Nařízení Rady (EHS) č. 2861/93
ze dne 18. října 1993
o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých magnetických disků (3,5″ disket) pocházejících z Japonska, Tchaj-wanu a Čínské lidové republiky a o konečném výběru prozatímně uloženého cla
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2423/88 ze dne 11. července 1988 o ochraně před dumpingovými nebo subvencovanými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1], a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci v rámci poradního výboru podle výše uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1) Komise nařízením (EHS) č. 920/93 [2] (dále jen "prozatímní nařízení") uvalila prozatímní antidumpingové clo na dovozy některých magnetických disků (dále jen "3,5″ diskety") pocházejících z Japonska, Tchaj-wanu a Čínské lidové republiky spadající pod kód KN ex85232090; uvedené clo bylo prodlouženo na období nejvýše dvou měsíců nařízením Rady (EHS) č. 2206/93 [3].
B. NÁSLEDNÝ POSTUP
(2) Po uvalení prozatímního cla byla dotčeným stranám, které o to požádaly, poskytnuta příležitost ke slyšení před Komisí; některé z těchto stran rovněž zaujaly písemné stanovisko ohledně závěrů.
(3) Dva dovozci, kteří nespolupracovali při šetření, předložili po uvalení prozatímního antidumpingového cla Komisi písemně některé skutečnosti; jeden z nich požádal o slyšení a bylo mu vyhověno.
(4) Na požádání byly strany písemně informovány o základních skutečnostech a zásadních úvahách, na jejichž základě bylo doporučeno uvalení konečných cel a konečný výběr částek složených jako záruka na prozatímní clo; dotčeným stranám byla rovněž poskytnuta přiměřená doba k předložení stanovisek po poskytnutí uvedených informací.
(5) Ústní a písemný komentář dotčených stran byl posouzen a ve vhodných případech byly s ohledem na takový komentář upraveny závěr Komise.
(6) Z důvodu množství a komplikovanosti zkoumaných údajů nebylo možno uzavřít šetření ve lhůtě stanovené v čl. 7 odst. 9 písm. a) nařízení (EHS) č. 2423/88.
C. DOTYČNÝ VÝROBEK/PODOBNÝ VÝROBEK
(7) Jelikož nebyly předloženy žádné nové argumenty týkající se dotyčného ani podobného výrobku, Rada přijímá závěry Komise podle bodů 7 až 12 odůvodnění prozatímního nařízení.
D. INDIVIDUÁLNÍ PŘÍSTUP K ČÍNSKÝM VÝVOZCŮM
(8) Několik výrobců v Čínské lidové republice znovu zopakovalo svůj požadavek, aby Komise učinila závěry u každé jednotlivé společnosti, avšak k důkazům předloženým před prozatímními závěry a uvedeným v bodě 13 odůvodnění prozatímního nařízení nepředložili žádné další důkazy.
Komise v tomto ohledu připomíná, že individuální přístup není nařízením (EHS) č. 2423/88 vyžadován; poskytnutí individuálního přístupu některým z těchto výrobců skutečně může ovlivnit nebo dokonce zkreslit výsledek výpočtu antidumpingového cla v rozsahu celé země; navíc je v praxi velmi složité určit v případě země, jako je Čínská lidová republika, zda společnost jak po právní stránce, tak ve skutečnosti, skutečně požívá nezávislosti na státu, a zejména, zda společnost má trvalou nezávislost v případech, kdy se v určitých obdobích jeví jako nezávislá.
Konečně, jelikož poskytnutí individuálního přístupu může způsobit nepřiměřenou výši cla, jež má být uvaleno, a dává státu možnost obcházet antidumpingová opatření využitím vývozce s nejnižším clem, Komise dospěla k závěru, že odchylky od obecného pravidla stanovujícího pro země se státně řízenou obchodní politikou jednotné antidumpingové clo by měly být povoleny pouze v případech, kdy je Komise v plné míře přesvědčena, že účinnost opatření není narušena.
Skutečnosti uvedené v prozatímním nařízení a zjištěné během šetření Komise u firmy Hanny Magnetics (Zuhai) Ltd názorně ukazují, že tato společnost je v podnikatelské činnosti oproštěna od zásahů vlády a individuální přístup byl poskytnut; s ohledem na princip oprávněných očekávání a právní jistoty je Komise toho názoru, že individuální přístup poskytnutý této společnosti by měl být zachován; s ohledem na malý rozdíl nalezený v dumpingovém rozpětí u tohoto výrobce a ostatních výrobců je riziko obcházení cla minimální.
Závěry v uvedeném bodě 13 odůvodnění zůstávají proto zachovány.
(9) Rada potvrzuje závěry Komise.
E. DUMPING
1. Běžná hodnota
(10) Pro účely konečných závěrů byla běžná hodnota obecně stanovena na základě stejných metod jako v případě prozatímního určení dumpingu, a to po zvážení nových skutečností a důvodů předložené dotčenými stranami.
(11) Po vyhlášení prozatímního nařízení jeden tchajwanský výrobce poukázal na to, že běžná hodnota by měla vycházet z cen veškerého prodeje podobného výrobku na domácím trhu, a to včetně prodeje uskutečněného se ztrátou.
Podle bodu 18 odůvodnění prozatímního nařízení byla běžná hodnota na Tchaj-wanu stanovena u tohoto výrobce v souladu s čl. 2 odst. 3 písm. a) a odst. 4 nařízení (EHS) č. 2423/88, a to na základě ceny skutečně zaplacené v běžném obchodním styku u prodeje podobného výrobku na domácím trhu uskutečněného v dostatečném množství umožňujícím náležité srovnání.
Bylo však zjištěno, že většina prodeje jednoho typu výrobku na domácím trhu byla uskutečněna se značnou ztrátou; Komise proto měla při stanovování běžné hodnoty vyloučit prodej tohoto typu výrobku, jehož ceny v běžném obchodním styku ve sledovaném období neumožňovaly návratnost všech vhodně vynaložených nákladů.
Pokud jde o druhý typ výrobku, dotyčný výrobce byl schopen prokázat, že jeho prodejní ceny byly v běžném obchodním styku během sledovaného období dostatečně ziskové; běžná hodnota pro tento typ byla tudíž stanovena v souvislosti s těmito cenami.
(12) Čínský výrobce uvedený v bodě 21 odůvodnění prozatímního nařízení namítl, že běžná hodnota stanovená na základě obdobného tržního hospodářství třetí země, tj. Tchaj-wanu, by měla být přizpůsobena s ohledem na nižší výrobní náklady v Číně.
Komise nemůže přijmout tento argument; vyrovnání údajných rozdílů ve struktuře nákladů v zemi se státně řízenou obchodní politikou by obnášelo potřebu spolehnout se na výrobní náklady uvedené země, zejména její pracovní sílu, výrobní a přepravní náklady, majetkové změny a jiné vstupy, které nejsou určovány tržními silami a neumožnily by proto náležité srovnání.
(13) Rada potvrzuje tyto závěry a závěry uvedené v bodech 15 až 23 prozatímního nařízení týkající se běžné hodnoty.
2. Vývozní cena
(14) Jeden tchajwanský výrobce uvedl, že Komise by při svých výpočtech vývozních cen měla z důvodu spravedlnosti vyloučit vývoz pro žalující výrobce Společenství.
