Směrnice Evropského parlamentu A Rady 2003/17/ES
ze dne 3. března 2003,
kterou se mění směrnice 98/70/ES o jakosti benzinu a motorové nafty
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3] s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 20. ledna 2003,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ve směrnici 98/70/ES [4] se stanoví environmentální specifikace pro tržní paliva.
(2) V článku 95 Smlouvy se stanoví, že Komise bude ve svých návrzích směřujících k vytvoření a fungování vnitřního trhu a týkajících se mimo jiné zdraví a ochrany životního prostředí vycházet z vysoké úrovně ochrany a že Evropský parlament a Rada budou rovněž usilovat o dosažení tohoto cíle.
(3) Předpokládá se, že směrnice 98/70/ES bude přezkoumána s cílem dodržet požadavky norem Společenství týkajících se kvality ovzduší a dosáhnout souvisejících cílů a rovněž s cílem zapracovat dodatečné specifikace, jimiž se doplní závazné specifikace, které jsou již stanoveny v příloze III a IV směrnice.
(4) Snížení obsahu síry v benzinu a v motorové naftě je jedním z prostředků, které přispějí k dosažení těchto cílů.
(5) Nepříznivý účinek síry v benzinu a motorové naftě na technologii katalytického čištění výfukových plynů je prokázán u silničních vozidel a je stále více zřejmý u nesilničních pojízdných strojů.
(6) Silniční vozidla jsou stále více odkázána na zařízení katalytického čištění výfukových plynů, aby u nich byly dodrženy emisní limity stanovené ve směrnici Rady 70/220/EHS ze dne 20. března 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti znečišťování ovzduší plyny zážehových motorů motorových vozidel [5] a ve směrnici Rady 88/77/EHS ze dne 3. prosince 1987 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze vznětových motorů vozidel a emise plynných znečišťujících látek ze zážehových motorů vozidel na zemní plyn nebo zkapalněný ropný plyn [6]. Snížení obsahu síry v benzinu a motorové naftě proto může mít větší vliv na emise výfukových plynů než změny ostatních parametrů paliv.
(7) Zavedení paliv s maximálním obsahem síry 10 mg/kg zlepší účinnost paliva u nově vyvíjených technologií pro motorová vozidla a mělo by být vyzkoušeno u nesilničních pojízdných strojů; při použití u současných vozidel by mělo dojít k významnému snížení emisí obvyklých znečišťujících látek. Tyto přínosy vyváží zvýšenou emisi CO2, ke které dochází při výrobě benzinu a motorové nafty s nízkým obsahem síry.
(8) Je tedy vhodné stanovit opatření zajišťující zavedení a dostupnost paliva s maximálním obsahem síry 10 mg/kg. V tomto ohledu se ukázalo, že daňové pobídky jsou účinné pro včasné zavedení vysoce kvalitního paliva podle vnitrostátních potřeb a priorit a pro zkrácení přechodného období, během něhož jsou na trhu nabízena dvě paliva různé jakosti. Mělo by být prosazováno a podporováno použití daňových opatření na příslušné vnitrostátní úrovni nebo úrovni Společenství.
(9) Všeobecná dostupnost paliva s maximálním obsahem síry 10 mg/kg bude základem pro to, aby výrobci automobilů učinili další významný pokrok ve zlepšování účinnosti paliva u nových vozidel. Potenciální příspěvek paliva s maximálním obsahem síry 10 mg/kg k dosažení cíle Společenství, jímž je průměrná emise CO2 120 g/km pro nový vozový park, bude posouzen při přehodnocování současných ekologických závazků výrobců automobilů v roce 2003.
(10) Je nezbytné od 1. ledna 2005 zajistit geograficky vyváženou dostupnost dostatečného množství benzinu a motorové nafty s maximálním obsahem síry 10 mg/kg, aby byl umožněn volný oběh nových vozidel na tato paliva, a současně zajistit, že snížení emisí CO2 u nových vozidel vyváží emisi spojenou s výrobou těchto paliv.
(11) Mělo by být stanoveno, že k úplnému rozšíření benzinu a motorové nafty s maximálním obsahem 10 mg/kg by mělo dojít od 1. ledna 2009, aby byl palivovému průmyslu poskytnut dostatečný čas na nezbytné investice pro přizpůsobení jeho výrobních plánů. Kromě toho úplné zavedení benzinu a motorové nafty s maximálním obsahem síry 10 mg/kg od 1. ledna 2009 povede ke snížení emisí obvyklých znečišťujících látek ze stávajícího vozového parku, a tedy ke zlepšení kvality ovzduší, přičemž bude zajištěno, že nedojde k celkovému zvýšení emisí skleníkových plynů. V této souvislosti bude nezbytné potvrdit toto datum u motorové nafty nejpozději do 31. prosince 2005.
(12) Ve snaze chránit lidské zdraví a/nebo životní prostředí v určitých aglomeracích nebo v určitých ekologicky nebo environmentálně citlivých oblastech se zvláštními problémy se znečištěním by mělo být členským státům umožněno s výhradou postupu stanoveného v této směrnici vyžadovat, že paliva mohou být uváděna na trh pouze tehdy, splňují-li pro dotyčné znečišťující látky přísnější environmentální specifikace, než jsou stanoveny v této směrnici. Tento postup je odchylný od postupu poskytování informací stanoveného ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů [7].
