ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č 742/2008/ES
ze dne 9. července 2008
o účasti Společenství v programu výzkumu a vývoje prováděném několika členskými státy a zaměřeném na zvyšování kvality života starších občanů prostřednictvím využití nových informačních a komunikačních technologií
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 169 a čl. 172 druhý pododstavec uvedené smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1982/2006/ES ze dne 18. prosince 2006 o sedmém rámcovém programu Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007 až 2013) (2) (dále jen „sedmý rámcový program“) stanoví účast Společenství na výzkumných a rozvojových programech prováděných několika členskými státy, včetně účasti ve strukturách vytvořených k uskutečnění těchto programů ve smyslu článku 169 Smlouvy.
(2)
Sedmý rámcový program vymezil řadu kritérií pro určení oblastí vhodných k zahájení uvedených iniciativ na základě článku 169: význam pro cíle Společenství, jasná definice sledovaného cíle a jeho význam z hlediska cílů sedmého rámcového programu; přítomnost již existujícího základu (stávající nebo plánované výzkumné programy), přidaná hodnota na evropské úrovni a kritické množství s ohledem na velikost a počet zahrnutých programů a podobnost činností, které zahrnují, a účinnost článku 169 Smlouvy jako nejvhodnějšího prostředku pro dosažení cílů.
(3)
Rozhodnutí Rady 2006/971/ES ze dne 19. prosince 2006 o zvláštním programu „Spolupráce“, kterým se provádí sedmý rámcový program Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007-2013) (3) (dále jen „zvláštní program ‚Spolupráce‘“) označuje „iniciativu podle článku 169 v oblasti asistovaného žití“ za jednu z oblastí vhodných pro účast Společenství ve vnitrostátních výzkumných programech prováděných společně na základě článku 169 Smlouvy.
(4)
Ve svém sdělení ze dne 1. června 2005 nazvaném „i2010 - evropská informační společnost pro růst a zaměstnanost“, Komise navrhla zahájit vzorovou iniciativu v oblasti péče o občany ve stárnoucí společnosti.
(5)
Ve svém sdělení ze dne 12. října 2006 nazvaném „Demografická budoucnost Evropy - učiňme z problému výhodu“ Komise zdůraznila fakt, že stárnutí je jedním z největších problémů, kterému čelí všechny země v EU, a že větší využití nových technologií v rámci podpory obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost by mohlo přispět ke kontrole nákladů a zlepšení tělesného a duševního zdraví starších občanů a jejich aktivní účasti ve společnosti, jakož i ke zvýšení konkurenceschopnosti evropské ekonomiky.
(6)
Zejména v oblasti informačních a komunikačních technologií (IKT) by mohli být senioři považováni za příležitost pro vznikající trh s novým zbožím a službami, které reagují na potřeby starších lidí. Avšak rychlý rozvoj a používání nových IKT technologií by neměly vést k vyloučení a prohlubování digitální propasti; zlepšení digitální gramotnosti je tedy základním předpokladem pro začlenění a aktivní zapojení do informační společnosti.
(7)
Tato iniciativa v oblasti asistovaného žití by měla zohlednit skutečnost, že se ženy v průměru dožívají vyššího věku než muži, takže mezi seniory v Evropě je vyšší procento žen.
(8)
Aktivní stárnutí je základní součástí obnovených hlavních směrů zaměstnanosti. Přístup EU ke stárnutí je zaměřen na mobilizaci veškerého potenciálu občanů všech věkových skupin - celoživotní přístup - a zdůrazňuje potřebu změny strategií stárnutí z roztříštěných na komplexní.
(9)
V současné době není řada programů nebo činností v oblasti výzkumu a vývoje IKT pro zajištění důstojného stáří, které provádějí členské státy jednotlivě na vnitrostátní úrovni, dostatečně koordinována, a neumožňuje koherentní přístup na evropské úrovni pro výzkum a vývoj inovačních produktů a služeb založených na IKT pro zajištění důstojného stáří.
(10)
S přáním vytvořit koherentní přístup na evropské úrovni v oblasti IKT pro důstojné stáří a účinně jednat se několik členských států chopilo iniciativy a vytvořilo společný program výzkumu a vývoje v oblasti asistovaného žití nazvaný „Ambient Assisted Living“ (dále jen „společný program AAL“) s uplatněním IKT pro zajištění důstojného stáří v informační společnosti, aby dosáhlo součinnosti z hlediska zdrojů pro řízení a finančních zdrojů tím, že za pomoci nezávislých odborníků vytvořilo jednotný a společný hodnotící mechanismus na základě zavedených postupů uvedených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1906/2006 ze dne 18. prosince 2006, kterým se stanoví pravidla pro účast podniků, výzkumných středisek a vysokých škol na akcích v rámci sedmého rámcového programu a pro šíření výsledků výzkumu (2007 - 2013) (4) a kombinace dalších odborných zkušeností a zdrojů dostupných v různých zemích Evropy.
