimulé son marquage, son identité ou son immatriculation; ou
g)
dissimulé, altéré ou fait disparaître des éléments de preuve intéressant une enquête; ou
h)
entravé la mission des agents dans l'exercice de leur mission d'inspection du respect des mesures de conservation et de gestion applicables ou celle des observateurs dans l'exercice de leur mission d'observation du respect des règles communautaires applicables; ou
i)
embarqué, transbordé ou débarqué du poisson n'ayant pas la taille requise, en violation de la législation en vigueur; ou
j)
procédé à des transbordements ou participé à des opérations conjointes de pêche avec des navires de pêche dont il est établi qu'ils ont pratiqué la pêche INN au sens du présent règlement, en particulier ceux figurant sur la liste communautaire des navires INN ou sur la liste des navires INN établie par une organisation régionale de gestion des pêches, ou qu'il a aidé ou ravitaillé ces navires; ou
k)
exercé des activités de pêche dans la zone couverte par une organisation régionale de gestion des pêches d'une manière incompatible avec les mesures de conservation et de gestion de cette organisation ou en violation de ces mesures et bat pavillon d'un État non partie à cette organisation, ou ne coopérant pas avec cette organisation selon les règles établies par celle-ci; ou
l)
qu'il n'a pas de nationalité et est donc un navire apatride, au sens du droit international.
2. Ces activités visées au premier paragraphe sont considérées comme des infractions graves au sens de l'article 42 en fonction de leur gravité, qui est déterminée par l'autorité compétente de l'État membre en tenant compte de critères tels que le dommage causé, sa valeur, l'étendue de l'infraction ou sa répétition.
CHAPITRE II
INSPECTIONS DES NAVIRES DE PÊCHE DE PAYS TIERS DANS LES PORTS DES ÉTATS MEMBRES
SECTION 1
Conditions d'accès au port applicables aux navires de pêche des pays tiers
Article 4
Régime d'inspection au port
1. Afin de prévenir, de décourager et d'éradiquer la pêche INN, un régime efficace d'inspection au port pour les navires de pêche des pays tiers faisant escale dans les ports des États membres est maintenu.
2. Il est interdit aux navires de pêche des pays tiers d'accéder aux ports des États membres, de bénéficier de services portuaires et de mener des opérations de débarquement ou de transbordement dans lesdits ports, à moins qu'ils ne répondent aux exigences énoncées dans le présent règlement, sauf en cas de force majeure ou de détresse au sens de l'article 18 de la CNUDM («force majeure ou détresse») pour bénéficier des services strictement nécessaires pour régler ces situations.
3. Les opérations de transbordement entre navires de pêche de pays tiers ou entre navires de pêche de pays tiers et navires de pêche battant pavillon d'un État membre sont interdites dans les eaux communautaires et ont lieu exclusivement au port, conformément aux dispositions du présent chapitre.
4. Les navires de pêche battant pavillon d'un État membre ne sont pas autorisés à transborder en mer les captures effectuées par des navires de pêche de pays tiers en dehors des eaux communautaires, sauf si ces navires sont enregistrés comme navires transporteurs auprès d'une organisation régionale de gestion des pêches.
Article 5
Ports désignés
1. Les États membres désignent les ports ou les lieux situés à proximité du littoral où les débarquements ou opérations de transbordement de produits de la pêche et les services portuaires visés à l'article 4, paragraphe 2, sont autorisés.
2. Les navires de pêche des pays tiers ne sont autorisés à accéder aux services portuaires et à réaliser des opérations de débarquement ou de transbordement que dans les ports désignés.
3. Les États membres font parvenir à la Commission, au plus tard le 15 janvier de chaque année, la liste des ports désignés. Toute modification ultérieure de cette liste est notifiée à la Commission au moins quinze jours avant son entrée en vigueur.
4. La Commission publie sans délai la liste des ports désignés au Journal officiel de l'Union européenne et sur son site internet.
Article 6
Notification préalable
1. Les capitaines des navires de pêche des pays tiers ou leurs représentants communiquent aux autorités compétentes de l'État membre dont ils désirent utiliser les ports ou les lieux de débarquement désignés, au moins trois jours ouvrables avant l'heure estimée d'arrivée au port, les éléments suivants:
a)
l'identification du navire;
b)
le nom du port désigné de destination et la finalité de l'escale, du débarquement, du transbordement, ou de l'accès aux services;
c)
l'autorisation de pêche ou, s'il y a lieu, l'autorisation de soutenir des opérations de pêche ou de transborder des produits de la pêche;
d)
les dates de la sortie de pêche;
e)
la date et l'heure estimées d'arrivée au port;
f)
les quantités de chaque espèce détenues à bord ou, s'il y a lieu, un rapport négatif;
g)
la ou les zones où est réalisée la pêche ou où est effectué le transbordement, que ce soit dans les eaux communautaires, dans des zones sous juridiction ou souveraineté d'un pays tiers ou en haute mer;
h)
les quantités de chaque espèce à débarquer ou à transborder.
Les capitaines des navires de pêche des pays tiers ou leurs représentants sont exemptés de communiquer les informations visées aux points a), c), d), g) et h) lorsqu'un certificat de capture a été validé conformément au chapitre III pour la totalité de la capture à débarquer ou à transborder sur le territoire de la Communauté.
2. La notification visée au paragraphe 1 est accompagnée d'un certificat de capture validé conformément au chapitre III si le navire de pêche de pays tiers détient à bord des produits de la pêche. Les dispositions prévues à l'article 14 en matière de reconnaissance des documents de capture ou des formulaires relatifs au contrôle par l'État du port établis dans le cadre de systèmes de documentation des captures ou de contrôle au port adoptés par les organisations régionales de gestion des pêches s'appliquent par analogie.
3. La Commission peut, conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2, exempter certaines catégories de navires de pêche de pays tiers de l'obligation visée au paragraphe 1 pour une période limitée et renouvelable, ou prévoir un autre délai de notification tenant compte, entre autres, du type de produit de la pêche, de la distance entre les lieux de pêche, les lieux de débarquement et les ports dans lesquels les navires en question sont enregistrés ou immatriculés.
4. Le présent article s'applique sans préjudice des dispositions particulières prévues dans les accords de pêche conclus entre la Communauté et les pays tiers.
Article 7
Autorisation
1. Sans préjudice de l'article 37, point 5), un navire de pêche de pays tiers ne reçoit l'autorisation d'accéder au port que si les informations visées à l'article 6, paragraphe 1, sont complètes et, si ledit navire détient à bord des produits de la pêche, sont accompagnées du certificat de capture visé à l'article 6, paragraphe 2.
2. L'octroi d'une autorisation de commencer les opérations de débarquement ou de transbordement au port est subordonné au contrôle du caractère complet des informations présentées en application du paragraphe 1 et, le cas échéant, à une inspection selon les modalités énoncées à la section 2.
3. Par dérogation aux paragraphes 1 et 2 du présent article, l'État membre du port peut autoriser l'accès au port ainsi que tout ou partie d'un débarquement lorsque les informations visées à l'article 6, paragraphe 1, ne sont pas complètes ou que leur contrôle ou vérification est en cours, pour autant, dans ce cas, qu'il conserve les produits de la pêche concernés dans un lieu de stockage placé sous le contrôle des autorités compétentes. Les produits de la pêche ne quittent ce lieu pour être vendus, repris ou transportés qu'une fois que les informations visées à l'article 6, paragraphe 1, ont été reçues ou que le processus de contrôle ou de vérification a été mené à bien. Si ce processus n'est pas achevé dans les quatorze jours suivant le débarquement, l'État membre du port peut saisir ou éliminer les produits de la pêche conformément à la législation nationale. Les frais de stockage sont à la charge des opérateurs.
Article 8
Enregistrement des opérations de débarquement ou de transbordement
1. Les capitaines d'un navire de pêche d'un pays tiers, ou leurs représentants, soumettent, aux autorités compétentes de l'État membre dont il utilise les installations de débarquement ou de transbordement désignées, si possible par voie électronique avant les opérations de débarquement ou de transbordement, une déclaration faisant état, par espèce, des quantités de produits de la pêche à débarquer ou à transborder, ainsi que la date et le lieu de chaque capture. Les capitaines ou leurs représentants sont responsable de l'exactitude de ces déclarations.
2. Les États membres conservent les originaux des déclarations visées au paragraphe 1, ou une copie papier en cas de transmission par voie électronique, pendant trois ans ou plus conformément à la réglementation nationale.
3. Les procédures et les formulaires de déclaration de débarquement ou de transbordement sont définis conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2.
4. Les États membres communiquent à la Commission par voie informatique, avant la fin du premier mois de chaque trimestre civil, les quantités débarquées et/ou transbordées par les navires de pêche des pays tiers dans leurs ports au cours du trimestre écoulé.
SECTION 2
Inspections au port
Article 9
Principes généraux
1. Les États membres procèdent à l'inspection, dans leurs ports désignés, d'au moins 5 % des opérations de débarquement et de transbordement effectuées par les navires de pêche de pays tiers chaque année, conformément aux critères définis conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2, sur la base de la gestion du risque, sans préjudice de seuils supérieurs adoptés par les organisations régionales de gestion des pêches.
2. Les navires de pêche suivants font dans tous les cas l'objet d'une inspection:
a)
les navires de pêche observés conformément à l'article 48;
b)
les navires de pêche signalés dans un avis publié dans le cadre du système d'alerte communautaire conformément au chapitre IV;
c)
les navires de pêche dont la Commission présume, conformément à l'article 25, qu'ils ont pratiqué la pêche INN;
d)
les navires de pêche figurant sur une liste des navires INN, adoptée par une organisation régionale de gestion des pêches et communiquée aux États membres conformément à l'article 30.
Article 10
Procédure d'inspection
1. Les agents chargés des inspections («les agents») sont habilités à examiner toutes les zones, tous les ponts et pièces du navire de pêche, les captures transformées ou non, les filets ou autres engins, les équipements ainsi que tout document qu'ils jugent nécessaire pour vérifier le respect des lois, des réglementations ou des mesures internationales de conservation et de gestion applicables. Les agents peuvent également interroger les personnes supposées détenir des informations sur l'objet de l'inspection.