(13) Emise motorů namontovaných v nesilničních pojízdných strojích a zemědělských a lesnických traktorech musí splňovat limity stanovené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES ze dne 16. prosince 1997 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční mobilní stroje [8] a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/25/ES ze dne 22. května 2000 o opatřeních proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z motorů používaných k pohonu zemědělských a lesnických traktorů [9]. Dosažení těchto emisních limitů bude stále více závislé na jakosti plynových olejů pro tyto motory, a je tedy nezbytné zahrnout definici takových paliv do směrnice 98/70/ES.
(14) Je vhodné stanovit jednotný systém nebo vnitrostátní systémy sledování jakosti paliv, jimiž by byla zajištěna rovnocenná spolehlivost výsledků, a systémy podávání zpráv s cílem zhodnotit dodržování předepsaných environmentálních specifikací pro jakost paliva.
(15) Měl by být stanoven postup aktualizace metod měření k zajištění dodržování předepsaných environmentálních specifikací pro jakost paliva.
(16) Opatření pro provádění směrnice 98/70/ES by měla být stanovena v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [10].
(17) Směrnice 98/70/ES by měla být přezkoumána s cílem zohlednit nové právní předpisy Společenství týkající se kvality ovzduší a souvisejících cílů v oblasti životního prostředí, a že je nezbytné podporovat vývoj alternativních paliv, včetně biopaliva, vývoj nových technologií snižování znečištění a účinek kovových aditiv a jiné relevantní aspekty jejich účinku, a popřípadě potvrdit datum plného zavedení motorové nafty s maximálním obsahem síry 10 mg/kg s cílem zajistit, aby nedocházelo k celkovému nárůstu emisí skleníkových plynů.
(18) Měla by být celkově přehodnocena alternativní paliva, včetně biopaliv, a prodiskutována potřeba zvláštních právních předpisů.
(19) Členské státy by měly stanovit pravidla pro sankce za porušení ustanovení směrnice 98/70/ES a zajistit jejich zavedení.
(20) Směrnice 98/70/ES by tedy měla být odpovídajícím způsobem pozměněna,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 98/70/ES se mění takto:
1. Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1. "benzinem"; jakýkoliv těkavý ropný produkt určený k provozu zážehových spalovacích motorů s vnitřním spalováním, jimiž jsou poháněna motorová vozidla, kódů KN 27101141, 27101145, 27101149, 27101151 a 27101159 [11];
2. "motorovými naftami"; plynové oleje kódů KN 27101941 [*] Čísla kódů KN podle společného celního sazebníku ve znění nařízení Komise (ES) č. 2031/2001 (Úř. věst. L 279, 23.10.2001, s. 1.) a používané pro vozidla s vlastním pohonem podle směrnice 70/220/EHS a směrnice 88/77/EHS;
3. "plynovými oleji určenými pro nesilniční pojízdné stroje a zemědělské a lesnické traktory"; kapaliny získávané z ropy kódů KN 27101941 a 27101945 [*] Čísla kódů KN podle společného celního sazebníku ve znění nařízení Komise (ES) č. 2031/2001 (Úř. věst. L 279, 23.10.2001, s. 1.) určené pro použití v motorech podle směrnic 97/68/ES [**] Čísla kódů KN podle společného celního sazebníku ve znění nařízení Komise (ES) č. 2031/2001 (Úř. věst. L 279, 23.10.2001, s. 1.) a 2000/25/ES [***] Úř. věst. L 173, 12.7.2000, s. 1.;
4. "nejvzdálenějšími regiony"; v případě Francie zámořská území, v případě Portugalska Azory a Madeira a v případě Španělska Kanárské ostrovy.
V případě členských států s arktickými nebo drsnými zimními podmínkami může být maximální bod destilace 65 % při 250 °C u motorové nafty a plynových olejů nahrazen maximálním bodem destilace 10 % (V/V) při 180 °C.";
2. V čl. 3 odst. 2 se doplňují písmena, které znějí:
"d) Aniž jsou dotčena ustanovení písmene c), přijmou členské státy všechna nezbytná opatření k tomu, aby byl na jejich území uveden bezolovnatý benzin s maximálním obsahem síry 10 mg/kg na trh ve stanoveném termínu, nejpozději do 1. ledna 2005. Členské státy zajistí, aby byla dostupnost tohoto bezolovnatého benzinu geograficky vyvážená a aby tento benzin splňoval ve všech ohledech specifikace stanovené v příloze III.
Členské státy však mohou pro nejvzdálenější regiony stanovit zvláštní předpisy pro zavedení benzinu s maximálním obsahem síry 10 mg/kg. Členské státy, které toto ustanovení použijí, o tom informují Komisi. Komise vypracuje pokyny, jimiž doporučí, jak je třeba pro účely tohoto písmene rozumět termínu geograficky vyvážená dostupnost.
e) Nejpozději do 1. ledna 2009 členské státy zajistí, aby na jejich území mohl být uváděn bezolovnatý benzin na trh pouze tehdy, splňuje-li environmentální specifikace stanovené v příloze III, s výjimkou obsahu síry, který může být maximálně 10 mg/kg.";
3. V článku 4:
a) v odstavci 1 se doplňují písmena, která znějí:
"d) Aniž jsou dotčena ustanovení písmene c), členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k tomu, aby byla ve stanoveném termínu, nejpozději do 1. ledna 2005, uvedena motorová nafta s maximálním obsahem síry 10 mg/kg na trh. Členské státy zajistí, aby byla dostupnost této motorové nafty geograficky vyvážená a aby tato motorová nafta splňovala ve všech ohledech specifikace stanovené v příloze IV.