(11)
Společný program AAL usiluje o řešení problému demografického stárnutí tím, že vytváří nezbytný právní a organizační rámec pro rozsáhlou evropskou spolupráci mezi členskými státy v oblasti aplikovaného výzkumu a inovací informačních a komunikačních technologií s cílem zajistit důstojné stáří ve stárnoucí společnosti. Belgie, Dánsko, Finsko, Francie, Irsko, Itálie, Kypr, Lucembursko, Maďarsko, Německo, Nizozemsko, Polsko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko, Řecko, Slovinsko, Spojené království, Španělsko a Švédsko (dále jen „zúčastněné členské státy“) a Izrael, Norsko a Švýcarsko se dohodly, že budou koordinovat a společně provádět činnosti přispívající ke společnému programu AAL. Celková hodnota jejich účasti je odhadována nejméně na 150 milionů EUR po dobu platnosti sedmého rámcového programu. Účast by měla být podmíněna minimálním finančním příspěvkem, jehož výše by odpovídala potenciální poptávce různých národních vědeckých komunit a měla by obvykle představovat alespoň 0,2 milionu EUR za účast v ročním pracovním programu.
(12)
V souladu s cíli sedmého rámcového programu by měl společný program AAL rovněž podporovat zapojení malých a středních podniků (MSP) do svých činností.
(13)
Aby se zvýšil dopad společného programu AAL, dohodly se zúčastněné členské státy, Izrael, Norsko a Švýcarsko na účasti Společenství. Společenství by se mělo na programu podílet finančním příspěvkem ve výši maximálně 150 milionů EUR. Vzhledem k tomu, že společný program AAL plní vědecké cíle sedmého rámcového programu a že výzkumná oblast společného programu AAL spadá do tématu Informační a komunikační technologie (IKT) v rámci zvláštního programu „Spolupráce“, finanční příspěvek Společenství by měl být čerpán z rozpočtových prostředků vyčleněných na toto téma. K dispozici mohou být další možnosti financování, mimo jiné ze strany Evropské investiční banky, zejména prostřednictvím finančního nástroje pro sdílení rizik vytvořeného společně s Evropskou investiční bankou a Komisí podle přílohy III rozhodnutí 2006/971/ES.
(14)
Finanční podpora Společenství by měla být poskytována podle definice plánu financování založeného na formálních závazcích příslušných vnitrostátních orgánů ohledně společného provádění programů a činností v oblasti výzkumu a vývoje na vnitrostátní úrovni a příspěvku na financování společného uskutečnění společného programu AAL.
(15)
Společné provádění vnitrostátních výzkumných programů vyžaduje založení nebo existenci specializované prováděcí struktury stanovené ve zvláštním programu „Spolupráce“.
(16)
Zúčastněné členské státy se dohodly na uvedené specializované prováděcí struktuře určené k provádění společného programu AAL.
(17)
Specializovaná prováděcí struktura by měla být příjemcem finančního příspěvku od Společenství a měla by zajistit účinné provádění společného programu AAL.
(18)
K zajištění účinného provádění společného programu AAL by specializovaná prováděcí struktura měla udělovat finanční podporu třetím stranám účastnícím se společného programu AAL, které jsou vybírány na základě výzev k podání návrhů.
(19)
Výše příspěvku Společenství by měla být závislá na závazku zúčastněných států, Izraele, Norska a Švýcarska k poskytnutí finančních prostředků a skutečném vyplacení jejich finančních příspěvků.
(20)
Společenství by mělo mít právo snížit svůj finanční příspěvek nebo pozdržet či zastavit jeho vyplácení na základě podmínek stanovených v dohodě upravující prováděcí pravidla pro příspěvek Společenství, která má být uzavřena mezi Společenstvím a specializovanou prováděcí strukturou, v případě, že je společný program AAL prováděn nedostatečně, částečně nebo opožděně.
(21)
Ke společnému programu AAL by měl mít možnost se připojit kterýkoli členský stát.
(22)
V souladu se sedmým rámcovým programem by Společenství mělo mít právo sjednat během provádění společného programu AAL v souladu s tímto rozhodnutím podmínky pro svůj finanční příspěvek do společného programu AAL ve vztahu k účasti jakékoli země přidružené k sedmému rámcovému programu nebo jakékoli jiné země, je-li to pro provádění společného programu AAL nezbytné, v tomto společném programu.
(23)
Měla by být rovněž přijata vhodná opatření k předcházení nesrovnalostem a podvodům a měly by být učiněny nezbytné kroky k vymáhání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých prostředků v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (5), s nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (6) a s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (7).
(24)
V souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8) (dále jen „finanční nařízení“), a nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (9) (dále jen „prováděcí pravidla“), by měl být příspěvek Společenství spravován v rámci nepřímého centralizovaného řízení podle čl. 54 odst. 2 písm. c) a článku 56 finančního nařízení a článku 35, čl. 38 odst. 2 a článku 41 prováděcích pravidel.
(25)
Je nezbytné, aby výzkumné činnosti prováděné v rámci společného programu AAL byly v souladu se základními etickými zásadami, včetně těch, kterými se zabývá článek 6 Smlouvy o Evropské unii a Listina základních práv Evropské unie, a aby se řídily zásadami integrace rovnosti mužů a žen a rovnosti pohlaví. Při provádění programu by měla být také zohledněna podpora úlohy žen ve vědě a výzkumu.
(26)
Společný program AAL by měl rovněž usilovat o podporu spravedlivého a zjednodušeného přístupu k produktům a službám založeným na IKT ve všech členských státech.