Komise však nemohla přijmout žádnou takovou výjimku, jelikož dotyčný prodej vyhovoval ustanovením čl. 2 odst. 8 písm. a) nařízení (EHS) č. 2423/88 týkajícím se určování vývozních cen; taková výjimka skutečně nejen že není stanovena nařízením (EHS) č. 2423/88, ale spolehlivost těchto cen není v tomto případě ovlivněna postavením dotyčného zákazníka.
Související problém sobě způsobené újmy je uveden níže v bodě 28 odůvodnění.
(15) Rada potvrzuje toto stanovisko a závěry týkající se vývozních cen uvedené v bodech 24 až 28 odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Srovnání
(16) Čínský výrobce uvedený v bodě 31 odůvodnění prozatímního nařízení poukázal na to, že úprava běžné hodnoty provedená z důvodu rozdílů ve fyzických vlastnostech necertifikovaných disket prodávaných na vývoz neodrážela celou hodnotu těchto rozdílů.
Komise tuto otázku přezkoumala; zjistila, že kupujícímu vzniká koupí necertifikovaných disket určité nebezpečí, a z tohoto důvodu je proto třeba provést úpravu odrážející rozdíly ve fyzických vlastnostech; tento výrobce však nebyl schopen poskytnout nové důkazy opodstatňující další vzniklé nároky; za těchto okolností je Komise toho názoru, že prozatímně provedená úprava v plném rozsahu odrážela zjištěné rozdíly ve fyzických vlastnostech; vznesený nárok na další úpravu byl proto odmítnut.
(17) Několik dalších čínských výrobců a jeden tchajwanský výrobce poukázali na to, že ve srovnání běžné hodnoty na tchajwanském trhu s vývozní cenou nebyla provedena žádná úprava odrážející rozdíly v přímých výdajích na prodej zákazníkům OEM na vývozním trhu a prodej jiným zákazníků než OEM na domácím trhu; ve svém zkoumání situace tchajwanského výrobce, který uskutečnil domácí prodej v dostatečném množství umožňujícím náležité srovnání, Komise neshledala žádné známky toho, že by existoval rozdíl ve vzniklých výdajích na prodej a zisku realizovaném v různých způsobech prodeje; v tomto smyslu proto nemohla být provedena žádná úprava.
4. Dumpingové rozpětí
(18) Konečná dumpingová rozpětí vypočítaná Komisí, vyjádřená jako procentní podíl hodnoty cif, stanovená v souladu s ustanoveními nařízení Rady(EHS) č. 1224/80 ze dne 28. května 1980 o oceňování zboží pro celní účely
[4]
pro každou z dotčených společností jsou na základě úprav ve výpočtech běžné hodnoty a vývozní ceny tato:
Japonsko
Memorex Telex Japan Ltd | 49,0 % |
Hitachi Maxell ltd | 32,8 % |
TDK Ltd | 44,8 % |
Sony Ltd | 60,1 % |
Tchaj-wan
CIS Technology Ltd | 19,8 % |
Megamedia Ltd | 32,7 % |
Čína
Hanny Magnetics (Zuhai) Ltd | 35,6 % |
Ostatní společnosti | 39,4 % |
(19) Co se týče dotyčných nespolupracujících výrobců, nebyly předloženy žádné připomínky k závěrům dosaženým Komisí v bodě 37 odůvodnění prozatímního nařízení; za těchto okolností Rada potvrzuje tyto závěry a dumpingové rozpětí se pro nespolupracující výrobce stanoví v úrovni odpovídajících nejvyšších dumpingových rozpětí.
F. PRŮMYSL SPOLEČENSTVÍ
(20) Výrobci v Čínské lidové republice zpochybnili závěr Komise v bodech 39 až 47 odůvodnění prozatímního nařízení, že pět žalujících výrobců představovalo značný podíl výroby 3,5″ disket ve Společenství a že by tito výrobci proto mohli být považováni za průmysl Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 5 nařízení (EHS) č. 2423/88; namítli zejména, že při výpočtu toho, zda výstup pěti žalujících výrobců ve Společenství tvořil značný podíl celkové výroby dotyčného výrobku ve Společenství, měl být u celkové výroby Společenství brán v úvahu výstup výrobců ve Společenství, u nichž byla zjištěna spřízněnost s výrobci v zemích podléhajících šetření.
V této souvislosti Komise připomíná, že je důslednou praxí institucí Společenství, že celková výroba Společenství může být uvažována pouze ve smyslu celkového výstupu těch výrobců ve Společenství, kteří nejsou vyloučeni z důvodů uvedených v první odrážce zmíněného čl. 4 odst. 5; výstup výrobců vyloučených z definice průmyslu Společenství z důvodu jejich vztahu k vývozcům by proto při určování, zda průmysl Společenství představuje značný podíl takové výroby, měl tím spíše být z celkové výroby Společenství vyloučen.
Základním důvodem čl. 4 odst. 5 nařízení (EHS) č. 2423/88 je opravdu skutečnost, že pro stanovení újmy by definice průmyslu neměla být otevřena výrobcům, u nichž je zjištěn vztah s vývozci ve snaze získat úlevy prostřednictvím nekalých obchodních praktik, jelikož tito výrobci se mohli prostřednictvím tohoto vztahu účastnit nebo těžit z dumpingu způsobujícího újmu; jedině vyloučením takových výrobců ve vhodných případech mohou instituce Společenství získat nezkreslený a objektivní obrázek o účinku dumpingových dovozů; jestliže se nejedná o takový případ, pak kromě přispění k újmě by výrobci spříznění s vývozci nebo jinak těžící z dumpingu byli v pozici, kdy brání žalujícím výrobcům ve Společenství v jejich snaze nebo dokonce blokují takové snahy o oprávněnou pomoc ve vztahu k újmě způsobené dumpingovými dovozy.
Komise proto trvá na svých závěrech v bodech 39 až 47 odůvodnění prozatímního nařízení, že výrobci ve Společenství spříznění s výrobci v Japonsku by měli být vyloučeni z průmyslu Společenství a že na tomto základě představovala výroba 3,5″ disket žalujícími výrobci přibližně 77 % celkové výroby Společenství během sledovaného období.
(21) Rada potvrzuje tyto závěry.
G. ÚJMA
1. Kumulace účinku dumpingových dovozů
(22) Někteří japonští výrobci napadli závěry Komise týkající se kumulace uvedené v bodech 50 až 52 odůvodnění prozatímního nařízení; nebyly však předloženy žádné nové skutečnosti; Rada potvrzuje výše uvedené závěry Komise.
2. Ceny dumpingových dovozů
(23) Jeden japonský výrobce a výrobci v Čínské lidové republice zpochybnili základ prohlášení Komise v bodě 56 odůvodnění prozatímního nařízení, že ceny dovážených 3,5″ disket v mnoha případech v období mezi rokem 1988 a sledovaným obdobím poklesly o více než 75 %.
Komise přezkoumala jí dostupné informace ve vztahu k trendům vývozních cen od roku 1988; ceny značně poklesly, a to v rozmezí od 23 % do 79 %, s rozdíly u jednotlivých výrobců a typů výrobku.
Srovnáním cen realizovaných na počátku a konci sledovaného období byl během tohoto dvanáctiměsíčního období navíc zjištěn pokles cen průměrně o 13 % u neznačkových 3,5″ disket a o 31 % u značkových 3,5″ disket.