Členské státy však mohou pro nejvzdálenější regiony stanovit zvláštní předpisy pro zavedení motorové nafty s maximálním obsahem síry 10 mg/kg. Členské státy, které tato ustanovení použijí, o nich informují Komisi.
e) Nejpozději do 1. ledna 2009 členské státy zajistí za podmínek platnosti ustanovení čl. 9 odst. 1 písm. a), aby motorová nafta mohla být uváděna na trh na jejich území pouze tehdy, splňuje-li environmentální specifikace stanovené v příloze IV, s výjimkou obsahu síry, který může být maximálně 10 mg/kg.";
b) doplňuje se odstavec, který zní:
"5. Členské státy zajistí, aby byl obsah síry v plynových olejích určených pro používání nesilničními pojízdnými stroji a zemědělskými a lesnickými traktory uváděnými na trh na jejich území menší než 2000 mg/kg. Nejpozději do 1. ledna 2008 musí být maximálně přípustný obsah síry v plynových olejích pro nesilniční pojízdné stroje a zemědělské a lesnické traktory 1000 mg/kg. Členské státy však mohou předepsat nižší limit nebo stejný obsah síry, jaký je stanoven v této směrnici pro motorovou naftu.";
4. V článku 6:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:
"1. Odchylně od ustanovení článků 3, 4 a 5 a v souladu s čl. 95 odst. 10 Smlouvy mohou členské státy přijmout opatření s cílem požadovat, aby ve zvláštních oblastech na jejich území směla být na trh uváděna pro celý vozový park pouze paliva splňující přísnější environmentální specifikace než jsou stanoveny touto směrnicí s cílem chránit zdraví obyvatelstva v určité aglomeraci nebo životní prostředí v určité ekologicky citlivé oblasti dotyčného členského státu, jestliže znečištění ovzduší nebo znečištění podzemních vod vytváří nebo lze rozumně očekávat, že bude vytvářet, vážný a opakující se problém pro lidské zdraví nebo životní prostředí.";
b) odstavec 3 se nahrazuje tímto:
"3. Dotyčný členský stát poskytne Komisi relevantní údaje o životním prostředí v dané aglomeraci nebo oblasti a o předpokládaných účincích navržených opatření na životní prostředí.";
c) odstavce 7 a 8 se zrušují.
5. Článek 8 se nahrazuje tímto:
"Článek 8
Sledování shody a podávání zpráv
1. Členské státy sledují shodu s požadavky článků 3 a 4, pokud jde o benzin a motorovou naftu, pomocí analytických metod podle evropských norem EN 228:1999 a EN 590:1999.
2. Členské státy stanoví v souladu s požadavky příslušných evropských norem systém sledování jakosti paliv. Použití alternativního systému sledování jakosti paliv je přípustné, pokud takový systém zaručuje rovnocennou spolehlivost výsledků.
3. Členské státy předloží každoročně do 30. června zprávu o jakosti paliva na vnitrostátní úrovni za předchozí kalendářní rok. První zprávu předloží do 30. června 2002. Od 1. ledna 2004 musí formulář této zprávy odpovídat formuláři popsanému v dané evropské normě. Kromě toho podají členské státy zprávu o celkovém množství benzinu a motorové nafty uvedeném na trh na jejich území a o celkovém množství bezolovnatého benzinu a motorové nafty o maximálním obsahu síry 10 mg/kg uvedeném na trh na jejich území. Členské státy dále každoročně podají zprávu o geograficky vyvážené dostupnosti benzinu a motorové nafty s maximálním obsahem síry 10 mg/kg uváděných na trh na jejich území.
4. Komise zajistí, aby informace předložené podle odstavce 3 byly ihned dostupné vhodnými prostředky. Komise každoročně, poprvé do 31. prosince 2003, zveřejní zprávu o aktuální jakosti paliv v různých členských státech a geografickou dostupnost paliv s maximálním obsahem síry 10 mg/kg s cílem poskytnout přehled údajů o jakosti paliv v různých členských státech.";
6. Článek 9 se nahrazuje tímto:
"Článek 9
Přezkum
1. Nejpozději do 31. prosince 2005 Komise přezkoumá specifikace paliv uvedených v přílohách III a IV, kromě obsahu síry, a podle potřeby navrhne změny, které musí být v souladu se současnými a budoucími požadavky právních předpisů Společenství na emise motorových vozidel a kvalitu ovzduší se souvisejícími cíli. Komise zohlední zejména:
a) nezbytnost jakékoli změny konečné lhůty pro úplné zavedení motorové nafty s maximálním obsahem síry 10 mg/kg s cílem zajistit, že nedojde k celkovému nárůstu emisí skleníkových plynů. V této analýze posoudí vývoj technologií rafinérského zpracování, očekávané zvýšení úspory paliva u motorových vozidel a rychlost zavádění nových technologií úspory paliva u parku motorových vozidel;
b) důsledky nových právních předpisů Společenství stanovujících normy kvality ovzduší pro látky, jako jsou polycyklické aromatické uhlovodíky;
c) výsledky přezkumu podle článku 10 směrnice Rady 1999/30/ES ze dne 22. dubna 1999 o mezních hodnotách pro oxid siřičitý, oxid dusičitý a oxidy dusíku, částice a olovo ve vnějším ovzduší [16];
d) výsledky přezkumu různých závazků japonských [17], korejských [18] a evropských [19] výrobců automobilů snížit spotřebu paliva a emise oxidu uhličitého u nových osobních automobilů s ohledem na jakosti paliv zavedených touto směrnicí a na pokrok při dosahování cíle Společenství, jímž je emise CO2 120 g/km u průměrného motorového vozidla;
e) výsledky přezkumu podle článku 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/96/ES ze dne 13. prosince 1999 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze vznětových motorů vozidel a emisím plynných znečišťujících látek ze zážehových motorů vozidel poháněných zemním plynem nebo zkapalněným ropným plynem a o změně směrnice Rady 88/77/EHS [20] a potvrzení povinných norem emise NOx u těžkých užitkových motorů;
f) účinnost fungování nových technologií snižování znečištění a vliv kovových aditiv a další relevantní otázky jejich účinnosti a dále trendy ovlivňující mezinárodní trh s palivy;
g) potřebu podporovat zavádění alternativních paliv, včetně biopaliv, a potřebu změnit jiné parametry ve specifikacích konvenčních i alternativních paliv, například změny maximální těkavosti benzinu stanovené v této směrnici s ohledem na vztažení této hodnoty na směsi bioethanol s benzinem, a všechny nezbytné následné změny normy EN 228:1999.