2. Les inspections comprennent un contrôle de la totalité des opérations de débarquement ou de transbordement ainsi qu'une vérification croisée des quantités par espèce indiquées dans la notification préalable de débarquement et des quantités par espèce débarquées ou transbordées.
3. Les agents signent leur rapport d'inspection en présence du capitaine du navire de pêche, qui a le droit d'y ajouter ou d'y faire ajouter toutes les informations qu'il juge utiles. Les agents indiquent dans le journal de bord qu'une inspection a été réalisée.
4. Une copie du rapport d'inspection est remise au capitaine du navire de pêche, qui peut l'adresser au propriétaire.
5. Le capitaine coopère et apporte une assistance dans le cadre de l'inspection du navire de pêche et il n'empêche pas les agents d'accomplir leur mission, ne cherche pas à les intimider et ne les gêne pas dans l'exercice de leurs fonctions.
Article 11
Procédure applicable en cas d'infractions
1. Si les informations recueillies au cours de l'inspection contiennent des éléments probants permettant à l'agent de croire que le navire de pêche a pratiqué la pêche INN au sens de l'article 3, celui-ci:
a)
consigne l'infraction présumée dans le rapport d'inspection;
b)
prend toutes les mesures nécessaires pour assurer la sécurité des éléments de preuve afférents à l'infraction présumée;
c)
transmet immédiatement le rapport d'inspection à l'autorité compétente.
2. Si les résultats de l'inspection permettent d'établir qu'un navire de pêche de pays tiers a effectivement pratiqué la pêche INN au sens de l'article 3, l'autorité compétente de l'État membre du port n'autorise pas le navire en cause à débarquer ou à transborder ses captures.
3. L'État membre d'inspection notifie immédiatement à la Commission ou à un organisme qu'elle désigne sa décision de ne pas autoriser les opérations de débarquement ou de transbordement, prise conformément au paragraphe 2, en y joignant une copie du rapport d'inspection; la Commission ou l'organisme qu'elle désigne transmet immédiatement le rapport à l'autorité compétente de l'État du pavillon du navire de pêche inspecté, une copie étant adressée à l'État ou aux États du pavillon des navires donneurs dans les cas où le navire de pêche inspecté a procédé à des opérations de transbordement. Le cas échéant, copie de la notification est également transmise au secrétaire exécutif de l'organisation régionale de gestion des pêches compétente pour la zone où ont été réalisées les captures.
4. Lorsque l'infraction présumée a été commise en haute mer, l'État membre du port coopère avec l'État de pavillon à la réalisation d'une enquête et, si nécessaire, applique les sanctions prévues par sa législation, sous réserve que, conformément au droit international, cet État de pavillon ait expressément accepté de transférer sa compétence. De surcroît, lorsque l'infraction présumée a été commise dans les eaux maritimes d'un pays tiers, l'État membre du port coopère également avec l'État côtier à la réalisation d'une enquête et, si nécessaire, applique les sanctions prévues par la législation de cet État membre du port, sous réserve que, conformément au droit international, cet État côtier compétent ait expressément accepté de transférer sa compétence.
CHAPITRE III
SYSTÈME DE CERTIFICATION DES CAPTURES APPLICABLE À L'IMPORTATION ET À L'EXPORTATION DES PRODUITS DE LA PÊCHE
Article 12
Certificats de capture
1. L'importation, dans la Communauté, de produits de la pêche issus de la pêche INN est interdite.
2. En vue d'assurer le respect effectif de l'interdiction établie au paragraphe 1, les produits de la pêche ne sont importés dans la Communauté que lorsqu'ils sont accompagnés d'un certificat de capture conformément au présent règlement.
3. Le certificat de capture visé au paragraphe 2 est validé par l'État du pavillon du navire de pêche ou des navires de pêche ayant réalisé les captures dont sont issus les produits de la pêche. Il est utilisé pour certifier que ces captures ont été effectuées conformément aux lois, aux réglementations et aux mesures internationales de conservation et de gestion applicables.
4. Le certificat de capture contient toutes les informations indiquées dans le modèle figurant à l'annexe II et est validé par une autorité publique de l'État du pavillon disposant des prérogatives nécessaires pour attester l'exactitude des informations. En accord avec les États du pavillon, dans le cadre de la coopération prévue à l'article 20, paragraphe 4, le certificat de capture peut être établi, validé ou soumis par voie électronique ou être remplacé par un système de traçabilité électronique garantissant le même niveau de contrôle par les autorités.
5. La liste des produits exclus du champ d'application du certificat de capture, qui figure à l'annexe I, peut être révisée chaque année sur la base des résultats des informations recueillies en vertu des chapitres II, III, IV, V, VIII, X et XII, et modifiée conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2.
Article 13
Systèmes de documentation des captures adoptés et appliqués dans le cadre des organisations régionales de gestion des pêches
1. Les documents de capture, ainsi que tous documents connexes, validés conformément aux systèmes de documentation des captures adoptés par les organisations régionales de gestion des pêches, lesquels sont reconnus comme répondant aux exigences énoncées dans le présent règlement, sont acceptés comme certificats de capture pour les produits de la pêche provenant d'espèces auxquelles s'appliquent ces systèmes de documentation; ces documents sont soumis aux exigences de contrôle et de vérification que les articles 16 et 17 imposent à l'État membre d'importation ainsi qu'aux dispositions prévues à l'article 18 en matière de refus d'importation. La liste des systèmes de documentation est établie conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2.
2. Les dispositions du paragraphe 1 s'appliquent sans préjudice des règlements spécifiques en vigueur par lesquels les systèmes de documentation des captures sont transposés dans la législation communautaire.
Article 14
Importation indirecte de produits de la pêche
1. Afin d'importer des produits de la pêche constituant un seul lot, transportés sous cette forme dans la Communauté en provenance d'un pays tiers autre que l'État du pavillon, l'importateur doit soumettre aux autorités de l'État membre d'importation:
a)
le certificat de capture validé par l'État du pavillon; et
b)
des pièces justificatives attestant que les produits de la pêche n'ont pas subi d'autres opérations que le déchargement, le rechargement ou toute autre opération destinée à assurer leur bonne conservation, et qu'ils sont restés sous la surveillance des autorités compétentes de ce pays tiers.
Les documents suivants constituent des pièces justificatives:
i)
le cas échéant, le document de transport unique délivré pour couvrir la traversée de ce pays tiers au départ du territoire de l'État du pavillon; ou
ii)
un document délivré par les autorités compétentes de ce pays tiers:
-
donnant une description exacte des produits de la pêche, indiquant les dates du déchargement et du rechargement des produits et, le cas échéant, le nom des navires ou des autres moyens de transport utilisés, et
-
indiquant les conditions dans lesquelles les produits de la pêche ont séjourné dans ce pays tiers.
Lorsque les espèces concernées sont soumises à un système de documentation des captures adopté par une organisation régionale de gestion des pêches et reconnu au titre de l'article 13, les documents susvisés peuvent être remplacés par le certificat de réexportation de ce système de documentation des captures, pour autant que le pays tiers ait rempli les exigences de notification en conséquence.
2. Afin d'importer les produits de la pêche constituant un seul lot, et transformés dans un pays tiers autre que l'État du pavillon, l'importateur soumet aux autorités de l'État membre d'importation une déclaration établie par l'usine de transformation dans ce pays tiers et approuvée par ses autorités compétentes conformément au formulaire de l'annexe IV:
a)
donnant une description exacte des produits transformés et non transformés ainsi que leur quantité respective;
b)
indiquant que les produits transformés l'ont été dans ce pays tiers à partir de captures accompagnées d'un certificat de capture validé par l'État du pavillon; et
c)
accompagné:
i)
du ou des certificat(s) de capture original (originaux) lorsque la totalité des captures concernées a été utilisée pour la transformation des produits de la pêche exportés en un seul lot; ou
ii)
d'une copie du ou des certificat(s) de capture original (originaux) lorsqu'une partie des captures concernées a été utilisée pour la transformation des produits de la pêche exportés en un seul lot.
Lorsque les espèces concernées sont soumises à un système de documentation des captures adopté par une organisation régionale de gestion des pêches et reconnu au titre de l'article 13, la déclaration peut être remplacée par le certificat de réexportation de ce système de documentation des captures, pour autant que le pays tiers de transformation ait rempli les exigences de notification en conséquence.
3. Les documents et la déclaration visés au paragraphe 1, point b), et au paragraphe 2 du présent article peuvent respectivement être communiqués par voie électronique dans le cadre de la coopération prévue à l'article 20, paragraphe 4.
Article 15
Exportation de captures effectuées par des navires de pêche battant pavillon d'un État membre
1. L'exportation de captures effectuées par des navires de pêche battant pavillon d'un État membre est subordonnée à la validation d'un certificat de capture par les autorités compétentes de l'État membre du pavillon, conformément à l'article 12, paragraphe 4, si cela est exigé dans le cadre de la coopération prévue à l'article 20, paragraphe 4.
2. Les États membres du pavillon communiquent à la Commission quelles sont leurs autorités compétentes pour la validation des certificats de capture visés au paragraphe 1.
Article 16
Présentation et contrôles des certificats de capture
1. Le certificat de capture validé est soumis par l'importateur aux autorités compétentes de l'État membre dans lequel le produit doit être importé, au moins trois jours ouvrables avant l'heure d'arrivée estimée au lieu d'entrée sur le territoire de la Communauté. Le délai de trois jours ouvrables peut être adapté en fonction du type de produit de la pêche, de la distance par rapport au lieu d'entrée sur le territoire de la Communauté ou du moyen de transport utilisé. Ces autorités contrôlent, sur la base de la gestion du risque, le certificat de capture à la lumière des informations figurant dans la notification transmise par l'État du pavillon, conformément aux articles 20 et 22.
2. Par dérogation au paragraphe 1, les importateurs bénéficiant du statut d'«opérateur économique agréé» peuvent conseiller les autorités compétentes de l'État membre à l'arrivée des produits dans le délai fixé au paragraphe 1 et tenir le certificat de capture validé ainsi que les documents connexes visés à l'article 14 à la disposition des autorités aux fins de contrôle, conformément au paragraphe 1 du présent article, ou de vérification conformément à l'article 17.