(24) Jeden japonský výrobce poukázal na to, že při stanovování cenového podhodnocení by Komise měla vzít v úvahu skutečnost, že jeho prodeje výhradnímu distributorovi na francouzském trhu prostřednictvím jeho německé pobočky se uskutečnily na jiné úrovni obchodu než je úroveň odpovídajících prodejů Společenství.
Po výše uvedeném prohlášení dotyčného výrobce Komise přezkoumala u tohoto výrobce výpočty cenového podhodnocení.
Tento výrobce však neposkytl žádné důkazy toho, že by úkoly nebo činnost uvedeného distributora ve Francii byly jakkoliv odlišné od dalších distributorů ve Společenství; za těchto okolností Komise u tohoto výrobce stanovila ceny distributorům a srovnala je s cenami prodeje distributorům uskutečněného průmyslem Společenství; kromě toho byly na stejné úrovni rovněž srovnány ceny pro jiné kategorie zákazníků.
Výsledek nového srovnání cen stále ukazuje podhodnocení stále se pohybující v rozpětí uvedeném v bodě 55 odůvodnění prozatímního nařízení.
(25) Rada potvrzuje tyto závěry a závěry uvedené v bodě 55 odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Situace průmyslu společenství
(26) Jelikož nebyly předloženy žádné nové námitky ani informace, Rada potvrzuje závěry Komise uvedené v bodech 56 až 61 odůvodnění prozatímního nařízení ohledně situace průmyslu Společenství a závěry týkající se újmy uvedené v bodě 62 odůvodnění.
H. PŘÍČINY
(27) Dva japonští výrobci na základě toho, že tržní podíl dovozů z Japonska v dotyčném období značně poklesl, zpochybnili závěr Komise uvedený v bodě 66 odůvodnění prozatímního nařízení, že účinek dovozů ze třetích zemí nezahrnutých v řízení neovlivnil tu skutečnost, že dotyčné, samostatně posuzované dumpingové dovozy z Japonska, Tchaj-wanu a Čínské lidové republiky způsobily materiální újmu průmyslu Společenství; tito výrobci proto požádali, aby účinek dovozů z Japonska nebyl zkoumán kumulativně s dovozy z ostatních dotyčných zemí.
Komise připomíná, že je důslednou praxí institucí Společenství podporovanou Evropským soudním dvorem zkoumat účinek dumpingových dovozů jako celek, a to s výjimkou případů, kdy je míra dumpingových dovozů z dané země zanedbatelná nebo jinak nepřispívá k újmě.
Komise v bodě 54 odůvodnění prozatímního nařízení uznává, že dovozy 3,5″ disket z Japonska v období od roku 1988 do sledovaného období poklesly.
Avšak ve výši 22 % byl jejich tržní podíl nadále značný a oproti tržnímu podílu průmyslu Společenství byl téměř dvojnásobný.
Dumpingové dovozy z dotyčných třetích zemí navíc z kumulativního pohledu dosáhly ve sledovaném období tržního podílu 33,8 %; tato skutečnost společně se značným stlačením cen vyplývajícím z cenového podhodnocení těchto dumpingových dovozů nemohla nemít značný vliv na situaci teprve nedávno vytvořeného průmyslu Společenství.
Komise proto trvá na svých závěrech uvedených bodě 66 odůvodnění.
(28) Dva japonští výrobci vznesli námitku proti tomu, že Komise v bodě 57 odůvodnění prozatímního nařízení uznala nedostatečné využití kapacity za ukazatel materiální újmy, zatímco žalující výrobci ve Společenství ve stejné době dováželi v některých případech značná množství dotyčného výrobku ze zemí zahrnutých v šetření; průmysl Společenství si tudíž sám způsobil újmu.
Jak je zdůrazněno v bodě 43 odůvodnění prozatímního nařízení, dovozy 3,5″ disket uskutečňované výrobci ve Společenství představovaly ve sledovaném období až na jedinou výjimku pouze malý podíl jejich celkového prodeje; námitky předložené uvedenými japonskými výrobci proto nejsou těmito skutečnostmi podloženy.
Je třeba poznamenat, že žalující výrobce se značnou mírou dovozů měl rovněž vysokou míru využití kapacity; mezi uznáním obecného nedostatečného využití kapacity Komise a dovozy 3,5″ disket tudíž neexistuje žádný rozpor; k dovozům došlo následkem skutečnosti, že pod vlivem levných dovozů z dotyčných zemí nebyl uvedený výrobce schopen vytvořit dostatečné investiční prostředky nezbytné k rozvoji výrobní kapacity postačující k uspokojení poptávky ve Společenství; v uvedené době neměl tento výrobce jinou rozumnou volbu než jednat v sebeobraně, a nezpůsobil si tudíž újmu.
(29) Rada potvrzuje závěry Komise týkající se příčiny a újmy, jež lze připsat jiným faktorům, a závěry uvedené v bodech 64 až 74 odůvodnění prozatímního nařízení.
I. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
(30) Dva japonští výrobci vznesli námitku, že uvalení cel v době nedostatečné nabídky na trhu Společenství a za situace, kdy průmysl Společenství není schopen uspokojit poptávku, by vedlo pouze ke zvýšení nákladů a cen na úkor distributorů a spotřebitelů.
V bodě 78 odůvodnění prozatímního nařízení Komise uznala, že výroba průmyslu Společenství v současné době nestačí uspokojit prudký nárůst poptávky, ke kterému došlo v poslední době na trhu Společenství; průmysl Společenství nicméně na tento vývoj přiměřeně reagoval tím, že od konce sledovaného období pracoval na zvýšení výrobní kapacity, přičemž s ohledem na antidumpingová cla přinášející úlevu od cenových tlaků způsobených nekalými praktikami v dovozech lze očekávat další investice Společenství do tohoto odvětví; noví výrobci ve Společenství dále reagovali na vývoj trhu vytvořením výrobních závodů ve Společenství; Komise považuje za nezbytně nutné, aby žalující průmysl Společenství a tito noví nezávislí výrobci ve Společenství dostali v podmínkách spravedlivého trhu nenarušeného dumpingem příležitost dosáhnout ziskovosti nezbytné k hospodářské životaschopnosti; Komise proto trvá na svém závěru týkajícím se zájmu Společenství uvedeném v bodech 75 až 80 odůvodnění prozatímního nařízení.
(31) Jeden dovozce vznesl námitku, že uvalení konečného antidumpingového cla by zvýšilo náklady uživatelů, aniž by bylo jakkoliv prospěšné pro průmysl Společenství, protože výrobci a vývozci v zemích nepodléhajících uvedenému clu by využili vytvořených vyšších cen k posílení tržních podílů za ceny nižší než jsou ceny nezbytné pro průmysl Společenství.
Komise však konstatuje, že účelem tohoto řízení je řešení problémů vyplývajících z dumpingových dovozů z dotyčných zemí; není účelem antidumpingových opatření chránit průmysl Společenství před obvyklém fungováním spravedlivé hospodářské soutěže, v rámci níž by měl existovat nerušený přístup na trh.
(32) Jelikož nebyly vzneseny žádné námitky, Rada potvrzuje tyto závěry a závěry uvedené v bodech 75 až 85 odůvodnění prozatímního nařízení.
J. CLO
(33) Komise prozatímně stanovila výši cla nezbytnou k odstranění újmy na základě plných výrobních nákladů plus 10 % výnos z prodeje; žalující strana vznesla námitku, že použití ziskové marže ve výši 10 % nestačí k uspokojení potřeb průmyslu Společenství týkajících se investic do zvýšení výrobní kapacity, výdajů na marketing a výzkumu a vývoje nových výrobků a že Komise by při výpočtu navýšení cen nezbytného z odstranění újmy měla použít ziskové marži mezi 12 a 16 % obratu.