2. Současně se zvažováním svého návrhu pro další etapu emisních norem pro vznětové motory pro nesilniční použití Komise stanoví požadovanou jakost paliva. Komise přitom zohlední závažnost emisí z tohoto sektoru, celkový přínos pro zdraví a životní prostředí, důsledky pro distribuci paliva v členských státech a náklady a přínosy spojené s větším omezením obsahu síry, než jaké je v současné době vyžadováno u paliva pro vznětové motory pro nesilniční použití, a poté vyrovná odpovídající požadavky na jakost paliva pro nesilniční použití pro použití silniční, a to do určitého data, jímž by měl být 1. leden 2009, přičemž toto datum má být Komisí potvrzeno nebo změněno při přezkoumání v roce 2005.
3. Kromě ustanovení odstavce 1 může Komise mimo jiné předkládat
- návrhy, které berou v úvahu konkrétní situaci skupin vozidel pro vymezené oblasti a potřebu navrhnout určité úrovně specifikací zvláštních paliv, která tato vozidla používají,
- návrhy na stanovení úrovní specifikací zkapalněného ropného plynu, zemního plynu a biopaliv.";
7. Vkládá se článek, který zní:
"Článek 9a
Sankce
Členské státy určí sankce za porušení vnitrostátních předpisů přijatých podle této směrnice. Stanovené sankce musí být účinné, úměrné a odrazující.";
8. První pododstavec článku 10 se nahrazuje tímto:
"1. Metodami měření, které mají být použity v souvislosti s parametry uvedenými v příloze I a III, jsou metody stanovené evropskou normou EN 228:1999. Metodami měření, které mají být použity v souvislosti s parametry uvedenými v příloze II a IV, jsou metody stanovené evropskou normou EN 590:1999. Členské státy mohou podle potřeby převzít analytické metody uvedené v normách, kterými se nahrazují normy EN 228:1999 a EN 590:1999, pokud lze prokázat, že správnost a přesnost těchto metod je při nejmenším stejná jako správnost a přesnost nahrazených analytických metod. Je-li nezbytné přizpůsobit schválené analytické metody technickému pokroku, může Komise přijmout změny postupem podle čl. 11 odst. 2.";
9. Článek 11 se nahrazuje tímto:
"Článek 11
Postup práce výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 12 směrnice 96/62/ES. [21]
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [22], s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.";
10. Přílohy I až IV se nahrazují zněním přílohy této směrnice.
Článek 2
Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. června 2003. Neprodleně o tom uvědomí Komisi.
Použijí tyto přepisy ode dne 1. ledna 2004.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 3. března 2003.
Directive 2003/17/CE du Parlement européen et du Conseil
du 3 mars 2003
modifiant la directive 98/70/CE concernant la qualité de l'essence et des carburants diesel
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 95,
vu la proposition de la Commission(1),
vu l'avis du Comité économique et social européen(2),
après consultation du Comité des régions,
statuant conformément à la procédure visée à l'article 251 du traité(3), au vu du projet commun approuvé le 20 janvier 2003 par le comité de conciliation,
considérant ce qui suit:
(1) La directive 98/70/CE(4) fixe des spécifications environnementales applicables aux carburants sur le marché.
(2) L'article 95 du traité prévoit que les propositions de la Commission qui ont pour objet l'établissement et le fonctionnement du marché intérieur et qui concernent, entre autres, la santé et la protection de l'environnement, prendront pour base un niveau de protection élevé et que le Parlement européen et le Conseil s'efforceront également d'atteindre cet objectif.
(3) Une révision de la directive 98/70/CE est prévue aux fins de satisfaire aux exigences associées aux normes communautaires pour la qualité de l'air et aux objectifs qui s'y rattachent, ainsi qu'aux fins de l'incorporation de spécifications supplémentaires destinées à compléter les spécifications obligatoires déjà fixées à l'annexe III et à l'annexe IV de la directive.
(4) Une réduction de la teneur en soufre de l'essence et des carburants diesel est un moyen attesté de contribuer à la réalisation de ces objectifs.