(27)
Komise by měla do roku 2010 provést průběžné hodnocení, aby posoudila kvalitu a účinnost provádění společného programu AAL a pokrok dosažený při plnění stanovených cílů, jakož i závěrečné hodnocení. V rámci tohoto hodnocení by se rovněž mělo posoudit, zda bude třeba dalšího průběžného hodnocení před závěrečným hodnocením na konci roku 2013,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Při provádění sedmého rámcového programu Společenství poskytuje finanční příspěvek pro společný program výzkumu a vývoje pro oblast asistovaného žití (Ambient Assisted Living) (dále jen „společný program AAL“) prováděný společně Belgií, Dánskem, Finskem, Francií, Irskem, Itálií, Kyprem, Lucemburskem, Maďarskem, Německem, Nizozemskem, Polskem, Portugalskem, Rakouskem, Rumunskem, Řeckem, Slovinskem, Spojeným královstvím, Španělskem a Švédskem (dále jen „zúčastněné členské státy“) a Izraelem, Norskem a Švýcarskem.
2. V souladu se zásadami stanovenými v příloze I, která tvoří nedílnou součást tohoto rozhodnutí, poskytne Společenství na provádění společného programu AAL finanční příspěvek ve výši maximálně 150 milionů EUR po dobu trvání sedmého rámcového programu.
3. Finanční příspěvek Společenství se hradí z prostředků souhrnného rozpočtu Evropské unie vyčleněných na téma informačních a komunikačních technologií (IKT) v rámci zvláštního programu „Spolupráce“.
Článek 2
Finanční příspěvek Společenství se uhradí za těchto podmínek:
a)
zúčastněné členské státy, Izrael, Norsko a Švýcarsko prokáží, že společný program AAL, popsaný v příloze I, byl skutečně zahájen;
b)
zúčastněné členské státy, Izrael, Norsko a Švýcarsko, nebo organizace, které zúčastněné státy, Izrael, Norsko a Švýcarsko určí, formálně zřídí nebo určí specializovanou prováděcí strukturu s právní subjektivitou, která bude odpovědná za provádění společného programu AAL a za přijetí, přidělení a monitorování finančního příspěvku Společenství v rámci nepřímého centralizovaného řízení v souladu s čl. 54 odst. 2 písm. c) a článkem 56 finančního nařízení a článkem 35, čl. 38 odst. 2 a článkem 41 prováděcích pravidel;
c)
zavede se vhodný a účinný model řízení pro společný program AAL v souladu s hlavními směry stanovenými v příloze II, která tvoří nedílnou součást tohoto rozhodnutí;
d)
specializovaná prováděcí struktura účinně provádí činnosti v rámci společného programu AAL, popsaného v příloze I, která ukládá zveřejňování výzev k podání návrhů na udělení grantů;
e)
zúčastněné členské státy, Izrael, Norsko a Švýcarsko se zaváží podílet se na financování společného programu AAL a na skutečném uhrazení finančního příspěvku, především na financování účastníků projektů vybraných na základě výzev k podání návrhů, které byly zveřejněny na základě programu;
f)
zajistí se soulad s pravidly Společenství pro poskytování státní podpory, především s pravidly stanovenými v rámci Společenství pro státní podporu pro výzkum a vývoj a inovace (10);
g)
zajistí se vysoká úroveň vědecké kvality a dodržování etických zásad v souladu s obecnými zásadami sedmého rámcového programu, uplatňování hlediska postavení žen a mužů a rovnosti pohlaví a udržitelného rozvoje a
h)
vypracují se ustanovení upravujících práva duševního vlastnictví, která vyplývají z činností prováděných v rámci společného programu AAL a z provádění a koordinace programů a činností v oblasti výzkumu a vývoje prováděných zúčastněnými členskými státy, Izraelem, Norskem a Švýcarskem na vnitrostátní úrovni tak, aby podporovala tvorbu uvedených znalostí a rozsáhlé využití a šíření vytvořených znalostí.
Článek 3
Udělení finanční podpory třetím stranám specializovanou prováděcí strukturou při provádění společného programu AAL, a zejména finanční podpory pro účastníky projektů vybraných na základě výzev k podání návrhů, se řídí zásadami rovného zacházení a průhlednosti, předvídatelnosti pro žadatele a hodnocení nezávislými odborníky. Finanční podpora třetím stranám se v souladu se zásadami a postupy stanovenými v příloze I tohoto rozhodnutí udělí na základě vynikající vědecké kvality, socioekonomických dopadů na evropské úrovni a významu z hlediska celkových cílů programu.
Článek 4
Úpravy finanční účasti Společenství a pravidla finanční odpovědnosti a práv k duševnímu vlastnictví, jakož i prováděcí pravidla pro poskytování finanční podpory třetím stranám specializovanou prováděcí strukturou se přijímají společně prostřednictvím všeobecné dohody, kterou uzavře Komise jménem Společenství se specializovanou prováděcí strukturou, a prostřednictvím ročních dohod o financování.
Článek 5
V případě, že společný program AAL není prováděn nebo je prováděn nedostatečně, částečně nebo opožděně Společenství může snížit svůj finanční příspěvek nebo může pozdržet či zastavit jeho vyplácení v závislosti na skutečném provádění společného programu AAL.