(34) Komise trvá na svém argumentu, že ve vztahu k odpovídajícím nákladům ve sledovaném období by bylo nerealistické posunout ziskovou marži pro průmysl Společenství nad 10 %, což je výše považovaná za nezbytné minimum k zajištění životaschopnosti uvedeného průmyslu.
(35) Jeden japonský výrobce vznesl námitku, že z důvodu svého výpočtu cla nezbytného k odstranění újmy Komise připsala výrobcům v dotčených zemích nejen část jakékoliv újmy utrpěné průmyslem Společenství, ale rovněž újmu způsobenou jinými faktory, zejména dovozy ze zemí nepodléhajících šetření.
Komise toto tvrzení odmítá.
Ve svém celkovém hodnocení situace Komise zkoumala všechny možné příčiny újmy, aby se přesvědčila, že jiné faktory než dovozy z Japonska, Tchaj-wanu a Čínské lidové republiky skutečně nebyly za újmu utrpěnou průmyslem Společenství odpovědné; toto zkoumání, jak je zdůrazněno v bodě 66 odůvodnění prozatímního nařízení, obsáhlo dovozy ze třetích zemí nezahrnutých řízením a bylo zjištěno, že i když část újmy mohla být připisována těmto dovozům, nezměnilo to nic na skutečnosti, že samostatně posuzovaná újma způsobená dumpingovými dovozy ze zemí podléhajících šetření byla významná.
V souladu s důslednou praxí Společenství Komise reagovala na zjištěnou újmu zavedením cel pouze v mezích dumpingového rozpětí nebo rozpětí individuálně zjištěného prodeje pod cenou u jednotlivých výrobců, u nichž byl zjištěn dumping; je proto zřejmé, že zastáváním tohoto přístupu Komise neodstraní jinou újmu než je újma způsobená dumpingovými dovozy každého vývozce a že proto nepřipisuje dumpingovým dovozům žádný díl újmy, jež mohl být způsoben jinými faktory.
(36) Rozdíl stanovený metodou popsanou v bodě 81 odůvodnění prozatímního nařízení mezi cenami pro průmysl Společenství a cenami dumpingových dovozů použitými ke zjištění podhodnocení podle bodu 55 odůvodnění prozatímního nařízení, přizpůsobenými bodu 27 odůvodnění tohoto nařízení, vyjádřenými na základě váženého průměru a jako procentní podíl ceny vyplaceně na hranice Společenství, určenými podle nařízení (EHS) č. 1224/80, překračoval dumpingové rozpětí zjištěné u všech výrobců na Tchaj-wanu a v Čínské lidové republice, přičemž u výrobců v Japonsku se pohyboval v rozmezí od 6,1 do 40,9 %.
Co se týče nespolupracujících výrobců, Komise je toho názoru, že výsledky jejího šetření jsou nejvhodnějším základem pro stanovení výše cla, a dospěla proto k takovému závěru, že u nespolupracujících výrobců se použije nejvyšší úroveň cla stanovená pro výrobce ve stejné zemi.
(37) Rada potvrzuje výše uvedené závěry Komise a určenou výši cla podle bodů 81 až 85 odůvodnění prozatímního nařízení.
K. ZÁVAZKY
(38) Několik výrobců předložilo návrh k přijetí závazků, přičemž byli informováni, že Komise není schopna v tomto případě závazky přijmout; Komise je toho názoru, že z důvodu míry nespolupráce v dotyčném řízení, rychlosti technologických změn týkajících se výrobku a nestálosti cen by sledování závazků bylo nepřiměřeně náročné; vysoká míra mobility výrobních závodů v uvedeném odvětví by pravděpodobně nepřispěla k obnově konkurenčního prostředí na trhu.
(39) S ohledem na výše uvedení skutečnosti dospěla Rada k závěru, že je třeba přijmout opatření ve formě konečných antidumpingových cel.
L. VÝBĚR PROZATÍMNÍCH CEL
(40) S ohledem na zjištěné dumpingové rozpětí, újmu způsobenou výrobním odvětvím Společenství a nejistou situaci uvedených odvětví Rada považuje za nezbytné, aby částky složené jako záruka na prozatímní antidumpingové clo byly vybírány s konečnou platností; pokud výše prozatímního cla překračuje konečnou celní sazbu, neměla by vybraná částka přesáhnout výši konečného antidumpingového cla,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu 3,5″ disket používaných k záznamu a ukládání kódovaných digitálních počítačových informací, kódu KN ex85232090 (kód Taric 85232090*10), pocházejících z Japonska, Tchaj-wanu a Čínské lidové republiky.
2. Celní sazba, která se vztahuje na čistou cenu franko hranice Společenství před proclením, je tato:
a) 40,9 % ve vztahu k výrobkům uvedeným v odstavci 1 pocházejícím z Japonska (doplňkový kód Taric:
8708
), s výjimkou dovozů vyrobených a prodaných pro dovoz do Společenství následujícími společnostmi podléhajícími níže uvedeným celním sazbám:
- Memorex Telex Japan Ltd: (doplňkový kód Taric: 8705) | 6,1 % |
- Hitachi-Maxell: (doplňkový kód Taric: 8706) | 20,6 % |
- TDK: (doplňkový kód Taric: 8707) | 26,7 % |
b) 32,7 % ve vztahu k výrobkům uvedeným v odstavci 1 pocházejícím z Tchaj-wanu (doplňkový kód Taric:
8710
), s výjimkou dovozů vyrobených a prodaných pro dovoz do Společenství následujícími společnostmi podléhajícími níže uvedeným celním sazbám:
- CIS Technology: (doplňkový kód Taric: 8709) | 19,8 % |
c) 39,4 % ve vztahu k výrobkům uvedeným v odstavci 1 pocházejícím z Čínské lidové republiky (doplňkový kód Taric:
8712
), s výjimkou dovozů vyrobených a prodaných pro dovoz do Společenství následujícími společnostmi podléhajícími níže uvedeným celním sazbám:
- Hanny Magnetic: (doplňkový kód Taric: 8711) | 35,6 % |
3. Použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
1. Částky zajištěné pomocí prozatímních antidumpingových cel podle nařízení (EHS) č. 920/93 z 3,5″ disket se vyberou s konečnou platností; V případech, kdy je sazba uloženého prozatímního cla vyšší než sazba konečného cla, vyberou se pouze zajištěné částky ve výši konečného cla.
2. Zajištěné částky, které převyšují konečné sazby antidumpingových cel, se uvolňují.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 18. října 1993.