3. Les critères d'octroi du statut d'«opérateur économique agréé» à un importateur par les autorités compétentes d'un État membre portent sur:
a)
l'établissement de l'importateur sur le territoire de cet État membre;
b)
un nombre et un volume suffisants d'opérations d'importation pour justifier l'application de la procédure visée au paragraphe 2;
c)
l'existence d'antécédents satisfaisants en ce qui concerne le respect des mesures de conservation et de gestion;
d)
l'existence d'un système satisfaisant de gestion des registres commerciaux et, le cas échéant, des registres de transport et de transformation, permettant d'effectuer les contrôles et vérifications nécessaires aux fins du présent règlement;
e)
l'existence de locaux pour la conduite de ces contrôles et vérifications;
f)
l'existence, le cas échéant, de normes pratiques de compétences ou de qualifications professionnelles directement liées aux activités exercées; et
g)
la preuve, le cas échéant, de la solvabilité financière.
Les États membres communiquent à la Commission le nom et l'adresse des «opérateurs économiques agréés» le plus rapidement possible après leur avoir accordé ce statut. La Commission met ces informations à la disposition des États membres par voie électronique.
Les règles relatives au statut d'«opérateur économique agréé» peuvent être déterminées conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2.
Article 17
Vérifications
1. Les autorités compétentes des États membres peuvent procéder à toutes les vérifications qu'elles jugent nécessaires pour s'assurer que les dispositions du présent règlement sont appliquées correctement.
2. Ces vérifications peuvent notamment consister en l'examen des produits, la vérification des données figurant sur la déclaration ainsi que de l'existence et de l'authenticité des documents, l'analyse des comptes des opérateurs et d'autres documents, l'inspection des moyens de transport, y compris des conteneurs, et des lieux de stockage des produits et la réalisation d'enquêtes officielles et d'autres procédures similaires, indépendamment des inspections au port effectuées conformément au chapitre II.
3. Les vérifications se concentrent sur les risques identifiés sur la base des critères définis aux niveaux national ou communautaire dans le cadre de la gestion du risque. Les États membres communiquent leurs critères nationaux à la Commission dans un délai de trente jours après le 29 octobre 2008 et ils mettent à jour ces informations. Les critères communautaires sont définis conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2.
4. Il est procédé à des vérifications, dans tous les cas, lorsque:
a)
l'autorité de l'État membre chargée de la vérification a des raisons de douter de l'authenticité du certificat de capture lui-même, du cachet de validation ou de la signature de l'autorité compétente de l'État du pavillon; ou
b)
l'autorité de l'État membre chargée de la vérification dispose d'informations mettant en doute la conformité du navire de pêche avec les lois, les réglementations ou les mesures de conservation et de gestion applicables, ou le respect d'autres exigences prévues au présent règlement; ou
c)
les navires de pêche, les entreprises de pêche ou tout autre opérateur ont été cités dans des affaires de pêche INN présumée, y compris les navires de pêche ayant été signalés à une organisation régionale de gestion des pêches dans le cadre d'un instrument adopté par ladite organisation aux fins de l'établissement d'une liste des navires présumés avoir pratiqué la pêche illicite, non déclarée et non réglementée; ou
d)
les États du pavillon ou les pays réexportateurs ont été signalés à une organisation régionale de gestion des pêches dans le cadre d'un instrument adopté par ladite organisation, aux fins de la mise en œuvre de mesures commerciales à l'égard de certains États du pavillon; ou
e)
un avis d'alerte a été publié conformément à l'article 23, paragraphe 1.
5. Les États membres décident d'effectuer des vérifications de manière aléatoire, en sus des vérifications visées aux paragraphes 3 et 4.
6. Aux fins de la vérification, les autorités compétentes d'un État membre peuvent demander l'assistance des autorités compétentes de l'État du pavillon ou du pays tiers autre que l'État du pavillon visé à l'article 14; dans ce cas:
a)
la demande d'assistance expose les raisons pour lesquelles les autorités compétentes de l'État membre en question ont des doutes fondés quant à la validité du certificat ou des déclarations y figurant et/ou sur la conformité des produits avec les mesures de conservation et de gestion applicables. Une copie du certificat de capture ou tout renseignement ou document donnant à penser que les informations figurant sur le certificat sont inexactes est transmis à l'appui de ladite demande. Cette demande est envoyée sans délai aux autorités compétentes de l'État du pavillon ou du pays tiers autre que l'État du pavillon visé à l'article 14;
b)
la procédure de vérification est accomplie dans un délai de quinze jours à compter de la date de la demande de vérification. Si les autorités compétentes de l'État du pavillon concerné ne sont pas en mesure de respecter ce délai, les autorités de l'État membre chargées de la vérification peuvent, à la demande de l'État du pavillon ou du pays tiers autre que l'État du pavillon visé à l'article 14, accorder une prolongation du délai de réponse, qui n'excède pas quinze jours supplémentaires.
7. La mainlevée des produits en vue de leur mise sur le marché est suspendue dans l'attente des résultats des procédures de vérification visées aux paragraphes 1 à 6. Les frais de stockage sont à la charge des opérateurs.
8. Les États membres indiquent à la Commission quelles sont leurs autorités compétentes pour les contrôles et vérifications des certificats de capture conformément à l'article 16 et aux paragraphes 1 à 6 du présent article.
Article 18
Refus d'importation
1. Les autorités compétentes des États membres refusent, le cas échéant, l'importation de produits de la pêche dans la Communauté sans devoir demander de preuves supplémentaires ou faire une demande d'assistance à l'État du pavillon lorsqu'il est porté à leur connaissance que:
a)
l'importateur n'a pas été en mesure de présenter un certificat de capture pour les produits concernés ou de remplir les obligations qui lui incombent en vertu de l'article 16, paragraphe 1 ou 2;
b)
les produits destinés à l'importation ne sont pas les mêmes que ceux qui sont mentionnés dans le certificat de capture;
c)
le certificat de capture n'est pas validé par les autorités de l'État du pavillon conformément à l'article 12, paragraphe 3;
d)
le certificat de capture ne contient pas toutes les informations requises;
e)
l'importateur n'est pas en mesure de prouver que les produits de la pêche satisfont aux conditions énoncées à l'article 14, paragraphe 1 ou 2;
f)
un navire de pêche mentionné sur le certificat de capture comme étant le navire d'origine des captures figure sur la liste communautaire des navires INN ou sur les listes des navires INN visées à l'article 30;
g)
le certificat de capture a été validé par les autorités d'un État du pavillon reconnu comme État non coopérant conformément à l'article 31.
2. Les autorités compétentes des États membres refusent, le cas échéant, l'importation de tout produit de la pêche dans la Communauté après avoir fait une demande d'assistance conformément à l'article 17, paragraphe 6, dans les cas suivants:
a)
elles ont reçu une réponse indiquant que l'exportateur n'était pas habilité à demander la validation du certificat de capture; ou
b)
elles ont reçu une réponse indiquant que les produits ne sont pas conformes aux mesures de conservation et de gestion, ou que d'autres conditions au titre du présent chapitre ne sont pas remplies; ou
c)
elles n'ont pas reçu de réponse dans le délai imparti; ou
d)
elles ont reçu une réponse n'apportant pas d'explications pertinentes quant aux questions formulées dans la demande.
3. Lorsque l'importation de produits de la pêche est refusée conformément aux paragraphes 1 ou 2, les États membres peuvent saisir et détruire, éliminer ou vendre lesdits produits conformément à leur droit national. Le bénéfice de la vente peut être utilisé à des fins caritatives.
4. Toute personne a le droit de former un recours contre une décision prise par les autorités compétentes en application du paragraphe 1, 2 ou 3 et qui la concerne. Le droit de recours s'exerce conformément aux dispositions en vigueur dans l'État membre concerné.
5. Les autorités compétentes des États membres notifient le refus d'importation à l'État du pavillon et, le cas échéant, au pays tiers autre que l'État du pavillon visé à l'article 14. Une copie de cette notification est transmise à la Commission.
Article 19
Transit et transbordement
1. Lorsque, à leur point d'entrée sur le territoire de la Communauté, les produits de la pêche sont placés sous un régime de transit et transportés dans un autre État membre où ils sont placés sous un autre régime douanier, les dispositions des articles 17 et 18 s'appliquent dans cet État membre.
2. Lorsque, à leur point d'entrée sur le territoire de la Communauté, les produits de la pêche sont placés sous un régime de transit et transportés dans un autre lieu de ce même État membre où ils sont placés sous un autre régime douanier, cet État membre peut appliquer les dispositions des articles 16, 17 et 18 au point d'entrée ou au lieu de destination. Les États membres informent le plus rapidement possible la Commission des mesures adoptées pour la mise en œuvre du présent paragraphe et ils mettent à jour ces informations. La Commission publie ces informations sur son site internet.
3. Lorsque, à leur point d'entrée sur le territoire de la Communauté, les produits sont transbordés et transportés par mer dans un autre État membre, les dispositions des articles 17 et 18 s'appliquent dans cet État membre.
4. Les États membres de transbordement communiquent aux États membres de destination les informations relevées sur le document de transport concernant la nature des produits de la pêche, leur poids, le port de chargement et le chargeur dans le pays tiers, le nom du navire transporteur et le port de transbordement et de destination, dans les meilleurs délais dès que ces informations sont connues et avant la date d'arrivée prévue au port de destination.
Article 20
Notifications de l'État du pavillon et coopération avec les pays tiers
1. L'acceptation de certificats de capture validés par un État du pavillon donné aux fins du présent règlement est subordonnée à la réception, par la Commission, d'une notification de l'État du pavillon concerné dans laquelle celui ci certifie:
a)
qu'il dispose de mécanismes nationaux destinés à la mise en œuvre, au contrôle et à l'application des lois, des réglementations et des mesures de conservation et de gestion auxquelles sont soumis ses navires de pêche;
b)
que ses autorités publiques sont habilitées à attester la véracité des informations contenues dans les certificats de capture et à effectuer la vérification desdits certificats à la demande des États membres. La notification contient également les informations permettant d'identifier ces autorités.