V případě, že zúčastněné členské státy, Izrael, Norsko a Švýcarsko nepřispívají na financování společného programu AAL nebo přispívají částečně či opožděně, Společenství může snížit svůj finanční příspěvek v závislosti na skutečné výši veřejných prostředků přidělených zúčastněnými členskými státy, Izraelem, Norskem a Švýcarskem, a to za podmínek stanovených v dohodě, kterou uzavře Komise se specializovanou prováděcí strukturou.
Článek 6
Při provádění společného programu AAL přijmou zúčastněné členské státy, Izrael, Norsko a Švýcarsko veškerá nezbytná legislativní, regulační, správní nebo jiná opatření na ochranu finančních zájmů Společenství. Zúčastněné členské státy, Izrael, Norsko a Švýcarsko zejména přijmou nezbytná opatření, která zajistí, že Společenství získá zpět v plném rozsahu veškeré dlužné částky v souladu s čl. 54 odst. 2 písm. c) finančního nařízení a čl. 38 odst. 2 prováděcích pravidel.
Článek 7
Komise a Účetní dvůr mohou prostřednictvím svých úředníků nebo zástupců provádět veškeré kontroly a inspekce nezbytné pro zajištění řádné správy finančních prostředků Společenství a pro ochranu finančních zájmů Společenství proti podvodům nebo nesrovnalostem. Za tím účelem poskytnou zúčastněné členské státy, Izrael, Norsko a Švýcarsko nebo specializovaná prováděcí struktura v odpovídajícím termínu Komisi a Účetnímu dvoru veškeré náležité doklady.
Článek 8
Komise sdělí veškeré významné údaje Evropskému parlamentu, Radě a Účetnímu dvoru. Zúčastněné členské státy, Izrael, Norsko a Švýcarsko se vyzývají, aby prostřednictvím specializované prováděcí struktury předaly Komisi veškeré doplňující údaje, které si Evropský parlament, Rada a Účetní dvůr ohledně finančního řízení specializované prováděcí struktury vyžádají v souladu se všeobecnými požadavky na předkládání zpráv stanovenými v čl. 12 odst. 1.
Článek 9
Ke společnému programu AAL se může připojit kterýkoli členský stát v souladu s kritérii stanovenými v čl. 2. písm. e) až h).
Článek 10
Ke společnému programu AAL se může připojit jakákoli třetí země v souladu s kritérii stanovenými v čl. 2 písm. e) až h) a za předpokladu, že se na uvedenou účast vztahuje příslušná mezinárodní dohoda a že s účastí souhlasí Komise a zúčastněné členské státy, Izrael, Norsko a Švýcarsko.
Článek 11
Na základě pravidel stanovených v tomto rozhodnutí, popřípadě v prováděcích pravidlech a podmínkách může Společenství schválit podmínky svého finančního příspěvku souvisejícího s účastí jakékoli země přidružené k sedmému rámcovému programu na společném programu AAL, nebo, pokud je to důležité pro provádění společného programu AAL, s účastí jakékoli jiné země.
Článek 12
1. Výroční zpráva o sedmém rámcovém programu, předložená Evropskému parlamentu a Radě v souladu s článkem 173 Smlouvy, obsahuje zprávu o činnostech vykonaných v rámci společného programu AAL.
2. Komise provede průběžné hodnocení společného programu AAL dva roky po jeho zahájení, nejpozději však do roku 2010. Pokud to bude po prvním průběžném přezkumu považováno za nutné, mohou být provedena další průběžná hodnocení.
Průběžná hodnocení se budou týkat pokroku při plnění cílů stanovených v příloze I společného programu AAL a budou zahrnovat doporučení ohledně nejvhodnějších způsobů dalšího posílení integrace, kvality a účinnosti provádění včetně integrace v oblasti vědy, řízení a financování společného programu AAL a otázku, zda je výše finančních příspěvků zúčastněných členských států, Izraele, Norska a Švýcarska přiměřená vzhledem k případným požadavkům jejich různých národních vědeckých komunit. Zohlední se také zkušenosti z ostatních společných programů realizovaných podle článku 169 Smlouvy.
Komise oznámí Evropskému parlamentu a Radě závěry tohoto hodnocení, které doprovodí svým vyjádřením, případně návrhy na úpravu tohoto rozhodnutí.
3. Na konci roku 2013 přistoupí Komise k závěrečnému hodnocení společného programu AAL. Výsledky tohoto závěrečného hodnocení se předloží Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 13
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem následujícím po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Ve Štrasburku dne 9. července 2008.
DÉCISION N o 742/2008/CE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 9 juillet 2008
sur la participation de la Communauté à un programme de recherche et développement entrepris par plusieurs États membres, visant à améliorer la qualité de vie des personnes âgées par le recours à de nouvelles technologies de l’information et des communications
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 169 et son article 172, deuxième alinéa,
vu la proposition de la Commission,
vu l’avis du Comité économique et social européen,
statuant conformément à la procédure visée à l’article 251 du traité (1),
considérant ce qui suit:
(1)
La décision no 1982/2006/CE du Parlement européen et du Conseil du 18 décembre 2006 relative au septième programme-cadre de la Communauté européenne pour des actions de recherche, de développement technologique et de démonstration (2007-2013) (2) (ci-après dénommé «le septième programme-cadre») prévoit la participation de la Communauté à des programmes de recherche et développement entrepris par plusieurs États membres, y compris la participation aux structures créées pour l’exécution de ces programmes au sens de l’article 169 du traité.