RÈGLEMENT (CEE) No 2861/93 DU CONSEIL du 18 octobre 1993 instituant un droit antidumping définitif sur les importations de certains disques magnétiques (microdisques de 3,5 pouces) originaires du Japon, de T'ai-wan et de la république populaire de Chine et portant perception définitive du droit provisoire
LE CONSEIL DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté économique européenne,
vu le règlement (CEE) no 2423/88 du Conseil, du 11 juillet 1988, relatif à la défense contre les importations qui font l'objet d'un dumping ou de subventions de la part de pays non membres de la Communauté économique européenne (1), et notamment son article 12,
vu la proposition de la Commission, présentée après consultation au sein du comité consultatif prévu par ledit règlement,
considérant ce qui suit:
A. MESURES PROVISOIRES (1) Par le règlement (CEE) no 920/93 (2), ci-après dénommé « règlement provisoire », la Commission a institué un droit antidumping provisoire sur les importations dans la Communauté de certains disques magnétiques (ci-après dénommés « microdisques de 3,5 pouces ») originaires du Japon, de T'ai-wan et de la république populaire de Chine, et relevant du code NC ex 8523 20 90. Ce droit a été prorogé, pour une période maximale de deux mois, par le règlement (CEE) no 2206/93 du Conseil (3),
B. SUITE DE LA PROCÉDURE (2) Après l'institution du droit antidumping provisoire, les parties intéressées qui l'ont demandé ont eu la possibilité d'être entendues par la Commission. Certaines de ces parties ont également présenté des observations écrites faisant connaître leur point de vue sur les conclusions.
(3) Deux importateurs qui n'avaient pas coopéré à l'enquête ont présenté des observations écrites à la Commission à la suite de l'institution du droit antidumping provisoire. L'un d'eux a demandé à être entendu, ce qui lui a été accordé.
(4) À leur demande, les parties ont été informées par écrit des faits et considérations essentiels sur la base desquels il était envisagé de recommander l'institution de droits définitifs ainsi que la perception définitive des montants déposés au titre du droit provisoire. Il leur a également été accordé un délai raisonnable leur permettant de faire part de leurs observations à la suite de la communication de ces informations.
(5) Les commentaires oraux et écrits présentés par les parties ont été examinés et, le cas échéant, la Commission a modifié ses conclusions pour en tenir compte.
(6) En raison du volume et de la complexité des données examinées, l'enquête n'a pas pu être terminée dans le délai fixé à l'article 7 paragraphe 9 point a) du règlement (CEE) no 2423/88.
C. PRODUIT CONSIDÉRÉ - PRODUIT SIMILAIRE (7) Aucun nouvel argument n'ayant été présenté en ce qui concerne le produit considéré et le produit similaire, le Conseil adopte les conclusions de la Commission exposées aux considérants 7 à 12 du règlement provisoire.
D. TRAITEMENT INDIVIDUEL DES EXPORTATEURS CHINOIS (8) Plusieurs producteurs de la république populaire de Chine ont à nouveau demandé que la Commission établisse des conclusions pour chacun d'eux individuellement; ils n'ont toutefois présenté aucun élément de preuve supplémentaire par rapport à ceux qu'ils avaient soumis avant les conclusions provisoires et qui sont exposés au considérant 13 du règlement provisoire.
La Commission rappelle à cet égard que le traitement individuel n'est pas une obligation du règlement (CEE) no 2423/88. En effet, l'octroi du traitement individuel à certains de ces producteurs peut affecter ou même fausser les résultats du calcul du droit antidumping applicable à l'ensemble du pays. En outre, il est en pratique extrêmement difficile d'établir, dans le cas d'un pays tel que la république populaire de Chine, si une société est réellement indépendante de l'État, juridiquement et de fait, et notamment si l'indépendance apparente dont elle bénéficie à un certain moment a un caractère permanent.
Enfin, étant donné que l'application du traitement individuel peut impliquer l'institution de niveaux de droit inappropriés et offrir à l'État la possibilité d'éluder les mesures antidumping en acheminant les exportations par l'entremise de l'exportateur auquel est appliqué le droit le plus bas, la Commission est arrivée à la conclusion que, tant qu'elle n'était pas entièrement convaincue que l'efficacité des mesures ne serait pas affaiblie, il ne devait pas être appliqué de dérogation à la règle générale selon laquelle un seul droit antidumping est établi pour les pays à commerce d'État.
Dans le règlement provisoire, les faits établis au cours de l'enquête effectuée par la Commission en ce qui concerne Hanny Magnetics (Zuhai) Ltd ont montré que cette société était totalement indépendante du gouvernement pour exécuter ses opérations commerciales et que le traitement individuel lui avait été accordé. Eu égard au principe de la confiance légitime et de la sécurité juridique, la Commission considère que le traitement individuel consenti à cette société devrait être maintenu. De plus, étant donné la faible différence constatée entre la marge de dumping de ce producteur et celle applicable aux autres producteurs, le risque de contournement des droits est minime.
Les conclusions exposées audit considérant 13 sont donc maintenues.
(9) Le Conseil confirme les conclusions de la Commission.
E. DUMPING 1. Valeur normale
(10) Aux fins des conclusions définitives, la valeur normale a été en général établie sur la base des mêmes méthodes que celles utilisées lors de la détermination provisoire du dumping, après avoir tenu compte des nouveaux faits et arguments présentés par les parties.
(11) Après la publication du règlement provisoire, un producteur de T'ai-wan a prétendu que la valeur normale établie aurait dû être basée sur les prix de l'ensemble des ventes du produit similaire sur le marché intérieur, y compris les ventes effectuées à perte.
Comme l'indique le considérant 18 du règlement provisoire, la valeur normale à T'ai-wan, en ce qui concerne ce producteur, a été établie conformément à l'article 2 paragraphe 3 point a) et paragraphe 4 du règlement (CEE) no 2423/88, sur la base du prix réellement payé au cours d'opérations commerciales normales pour les ventes du produit similaire sur le marché intérieur, ces ventes ayant été effectuées en quantités suffisantes pour permettre une comparaison valable.
Il a toutefois été constaté que la majorité des ventes d'un type de produit avaient été réalisées à perte sur le marché intérieur par ce producteur. En conséquence, pour la détermination de la valeur normale, la Commission a dû exclure les ventes de ce type de produit dont les prix ne permettaient pas de récupérer, au cours d'opérations commerciales normales pendant la période d'enquête, l'ensemble des coûts raisonnablement répartis.
En ce qui concerne l'autre type de produit, le producteur en cause a pu montrer que les prix qu'il avait obtenus pour les ventes de ce produit étaient suffisamment rentables pour que ces ventes soient considérées comme ayant été réalisées au cours d'opérations commerciales normales pendant la période d'enquête. La valeur normale a donc été établie pour ce type de produit en se référant à ces prix.
(12) Le producteur chinois visé au considérant 21 du règlement provisoire a fait valoir que la valeur normale calculée sur la base d'un pays tiers analogue à économie de marché, à savoir T'ai-wan, devrait être ajustée pour tenir compte des coûts de fabrication moindres en Chine.
La Commission ne peut pas accepter cet argument. Pour tenir compte des différences alléguées relatives aux structures de coûts dans un pays à commerce d'État, il serait nécessaire de s'appuyer sur les coûts de production de ce pays, notamment les coûts relatifs à la main-d'oeuvre, aux commodités et aux transports, aux charges immobilières et à d'autres facteurs qui ne sont pas déterminés par les forces de marché et qui ne permettraient donc pas de procéder à une comparaison valable.
(13) Le Conseil confirme ces conclusions ainsi que celles concernant la valeur normale figurant aux considérants 15 à 23 du règlement provisoire.
2. Prix à l'exportation
(14) Un producteur de T'ai-wan a fait valoir que, pour des raisons d'équité, la Commission aurait dû exclure, dans son calcul des prix à l'exportation, les ventes à l'exportation effectuées à des producteurs communautaires plaignants.