2. Les informations devant apparaître dans la notification visée au paragraphe 1 figurent à l'annexe III.
3. La Commission informe l'État du pavillon de la réception de la notification envoyée en application du paragraphe 1. Si l'ensemble des éléments mentionnés au paragraphe 1 n'est pas fourni à la Commission par l'État du pavillon, celle-ci indique audit État les éléments manquants et lui demande d'effectuer une nouvelle notification.
4. La Commission assure, le cas échéant, une coopération administrative avec les pays tiers dans les domaines relevant de la mise en œuvre des dispositions relatives aux certificats de capture visées dans le présent règlement, y compris l'utilisation de moyens électroniques pour établir, valider ou soumettre les certificats de capture et, s'il y a lieu, les documents visés à l'article 14, paragraphes 1 et 2.
Cette coopération vise:
a)
à garantir que les produits de la pêche importés dans la Communauté proviennent de captures effectuées conformément aux lois, aux réglementations ou aux mesures de conservation et de gestion applicables;
b)
à faciliter l'accomplissement, par les États du pavillon, des formalités liées à l'accès des navires de pêche aux ports, à l'importation de produits de la pêche et aux exigences de vérification des certificats de capture prévues au chapitre II et au présent chapitre;
c)
à prévoir la réalisation d'audits sur place par la Commission ou par un organisme qu'elle désigne afin de vérifier la bonne mise en œuvre des mécanismes de coopération;
d)
à prévoir l'établissement d'un cadre régissant l'échange d'informations entre les deux parties à l'appui de la mise en œuvre des mécanismes de coopération.
5. La coopération prévue au paragraphe 4 ne doit pas être interprétée comme une condition préalable à l'application du présent chapitre aux importations provenant de captures réalisées par les navires de pêche battant pavillon d'un État quel qu'il soit.
Article 21
Réexportation
1. La réexportation de produits importés sous le couvert d'un certificat de capture conformément au présent chapitre est autorisée moyennant validation de la rubrique «réexportation» du certificat de capture par les autorités compétentes de l'État membre au départ duquel la réexportation doit avoir lieu ou d'une copie de celui-ci lorsque les produits de la pêche destinés à la réexportation constituent une partie des produits importés.
2. La procédure définie à l'article 16, paragraphe 2, s'applique mutatis mutandis lorsque les produits de la pêche sont réexportés par un opérateur économique agréé.
3. Les États membres communiquent à la Commission l'identification de leurs autorités compétentes pour la validation et la vérification de la rubrique «réexportation» des certificats de capture, conformément à la procédure définie à l'article 15.
Article 22
Registres et diffusion
1. La Commission tient un registre des États et de leurs autorités compétentes ayant fait l'objet d'une notification conformément au présent chapitre. Figurent dans ce registre:
a)
les États membres ayant communiqué à la Commission leurs autorités compétentes pour la validation, le contrôle et la vérification des certificats de capture et de réexportation en application, respectivement, des articles 15, 16, 17 et 21;
b)
les États du pavillon pour lesquels une notification a été reçue conformément à l'article 20, paragraphe 1, avec une indication des États pour lesquels des mécanismes de coopération avec les pays tiers ont été mis en place en application de l'article 20, paragraphe 4.
2. La Commission publie, sur son site internet et au Journal officiel de l'Union européenne, la liste des États et des autorités compétentes visés au paragraphe 1 et met régulièrement cette information à jour. La Commission met à la disposition des autorités des États membres chargées de la validation et de la vérification des certificats de capture les coordonnées des autorités des États du pavillon compétentes pour la validation et la vérification desdits certificats, sous forme électronique.
3. La Commission publie, sur son site internet et au Journal officiel de l'Union européenne, la liste des systèmes de documentation des captures reconnus conformément à l'article 13 et met régulièrement cette information à jour.
4. Les États membres conservent les originaux des certificats de capture présentés pour l'importation, des certificats de capture validés pour l'exportation et des rubriques «réexportation» des certificats de capture validées, pendant trois ans ou plus, conformément à la réglementation nationale.
5. Les opérateurs économiques agréés conservent les originaux des documents visés au paragraphe 4 pendant trois ans ou plus, conformément à la réglementation nationale.
CHAPITRE IV
SYSTÈME D'ALERTE COMMUNAUTAIRE
Article 23
Publication d'avis d'alerte
1. Lorsque les informations obtenues en application du chapitre II, III, V, VI, VII, VIII, X ou XI font apparaître un doute fondé quant à la conformité des navires de pêche ou des produits de la pêche de certains pays tiers avec les lois ou les réglementations, y compris les lois ou réglementations applicables communiquées par des pays tiers dans le cadre de la coopération administrative visée à l'article 20, paragraphe 4, ou avec les mesures internationales de conservation et de gestion applicables, la Commission publie sur son site Internet et au Journal officiel de l'Union européenne (série C) un avis d'alerte destiné à prévenir les opérateurs et à garantir que les États membres prennent les mesures appropriées à l'égard des pays tiers concernés, conformément au présent chapitre.
2. La Commission communique les informations visées au paragraphe 1 sans délai aux autorités des États membres ainsi qu'à l'État du pavillon concerné et, le cas échéant, au pays tiers autre que l'État du pavillon visé à l'article 14.
Article 24
Mesures à prendre en cas d'alerte
1. Dès réception des informations communiquées conformément à l'article 23, paragraphe 2, s'il y a lieu et conformément à la gestion du risque, les États membres:
a)
recensent les lots de produits de la pêche en cours d'importation et entrant dans le champ d'application de l'avis d'alerte et procèdent à la vérification du certificat de capture et, le cas échéant, des documents visés à l'article 14, conformément aux dispositions de l'article 17;
b)
prennent les mesures nécessaires pour que les futurs lots de produits de la pêche destinés à l'importation et entrant dans le champ d'application de l'avis d'alerte soient soumis à la vérification du certificat de capture et, le cas échéant, des documents visés à l'article 14, conformément aux dispositions de l'article 17;
c)
recensent tous les lots antérieurs de produits de la pêche entrant dans le champ d'application de l'avis d'alerte et effectuent les vérifications nécessaires, y compris celle des certificats de capture précédemment soumis;
d)
soumettent les navires de pêche entrant dans le champ d'application de l'avis d'alerte aux enquêtes, aux contrôles ou aux inspections nécessaires, en mer, dans les ports ou dans tout autre lieu de débarquement, conformément aux règles du droit international.
2. Les États membres communiquent dans les meilleurs délais à la Commission les résultats de leurs vérifications et demandes de vérification ainsi que les mesures prises lorsque le non-respect des lois, des réglementations ou des mesures internationales de conservation et de gestion applicables est avéré.
3. Lorsque la Commission conclut, à la lumière des résultats des vérifications effectuées en application du paragraphe 1, que le doute fondé ayant motivé l'avis d'alerte n'existe plus, elle prend sans délai les mesures suivantes:
a)
elle publie sur son site internet et au Journal officiel de l'Union européenne un avis annulant l'avis d'alerte précédent;
b)
elle informe de l'annulation l'État du pavillon et, le cas échéant, le pays tiers autre que l'État du pavillon visé à l'article 14; et
c)
elle en avise les États membres, par les canaux appropriés.
4. Lorsque la Commission conclut, à la lumière des résultats des vérifications effectuées en application du paragraphe 1, que le doute fondé qui a donné lieu à l'avis d'alerte subsiste, elle prend sans délai les mesures suivantes:
a)
elle publie, sur son site internet et au Journal officiel de l'Union européenne, une mise à jour de l'avis d'alerte;
b)
elle en informe l'État du pavillon et, le cas échéant, le pays tiers visé à l'article 14;
c)
elle en avise les États membres, par les canaux appropriés; et
d)
le cas échéant, elle en réfère à l'organisation régionale de gestion des pêches dont les mesures de conservation et de gestion sont susceptibles d'avoir été enfreintes.
5. Lorsque la Commission conclut, à la lumière des résultats des vérifications effectuées en application du paragraphe 1, qu'il existe suffisamment d'éléments permettant de considérer que les faits établis constituent un cas de non-respect des lois, des réglementations ou des mesures internationales de conservation et de gestion applicables, elle prend sans délai les mesures suivantes:
a)
elle publie, sur son site internet et au Journal officiel de l'Union européenne, un nouvel avis d'alerte à cet effet;
b)
elle en avise l'État du pavillon et entreprend les démarches et procédures appropriées conformément aux chapitres V et VI;
c)
le cas échéant, elle en avise le pays tiers autre que l'État du pavillon visé à l'article 14;
d)
elle en avise les États membres, par les canaux appropriés; et
e)
le cas échéant, elle en réfère à l'organisation régionale de gestion des pêches dont les mesures de conservation et de gestion sont susceptibles d'avoir été enfreintes.
CHAPITRE V
RECENSEMENT DES NAVIRES DE PÊCHE PRATIQUANT LA PÊCHE INN
Article 25
Suspicion de pêche INN
1. La Commission, ou un organisme qu'elle désigne, collecte et analyse:
a)
toutes les informations relatives à la pêche INN obtenues conformément aux chapitres II, III, IV, VIII, X et XI; et/ou
b)
le cas échéant, toute autre information pertinente comme:
i)
les données des captures;
ii)
les informations commerciales provenant des statistiques nationales ou d'autres sources fiables;
iii)
les registres et bases de données de navires;
iv)
les programmes de documentation des captures et de documentation statistique des organisations régionales de gestion des pêches;
v)
les rapports sur les observations ou autres activités menées sur des navires de pêche soupçonnés d'exercer la pêche INN visés à l'article 3, et les listes de navires INN communiquées ou adoptées par les organisations régionales de gestion des pêches;
vi)
les rapports établis en vertu du règlement (CEE) no 2847/93 sur les navires de pêche présumés pratiquer la pêche INN, visés à l'article 3;
vii)
toute autre information pertinente obtenue, notamment, dans les ports et sur les lieux de pêche.
2. Les États membres peuvent transmettre à tout moment à la Commission toute information supplémentaire pouvant se révéler utile à l'établissement de la liste communautaire des navires INN. La Commission, ou un organisme qu'elle désigne, diffuse l'information, accompagnée de tous les éléments de preuve fournis, auprès des États membres et de l'État du pavillon concerné.
3. La Commission, ou un organisme qu'elle désigne, tient un dossier pour chaque navire de pêche soupçonné de pratiquer la pêche INN; ce dossier est mis à jour à mesure que de nouvelles informations sont obtenues.