(2)
Dans le septième programme-cadre, il est défini une série de critères pour déterminer les domaines dans lesquels peuvent être lancées des initiatives au titre de l’article 169: pertinence par rapport aux objectifs de la Communauté, définition claire de l’objectif à poursuivre et pertinence de celui-ci par rapport aux objectifs du septième programme-cadre, base préexistante (programmes de recherche nationaux existants ou envisagés), valeur ajoutée européenne, masse critique en termes de volume et de nombre de programmes impliqués et de similitude entre les actions qu’ils couvrent, et valeur de l’article 169 comme meilleur moyen d’atteindre les objectifs.
(3)
La décision 2006/971/CE du Conseil du 19 décembre 2006 relative au programme spécifique «Coopération» mettant en œuvre le septième programme-cadre de la Communauté européenne pour des activités de recherche, de développement technologique et de démonstration (2007-2013) (3) (ci-après dénommé «le programme spécifique “Coopération”») définit «l’Initiative au titre de l’article 169 dans le domaine de l’assistance à l’autonomie à domicile» comme l’un des domaines adaptés à une participation de la Communauté à des programmes de recherche nationaux mis en œuvre conjointement en vertu de l’article 169 du traité.
(4)
Dans sa communication du 1er juin 2005 intitulée «i2010 - Une société de l’information pour la croissance et l’emploi», la Commission a proposé de lancer une initiative phare sur les soins aux personnes dans une société vieillissante.
(5)
Dans sa communication du 12 octobre 2006 intitulée «L’avenir démographique de l’Europe, transformer un défi en opportunité», la Commission soulignait le fait que le vieillissement de la population est l’un des principaux défis auxquels sont confrontés tous les pays de l’Union européenne et que le recours accru aux nouvelles technologies pourrait contribuer à la maîtrise des dépenses ainsi qu’au bien-être et à la participation active des personnes âgées à la société, et à accroître la compétitivité de l’économie européenne, à l’appui de la stratégie de Lisbonne révisée pour la croissance et l’emploi.
(6)
Dans le domaine des technologies de l’information et de la communication (TIC), en particulier, le vieillissement de la population pourrait être perçu comme une chance pour un marché naissant où circulent de nouveaux biens et de nouveaux services répondant aux besoins des personnes âgées. Cependant, le développement rapide et l’utilisation des nouvelles TIC ne devraient pas déboucher sur l’exclusion ou sur un élargissement de la fracture numérique. La diffusion de la culture numérique, en particulier, est une condition préalable à l’inclusion et à la participation dans la société de l’information.
(7)
La présente initiative dans le domaine de l’assistance à l’autonomie à domicile devrait tenir compte de la réalité du vieillissement de la société en Europe, où les femmes sont plus nombreuses que les hommes, en raison de leur espérance de vie plus élevée en moyenne.
(8)
La prolongation de la vie active est un élément essentiel des nouvelles orientations en matière d’emploi. L’approche de l’Union européenne vise à mobiliser tout le potentiel des personnes de tous âges - approche centrée sur l’ensemble du cycle de vie - et souligne la nécessité d’adopter dorénavant des stratégies globales liées au vieillissement, et non plus parcellaires.
(9)
Aujourd’hui, plusieurs programmes ou activités de recherche et développement entrepris individuellement par les États membres, au niveau national, dans le domaine des TIC pour bien vieillir ne sont pas assez coordonnés et ne permettent pas une approche cohérente de la R&D sur les produits et services novateurs, basés sur les TIC, permettant de bien vieillir.
(10)
Désireux de suivre une approche commune, au niveau européen, dans le domaine des TIC pour bien vieillir et d’agir efficacement, plusieurs États membres ont pris l’initiative d’instituer un programme commun de recherche et développement intitulé «Assistance à l’autonomie à domicile» (ci-après dénommé «le programme commun AAD») dans le domaine des TIC pour bien vieillir dans la société de l’information, afin de créer des synergies en termes de gestion et ressources financières en garantissant un mécanisme d’évaluation unique commun, avec l’assistance d’experts indépendants sur la base de la pratique consacrée, ainsi qu’il est exposé dans le règlement (CE) no 1906/2006 du Parlement européen et du Conseil du 18 décembre 2006 définissant les règles de participation des entreprises, des centres de recherche et des universités pour la mise en œuvre du septième programme-cadre de la Communauté européenne et fixant les règles de diffusion des résultats de la recherche (2007-2013) (4) et de combiner d’autres compétences et ressources disponibles dans différents pays d’Europe.