La Commission ne pouvait cependant pas admettre cette exclusion, étant donné que les ventes en question remplissent les conditions de l'article 2 paragraphe 8 point a) du règlement (CEE) no 2423/88 concernant la détermination des prix à l'exportation. En effet, non seulement cette exclusion n'est pas prévue par le règlement précité, mais la fiabilité de ces prix n'est pas affectée, dans le cas présent, par le statut de l'acheteur concerné.
Le problème connexe du préjudice que se seraient infligé à eux-mêmes les producteurs de la Communauté est traité au considérant 28.
(15) Le Conseil confirme ce point de vue ainsi que les conclusions relatives au prix à l'exportation figurant aux considérants 24 à 28 du règlement provisoire.
3. Comparaison
(16) Le producteur chinois visé au considérant 31 du règlement provisoire a soutenu que l'ajustement apporté à la valeur normale pour tenir compte des différences de caractéristiques physiques des disquettes non certifiées vendues à l'exportation ne reflétait pas intégralement la valeur de ces différences.
La Commission a examiné cette question. Elle a observé que l'acheteur court un certain risque lorsqu'il achète des disquettes non certifiées et que, en conséquence, un ajustement devrait être apporté pour refléter les différences de caractéristiques physiques. Toutefois, ce producteur n'a pas été à même de fournir de nouveaux éléments de preuve à l'appui de sa nouvelle demande. Dans ces conditions, la Commission estime que l'ajustement effectué à titre provisoire reflétait entièrement les différences de caractéristiques physiques établies. La demande d'ajustement supplémentaire a donc été rejetée.
(17) Plusieurs autres producteurs chinois et un producteur de T'ai-wan ont fait valoir que, dans la comparaison de la valeur normale sur le marché de T'ai-wan avec le prix à l'exportation, aucun ajustement n'avait été apporté pour tenir compte des différences relatives aux dépenses directement liées aux ventes à des acheteurs « OEM » sur le marché d'exportation et aux ventes à des acheteurs non « OEM » sur le marché intérieur. Lorsqu'elle a examiné la situation du producteur de T'ai-wan qui avait effectué sur le marché intérieur des ventes en quantités suffisantes pour permettre une comparaison valable, la Commission n'a trouvé aucune indication de la présence de différences dans les frais exposés relatifs aux ventes ni dans le bénéfice réalisé dans les différents circuits de vente. Il n'a donc pas été possible de procéder à un ajustement à cet égard.
4. Marges de dumping
(18) Sur la base des modifications apportées aux calculs de la valeur normale et du prix à l'exportation, les marges de dumping définitives calculées par la Commission, exprimées en pourcentage de la valeur caf, établies conformément aux dispositions du règlement (CEE) no 1224/80 (4) pour chaque société concernée, sont les suivantes:
- Japon
Memorex Telex Japan Ltd 49,0 %
Hitachi Maxell Ltd 32,8 %
TDK Ltd 44,8 %
Sony Ltd 60,1 %
- T'ai-wan
CIS technology Ltd 19,8 %
Megamedia Ltd 32,7 %
- Chine
Hanny Magnetics (Zuhai) Ltd 35,6 %
autres sociétés 39,4 %
(19) En ce qui concerne les producteurs qui n'ont pas coopéré, la Commission n'a reçu de leur part aucun commentaire sur les conclusions auxquelles elle était parvenue au considérant 37 du règlement provisoire. Dans ces conditions, le Conseil confirme ces conclusions, et la marge de dumping relative aux producteurs n'ayant pas coopéré est fixée au niveau des marges de dumping respectives les plus élevées.
F. PRODUCTION DE LA COMMUNAUTÉ (20) Les producteurs du Japon et de la république populaire de Chine ont contesté les conclusions de la Commission figurant aux considérants 39 à 47 du règlement provisoire, selon lesquelles les cinq producteurs plaignants représentaient une proportion majeure de la production de la Communauté de microdisques de 3,5 pouces et pouvaient donc être considérés comme la « production de la Communauté » aux termes de l'article 4 paragraphe 5 du règlement (CEE) no 2423/88. Ils ont notamment soutenu que la production des producteurs communautaires liés aux producteurs des pays faisant l'objet de la procédure aurait dû être incluse dans la production totale de la Communauté, lorsque la Commission a calculé si la production des cinq producteurs plaignants constituait une proportion majeure de la production totale communautaire du produit en question.
La Commission rappelle à cet égard que, selon la pratique constante des institutions communautaires, la signification de la production totale de la Communauté ne peut être que la production des producteurs communautaires qui ne sont pas exclus pour les raisons indiquées au premier tiret de l'article 4 paragraphe 5. La production des producteurs qui sont exclus de la définition de la « production de la Communauté » en raison de leurs liens avec des exportateurs devrait donc être exclue, a fortiori, de la production totale de la Communauté lorsque la Commission détermine si la « production de la Communauté » représente une proportion majeure de cette production.
L'idée qui préside à l'article 4 paragraphe 5 du règlement (CEE) no 2423/88 est en effet que, pour déterminer le préjudice, on ne doit pas donner aux producteurs qui se sont révélés être liés aux exportateurs la possibilité d'obtenir une protection contre des pratiques commerciales déloyales, étant donné qu'ils peuvent eux-mêmes avoir participé via cette relation aux pratiques de dumping préjudiciables ou en avoir bénéficié. Ce n'est qu'en excluant ces producteurs, le cas échéant, que les institutions de la Communauté peuvent obtenir une vue objective et non déformée des effets des importations en dumping. Si ce n'était pas le cas, les producteurs liés aux exportateurs ou bénéficiant d'une manière ou d'une autre des pratiques de dumping, outre qu'ils contribueraient au préjudice, seraient en mesure d'entraver, voire de neutraliser l'action des producteurs communautaires plaignants qui s'efforcent d'obtenir une protection légitime contre le préjudice causé par les importations en dumping.
En conséquence, la Commission maintient ses conclusions figurant aux considérants 39 à 47 du règlement provisoire, selon lesquelles les producteurs de la Communauté liés aux producteurs du Japon devraient être exclus de la définition « la production de la Communauté » et que, sur cette base, la production de microdisques de 3,5 pouces des producteurs plaignants représentait environ 77 % de la production totale de la Communauté pendant la période d'enquête.
(21) Le Conseil confirme ces conclusions.
G. PRÉJUDICE 1. Cumul des effets des importations faisant l'objet de dumping
(22) Certains producteurs japonais ont contesté les conclusions de la Commission relatives au cumul des effets des importations faisant l'objet de dumping, exposées aux considérants 50 à 52 du règlement provisoire. Aucun nouvel argument ou fait n'ayant toutefois été présenté, le Conseil confirme les conclusions prémentionnées de la Commission.
2. Prix des importations faisant l'objet de dumping
(23) Un producteur japonais et des producteurs de la république populaire de Chine ont contesté les données sur lesquelles la Commission s'était basée pour affirmer au considérant 55 du règlement provisoire que les prix des microdisques de 3,5 pouces importés avaient diminué, dans de nombreux cas, de plus de 75 % entre 1988 et la période d'enquête.
La Commission a réexaminé les informations dont elle disposait en ce qui concerne l'évolution des prix à l'exportation depuis 1988. La baisse des prix a été importante, se situant entre 23 % et 79 % selon la société et le type de produit.
De plus, en comparant les prix réalisés au début et à la fin de la période d'enquête, il a été constaté une diminution de prix de 13 % en moyenne pour les microdisques de 3,5 pouces sans marque et de 31 % pour les microdisques de 3,5 pouces de marque au cours de ces douze mois.