(5) L'effet néfaste du soufre contenu dans l'essence et les carburants diesel sur l'efficacité des technologies de post-traitement catalytique des gaz d'échappement est largement démontré pour les véhicules routiers et, de plus en plus, pour les engins mobiles non routiers.
(6) Les véhicules routiers sont de plus en plus souvent équipés de dispositifs de post-traitement afin de satisfaire aux limites d'émission fixées par la directive 70/220/CEE du Conseil du 20 mars 1970 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives aux mesures à prendre contre la pollution de l'air par les émissions des véhicules à moteur(5) et par la directive 88/77/CEE du Conseil du 3 décembre 1987 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives aux mesures à prendre contre les émissions de gaz polluants et de particules polluantes provenant des moteurs à allumage par compression destinés à la propulsion des véhicules et les émissions de gaz polluants provenant des moteurs à allumage commandé fonctionnant au gaz naturel ou au gaz de pétrole liquéfié et destinés à la propulsion des véhicules(6). De ce fait, une réduction de la teneur en soufre de l'essence et des carburants diesel est susceptible d'avoir une incidence plus forte sur les émissions à l'échappement que des modifications d'autres caractéristiques des carburants.
(7) L'introduction de carburants d'une teneur en soufre maximale de 10 mg/kg améliorera le rendement énergétique grâce aux technologies nouvelles ou naissantes des véhicules automobiles et elle devrait être examinée en ce qui concerne les engins mobiles non routiers et devrait permettre des réductions notables des émissions des polluants atmosphériques habituels lorsqu'elles seront mises en oeuvre sur les véhicules existants. Ces bénéfices compenseront les émissions accrues de CO2 associées à la production d'essence et de carburants diesel à moindre teneur en soufre.
(8) Il est donc approprié de fixer des mesures assurant l'introduction et la disponibilité de carburants d'une teneur en soufre maximale de 10 mg/kg. À cet égard, les incitations fiscales se sont révélées des instruments efficaces pour la promotion de l'introduction rapide de qualités supérieures de carburant en fonction des priorités et des besoins nationaux et pour la réduction de la durée de la période transitoire au cours de laquelle deux qualités différentes sont commercialisées. Il convient de promouvoir et d'encourager le recours à des mesures fiscales, au niveau national ou communautaire approprié.
(9) La disponibilité générale des carburants d'une teneur en soufre maximale de 10 mg/kg fournira une base pour que les constructeurs automobiles fassent des progrès supplémentaires significatifs sur la voie de l'amélioration du rendement énergétique des véhicules neufs. La contribution que les carburants d'une teneur en soufre maximale de 10 mg/kg peuvent apporter à la réalisation de l'objectif communautaire de 120 g/km en moyenne pour les émissions de CO2 du parc de véhicules neufs sera évaluée lors de la révision, en 2003, des engagements qui ont actuellement cours en matière d'environnement.
(10) Il est nécessaire de veiller à ce que des quantités suffisantes d'essence et de carburants diesel d'une teneur en soufre maximale de 10 mg/kg soient disponibles à partir du 1er janvier 2005, sur une base géographique judicieusement équilibrée, afin de permettre la libre circulation des véhicules neufs pour lesquels ces carburants sont nécessaires tout en garantissant que les réductions des émissions de CO2 des véhicules neufs soient supérieures aux suppléments d'émissions résultant de la production de ces carburants.
(11) Il convient que le passage complet à l'essence et aux carburants diesel d'une teneur en soufre maximale de 10 mg/kg soit prévu pour le 1er janvier 2009 afin de laisser suffisamment de temps à l'industrie de fabrication des carburants pour réaliser les investissements nécessaires à l'adaptation de ses schémas de production. En outre, le passage complet à l'essence et aux carburants diesel d'une teneur en soufre maximale de 10 mg/kg à partir du 1er janvier 2009 réduira les émissions des polluants habituels du parc de véhicules existant, ce qui améliorera la qualité de l'air tout en garantissant qu'il n'y a pas d'augmentation globale des émissions de gaz à effet de serre. À cet égard, il sera nécessaire de confirmer cette date dans le cas des carburants diesel au plus tard le 31 décembre 2005.
(12) Pour protéger la santé humaine et/ou l'environnement dans certaines agglomérations ou dans certaines zones sensibles du point de vue écologique ou environnemental connaissant des problèmes particuliers en matière de pollution, les États membres devraient être autorisés, sous réserve d'une procédure fixée par la présente directive, à exiger que les carburants ne puissent être commercialisés que s'ils répondent, pour ce qui est des polluants les plus préoccupants, à des spécifications environnementales plus strictes que celles fixées dans la présente directive. Cette procédure constitue une dérogation par rapport à la procédure d'information établie par la directive 98/34/CE du Parlement européen et du Conseil du 22 juin 1998 prévoyant une procédure d'information dans le domaine des normes et réglementations techniques et des règles relatives aux services de la société de l'information(7).
(13) Les émissions provenant de moteurs installés sur les engins mobiles non routiers et les tracteurs agricoles et forestiers doivent respecter les limites fixées dans la directive 97/68/CE du Parlement européen et du Conseil du 16 décembre 1997 sur le rapprochement des législations des États membres relatives aux mesures contre les émissions de gaz et de particules polluants provenant des moteurs à combustion interne destinés aux engins mobiles non routiers(8) et dans la directive 2000/25/CE du Parlement européen et du Conseil du 22 mai 2000 relative aux mesures à prendre contre les émissions de gaz polluants et de particules polluantes provenant des moteurs destinés à la propulsion des tracteurs agricoles ou forestiers(9). Le respect de ces limites d'émission dépendra de plus en plus de la qualité des gazoles utilisés pour ces moteurs, et il importe par conséquent d'inclure une définition de ces carburants dans la directive 98/70/CE.
