ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 21. října 2004,
kterým se Spojenému království povoluje zavést zvláštní opatření odchylující se od článku 11 šesté směrnice 77/388/EHS o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu
(2004/736/ES)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na šestou směrnici Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu - Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (1), a zejména na článek 27 této směrnice,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dopisem evidovaným generálním sekretariátem Komise dne 13. února 2004 požádalo Spojené království o povolení k zavedení zvláštního opatření odchylujícího se od čl. 11 části A odst. 1 písm. a) směrnice 77/388/EHS.
(2)
Cílem odchylky je zabránit vyhýbání se placení daně z přidané hodnoty (dále jen „DPH“) podhodnocováním dodávek. Odchylka je konkrétně určena k zabránění obcházení čl. 6 odst. 2 směrnice 77/388/EHS tím, že v rámci odvětví obchodu s motorovými vozidly mohou zaměstnanci používat automobily za minimální poplatek. Protože tento poplatek zřejmě představuje protiplnění za dodání, vybírá se DPH podle čl. 11 části A odst. 1 písm. a) směrnice 77/388/EHS z částky skutečně zaplacené zaměstnancem. Protože je však z důvodu zaměstnaneckého poměru mezi oběma dotčenými stranami skutečně zaplacená částka uměle snížena, výrazně se tak snižují příjmy z DPH.
(3)
Spojenému království již byla udělena odchylka z článku 11, určená k řešení problematiky podhodnocených dodávek mezi osobami ve spojení v případech, kdy je příjemce od daně částečně nebo zcela osvobozen. Protože v čase udělení odchylky nebyli zaměstnanci zahrnuti do definice „osob ve spojení“, a protože zaměstnanec není osobou povinnou k dani, která je od daně zcela či částečně osvobozena, je třeba další, konkrétněji zaměřené odchylky.
(4)
Zvláštní opatření by se proto mělo vztahovat pouze na případy, kdy je správa schopna dojít k závěru, že základ daně stanovený podle čl. 11 části A odst. 1 písm. a) je ovlivněn zaměstnaneckým poměrem dvou dotčených stran. Tento závěr by měl být v každém případě založen na prokázaných skutečnostech, nikoli na předpokladech.
(5)
Vzhledem k omezenému rozsahu odchylky je zvláštní opatření úměrné sledovanému cíli.
(6)
Odchylka nemá nepříznivý dopad na vlastní zdroje Společenství vycházející z DPH,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylně od čl. 11 části A odst. 1 písm. a) směrnice 77/388/EHS se Spojenému království až do 31. prosince 2009 povoluje v případě dodání služeb spočívajících v použití motorového vozidla, kde dodavatel a příjemce jsou osobami ve spojení v oblasti obchodu s motorovými vozidly, považovat za základ daně hodnotu obvyklé ceny takového dodání.
Článek 2
Článek 1 se použije, pouze pokud jsou splněny následující podmínky:
a)
dodavatel je oprávněn odečíst částečně nebo zcela daň z přidané hodnoty použitelnou u motorového vozidla;
b)
příjemce není osobou zcela povinnou k dani a je spojen s dodavatelem zaměstnaneckým poměrem stanoveným ve vnitrostátních právních předpisech;
c)
z okolností případu lze odůvodněně dojít k závěru, že zaměstnanecký poměr podle písmene b) ovlivnil základ daně určený podle čl. 11 části A odst. 1 písm. a) směrnice 77/388/EHS.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.
V Lucemburku dne 21. října 2004.