(24) Un producteur japonais a prétendu que, en établissant l'écart de prix, la Commission aurait dû tenir compte du fait que les ventes effectuées par sa filiale allemande à un concessionnaire exclusif sur le marché français avaient été réalisées à un stade commercial différent de celui des ventes de l'industrie de la Communauté concernée.
À la suite des affirmations de ce producteur, la Commission a réexaminé les calculs de l'écart le concernant.
Ce producteur n'a toutefois fourni aucun élément prouvant que les tâches ou les activités du concessionnaire en France étaient différentes en quoi que ce soit de celles d'autres concessionnaires de la Communauté. Dans ces conditions, la Commission a établi des prix aux concessionnaires en ce qui concerne ce producteur et elle les a comparés avec les prix de vente de l'industrie de la Communauté aux concessionnaires. En outre, les prix de vente à d'autres catégories d'acheteurs ont également été comparés au même stade.
Cette comparaison révisée des prix révèle une marge d'écart qui se situe toujours dans la gamme visée au considérant 55 du règlement provisoire.
(25) Le Conseil confirme ces conclusions ainsi que celles figurant au considérant 55 du règlement provisoire.
3. Situation de la production de la Communauté
(26) Aucun nouvel argument ni aucune nouvelle information n'ayant été présentés, le Conseil confirme les conclusions de la Commission relatives à la situation de la production de la Communauté, figurant aux considérants 56 à 61 du règlement provisoire, ainsi que celles relatives au préjudice figurant au considérant 62.
H. CAUSE DU PRÉJUDICE (27) Deux producteurs japonais, alléguant que la part de marché détenue par les importations du Japon avait considérablement diminué au cours de la période concernée, ont contesté la conclusion de la Commission figurant au considérant 66 du règlement provisoire, selon laquelle les effets des importations originaires des pays tiers non visés par la présente procédure n'enlevaient rien au fait que le préjudice causé par les importations qui font l'objet d'un dumping, originaires du Japon, de T'ai-wan et de la république populaire de Chine, prises isolément, causaient un préjudice important à l'industrie de la Communauté. En conséquence, ces producteurs ont demandé que les effets des importations en provenance du Japon ne soient pas examinés de manière cumulative avec ceux des importations originaires des autres pays concernés.
La Commission rappelle que, conformément à la pratique constante des institutions de la Communauté, confirmée par la Cour de justice des Communautés européennes, les effets des importations faisant l'objet de dumping sont examinés dans leur ensemble, sauf lorsque le niveau des importations en dumping originaires d'un pays déterminé est négligeable ou ne contribue pas d'une manière ou d'une autre au préjudice.
Au considérant 54 du règlement provisoire, la Commission a reconnu que les importations dans la Communauté de microdisques de 3,5 pouces originaires du Japon avaient diminué entre 1988 et la période d'enquête. Leur part de marché est toutefois restée élevée (22 %), représentant presque le double de celle de l'industrie de la Communauté.
De plus, les importations en dumping originaires des trois pays concernés, considérées de manière cumulative, ont atteint une part de marché de 33,8 % au cours de la période d'enquête, ce qui, venant s'ajouter à la dépression importante des prix provenant de l'écart de prix pratiqué par ces importations, ne pouvait pas manquer d'avoir eu un effet nettement négatif sur la situation de l'industrie de la Communauté dont l'établissement est relativement récent.
En conséquence, la Commission maintient les conclusions exposées au considérant 66 du règlement provisoire.
(28) Deux producteurs japonais ont contesté le fait que, au considérant 57 du règlement provisoire, la Commission ait reconnu la sous-utilisation des capacités comme un indicateur de préjudice important alors que, dans le même temps, les producteurs communautaires plaignants importaient parfois de grandes quantités du produit originaire des pays faisant l'objet de la procédure. L'industrie de la Communauté se serait donc infligé le préjudice à elle-même.
Comme l'indique le considérant 43 du règlement provisoire, les importations de microdisques de 3,5 pouces effectuées par tous les producteurs de la Communauté sauf un ne représentaient qu'une faible proportion de leurs ventes au cours de la période d'enquête. Les arguments présentés par les Japonais ne sont donc pas étayés par les faits.
Il faut observer que le producteur plaignant qui a importé des quantités importantes avait également un taux d'utilisation des capacités élevé. Il n'existe donc pas de contradiction entre la reconnaissance, par la Commission, d'une sous-utilisation générale des capacités et les importations de microdisques de 3,5 pouces. Les importations du producteur étaient une conséquence du fait que, en raison des effets des importations à bas prix originaires des pays concernés, il n'avait pas été en mesure de réaliser des profits suffisants pour financer les investissements nécessaires au développement d'une capacité de production susceptible de satisfaire la demande dans la Communauté. À ce moment-là, ce producteur n'a pas eu d'autre choix raisonnable que de pratiquer l'autodéfense, et il ne s'est donc pas infligé de préjudice à lui-même.
(29) Le Conseil confirme les conclusions de la Commission concernant la cause du préjudice et le préjudice attribuables à d'autres facteurs, ainsi que les conclusions figurant aux considérants 64 à 74 du règlement provisoire.
I. INTÉRÊT DE LA COMMUNAUTÉ (30) Deux producteurs japonais ont fait valoir que l'institution de droits à un moment où l'offre sur le marché communautaire était insuffisante et où l'industrie de la Communauté était incapable de satisfaire la demande, ne servirait qu'à augmenter les coûts et les prix au détriment des sociétés de reproduction et des consommateurs.
Au considérant 78 du règlement provisoire, la Commission a reconnu que la production de la Communauté était actuellement insuffisante pour répondre à l'accroissement soudain de la demande récemment constaté sur le marché de la Communauté. Néanmoins, pour répondre de manière appropriée à cette évolution, l'industrie de la Communauté, depuis la fin de la période d'enquête, a pris des mesures pour augmenter la capacité de production. Étant donné que les droits antidumping ont permis d'alléger les pressions exercées sur les prix par les importations effectuées à des conditions déloyales, on peut s'attendre à ce que les producteurs communautaires continuent à investir dans ce secteur. De plus, de nouveaux producteurs communautaires se sont établis dans la Communauté afin de mieux répondre aux besoins du marché. La Commission considère qu'il est essentiel que l'industrie plaignante de la Communauté et ces nouveaux producteurs communautaires indépendants aient la possibilité d'obtenir, dans des conditions commerciales loyales qui ne soient pas altérées par le dumping, les niveaux de rentabilité nécessaires à leur viabilité économique. En conséquence, la Commission maintient ses conclusions relatives à l'intérêt de la Communauté telles qu'elles sont exposées aux considérants 75 à 80 du règlement provisoire.
(31) Un importateur a soutenu que l'institution d'un droit antidumping définitif ne ferait qu'augmenter les coûts pour les utilisateurs sans que cela aide en quoi que ce soit l'industrie de la Communauté, étant donné que les producteurs et les exportateurs des pays non soumis au droit profiteraient des prix plus élevés pour augmenter des parts de marché à des prix inférieurs à ceux dont a besoin l'industrie de la Communauté.
La Commission observe, toutefois, que l'objectif de la présente procédure consiste à traiter les problèmes découlant des importations effectuées en dumping en provenance des pays concernés. Les mesures antidumping n'ont pas pour but de protéger l'industrie communautaire contre le déroulement normal d'une concurrence loyale où l'accès au marché doit être entièrement libre.