(11)
Le programme commun AAD vise à relever le défi du vieillissement de la population en fournissant le cadre juridique et organisationnel nécessaire à une coopération à grande échelle, entre États membres, concernant la recherche appliquée et l’innovation dans le domaine des technologies de l’information et des communications pour bien vieillir. La Belgique, le Danemark, l’Allemagne, l’Irlande, la Grèce, l’Espagne, la France, l’Italie, Chypre, le Luxembourg, la Hongrie, les Pays-Bas, l’Autriche, la Pologne, le Portugal, la Roumanie, la Slovénie, la Finlande, la Suède et le Royaume-Uni (ci-après dénommés «les États membres participants») et Israël, la Norvège et la Suisse ont convenu de coordonner et de mettre en œuvre conjointement des activités contribuant au programme commun AAD. Le montant global de leur participation est estimé à au moins 150 millions EUR pour la durée du septième programme-cadre. Il devrait être exigé des participants une contribution financière minimale, proportionnelle à la demande potentielle des diverses communautés scientifiques nationales et s’élevant, normalement, à un minimum de 200 000 EUR pour la participation au programme de travail annuel.
(12)
Le programme commun AAD devrait également promouvoir la participation des petites et moyennes entreprises (PME) à ses activités, conformément aux objectifs du septième programme-cadre.
(13)
Afin d’accentuer l’impact du programme commun AAD, les États membres participants, Israël, la Norvège et la Suisse ont approuvé la participation de la Communauté au programme commun AAD. La Communauté devrait participer au programme commun AAD en apportant une contribution financière d’au plus 150 millions EUR. Étant donné que le programme commun AAD répond aux objectifs scientifiques du septième programme-cadre et que le domaine de recherche couvert par le programme commun AAD relève du thème Technologies de l’information et des communications (TIC) du programme spécifique «Coopération», il conviendrait de prélever la contribution financière de la Communauté sur les crédits budgétaires alloués à ce thème. D’autres possibilités de financement peuvent être disponibles, entre autres en provenance de la Banque européenne d’investissement (BEI), notamment par le biais du mécanisme de financement avec partage des risques mis au point conjointement par la BEI et la Commission, conformément à l’annexe III de la décision 2006/97/CE.
(14)
La fourniture de l’aide financière de la Communauté devrait être soumise à l’établissement d’un plan de financement fondé sur des engagements formels, de la part des autorités nationales compétentes, de mettre en œuvre conjointement les programmes et activités de recherche et développement entrepris au niveau national et de contribuer au financement de l’exécution conjointe du programme commun AAD.
(15)
La mise en œuvre conjointe des programmes de recherche nationaux devrait impliquer l’existence ou la constitution d’une structure d’exécution spécifique, comme le prévoit le programme spécifique «Coopération».
(16)
Les États membres participants ont convenu de confier à cette structure d’exécution spécifique la mise en œuvre du programme commun AAD.
(17)
La structure d’exécution spécifique devrait être le bénéficiaire de la contribution financière de la Communauté et assurer la mise en œuvre efficace du programme commun AAD.
(18)
Afin de mettre en en œuvre efficacement le programme commun AAD, la structure d’exécution spécifique devrait accorder une aide financière à des tiers participant au programme commun AAD et sélectionnés par appels de propositions.
(19)
La contribution communautaire devrait être soumise à l’engagement de ressources par les États membres participants, Israël, la Norvège et la Suisse et au versement effectif de leurs contributions financières.
(20)
La Communauté devrait être habilitée à réduire, suspendre ou mettre un terme à sa contribution financière si le programme commun AAD est mis en œuvre de façon incorrecte, partielle ou tardive, selon les termes d’un accord devant être conclu entre la Communauté et la structure d’exécution spécifique et précisant les modalités de la contribution communautaire.
(21)
Tout État membre devrait pouvoir prendre part au programme commun AAD.
(22)
Conformément au septième programme-cadre, la Communauté devrait être habilitée à arrêter les modalités relatives à sa contribution financière au programme commun AAD concernant la participation à ce programme de tout pays associé au septième programme-cadre ou, lorsque la mise en œuvre du programme commun AAD en dépend, de tout autre pays, au cours de sa mise en œuvre, en vertu des règles et conditions énoncées dans la présente décision.
(23)
Il conviendrait de prendre des mesures appropriées afin de prévenir les irrégularités et la fraude ainsi que les mesures nécessaires pour recouvrer les fonds perdus, indûment versés ou utilisés incorrectement, conformément au règlement (CE, Euratom) no 2988/95 du Conseil, du 18 décembre 1995, relatif à la protection des intérêts financiers des Communautés européennes (5), au règlement (Euratom, CE) no 2185/96 du Conseil, du 11 novembre 1996, relatif aux contrôles et vérifications sur place effectués par la Commission pour la protection des intérêts financiers des Communautés européennes contre les fraudes et autres irrégularités (6), et au règlement (CE) no 1073/1999 du Parlement européen et du Conseil, du 25 mai 1999, relatif aux enquêtes effectuées par l’Office européen de lutte antifraude (OLAF) (7).
(24)
Conformément au règlement (CE, Euratom) no 1605/2002 du Conseil du 25 juin 2002 portant règlement financier applicable au budget général des Communautés européennes (8) (ci-après dénommé «règlement financier») et au règlement (CE, Euratom) no 2342/2002 de la Commission du 23 décembre 2002 établissant les modalités d’exécution du règlement (CE, Euratom) no 1605/2002 du Conseil portant règlement financier applicable au budget général des Communautés européennes (9) (ci-après dénommé «modalités d’exécution»), la contribution communautaire devrait être gérée dans le cadre d’une gestion centralisée indirecte conformément aux dispositions de l’article 54, paragraphe 2, point c), et de l’article 56 du règlement financier, ainsi que de l’article 35, de l’article 38, paragraphe 2, et de l’article 41 des modalités d’exécution.
