NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 153/2009
ze dne 19. února 2009,
kterým se mění nařízení (ES) č. 3/2008 o informačních a propagačních opatřeních na podporu zemědělských produktů na vnitřním trhu a ve třetích zemích
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 36 a 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Jednotný právní rámec zavedený nařízením Rady (ES) č. 3/2008 (2) usnadňuje subjektům propagační politiky týkající se zemědělských produktů přístup k režimu a účast v něm. Použitím jednotného právního rámce byly významnou měrou omezeny a zjednodušeny správní postupy používané při provádění této politiky.
(2)
Nařízení (ES) č. 3/2008 stanoví, že pokud neexistují programy pro vnitřní trh, mohou dotčené členské státy program sestavit. Jestliže nechtějí navrhující organizace předložit programy pro třetí země, v jejichž rámci by se provádělo jedno nebo více informačních opatření podle uvedeného nařízení, měly by mít možnost sestavit příslušný program dotčené členské státy.
(3)
Zejména by měla být dotčeným členským státům poskytnuta možnost rozšířit rozsah opatření, na která se tyto programy vztahují, a to i prostřednictvím využití pomoci mezinárodních organizací při provádění těchto programů, zejména v případě propagačních programů v odvětví olivového oleje a stolních oliv ve třetích zemích.
(4)
Nařízení (ES) č. 3/2008 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změna
Článek 9 nařízení (ES) č. 3/2008 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Postup při neexistenci programů pro informační opatření pro vnitřní trh nebo ve třetích zemích
1. Jestliže neexistují informační programy pro vnitřní trh určené pro jedno nebo více opatření podle čl. 2 odst. 1 písm. b) předkládaných podle čl. 6 odst. 1, sestaví dotčený členský stát na základě hlavních směrů stanovených podle čl. 5 odst. 1 odpovídající program a specifikaci a ve veřejném výběrovém řízení vybere subjekt, který pověří provedením programu, na jehož financování se zaváže podílet.
2. Jestliže neexistují informační programy pro třetí země určené pro jedno nebo více opatření podle čl. 2 odst. 1 písm. a), b) a c) předkládaných podle čl. 6 odst. 1, sestaví dotčený členský stát na základě hlavních směrů stanovených podle čl. 5 odst. 2 odpovídající program a specifikaci a ve veřejném výběrovém řízení vybere subjekt, který pověří provedením programu, na jehož financování se zaváže se podílet.
Subjekt pověřený prováděním programu vybraný dotčeným členským státem nebo státy může být mezinárodní organizací, zejména pokud se program týká propagace odvětví olivového oleje a stolních oliv ve třetích zemích.
3. Členský stát nebo státy zašlou Komisi program vybraný v souladu s odstavci 1 a 2 spolu s odůvodněným stanoviskem
a)
ke vhodnosti programu;
b)
k souladu programu a navrženého subjektu s tímto nařízením a popřípadě platnými hlavními směry;
c)
k vyhodnocení nákladové efektivnosti programu;
d)
k výběru prováděcího subjektu pro program.
4. Na prověření programů Komisí se vztahují čl. 7 odst. 2 a čl. 8 odst. 1.
5. Postupem podle čl. 16 odst. 2 může Komise stanovit horní a dolní meze skutečných nákladů pro programy předkládané podle odstavce 3 tohoto článku. Tyto meze nákladů se mohou lišit podle povahy daných programů. Související kritéria mohou být stanovena postupem podle čl. 16 odst. 2.“
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. února 2009.
RÈGLEMENT (CE) N o 153/2009 DU CONSEIL
du 19 février 2009
modifiant le règlement (CE) no 3/2008 relatif à des actions d’information et de promotion en faveur des produits agricoles sur le marché intérieur et dans les pays tiers
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment ses articles 36 et 37,
vu la proposition de la Commission,
vu l’avis du Parlement européen (1),
considérant ce qui suit:
(1)
Le cadre juridique unique établi par le règlement (CE) no 3/2008 du Conseil (2) a facilité l’accès et la participation au régime pour les acteurs de la politique de promotion des produits agricoles. Les procédures administratives liées à la mise en œuvre de cette politique ont été considérablement limitées et simplifiées grâce à l’application de ce cadre juridique unique.
(2)
En vertu du règlement (CE) no 3/2008, il est prévu qu’en cas d’absence de programmes à mettre en œuvre sur le marché intérieur, les États membres concernés ont la possibilité d’élaborer un programme. Lorsque les organisations proposantes ne souhaitent pas présenter des programmes à mettre en œuvre dans les pays tiers pour l’une ou plusieurs des actions d’information visées dans le règlement précité, il convient que les États membres concernés soient autorisés à élaborer un programme approprié.
(3)
Il convient en particulier d’offrir aux États membres concernés la possibilité d’élargir le champ des actions couvertes par ces programmes, notamment en sollicitant l’aide d’organisations internationales pour la mise en œuvre de ces programmes, en particulier pour les programmes de promotion du secteur de l’huile d’olive et des olives de table dans les pays tiers.
(4)
Il y a lieu de modifier le règlement (CE) no 3/2008 en conséquence,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Modification
L’article 9 du règlement (CE) no 3/2008 est remplacé par le texte suivant:
«Article 9
Procédure à suivre en l’absence de programmes d’actions d’information pour le marché intérieur ou dans les pays tiers
1. En l’absence de programmes à réaliser sur le marché intérieur, pour l’une ou plusieurs des actions d’information visées à l’article 2, paragraphe 1, point b), présentés conformément à l’article 6, paragraphe 1, le ou les États membres concernés définissent, sur la base des lignes directrices visées à l’article 5, paragraphe 1, un programme et le cahier des charges correspondant, et procèdent par appel d’offres public à la sélection de l’organisme chargé de l’exécution du programme qu’ils s’engagent à cofinancer.
2. En l’absence de programmes à réaliser dans les pays tiers, pour l’une ou plusieurs des actions d’information visées à l’article 2, paragraphe 1, points a), b) et c), présentés conformément à l’article 6, paragraphe 1, le ou les États membres concernés définissent, sur la base des lignes directrices visées à l’article 5, paragraphe 2, un programme et le cahier des charges correspondant, et procèdent par appel d’offres public à la sélection de l’organisme chargé de l’exécution du programme qu’ils s’engagent à cofinancer.
L’organisme chargé de l’exécution du programme, finalement sélectionné par le ou les États membres concernés, peut être une organisation internationale, notamment lorsque le programme porte sur la promotion du secteur de l’huile d’olive et des olives de table dans les pays tiers.
3. Le ou les États membres soumettent à la Commission le programme retenu conformément aux paragraphes 1 et 2, accompagné d’un avis motivé sur:
a)
l’opportunité du programme;
b)
la conformité du programme et de l’organisme proposé avec le présent règlement et, le cas échéant, avec les lignes directrices applicables;
c)
une évaluation du rapport qualité/prix du programme;
d)
le choix de l’organisme chargé de l’exécution du programme.
4. Aux fins de l’examen des programmes par la Commission, l’article 7, paragraphe 2, et l’article 8, paragraphe 1, s’appliquent.
5. Conformément à la procédure visée à l’article 16, paragraphe 2, la Commission peut fixer des limites inférieures ou supérieures en ce qui concerne les coûts réels des programmes soumis conformément au paragraphe 3 du présent article. Ces limites peuvent être modulées en fonction de la nature des programmes concernés. Les critères appliqués peuvent être définis conformément à la procédure visée à l’article 16, paragraphe 2.»
Article 2
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le septième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 19 février 2009.