(32) Aucun autre argument n'ayant été présenté, le Conseil confirme ces conclusions ainsi que celles qui figurent aux considérants 75 à 85 du règlement provisoire.
J. DROIT (33) Dans le règlement provisoire, la Commission a fixé le montant du droit nécessaire pour supprimer le préjudice en se basant sur les coûts totaux de production majorés d'un rendement des ventes de 10 %. Le plaignant a fait valoir qu'une marge bénéficiaire de 10 % était insuffisante pour répondre aux besoins en investissements de l'industrie de la Communauté afin d'accroître la capacité de production, les dépenses de commercialisation ainsi que la recherche et le développement de nouveaux produits, et que la Commission devrait retenir une marge bénéficiaire située entre 12 et 16 % du chiffre d'affaires pour calculer l'augmentation des prix nécessaire à la suppression du préjudice.
(34) La Commission maintient que, en ce qui concerne les coûts appropriés au cours de la période couverte par l'enquête, il aurait été irréaliste, pour l'industrie de la Communauté, de s'attendre à des marges bénéficiaires supérieures aux 10 % qui ont été considérés comme le minimum requis pour assurer la viabilité de cette industrie.
(35) Un producteur japonais a prétendu que, en calculant le montant du droit requis pour supprimer le préjudice, la Commission avait attribué aux producteurs des pays concernés non seulement la partie du préjudice subie par l'industrie de la Communauté causée par les importations originaires de ces pays, mais également le préjudice causé par d'autres facteurs, notamment par les importations originaires de pays ne faisant pas l'objet de la procédure.
La Commission rejette cette affirmation.
Dans son évaluation globale de la situation, la Commission a examiné toutes les causes potentielles de préjudice afin d'assurer que des facteurs autres que les importations originaires du Japon, de T'ai-wan et de république populaire de Chine n'étaient pas en fait responsables du préjudice subi par l'industrie de la Communauté. Comme le souligne le considérant 66 du règlement provisoire, cet examen a porté sur les importations originaires de pays tiers non visés par la procédure, et il a été établi que, même si une partie du préjudice pouvait avoir été attribuée à ces importations, ceci ne changeait rien au fait que le préjudice causé par les importations en dumping originaires des pays faisant l'objet de la procédure, prises isolément, était important.
De plus, conformément à la pratique constante de la Communauté, la Commission a pris des mesures pour supprimer le préjudice établi, en n'instituant des droits qu'à concurrence des marges de dumping ou des marges de ventes au-dessous du prix réel, déterminées individuellement pour les producteurs dont il a été reconnu qu'ils pratiquaient le dumping. En conséquence, il est clair que, en adoptant cette méthode, la Commission ne supprime pas un préjudice allant au-delà de celui qui a été causé par chaque exportateur du fait de ses importations en dumping, et qu'elle n'attribue donc aux importations en question aucun élément de préjudice qui pourrait avoir été causé par d'autres facteurs.
(36) La différence entre les prix établis pour l'industrie de la Communauté conformément à la méthode décrite au considérant 81 du règlement provisoire et les prix des importations en dumping utilisés pour établir la sous-cotation, visés au considérant 55 du règlement provisoire, adaptés par le considérant 27 de ce même règlement, exprimés sur une base moyenne pondérée et en pourcentage du prix franco frontière communautaire, établis conformément au règlement (CEE) no 1224/80, était supérieure aux marges de dumping constatées pour tous les producteurs de T'ai-wan et de la république populaire de Chine et variait entre 6,1 % et 40,9 % pour les producteurs du Japon.
En ce qui concerne les producteurs n'ayant pas coopéré, la Commission estime que le résultat de son enquête constitue la base la plus appropriée pour établir le niveau du droit et elle conclut donc que le niveau à appliquer aux producteurs n'ayant pas coopéré doit être le niveau le plus élevé du doit déterminé pour un producteur dans le même pays.
(37) Le Conseil confirme les conclusions ci-dessus de la Commission ainsi que la détermination du droit à appliquer, figurant aux considérants 81 à 85 du règlement provisoire.
K. ENGAGEMENTS (38) Plusieurs producteurs ont offert des engagements et ont été informés que la Commission ne pouvait pas les accepter dans ce cas. En effet, la Commission estime que, étant donné le degré de non-coopération à la procédure, la rapidité des changements technologiques concernant le produit et la volatilité des prix, il serait excessivement difficile de contrôler le respect des engagements. Il est en outre peu probable que la grande mobilité des installations de production de ce secteur contribue à la restauration de conditions concurrentielles loyales sur le marché.
(39) Étant donné ce qui précède, le Conseil conclut que les mesures doivent être instituées sous forme de droits antidumping définitifs.
L. PERCEPTION DES DROITS PROVISOIRES (40) Compte tenu des marges de dumping établies, du préjudice causé à l'industrie de la Communauté et de la situation financière précaire de cette dernière, le Conseil estime qu'il est nécessaire de percevoir définitivement, pour toutes les sociétés, les montants garantis au titre du droit antidumping provisoire. Lorsque celui-ci est supérieur au droit définitivement institué, le montant perçu ne doit pas dépasser celui du droit antidumping définitif,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
1. Il est institué un droit antidumping définitif sur les importations de microdisques de 3,5 pouces utilisés pour enregistrer et stocker des données informatiques numériques encodées, relevant du code NC ex 85 23 20 90 (code Taric 85 23 20 90*10), originaires du Japon, de T'ai-wan et de la république populaire de Chine.
2. Le taux du droit applicable au prix net franco frontière communautaire non dédouané est le suivant:
a) 40,9 % pour les produits visés au paragraphe 1 originaires du Japon (code additionnel Taric: 8708), à l'exception des produits fabriqués et vendus à l'exportation vers la Communauté par les sociétés indiquées ci-après, pour lesquelles les taux du droit sont les suivants:
- Memorex Telex Japan Ltd: 6,1 %
(code additionnel Taric: 8705)
- Hitachi-Maxell: 20,6 %
(code additionnel Taric: 8706)
- TDK: 26,7 %
(code additionnel Taric: 8707);
b) 32,7 % pour les produits visés au paragraphe 1 originaires de T'ai-wan (code additionnel Taric: 8710), à l'exception des produits fabriqués et vendus à l'exportation vers la Communauté par la société indiquée ci-après, pour laquelle le taux du droit est le suivant:
- CIS Technology: 19,8 %
(code additionnel Taric: 8709);
c) 39,4 % pour les produits visés au paragraphe 1 originaires de république populaire de Chine (code additionnel Taric: 8712), à l'exception des produits fabriqués et vendus à l'exportation par la société indiquée ci-après, pour laquelle le taux du droit est le suivant:
- Hanny Magnetics: 35,6 %
(code additionnel Taric: 8711).
3. Les dispositions en vigueur en matière de droits de douane sont applicables.
Article 2
1. Les montants déposés au titre du droit antidumping provisoire institué par le règlement (CEE) no 920/93 pour les microdisques de 3,5 pouces sont définitivement perçus. Lorsque le droit provisoire dépasse le droit définitivement institué, le montant perçu ne doit pas excéder celui du droit antidumping définitif.
2. Les montants perçus supérieurs au droit définitif sont libérés.
Article 3
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Luxembourg, le 18 octobre 1993.