(25)
Il est essentiel que les activités de recherche effectuées au titre du programme commun AAD respectent des principes éthiques fondamentaux, notamment ceux énoncés à l’article 6 du traité sur l’Union européenne et dans la charte des droits fondamentaux de l’Union européenne, et les principes de l’égalité des sexes et de l’intégration de celle-ci. Lors de l’exécution du programme commun AAD, il y aurait également lieu de tenir compte de la promotion du rôle des femmes dans les sciences et dans la recherche.
(26)
Le programme commun AAD devrait également viser à promouvoir un accès équitable et simplifié aux produits et services pertinents fondés sur les TIC dans l’ensemble des États membres.
(27)
La Commission devrait procéder à une évaluation intermédiaire d’ici à 2010, consistant à apprécier la qualité et l’efficacité de la mise en œuvre du programme commun AAD et les progrès accomplis par rapport aux objectifs fixés. Cette évaluation devrait également déterminer s’il convient de procéder à de nouvelles évaluations intermédiaires, à réaliser avant l’évaluation finale qui sera menée à la fin de 2013,
ONT ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
1. Dans la mise en œuvre du septième programme-cadre, la Communauté apporte une contribution financière au programme commun de recherche et développement «Assistance à l’autonomie à domicile» (le programme commun AAD) entrepris en commun par la Belgique, le Danemark, l’Allemagne, l’Irlande, la Grèce, l’Espagne, la France, l’Italie, Chypre, le Luxembourg, la Hongrie, les Pays-Bas, l’Autriche, la Pologne, le Portugal, la Roumanie, la Slovénie, la Finlande, la Suède et le Royaume-Uni (les États membres participants) ainsi que par Israël, la Norvège et la Suisse.
2. La Communauté verse une contribution financière d’un montant maximal de 150 millions EUR, pour la durée du septième programme-cadre, pour la mise en œuvre du programme commun AAD, conformément aux principes énoncés à l’annexe I, qui fait partie intégrante de la présente décision.
3. La contribution financière de la Communauté est prélevée sur les crédits du budget général de l’Union européenne alloués au thème des technologies de l’information et de la communication (TIC) du programme spécifique «Coopération».
Article 2
La contribution financière de la Communauté est conditionnée par:
a)
la démonstration, par les États membres participants, Israël, la Norvège et la Suisse, que le programme commun AAD exposé à l’annexe I a été effectivement institué;
b)
la constitution ou la désignation officielle, par les États membres participants, Israël, la Norvège et la Suisse, ou les organismes désignés par les États membres participants, Israël, la Norvège et la Suisse, d’une structure d’exécution spécifique dotée de la personnalité juridique qui est responsable de la mise en œuvre du programme commun AAD ainsi que de la réception, de l’allocation et du suivi de la contribution financière de la Communauté dans le cadre de la gestion indirecte centralisée conformément à l’article 54, paragraphe 2, point c) et à l’article 56 du règlement financier, ainsi qu’à l’article 35, qu’à l’article 38, paragraphe 2, et qu’à l’article 41 des modalités d’exécution;
c)
l’instauration d’un modèle approprié et efficace de gestion du programme commun AAD conformément à l’annexe II, qui fait partie intégrante de la présente décision;
d)
la réalisation efficace des activités relevant du programme commun AAD décrites à l’annexe I, par la structure d’exécution spécifique, qui implique le lancement d’appels de propositions pour l’octroi de subventions;
e)
les engagements, de la part des États membres participants, d’Israël, de la Norvège et de la Suisse, à contribuer au financement du programme commun AAD et le versement effectif de leur contribution financière, notamment le financement des participants aux projets sélectionnés à la suite des appels de propositions lancés au titre du programme commun AAD;
f)
la conformité aux règles communautaires concernant les aides d’État et, en particulier, aux règles énoncées dans l’encadrement communautaire des aides d’État à la recherche, au développement et à l’innovation (10);
g)
la garantie d’un niveau élevé d’excellence scientifique et le respect de principes éthiques conformément aux principes généraux du septième programme-cadre, ainsi que des principes de l’égalité des sexes et de l’intégration de celle-ci, en contribuant aussi au développement durable;
h)
l’établissement de dispositions régissant les droits de propriété intellectuelle découlant des activités effectuées au titre du programme commun AAD ainsi que la mise en œuvre et la coordination des programmes et activités de recherche et développement entrepris au niveau national par les États membres participants, Israël, la Norvège et la Suisse, de sorte qu’ils visent à promouvoir la création de ces connaissances et à soutenir la diffusion des connaissances ainsi créées.
Article 3
Lors de la mise en œuvre du programme commun AAD, l’octroi, par la structure d’exécution spécifique, d’une aide financière à des tiers et, en particulier, l’aide financière aux participants aux projets sélectionnés par appels de propositions pour l’octroi de subventions, sont soumis aux principes d’égalité de traitement et de transparence, de prévisibilité pour les candidats et d’évaluation indépendante. L’aide financière aux tiers est accordée sur la base de l’excellence scientifique, de l’impact socioéconomique au niveau européen et de la pertinence au regard des objectifs globaux du programme commun AAD, et conformément aux principes et procédures établis à l’annexe I.