Article 26
Présomption de pêche INN
1. La Commission recense les navires de pêche pour lesquels les informations obtenues conformément à l'article 25 suffisent à présumer qu'ils pratiquent la pêche INN justifiant une enquête officielle auprès de l'État du pavillon concerné.
2. La Commission informe les États du pavillon dont certains navires de pêche ont été recensés conformément au paragraphe 1 d'une demande officielle d'enquête sur la pêche INN présumée des navires concernés. Par cet avis, la Commission:
a)
communique toutes les informations qu'elle a recueillies sur la pêche INN présumée;
b)
adresse une demande officielle à l'État du pavillon, l'invitant à prendre toutes les mesures nécessaires afin d'enquêter sur la pêche INN présumée et à lui faire part du résultat de cette enquête en temps opportun;
c)
adresse une demande officielle à l'État du pavillon, l'invitant à prendre des mesures exécutoires immédiates si la présomption pesant sur les navires de pêche concernés se révèle fondée, et à l'informer des mesures prises;
d)
demande à l'État du pavillon d'informer les propriétaires et, le cas échéant, les exploitants des navires de pêche concernés de l'exposé détaillé des raisons motivant le projet d'inscription ainsi que des conséquences, prévues à l'article 37, qui découleraient de l'inclusion de leurs navires de pêche sur la liste communautaire des navires INN. Elle demande également aux États du pavillon de lui transmettre des informations sur les propriétaires et, le cas échéant, les exploitants des navires de pêche, afin de s'assurer que ces personnes puissent être entendues, conformément à l'article 27, paragraphe 2;
e)
informe l'État du pavillon des dispositions des chapitres VI et VII.
3. Les États membres du pavillon dont certains navires ont été recensés conformément au paragraphe 1 reçoivent un avis de la Commission contenant une demande officielle d'enquête sur la pêche INN présumée des navires concernés. Par cet avis, la Commission:
a)
communique toutes les informations qu'elle a recueillies sur la pêche INN présumée;
b)
adresse une demande officielle à l'État membre du pavillon l'invitant à prendre toutes les mesures nécessaires, conformément au règlement (CEE) no 2847/93 afin d'enquêter sur la pêche INN présumée ou, le cas échéant, à rendre compte de toutes les mesures déjà prises pour contrôler ces activités et à partager le résultat de ces enquêtes avec la Commission, en temps opportun;
c)
adresse une demande officielle à l'État membre du pavillon, l'invitant à prendre des mesures exécutoires en temps voulu si la présomption pesant sur les navires de pêche concernés se révèle fondée, et à l'informer des mesures prises;
d)
demande à l'État membre du pavillon d'informer les propriétaires et, le cas échéant, les exploitants des navires de pêche de l'exposé détaillé des raisons motivant le projet d'inscription ainsi que des conséquences, prévues à l'article 37, qui découleraient de l'inclusion de leurs navires sur la liste communautaire des navires INN. Elle demande également aux États membres du pavillon de lui transmettre des informations sur les propriétaires et, le cas échéant, les exploitants des navires de pêche, afin de s'assurer que ces personnes puissent être entendues, conformément à l'article 27, paragraphe 2.
4. La Commission diffuse à tous les États membres les informations sur les navires de pêche dont il est présumé qu'ils pratiquent des activités INN, afin de faciliter la mise en œuvre du règlement (CEE) no 2847/93.
Article 27
Établissement de la liste communautaire des navires INN
1. La Commission établit, conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2, la liste communautaire des navires INN. La liste regroupe les navires de pêche pour lesquels, à l'issue des mesures prises conformément aux articles 25 et 26, les informations obtenues en vertu du présent règlement permettent d'établir qu'ils pratiquent la pêche INN et dont l'État du pavillon n'a pas donné suite aux demandes officielles visées à l'article 26, paragraphe 2, points b) et c), et à l'article 26, paragraphe 3, points b) et c) pour contrer cette pêche INN.
2. Avant d'inscrire un navire de pêche sur la liste communautaire des navires INN, la Commission fournit au propriétaire et, le cas échéant, à l'exploitant du navire concerné un exposé détaillé des raisons motivant le projet d'inscription sur la liste et l'ensemble des éléments étayant la suspicion de pêche INN. Cette déclaration mentionne le droit de demander ou de fournir des informations complémentaires, et donne au propriétaire et, le cas échéant, à l'exploitant la possibilité d'être entendus et de défendre leur cause, en leur laissant suffisamment de temps et de moyens.
3. Lorsque la décision est prise d'inscrire un navire de pêche sur la liste communautaire des navires INN, la Commission en avise le propriétaire et, le cas échéant, l'exploitant du navire concerné, en précisant les raisons motivant cette décision.
4. Les obligations incombant à la Commission en vertu des paragraphes 2 et 3 s'appliquent sans préjudice de la responsabilité première de l'État du pavillon envers le navire de pêche concerné et uniquement dans la mesure où la Commission dispose des informations lui permettant d'identifier le propriétaire et l'exploitant de ce navire.
5. La Commission notifie à l'État du pavillon l'inscription du navire de pêche sur la liste communautaire des navires INN et lui communique l'exposé détaillé des raisons motivant l'inscription sur la liste.
6. La Commission demande aux États du pavillon dont certains navires figurent sur la liste communautaire des navires INN:
a)
d'informer les propriétaires concernés de l'inclusion de leurs navires de pêche sur la liste communautaire des navires INN, des raisons justifiant cette inclusion et des conséquences, prévues à l'article 36, qui en découlent; et
b)
de prendre toutes les mesures nécessaires pour éradiquer la pêche INN, y compris, le cas échéant, par le retrait de l'immatriculation ou des licences de pêche des navires de pêche concernés, et de l'informer des mesures prises.
7. Le présent article ne s'applique pas aux navires de pêche communautaires si l'État membre du pavillon a pris des mesures conformément au paragraphe 8.
8. Les navires de pêche communautaires ne sont pas inscrits sur la liste communautaire des navires INN si l'État membre du pavillon a, en application du présent règlement et du règlement (CEE) no 2847/93, pris des mesures pour contrer les infractions graves visées à l'article 3, paragraphe 2, sans préjudice des mesures prises par les organisations régionales de gestion des pêches.
Article 28
Retrait d'un navire de pêche de la liste communautaire des navires INN
1. La Commission retire un navire de pêche de la liste communautaire des navires INN, conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2, si l'État du pavillon du navire de pêche concerné apporte la preuve:
a)
que ce navire n'a pratiqué aucune des activités de pêche INN ayant motivé son inscription sur la liste, ou
b)
que des sanctions proportionnées, dissuasives et efficaces ont été appliquées pour contrer lesdites activités de pêche INN, notamment à l'encontre des navires de pêche battant pavillon d'un État membre, conformément au règlement (CEE) no 2847/93.
2. Le propriétaire ou, le cas échéant, l'exploitant d'un navire de pêche figurant sur la liste communautaire des navires INN peut adresser à la Commission une demande de révision du statut de ce navire en cas d'inaction de l'État du pavillon en application du paragraphe 1.
La Commission n'envisage de retirer le navire de pêche de la liste que si:
a)
le propriétaire ou l'exploitant apporte la preuve que le navire de pêche ne pratique plus la pêche INN; ou
b)
le navire de pêche inscrit sur la liste a coulé ou a été envoyé au déchirage.
3. Dans tous les autres cas, la Commission n'envisage de retirer le navire de pêche de la liste que si les conditions suivantes sont remplies:
a)
au moins deux années se sont écoulées depuis l'inscription du navire de pêche sur la liste, au cours desquelles la Commission n'a reçu aucun nouvel élément, conformément à l'article 25, permettant de présumer que ce navire pratique la pêche INN; ou
b)
le propriétaire fournit des informations sur l'exploitation actuelle du navire de pêche qui apportent la preuve que ce dernier respecte pleinement les lois, les réglementations et/ou les mesures de conservation et de gestion applicables aux activités de pêche auxquelles il participe; ou
c)
le navire de pêche concerné, son propriétaire ou son exploitant n'ont aucun lien opérationnel ou financier, direct ou indirect, avec d'autres navires, propriétaires ou exploitants, dont il est présumé ou confirmé qu'ils pratiquent la pêche INN.
Article 29
Contenu, diffusion et mise à jour de la liste communautaire des navires INN
1. La liste communautaire des navires INN contient, pour chaque navire de pêche, les renseignements suivants:
a)
le nom et, le cas échéant, les noms antérieurs;
b)
le pavillon et, le cas échéant, les pavillons antérieurs;
c)
le propriétaire et, le cas échéant, les propriétaires antérieurs, y compris, le cas échéant, les propriétaires effectifs;
d)
l'exploitant et, le cas échéant, les exploitants antérieurs;
e)
l'indicatif d'appel et, le cas échéant, les indicatifs d'appel antérieurs;
f)
le numéro Lloyd's/OMI, si disponible;
g)
des photographies, si disponibles;
h)
la date de la première inscription sur la liste;
i)
un résumé des activités justifiant l'inscription du navire sur la liste, accompagné de références à l'ensemble des documents signalant et attestant ces activités.
2. La Commission publie la liste communautaire des navires INN au Journal officiel de l'Union européenne et prend toute mesure nécessaire pour assurer sa diffusion, y compris en la publiant sur son site internet.
3. La Commission met à jour la liste communautaire des navires INN tous les trois mois et instaure un système permettant de notifier automatiquement ces mises à jour aux États membres, aux organisations régionales de gestion des pêches ainsi qu'à tout membre de la société civile qui en fait la demande. La Commission transmet en outre la liste à la FAO ainsi qu'aux organisations régionales de gestion des pêches, afin de renforcer la coopération entre la Communauté et ces organisations dans le but de prévenir, de décourager et d'éradiquer la pêche INN.
Article 30
Listes des navires INN adoptées par les organisations régionales de gestion des pêches
1. Outre les navires de pêche visés à l'article 27, les navires de pêche figurant sur les listes des navires INN adoptées par les organisations régionales de gestion des pêches sont inscrits sur la liste communautaire des navires INN, conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2. Le retrait de ces navires de la liste communautaire des navires INN dépend de la décision prise à leur égard par les organisations régionales de gestion des pêches concernées.