DÉCISION DU CONSEIL
du 21 octobre 2004
autorisant le Royaume-Uni à introduire une mesure particulière dérogatoire à l’article 11 de la sixième directive en matière d’harmonisation des législations des États membres relatives aux taxes sur le chiffre d’affaires (77/388/CEE)
(2004/736/CE)
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu la sixième directive 77/388/CEE du Conseil du 17 mai 1977 en matière d’harmonisation des législations des États membres relatives aux taxes sur le chiffre d’affaires - système commun de taxe sur la valeur ajoutée: assiette uniforme (1), et notamment son article 27,
vu la proposition de la Commission,
considérant ce qui suit:
(1)
Par un courrier enregistré par le secrétariat général de la Commission le 13 février 2004, le Royaume-Uni a sollicité l’autorisation d’introduire une mesure particulière dérogatoire à l’article 11, titre A, paragraphe 1, point a), de la directive 77/388/CEE.
(2)
Cette mesure dérogatoire a pour objet de lutter contre l’évasion fiscale en matière de taxe sur la valeur ajoutée (TVA) résultant de la sous-évaluation de certaines prestations de services. Elle est spécialement conçue pour éviter que l’article 6, paragraphe 2, de la directive 77/388/CEE soit tourné au moyen d’une pratique consistant, dans le secteur du commerce automobile, à autoriser les salariés à utiliser des véhicules à des fins privées contre paiement d’un montant symbolique. Ce montant étant assimilé à la contrepartie d’une prestation de services, la TVA est calculée sur la base de la somme effectivement acquittée par le salarié, conformément à l’article 11, titre A, paragraphe 1, point a), de la directive 77/388/CEE. Cependant, en raison de la relation employeur-salarié existant entre les parties concernées, le montant effectivement payé est artificiellement peu élevé, ce qui se traduit par des recettes de TVA sensiblement inférieures.
(3)
Le Royaume-Uni bénéficie déjà d’une dérogation à l’article 11 visant à lutter contre le problème des prestations de services sous-évaluées effectuées entre personnes liées et dont le destinataire est totalement ou partiellement exonéré. Étant donné qu’à l’époque où la dérogation a été accordée, la définition de «personnes liées» ne couvrait pas la relation entre employeurs et salariés, et compte tenu du fait que les salariés ne sont pas des assujettis totalement ou partiellement exonérés, une mesure dérogatoire supplémentaire et plus spécifique est nécessaire.
(4)
La mesure particulière ne devrait s’appliquer que dans les cas où l’administration est en mesure d’établir que l’existence d’une relation employeur-salarié entre les deux parties concernées a eu une incidence sur la base d’imposition déterminée conformément à l’article 11, titre A, paragraphe 1, point a). Dans tous les cas, cette constatation doit se fonder sur des faits avérés et non sur des présomptions.
(5)
Compte tenu du fait que la dérogation a un champ d’application restreint, la mesure particulière est proportionnée à l’objectif poursuivi.
(6)
La dérogation n’a pas d’incidence négative sur les ressources propres de la Communauté provenant de la TVA,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Par dérogation aux dispositions de l’article 11, titre A, paragraphe 1, point a), de la directive 77/388/CEE, dans le cas d’une prestation de services portant sur l’utilisation d’un véhicule automobile et lorsque le prestataire et le destinataire sont des personnes liées appartenant au secteur du commerce automobile, le Royaume-Uni est autorisé, jusqu’au 31 décembre 2009, à considérer la valeur normale de cette prestation de services comme la base d’imposition.
Article 2
L’article 1er ne s’applique que lorsque les conditions suivantes sont réunies:
a)
le prestataire de services a le droit de déduire, totalement ou partiellement, la taxe sur la valeur ajoutée grevant le véhicule automobile;
b)
le destinataire de la prestation n’est pas un assujetti total et est lié au prestataire par une relation employeur-salarié dont la nature est précisée dans la législation nationale;
c)
on peut raisonnablement conclure des particularités du cas examiné que l’existence de la relation employeur-salarié visée au point b) a eu une incidence sur la base d’imposition déterminée conformément à l’article 11, titre A, paragraphe 1, point a), de la directive 77/388/CEE.
Article 3
Le Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d’Irlande du Nord est destinataire de la présente décision.
Fait à Luxembourg, le 21 octobre 2004.