Article 4
Les modalités de la contribution financière de la Communauté et les règles relatives à la responsabilité financière et aux droits de propriété intellectuelle, ainsi que les modalités détaillées de l’octroi, par la structure d’exécution spécifique, d’une aide financière à des tiers sont établies par un accord général devant être conclu entre la Commission, au nom de la Communauté, et la structure d’exécution spécifique, et par des accords annuels de financement.
Article 5
Si le programme commun AAD n’est pas mis en œuvre ou s’il est mis en œuvre de façon incorrecte, partielle ou tardive, la Communauté peut réduire sa contribution financière à concurrence de la mise en œuvre effective du programme commun AAD, la suspendre ou y mettre fin.
Si les États membres participants, Israël, la Norvège et la Suisse ne contribuent pas ou ne contribuent que partiellement ou tardivement au financement du programme commun AAD, la Communauté peut réduire sa contribution financière en fonction du montant effectif des fonds publics alloués par les États membres participants, Israël, la Norvège et la Suisse, selon les termes de l’accord devant être conclu entre la Communauté et la structure d’exécution spécifique.
Article 6
Dans la mise en œuvre du programme commun AAD, les États membres participants, Israël, la Norvège et la Suisse prennent toutes les mesures législatives, réglementaires, administratives ou autres qui sont nécessaires à la protection des intérêts financiers des Communautés. En particulier, les États membres participants, Israël, la Norvège et la Suisse prennent les mesures que requiert le recouvrement intégral des sommes éventuellement dues à la Communauté, conformément à l’article 54, paragraphe 2, point c), du règlement financier et à l’article 38, paragraphe 2, des modalités d’exécution.
Article 7
La Commission et la Cour des comptes peuvent, par l’intermédiaire de leurs fonctionnaires ou agents, procéder à tous les contrôles et inspections nécessaires afin de s’assurer de la bonne gestion des fonds communautaires et de protéger les intérêts financiers de la Communauté contre toute fraude ou irrégularité. À cette fin, les États membres participants, Israël, la Norvège et la Suisse et/ou la structure d’exécution spécifique mettent à la disposition de la Commission et de la Cour des comptes, en temps voulu, tous les documents appropriés.
Article 8
La Commission transmet toute information utile au Parlement européen, au Conseil et à la Cour des comptes. Les États membres participants, Israël, la Norvège et la Suisse sont invités à adresser à la Commission, par l’intermédiaire de la structure d’exécution spécifique, tout complément d’information que le Parlement européen, le Conseil ou la Cour des comptes souhaiteraient recevoir au sujet de la gestion financière de la structure d’exécution spécifique et entrant dans le cadre des exigences générales d’information énoncées à l’article 12, paragraphe 1.
Article 9
Tout État membre peut prendre part au programme commun AAD selon les critères énoncés à l’article 2, points e) à h).
Article 10
Tout pays tiers peut prendre part au programme commun AAD selon les critères énoncés à l’article 2, points e) à h) et à condition que cette participation soit couverte par l’accord international applicable et que la Commission et les États membres participants, Israël, la Norvège et la Suisse l’approuvent.
Article 11
La Communauté peut, en vertu des règles énoncées dans la présente décision et d’éventuelles règles et modalités d’application, arrêter les modalités relatives à sa contribution financière concernant la participation au programme commun AAD de tout pays associé au septième programme-cadre ou, lorsque la mise en œuvre du programme commun AAD en dépend, de tout autre pays.
Article 12
1. Le rapport annuel relatif au septième programme-cadre, présenté au Parlement européen et au Conseil conformément à l’article 173 du traité, comporte notamment un rapport concernant les activités entreprises dans le cadre du programme commun AAD.
2. Deux ans après le début du programme et, dans tous les cas, en 2010 au plus tard, la Commission procède à une évaluation intermédiaire du programme commun AAD. Si cela s’avère nécessaire après la première évaluation intermédiaire, d’autres évaluations du même type peuvent être effectuées.
L’évaluation intermédiaire couvre les progrès allant dans le sens des objectifs du programme commun AAD fixés dans l’annexe I, y compris les recommandations sur les meilleurs moyens de poursuivre l’intégration, la qualité et l’efficacité de la mise en œuvre du programme commun AAD, y inclus l’intégration scientifique, administrative et financière, ainsi que la question de savoir si le niveau des contributions financières des États membres participants, d’Israël, de la Norvège et de la Suisse, est approprié, étant donné la demande potentielle des diverses communautés scientifiques nationales. Il convient de prendre en compte l’expérience d’autres programmes communs fondés sur l’article 169 du traité.
La Commission communique les conclusions de l’évaluation intermédiaire, accompagnées de ses observations et de ses éventuelles propositions d’adaptation de la présente décision, au Parlement européen et au Conseil.
3. À la fin de 2013, la Commission procède à une évaluation finale du programme commun AAD. Les résultats de cette évaluation finale sont présentés au Parlement européen et au Conseil.
Article 13
La présente décision entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Article 14
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Strasbourg, le 9 juillet 2008.