2. Chaque année, lorsqu'elle reçoit des organisations régionales de gestion des pêches les listes des navires de pêche dont il est présumé ou confirmé qu'ils pratiquent des activités de pêche INN, la Commission les notifie aux États membres.
3. La Commission notifie rapidement aux États membres toute adaptation des listes visées au paragraphe 2 du présent article, qu'il s'agisse d'ajouts, de suppressions ou de modifications, et ce au moment où cette adaptation intervient. L'article 37 s'applique aux navires figurant sur les listes INN des organisations régionales de gestion des pêches ainsi adaptées à compter de la notification aux États membres.
CHAPITRE VI
PAYS TIERS NON COOPÉRANTS
Article 31
Recensement des pays tiers non coopérants
1. La Commission recense, conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2, les pays tiers qu'elle considère comme non coopérants dans le cadre de la lutte contre la pêche INN.
2. Le recensement visé au paragraphe 1 se fonde sur l'examen de toutes les informations obtenues conformément aux chapitres II, III, IV, V, VIII, X et XI ou, le cas échéant, de toute autre information pertinente comme les données des captures, les informations commerciales provenant des statistiques nationales ou d'autres sources fiables, les registres et bases de données de navires, les programmes de documentation des captures et de documentation statistique, les listes de navires INN des organisations régionales de gestion des pêches ou toute autre information pertinente obtenue dans les ports et sur les lieux de pêche.
3. Un pays tiers peut être reconnu comme non coopérant s'il ne s'acquitte pas des obligations relatives aux mesures à prendre pour prévenir, décourager et éradiquer la pêche INN que le droit international lui impose en sa qualité d'État du pavillon, d'État du port, d'État côtier ou d'État de commercialisation.
4. Aux fins du paragraphe 3, la Commission se fonde principalement sur l'examen des mesures prises par le pays tiers considéré en ce qui concerne:
a)
la pêche INN récurrente pour laquelle il a été établi de manière appropriée qu'elle est pratiquée ou facilitée par des navires battant son pavillon ou par certains de ses ressortissants, ou par des navires de pêche opérant dans ses eaux maritimes ou utilisant ses ports; ou
b)
l'accès de produits issus de la pêche INN à son marché.
5. Aux fins du paragraphe 3, la Commission tient compte:
a)
de l'efficacité avec laquelle le pays tiers concerné coopère avec la Communauté, en donnant suite aux demandes de la Commission l'invitant à enquêter sur des cas de pêche INN et d'activités connexes, à fournir des informations complémentaires à leur égard ou à en assurer le suivi;
b)
de l'efficacité des mesures exécutoires prises par le pays tiers concerné envers les opérateurs responsables de la pêche INN et, notamment, de l'application de sanctions d'une sévérité suffisante pour priver les contrevenants des bénéfices découlant de la pêche INN;
c)
de l'historique, de la nature, des circonstances, de l'ampleur et de la gravité des manifestations de la pêche INN considérée;
d)
pour les pays en développement, des capacités existantes des autorités compétentes.
6. Aux fins du paragraphe 3, la Commission prend également en considération:
a)
la ratification, par le pays tiers concerné, d'instruments internationaux dans le domaine de la pêche ou son adhésion à de tels instruments, notamment la CNUDM, l'accord des Nations unies sur les stocks de poissons et l'accord FAO;
b)
le statut de partie contractante du pays tiers concerné auprès des organisations régionales de gestion des pêches, ou l'engagement de ce pays à appliquer les mesures de conservation et de gestion établies par lesdites organisations;
c)
tout acte ou toute omission du pays tiers concerné susceptible d'avoir réduit l'efficacité des lois, des réglementations ou des mesures internationales de conservation et de gestion applicables.
7. Le cas échéant, les difficultés spécifiques des pays en développement, notamment en ce qui concerne le suivi, le contrôle et la surveillance des activités de pêche, sont dûment prises en considération lors de la mise en œuvre du présent article.
Article 32
Démarches envers les pays reconnus comme pays tiers non coopérants
1. La Commission avertit sans délai les pays susceptibles d'être reconnus comme pays tiers non coopérants conformément aux critères établis à l'article 31. Elle inclut dans cette notification:
a)
la ou les raisons de la reconnaissance comme pays non coopérant, accompagnées des informations probantes;
b)
la possibilité de lui répondre par écrit au sujet de la décision de reconnaissance comme pays non coopérant ou de communiquer toute autre information pertinente, par exemple, des éléments de preuve réfutant cette reconnaissance ou, le cas échéant, un plan d'action destiné à améliorer la situation et les mesures prises pour remédier à la situation;
c)
le droit de demander ou de fournir des informations supplémentaires;
d)
les conséquences, prévues à l'article 38, de la reconnaissance comme pays tiers non coopérant.
2. La Commission inclut également dans la notification visée au paragraphe 1 une demande invitant le pays tiers concerné à prendre toutes les mesures nécessaires pour faire cesser les activités de pêche INN en question et prévenir toute activité de ce type à l'avenir, et à remédier à tout acte ou à toute omission visés à l'article 31, paragraphe 6, point c).
3. La Commission recourt à plusieurs moyens de communication pour transmettre sa notification et sa demande au pays tiers concerné. Elle s'assure auprès de ce pays qu'il a effectivement reçu la notification.
4. La Commission accorde au pays tiers concerné le temps suffisant pour répondre à la notification et un délai raisonnable pour remédier à la situation.
Article 33
Établissement d'une liste des pays tiers non coopérants
1. Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission, décide d'une liste des pays tiers non coopérants.
2. La Commission informe sans délai le pays tiers concerné de sa reconnaissance comme pays tiers non coopérant et des mesures appliquées conformément à l'article 38; elle lui demande en outre de remédier à la situation et de lui faire part des dispositions prises afin de garantir le respect des mesures de conservation et de gestion par ses navires de pêche.
3. À la suite d'une décision prise conformément au paragraphe 1 du présent article, la Commission la notifie sans délai aux États membres et leur demande de veiller à l'application immédiate des mesures prévues à l'article 38. Les États membres communiquent à la Commission toute mesure qu'ils ont prise en réponse à cette demande.
Article 34
Retrait de la liste des pays tiers non coopérants
1. Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission, retire un pays tiers de la liste des pays tiers non coopérants si le pays tiers concerné apporte la preuve qu'il a remédié à la situation ayant justifié son inscription sur la liste. Une décision de retrait prend également en considération l'adoption, par les pays tiers concernés, de mesures concrètes susceptibles d'entraîner une amélioration durable de la situation.
2. À la suite d'une décision prise conformément au paragraphe 1 du présent article, la Commission informe sans délai les États membres de la levée des mesures visées à l'article 38 en ce qui concerne le pays tiers considéré.
Article 35
Publication de la liste des pays tiers non coopérants
La Commission publie la liste des pays tiers non coopérants au Journal officiel de l'Union européenne et prend toute mesure nécessaire pour assurer la diffusion de cette liste, y compris en la publiant sur son site internet. La Commission procède régulièrement à une mise à jour de cette liste et prévoit un système permettant de notifier automatiquement ces mises à jour aux États membres, aux organisations régionales de gestion des pêches ainsi qu'à tout membre de la société civile qui en fait la demande. La Commission transmet en outre la liste des pays tiers non coopérants à la FAO ainsi qu'aux organisations régionales de gestion des pêches, afin de renforcer la coopération entre la Communauté et ces organisations dans le but de prévenir, de décourager et d'éradiquer la pêche INN.
Article 36
Mesures d'urgence
1. S'il existe des éléments prouvant que les mesures adoptées par un pays tiers compromettent les mesures de gestion et de conservation adoptées par une organisation régionale de gestion des pêches, la Commission est en droit de prendre, dans le respect de ses obligations internationales, des mesures d'urgence pour une durée maximale de six mois. La Commission peut prendre une nouvelle décision pour proroger les mesures d'urgence d'une durée maximale de six mois.
2. Les mesures d'urgence visées au paragraphe 1 peuvent notamment prévoir:
a)
que les navires de pêche autorisés à pêcher et battant pavillon du pays tiers concerné ne sont pas autorisés à accéder aux ports des États membres, sauf en cas de force majeure ou de détresse visé à l'article 4, paragraphe 2, pour bénéficier des services strictement nécessaires pour régler ces situations;
b)
que les navires de pêche battant pavillon d'un État membre ne sont pas autorisés à pratiquer des activités conjointes de pêche avec les navires battant pavillon du pays tiers concerné;
c)
que les navires de pêche battant pavillon d'un État membre ne sont pas autorisés à pêcher dans les eaux maritimes relevant de la juridiction du pays tiers concerné, sans préjudice des dispositions établies dans les accords de pêche bilatéraux;
d)
que la livraison de poissons vivants destinés à l'aquaculture dans les eaux maritimes relevant de la juridiction du pays tiers concerné n'est pas autorisée;
e)
que les poissons vivants capturés par les navires de pêche battant pavillon du pays tiers concerné ne sont pas acceptés à des fins d'aquaculture dans les eaux maritimes relevant de la juridiction d'un État membre.
3. Les mesures d'urgence prennent effet immédiatement. Elles sont notifiées aux États membres et au pays tiers concerné et publiées au Journal officiel de l'Union européenne.
4. Les États membres concernés peuvent saisir le Conseil de la décision de la Commission visée au paragraphe 3 dans un délai de dix jours ouvrables à compter de la réception de la notification.
5. Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée, peut prendre une décision différente dans un délai d'un mois à compter de la date à laquelle il a été saisi.