(14) Il est approprié de prévoir un système uniforme de surveillance de la qualité des carburants ou des systèmes nationaux qui garantissent des résultats présentant une fiabilité équivalente et des systèmes d'établissement de rapports à ce sujet afin de contrôler la conformité aux spécifications environnementales imposées en matière de qualité des carburants.
(15) Il convient de fixer une procédure pour la mise à jour des méthodes de mesure utilisées pour garantir la conformité aux spécifications imposées en matière de qualité des carburants.
(16) Il convient d'adopter les mesures nécessaires à la mise en oeuvre de la directive 98/70/CE en conformité avec la décision 1999/468/CE du Conseil du 28 juin 1999 fixant les modalités de l'exercice des compétences d'exécution conférées à la Commission(10).
(17) Il convient de prévoir une révision de la directive 98/70/CE afin de tenir compte de la nouvelle législation communautaire en matière de qualité de l'air et des objectifs environnementaux associés, tels que la nécessité d'encourager des carburants de substitution, y compris les biocarburants, le développement de nouvelles technologies de réduction de la pollution et l'incidence des additifs métalliques et d'autres questions pertinentes sur leur performance, et de confirmer ou d'infirmer la date de passage complet aux carburants diesel d'une teneur en soufre maximale de 10 mg/kg, de manière à garantir qu'il n'y a pas d'augmentation globale des émissions de gaz à effet de serre.
(18) Il convient de procéder à une étude complète des carburants de substitution, y compris les biocarburants, et d'examiner également la nécessité d'une législation spécifique.
(19) Il convient que les États membres fixent des règles relatives aux pénalités applicables en cas d'infraction à la directive 98/70/CE, et veillent à leur application.
(20) Il convient que la directive 98/70/CE soit modifiée en conséquence,
ONT ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
La directive 98/70/CE est modifiée comme suit:
1) L'article 2 est remplacé par le texte suivant:
"Article 2
Définitions
Aux fins de la présente directive, on entend par:
1) 'essence': les huiles minérales volatiles convenant au fonctionnement des moteurs à combustion interne et à allumage commandé, utilisés pour la propulsion des véhicules et relevant des codes NC 2710 11 41, 2710 11 45, 2710 11 49, 2710 11 51 et 2710 11 59 (11);
2) 'carburants diesel': les gazoles relevant du code NC 2710 19 41 (12) et utilisés pour la propulsion des véhicules visés dans les directives 70/220/CEE et 88/77/CEE;
3) 'gazoles destinés à être utilisés pour les engins mobiles non routiers et les tracteurs agricoles et forestiers': tout liquide dérivé du pétrole et relevant des codes NC 2710 19 41 à 2710 19 45 (13), destiné à être utilisé dans les moteurs visés dans les directives 97/68/CE(14) et 2000/25/CE(15);
4) 'régions ultrapériphériques': la France pour ce qui est des départements français d'outre-mer, le Portugal pour ce qui est des Açores et de Madère et l'Espagne pour ce qui est des îles Canaries.
Pour les États membres connaissant des conditions climatiques de type polaire ou un hiver rigoureux, le point de distillation maximal de 65 % à 250 °C pour les carburants diesel et les gazoles peut être remplacé par un point de distillation maximal de 10 % (vol/vol) à 180 °C.";
2) À l'article 3, paragraphe 2, les points suivants sont ajoutés:
"d) Sans préjudice du point c), les États membres prennent toutes les mesures nécessaires pour que, en temps voulu et au plus tard le 1er janvier 2005, de l'essence sans plomb d'une teneur en soufre maximale de 10 mg/kg soit commercialisée sur leur territoire. Les États membres veillent à ce que cette essence sans plomb soit disponible sur une base géographique judicieusement équilibrée, et soit conforme en tous autres points aux spécifications énoncées à l'annexe III.
Toutefois, les États membres peuvent, pour les régions ultrapériphériques, prendre des mesures spécifiques pour l'introduction d'essence ayant une teneur maximale en soufre de 10 mg/kg. Les États membres qui ont recours à cette disposition en informent la Commission. La Commission élabore des lignes directrices pour recommander ce qui constitue, aux fins du présent point, une disponibilité sur une base géographique judicieusement équilibrée.
e) Au plus tard le 1er janvier 2009, les États membres veillent à ce que l'essence sans plomb ne puisse être commercialisée sur leur territoire que si elle est conforme aux spécifications environnementales fixées à l'annexe III, sauf pour la teneur en soufre, qui doit être de 10 mg/kg au maximum.";
3) À l'article 4:
a) au paragraphe 1, les points suivants sont ajoutés:
"d) Sans préjudice du point c), les États membres prennent toutes les mesures nécessaires pour que, en temps voulu et au plus tard le 1er janvier 2005, du carburant diesel d'une teneur maximale en soufre de 10 mg/kg soit commercialisé sur leur territoire. Les États membres veillent à ce que ce carburant diesel soit disponible sur une base géographique judicieusement équilibrée, et soit conforme en tous autres points aux spécifications énoncées à l'annexe IV.
Toutefois, les États membres peuvent, pour les régions ultrapériphériques, prendre des mesures spécifiques pour l'introduction du carburant diesel ayant une teneur maximale en soufre de 10 mg/kg. Les États membres qui ont recours à cette disposition en informent la Commission.
e) Au plus tard le 1er janvier 2009, les États membres veillent à ce que, sous réserve des dispositions de l'article 9, paragraphe 1, point a), du carburant diesel ne puisse être commercialisé sur leur territoire que s'il est conforme aux spécifications environnementales fixées à l'annexe IV, sauf pour la teneur en soufre, qui doit être de 10 mg/kg au maximum.";
b) le paragraphe suivant est ajouté:
"5. Les États membres veillent à ce que les gazoles commercialisés sur leur territoire et destinés à être utilisés pour les engins mobiles non routiers et les tracteurs agricoles et forestiers contiennent moins de 2000 mg/kg de soufre. Au plus tard le 1er janvier 2008, la teneur maximale en soufre admissible pour les gazoles destinés aux engins mobiles non routiers et aux tracteurs agricoles et forestiers est de 1000 mg/kg. Toutefois, les États membres peuvent imposer une limite inférieure ou bien la même teneur en soufre que celle définie pour les carburants diesel et indiquée dans la présente directive."
4) À l'article 6:
a) le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
"1. Par dérogation aux articles 3, 4 et 5 et conformément à l'article 95, paragraphe 10, du traité, un État membre peut prendre des mesures pour exiger que, dans des zones spécifiques situées sur son territoire, les carburants ne puissent être commercialisés que s'ils sont conformes à des spécifications environnementales plus strictes que celles prévues par la présente directive pour l'ensemble ou une partie du parc de véhicules en vue de protéger, dans cet État membre, la santé de la population dans une agglomération déterminée ou l'environnement dans une zone déterminée sensible du point de vue écologique ou environnemental, si la pollution atmosphérique ou des eaux souterraines constitue un problème grave et récurrent pour la santé humaine ou l'environnement ou que l'on peut légitimement s'attendre à ce qu'elle constitue un tel problème.";
b) le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
"3. L'État membre concerné fournit à la Commission des données pertinentes sur l'environnement pour l'agglomération ou la zone en question ainsi que sur les effets que les mesures préconisées devraient avoir sur l'environnement.";
c) les paragraphes 7 et 8 sont supprimés.
5) L'article 8 est remplacé par le texte suivant:
"Article 8
Contrôle du respect des prescriptions et rapport
1. Les États membres contrôlent le respect des prescriptions des articles 3 et 4 pour l'essence et les carburants diesel, sur la base des méthodes analytiques visées dans les normes européennes EN 228:1999 et EN 590:1999 respectivement.
2. Les États membres mettent en place un système de surveillance de la qualité des carburants conformément aux prescriptions des normes européennes pertinentes. L'utilisation d'un autre système de surveillance de la qualité des carburants peut être autorisée, pour autant que ce système garantisse des résultats présentant une fiabilité équivalente.
3. Le 30 juin de chaque année au plus tard, les États membres présentent un rapport sur leurs données nationales relatives à la qualité des carburants pour l'année civile précédente. Le premier rapport est présenté le 30 juin 2002 au plus tard. À partir du 1er janvier 2004, le format de ce rapport est compatible avec les normes européennes pertinentes. En outre, les États membres communiquent les volumes totaux d'essence et de carburants diesel commercialisés sur leur territoire ainsi que les volumes d'essence sans plomb et de carburants diesel commercialisés ayant une teneur maximale en soufre de 10 mg/kg. De plus, les États membres font rapport chaque année sur la disponibilité, sur une base géographique judicieusement équilibrée, de l'essence et des carburants diesel ayant une teneur maximale en soufre de 10 mg/kg qui sont commercialisés sur leur territoire.
4. La Commission veille à ce que les informations communiquées conformément au paragraphe 3 soient rapidement diffusées par des moyens appropriés. La Commission publie chaque année, et pour la première fois le 31 décembre 2003 au plus tard, un rapport sur la qualité existante des carburants dans les différents États membres et sur la couverture géographique des carburants ayant une teneur maximale en soufre de 10 mg/kg, afin de donner une vue globale des données relatives à la qualité des carburants dans les différents États membres."