CHAPITRE VII
MESURES À L'ÉGARD DES NAVIRES DE PÊCHE ET ÉTATS IMPLIQUÉS DANS LA PÊCHE INN
Article 37
Mesures à l'égard des navires de pêche figurant sur la liste communautaire des navires INN
Les mesures prévues ci après s'appliquent aux navires de pêche figurant sur la liste communautaire des navires INN («les navires de pêche INN»):
1)
les États membres du pavillon ne soumettent à la Commission aucune demande d'autorisation de pêche relative aux navires de pêche INN;
2)
les autorisations de pêche ou les permis de pêche spéciaux délivrés par les États membres du pavillon aux navires de pêche INN sont retirés;
3)
les navires de pêche INN battant pavillon d'un pays tiers ne sont pas autorisés à pêcher dans les eaux communautaires et ne peuvent être affrétés;
4)
les navires de pêche battant pavillon d'un État membre ne réalisent aucune opération de transformation de poisson pour ou avec les navires de pêche INN, pas plus qu'ils ne prennent part à des opérations de transbordement ou à des opérations conjointes de pêche avec lesdits navires;
5)
les navires de pêche INN battant pavillon d'un État membre sont autorisés à accéder à leur port d'attache uniquement, à l'exclusion de tout autre port communautaire, sauf en cas de force majeure ou de détresse. Les navires de pêche INN battant pavillon d'un pays tiers ne sont pas autorisés à accéder aux ports des États membres, sauf en cas de force majeure ou de détresse. Un État membre peut toutefois autoriser un navire de pêche INN à accéder à ses ports, à condition que soient saisies les captures se trouvant à bord ainsi que, le cas échéant, les engins de pêche interdits conformément aux mesures de conservation et de gestion adoptées par les organisations régionales de gestion des pêches. Les États membres saisissent également les captures ainsi que, le cas échéant, les engins de pêche interdits conformément à ces mesures, se trouvant à bord des navires de pêche INN autorisés à accéder à leurs ports à la suite d'un cas de force majeure ou de détresse;
6)
les navires de pêche INN battant pavillon d'un pays tiers ne peuvent être ravitaillés en provision, en carburant, ni bénéficier d'autres services dans les ports de la Communauté, sauf en cas de force majeure ou de détresse;
7)
les navires de pêche INN battant pavillon d'un pays tiers ne sont pas autorisés à changer d'équipage, si ce n'est dans la mesure nécessaire en cas de force majeure ou de détresse;
8)
les États membres ne délivrent pas de pavillon aux navires de pêche INN;
9)
l'importation de produits de la pêche capturés par les navires de pêche INN est interdite, les certificats de capture accompagnant lesdits produits ne pouvant donc être acceptés ou validés;
10)
l'exportation et la réexportation, en vue de la transformation, de produits de la pêche provenant de navires de pêche INN sont interdites;
11)
les navires de pêche INN n'ayant ni poisson ni équipage à leur bord sont autorisés à accéder à un port aux fins de déchirage, mais ce, sans préjudice des éventuelles poursuites et sanctions dont ces navires et toute personne physique ou morale concernée pourraient faire l'objet.
Article 38
Mesures à l'égard des pays tiers non coopérants
Les mesures prévues ci-après s'appliquent aux pays tiers non coopérants:
1)
l'importation dans la Communauté de produits de la pêche capturés par les navires de pêche battant pavillon de ces pays est interdite, les certificats de capture accompagnant lesdits produits ne pouvant donc être acceptés. Lorsque la reconnaissance d'un pays comme pays tiers non coopérant conformément à l'article 31 se justifie par le fait que ce pays tiers n'a pas adopté de mesures appropriées en ce qui concerne la pêche INN relative à un stock ou à une espèce donnés, l'interdiction d'importation s'applique uniquement audit stock ou à ladite espèce;
2)
l'achat de navires de pêche battant pavillon d'un pays tiers non coopérant par les opérateurs communautaires est interdit;
3)
le passage d'un navire de pêche battant pavillon d'un État membre sous pavillon d'un pays tiers non coopérant est interdit;
4)
les États membres interdisent aux navires de pêche battant leur pavillon de conclure des accords d'affrètement avec les pays tiers non coopérants;
5)
l'exportation de navires de pêche communautaires vers les pays tiers non coopérants est interdite;
6)
les accords commerciaux privés entre les ressortissants d'un État membre et les pays tiers non coopérants visant à permettre à un navire de pêche battant pavillon de l'État membre considéré d'exploiter les possibilités de pêche de ces pays sont interdits;
7)
les opérations conjointes de pêche associant des navires de pêche battant pavillon d'un État membre et un navire de pêche battant pavillon d'un pays tiers non coopérant sont interdites;
8)
la Commission propose la dénonciation de tout accord de pêche bilatéral existant ou de tout accord de partenariat dans le secteur de la pêche conclu avec un pays tiers non coopérant qui prévoit la cessation de l'accord en cas de non-respect des engagements pris par le pays tiers au regard de la lutte contre la pêche INN;
9)
la Commission ne participe à aucune négociation destinée à conclure un accord de pêche bilatéral ou des accords de partenariat dans le domaine de la pêche avec les pays tiers non coopérants.
CHAPITRE VIII
RESSORTISSANTS
Article 39
Ressortissants pratiquant ou facilitant la pêche INN
1. Les ressortissants relevant de la juridiction des États membres («ressortissants») ne facilitent ni ne pratiquent la pêche INN, que ce soit en acceptant un engagement à bord, en tant qu'exploitants ou propriétaires effectifs des navires de pêche figurant sur la liste communautaire des navires INN.
2. Sans préjudice de la responsabilité principale de l'État du pavillon, les États membres coopèrent entre eux ainsi qu'avec les pays tiers et prennent toutes les mesures appropriées, conformément à la législation nationale et communautaire, pour identifier les ressortissants qui soutiennent ou pratiquent la pêche INN.
3. Sans préjudice de la responsabilité principale de l'État du pavillon, les États membres prennent toutes les mesures appropriées, sous réserve de leurs lois et réglementations applicables, et en conformité avec elles, à l'égard de leurs ressortissants qui soutiennent ou pratiquent la pêche INN.
4. Chaque État membre communique à la Commission le nom des autorités compétentes chargées de la coordination de la collecte et de la vérification des informations relatives aux activités des ressortissants visés au présent chapitre, ainsi que de la notification à la Commission et de la coopération avec cette dernière.
Article 40
Prévention et sanctions
1. Les États membres encouragent les ressortissants à notifier toute information dont ils ont connaissance concernant des intérêts juridiques, bénéficiaires ou financiers dans des navires de pêche battant pavillon d'un pays tiers ou concernant un contrôle sur de tels navires, ainsi que le nom des navires concernés.
2. Les ressortissants d'un État membre ne vendent pas de navires de pêche aux opérateurs concernés par l'exploitation, la gestion ou la propriété de navires de pêche figurant sur la liste communautaire des navires INN, pas plus qu'ils n'en exportent à destination desdits opérateurs.
3. Sans préjudice d'autres dispositions de la législation communautaire en matière de fonds publics, les États membres n'octroient aucune aide publique au titre de régimes nationaux ou communautaires aux opérateurs concernés par l'exploitation, la gestion ou la propriété de navires de pêche figurant sur la liste communautaire des navires INN.
4. Les États membres s'efforcent d'obtenir des informations sur l'existence d'accords conclus entre les ressortissants et un pays tiers permettant de faire passer des navires de pêche battant leur pavillon sous pavillon dudit pays. Ils en avisent la Commission en lui transmettant une liste des navires de pêche concernés.
CHAPITRE IX
MESURES EXÉCUTOIRES IMMÉDIATES, SANCTIONS ET SANCTIONS ACCESSOIRES
Article 41
Champ d'application
Le présent chapitre s'applique:
1)
aux infractions graves commises sur le territoire des États membres auxquels le traité s'applique ou dans les eaux maritimes relevant de la souveraineté ou de la juridiction des États membres, à l'exception des eaux adjacentes aux territoires visés à l'annexe II du traité;
2)
aux infractions graves commises par des navires de pêche communautaires ou par des ressortissants d'États membres;
3)
aux infractions graves détectées sur le territoire ou dans les eaux visées au point 1 du présent article, mais qui ont été commises en haute mer ou sous la juridiction d'un pays tiers, et qui sont sanctionnées conformément à l'article 11, paragraphe 4.
Article 42
Infractions graves
1. Aux fins du présent règlement, on entend par infractions graves:
a)
les activités considérées comme de la pêche INN conformément aux critères établis à l'article 3;
b)
la réalisation d'opérations économiques concernant directement la pêche INN, y compris l'échange de produits de la pêche INN ou l'importation de ceux-ci;
c)
la falsification de documents visés par le présent règlement ou l'utilisation de ces faux documents ou de documents non valables.
2. La gravité de l'infraction est déterminée par l'autorité compétente d'un État membre en tenant compte des critères énoncés à l'article 3, paragraphe 2.
Article 43
Mesures exécutoires immédiates
1. Lorsqu'une personne physique est suspectée ou prise en flagrant délit d'infraction grave ou lorsqu'une personne morale est suspectée d'être responsable d'une telle infraction, les États membres ouvrent une enquête en bonne et due forme sur l'infraction en question et, conformément à leur droit national et en fonction de la gravité de l'infraction, prennent des mesures exécutoires immédiates comme:
a)
l'arrêt immédiat des activités de pêche;
b)
le rappel au port du navire de pêche;
c)
le rappel du moyen de transport vers un autre lieu en vue d'une inspection;
d)
l'acquittement d'une caution;
e)
la saisie des engins de pêche, des captures ou des produits de la pêche;
f)
l'immobilisation temporaire du navire de pêche ou du moyen de transport concerné;
g)
la suspension de l'autorisation de pêche.
2. Les mesures exécutoires sont de nature à éviter la poursuite de l'infraction grave concernée et à permettre aux autorités compétentes de mener à bien l'enquête sur cette infraction.
Article 44
Sanctions en cas d'infractions graves
1. Les États membres veillent à ce que les personnes physiques ayant commis une infraction grave ou les personnes morales reconnues responsables d'une telle infraction fassent l'objet de sanctions administratives efficaces, proportionnées et dissuasives.
2. Les États membres imposent une sanction maximale d'un montant égal à au moins cinq fois la valeur des produits de la pêche obtenus dans le cadre de ladite infraction.
En cas d'infraction grave répétée au cours d'une période de cinq ans, les États membres imposent une sanction maximale d'un montant égal à au moins huit fois la valeur des produits de la pêche obtenus dans le cadre de ladite infraction.
Lorsqu'ils appliquent ces sanctions, les États membres tiennent également compte de la valeur du préjudice causé aux ressources halieutiques et au milieu marin concernés.
3. Les États membres peuvent également, ou à titre d'alternative, avoir recours à des sanctions pénales efficaces, proportionnées et dissuasives.