6) L'article 9 est remplacé par le texte suivant:
"Article 9
Procédure de réexamen
1. Au plus tard le 31 décembre 2005, la Commission réexamine les spécifications relatives aux carburants des annexes III et IV, à l'exception de la teneur en soufre, et propose le cas échéant des modifications en conformité avec les prescriptions actuelles et futures de la législation communautaire dans les domaines des émissions des véhicules et de la qualité de l'air et les objectifs connexes. En particulier, la Commission examine:
a) la nécessité d'une modification de la date limite pour le passage complet aux carburants diesel ayant une teneur maximale en soufre de 10 mg/kg afin de garantir qu'il n'y ait pas d'augmentation globale des émissions de gaz à effet de serre; cette analyse tient compte de l'évolution des technologies de raffinage, des améliorations attendues en matière de consommation de carburant des véhicules et du rythme auquel de nouvelles technologies peu consommatrices de carburant sont introduites dans le parc de véhicules;
b) les incidences de la nouvelle législation communautaire fixant des normes de qualité de l'air pour les substances telles que les hydrocarbures aromatiques polycycliques;
c) les résultats du réexamen décrit à l'article 10 de la directive 1999/30/CE du Conseil du 22 avril 1999 relative à la fixation de valeurs limites pour l'anhydride sulfureux, le dioxyde d'azote et les oxydes d'azote, les particules et le plomb dans l'air ambiant(16);
d) les résultats du réexamen des divers engagements pris par les constructeurs automobiles japonais(17), coréens(18) et européens(19) concernant la réduction de la consommation de carburant et des émissions de dioxyde de carbone des voitures particulières neuves, à la lumière des modifications de la qualité des carburants prévues par la présente directive et des progrès réalisés vers l'objectif communautaire consistant à fixer à 120 g/km les émissions de CO2 des véhicules en moyenne;
e) les résultats du réexamen requis aux termes de l'article 7 de la directive 1999/96/CE du Parlement européen et du Conseil du 13 décembre 1999 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives aux mesures à prendre contre les émissions de gaz polluants et de particules polluantes provenant des moteurs à allumage par compression destinés à la propulsion des véhicules et les émissions de gaz polluants provenant des moteurs à allumage commandé fonctionnant au gaz naturel ou au gaz de pétrole liquéfié et destinés à la propulsion des véhicules, et modifiant la directive 88/77/CEE du Conseil(20) et la confirmation des normes obligatoires applicables aux émissions de NOx des véhicules lourds;
f) l'efficacité du fonctionnement des nouvelles technologies de réduction de la pollution et l'incidence des additifs métalliques et d'autres questions pertinentes sur leur performance et l'évolution des marchés internationaux des carburants;
g) la nécessité d'encourager l'introduction de carburants de substitution, notamment les biocarburants, ainsi que la nécessité d'apporter des modifications à d'autres paramètres dans les spécifications relatives aux carburants, tant classiques que de substitution, par exemple les modifications des valeurs limites supérieures de volatilité des essences fixées dans la présente directive en vue de leur application aux mélanges de bioéthanol et d'essence et toute modification à apporter en conséquence à la norme EN 228:1999.
2. Lorsqu'elle envisage dans sa proposition l'étape suivante pour les normes en matière d'émissions applicables aux moteurs à allumage par compression dans les applications non routières, la Commission détermine parallèlement la qualité de carburant exigée. Ce faisant, elle tient compte de l'importance des émissions produites par ce secteur, des avantages pour l'environnement en général et la santé, des conséquences dans les États membres pour ce qui est de la distribution du carburant, ainsi que du coût et des avantages d'une réduction de la teneur en soufre par rapport à celle actuellement exigée pour le carburant utilisé dans les moteurs à allumage par compression dans les applications non routières et elle aligne alors les exigences appropriées en matière de qualité du carburant pour les applications non routières sur le secteur routier à une certaine date, qui est actuellement envisagée être le 1er janvier 2009 et qui doit être confirmée ou modifiée par la Commission lors de son réexamen en 2005.
3. En sus des dispositions du paragraphe 1, la Commission peut, entre autres, présenter:
- des propositions tenant compte de la situation particulière des flottes captives et de la nécessité de proposer des niveaux de spécification pour les carburants spéciaux qu'elles utilisent,
- des propositions fixant des niveaux de spécifications applicables au gaz de pétrole liquéfié, au gaz naturel et aux biocarburants."
7) L'article suivant est inséré:
"Article 9 bis
Pénalités
Les États membres déterminent les pénalités applicables en cas d'infraction aux dispositions nationales de transposition de la présente directive. Ces pénalités doivent être efficaces, proportionnées et dissuasives."
8) À l'article 10, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
"1. Les méthodes de mesure à appliquer par rapport aux paramètres définis aux annexes I et III sont les méthodes d'analyse fixées dans la norme européenne EN 228:1999. Les méthodes de mesure à appliquer par rapport aux paramètres définis aux annexes II et IV sont les méthodes d'analyse fixées dans la norme européenne EN 590:1999. Les États membres peuvent adopter, le cas échéant, les méthodes d'analyse fixées dans les normes de remplacement EN 228:1999 ou EN 590:1999 à condition qu'il puisse être établi que ces méthodes assurent au moins la même justesse et le même niveau de précision que les méthodes d'analyse qu'elles remplacent. Pour le cas où une adaptation des méthodes d'analyse autorisées au progrès technique est nécessaire, des modifications peuvent être adoptées par la Commission selon la procédure visée à l'article 11, paragraphe 2."
9) L'article 11 est remplacé par le texte suivant:
"Article 11
Comitologie
1. La Commission est assistée par le comité établi conformément à l'article 12 de la directive 96/62/CE(21).
2. Lorsqu'il est fait référence au présent paragraphe, les articles 5 et 7 de la décision 1999/468/CE du Conseil du 28 juin 1999 fixant les modalités de l'exercice des compétences d'exécution conférées à la Commission(22) s'appliquent dans le respect des dispositions de l'article 8 de celle-ci.
La période prévue à l'article 5, paragraphe 6, de la décision 1999/468/CE est fixée à trois mois.
3. Le comité adopte son règlement intérieur."
10) Les annexes I à IV sont remplacées par le texte de l'annexe de la présente directive.
Article 2
Les États membres adoptent et publient les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive au plus tard le 30 juin 2003. Ils en informent immédiatement la Commission.
Les États membres appliquent ces mesures à compter du 1er janvier 2004.
Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
Article 3
La présente directive entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Article 4
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 3 mars 2003.