Article 45
Sanctions accessoires
Les sanctions prévues au présent chapitre peuvent être assorties d'autres sanctions ou mesures, et notamment:
1)
la mise sous séquestre du navire de pêche impliqué dans l'infraction;
2)
l'immobilisation temporaire du navire de pêche;
3)
la saisie des engins, des captures et des produits de pêche interdits;
4)
la suspension ou le retrait de l'autorisation de pêche;
5)
la réduction ou le retrait des droits de pêche;
6)
l'exclusion temporaire ou permanente du droit à obtention de nouveaux droits de pêche;
7)
l'interdiction temporaire ou permanente de bénéficier de subventions ou d'un soutien publics;
8)
la suspension ou le retrait du statut d'opérateur économique agréé accordé en vertu de l'article 16, paragraphe 3.
Article 46
Niveau global des sanctions et des sanctions accessoires
Le niveau global des sanctions et des sanctions accessoires est calculé de telle manière que les contrevenants soient effectivement privés des avantages économiques découlant des infractions graves qu'ils ont commises sans préjudice du droit légitime à exercer une profession. À cette fin, les mesures exécutoires immédiates adoptées en application de l'article 43 sont également prises en considération.
Article 47
Responsabilité des personnes morales
1. Les personnes morales sont tenues pour responsables d'infractions graves lorsque celles-ci sont commises à leur profit par toute personne physique agissant soit individuellement, soit en tant que membre d'un organe de la personne morale, qui exerce un pouvoir déterminant en son sein, sur l'une des bases suivantes:
a)
un pouvoir de représentation de la personne morale; ou
b)
un pouvoir de prendre des décisions au nom de la personne morale; ou
c)
un pouvoir d'exercer un contrôle au sein de la personne morale.
2. Une personne morale peut être tenue pour responsable lorsqu'un défaut de surveillance ou de contrôle imputable à une personne physique visée au paragraphe 1 a permis que l'infraction grave soit commise au profit de ladite personne morale par une personne physique placée sous son autorité.
3. La responsabilité de la personne morale n'exclut pas les poursuites à l'encontre des personnes physiques auteurs, instigatrices ou complices des infractions concernées.
CHAPITRE X
MISE EN ŒUVRE DES DISPOSITIONS ADOPTÉES DANS LE CADRE DE CERTAINES ORGANISATIONS RÉGIONALES DE GESTION DES PÊCHES EN MATIÈRE D'OBSERVATION DES NAVIRES DE PÊCHE
Article 48
Observation en mer
1. Les dispositions du présent chapitre s'appliquent aux activités de pêche soumises aux règles en matière d'observation en mer adoptées par les organisations régionales de gestion des pêches, qui ont un caractère contraignant pour la Communauté.
2. Lorsqu'une autorité compétente d'un État membre chargée de l'inspection en mer observe un navire de pêche pratiquant des activités susceptibles de constituer une pêche INN, elle établit immédiatement un rapport relatif à cette observation. Ce rapport et les résultats des enquêtes menées sur ce navire de pêche par cet État membre sont considérés comme des preuves aux fins de la mise en œuvre des systèmes de recensement et d'exécution prévus au présent règlement.
3. Lorsque le capitaine d'un navire de pêche communautaire ou d'un navire de pêche d'un pays tiers observe un navire de pêche pratiquant des activités visées au paragraphe 2, il peut réunir autant d'informations que possible au sujet de cette observation, par exemple:
a)
le nom et la description du navire de pêche;
b)
l'indicatif d'appel du navire de pêche;
c)
le numéro d'immatriculation du navire de pêche et, le cas échéant, son numéro Lloyd's/OMI;
d)
l'État du pavillon du navire de pêche;
e)
la position (latitude, longitude) au moment de la première identification;
f)
la date et l'heure UTC de la première identification;
g)
une ou plusieurs photographies du navire de pêche pour étayer l'observation;
h)
toute autre information pertinente concernant les activités observées du navire de pêche concerné.
4. Les rapports d'observation sont envoyés sans délai à l'autorité compétente de l'État membre du pavillon du navire de pêche effectuant l'observation, laquelle les transmet dans les meilleurs délais à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne. La Commission ou l'organisme qu'elle désigne avertit alors immédiatement l'État du pavillon du navire de pêche observé. La Commission ou un organisme qu'elle désigne communique ensuite le rapport d'observation à tous les États membres et, le cas échéant, au secrétaire exécutif des organisations régionales de gestion des pêches concernées pour qu'il y soit donné suite conformément aux dispositions adoptées par ces organisations.
5. Un État membre qui reçoit de l'autorité compétente d'une partie contractante d'une organisation régionale de gestion des pêches un rapport d'observation relatif aux activités d'un navire de pêche battant son pavillon transmet dès que possible ce rapport, ainsi que toutes les informations utiles, à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne; la Commission ou l'organisme qu'elle désigne communique alors ces informations au secrétaire exécutif de l'organisation régionale de gestion des pêches concernée pour qu'il y soit donné suite conformément aux dispositions adoptées par cette organisation, le cas échéant.
6. Le présent article s'applique sans préjudice de dispositions plus strictes adoptées par les organisations régionales de gestion des pêches dont la Communauté est partie contractante.
Article 49
Transmission d'informations concernant les navires de pêche observés
1. Les États membres qui reçoivent des informations suffisamment étayées concernant des navires de pêche observés les transmettent sans délai à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne sous la forme déterminée conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2.
2. La Commission ou l'organisme qu'elle désigne examine également les informations suffisamment étayées concernant des navires de pêche observés qui ont été transmises par des citoyens, des organisations issues de la société civile, y compris les organisations environnementales, ainsi que par des représentants des parties prenantes du secteur de la pêche ou du commerce du poisson.
Article 50
Enquêtes sur les navires de pêche observés
1. Les États membres ouvrent, dans les meilleurs délais, une enquête sur les activités des navires de pêche battant leur pavillon observés conformément à l'article 49.
2. Les États membres informent, par voie électronique lorsque c'est possible, la Commission ou l'organisme qu'elle désigne des détails de l'ouverture d'une enquête et de toute mesure prise ou envisagée à l'égard des navires de pêche battant leur pavillon ayant été observés, dès que possible et en tout état cause dans les deux mois suivant la communication du rapport d'observation conformément à l'article 48, paragraphe 4. Des rapports sur l'état d'avancement des enquêtes relatives aux activités des navires de pêche observés sont transmis à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne à intervalles réguliers appropriés. Un rapport final est communiqué, à l'issue des enquêtes, à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne.
3. Les États membres autres que l'État membre du pavillon concerné vérifient, le cas échéant, si les navires de pêche observés ayant été signalés ont mené des activités dans les eaux maritimes relevant de leur juridiction ou si des produits de la pêche provenant de ces navires ont été débarqués ou importés sur leur territoire, et ils examinent les antécédents de ces navires en matière de respect des mesures de conservation et de gestion applicables. Les États membres notifient sans délai à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne, ainsi qu'à l'État membre du pavillon concerné, les résultats de leurs vérifications et enquêtes.
4. La Commission ou l'organisme qu'elle désigne communique à l'ensemble des États membres les informations reçues conformément aux paragraphes 2 et 3.
5. Le présent article s'applique sans préjudice des dispositions du chapitre V du règlement (CE) no 2371/2002 et des dispositions adoptées par les organisations régionales de gestion des pêches dont la Communauté est partie contractante.
CHAPITRE XI
ASSISTANCE MUTUELLE
Article 51
Assistance mutuelle
1. Les autorités administratives chargées de l'application du présent règlement dans les États membres coopèrent entre elles, ainsi qu'avec les autorités administratives des pays tiers et avec la Commission, afin d'assurer le respect du présent règlement.
2. Aux fins du paragraphe 1, un mécanisme d'assistance mutuelle est établi, lequel comporte un système d'information automatisé, dénommé «système d'information sur la pêche INN», qui est géré par la Commission ou par un organisme qu'elle désigne, en vue d'aider les autorités compétentes à prévenir la pêche INN ainsi qu'à enquêter sur cette dernière et à poursuivre les contrevenants.
3. Les modalités d'application du présent chapitre sont arrêtées conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2.
CHAPITRE XII
DISPOSITIONS FINALES
Article 52
Mise en œuvre
Les mesures nécessaires à la mise en œuvre du présent règlement sont arrêtées conformément à la procédure prévue à l'article 54, paragraphe 2.
Article 53
Soutien financier
Les États membres peuvent exiger des opérateurs concernés qu'ils contribuent aux coûts liés à la mise en œuvre du présent règlement.
Article 54
Procédure de comité
1. La Commission est assistée par le comité institué en vertu de l'article 30 du règlement (CE) no 2371/2002.
2. Dans le cas où il est fait référence au présent paragraphe, les articles 4 et 7 de la décision 1999/468/CE s'appliquent.
La période prévue à l'article 4, paragraphe 3, de la décision 1999/468/CE est fixée à un mois.
Article 55
Obligations en matière de rapports
1. Tous les deux ans, les États membres transmettent à la Commission un rapport sur l'application du présent règlement, au plus tard le 30 avril de l'année civile suivante.
2. Sur la base des rapports des États membres et de ses propres observations, la Commission établit tous les trois ans un rapport qu'elle soumet au Parlement européen et au Conseil.
3. Une évaluation de l'incidence du présent règlement sur la pêche INN est réalisée par la Commission, au plus tard le 29 octobre 2013.
Article 56
Abrogations
L'article 28 ter, paragraphe 2, les articles 28 sexies, 28 septies et 28 octies, et l'article 31, paragraphe 2, point a) du règlement (CEE) no 2847/93, le règlement (CE) no 1093/94, le règlement (CE) no 1447/1999, les articles 8, 19 bis, 19 ter, 19 quater, 21, 21 ter et 21 quater du règlement (CE) no 1936/2001 ainsi que les articles 26 bis, 28, 29, 30 et 31 du règlement (CE) no 601/2004 sont abrogés avec effet au 1er janvier 2010.
Les références aux règlements abrogés s'entendent comme faites au présent règlement.
Article 57
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Le présent règlement s'applique à compter du 1er janvier 2010.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 29 septembre 2008.