Nařízení Rady (ES) č. 1725/2001
ze dne 23. července 2001
o boji proti protipěchotním minám ve třetích zemích jiných než rozvojových zemích
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 308 uvedené smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Evropské společenství je znepokojeno výskytem protipěchotních min a dalších nevybuchlých zbraní v oblastech, kde skupiny civilního obyvatelstva usilují o překonání následků ozbrojeného konfliktu.
(2) Protipěchotní miny způsobují utrpení a ztráty a představují vážnou překážku hospodářského rozvoje, brání návratu uprchlíků a vysídlených osob a překáží operacím humanitární pomoci, obnově, rehabilitaci, jakož i znovunastolení normálních společenských podmínek.
(3) Společenství je rozhodnuto plnohodnotně přispět k dosažení cíle úplně odstranit na celém světě v následujících letech protipěchotní miny.
(4) Společenství a jeho členské státy nejvíce přispívají k širšímu mezinárodnímu úsilí o překonání tragédie protipěchotních min.
(5) Akce k úplnému odstranění protipěchotních min je stále ještě v raném stadiu, a proto by Společenství mělo nadále vykonávat rozhodnou vůdčí roli až do úplného dosažení tohoto cíle.
(6) Toto nařízení je přímou odpovědí na Úmluvu o zákazu použití, skladování, výroby a převodu protipěchotních min a o jejich zničení (Ottawská úmluva).
(7) Proto by finanční podpora měla být poskytována přednostně ve prospěch třetích zemí, které se zavázaly bojovat proti protipěchotním minám a jsou smluvními stranami Ottawské úmluvy.
(8) Akce Společenství proti minám je často nedílnou součástí činností v oblasti humanitární pomoci, rehabilitace, obnovy nebo rozvoje, přičemž je diskrétní a specializovanou činností, která reaguje na jednotlivé priority, operativní požadavky a politické závazky.
(9) V rámci těchto činností, jakož i v případě rámcových programů výzkumu a vývoje v oblasti technologií boje proti minám, budou nové i stávající akce nadále financovány ze zvláštních rozpočtových položek a podle potřeby podporovány, doplňovány a koordinovány podle tohoto nařízení.
(10) Aby Společenství mohlo účinně přispívat k preventivním akcím proti minám, je nezbytné umožnit akci Společenství ke zničení protipěchotních min ve skladech spolu s akcí ke zničení protipěchotních min položených v zemi.
(11) Vědecký výzkum by měl být zintenzívněn za účelem vývoje technologií umožňujících přesnější vyhledávání min a identifikaci postižených oblastí.
(12) Společenství musí být s to ověřit účinnost akcí na odstranění min, které financuje. Proto musí používat odpovídající technické prostředky, včetně vojenské technologie, pokud je to nutné.
(13) Toto nařízení má být základem provázané a účinné koncepce akcí Společenství proti minám ve třetích zemích jiných než rozvojových zemích pomocí zdokonalení integrační strategie v úzké koordinaci s Komisí, členskými státy a mezinárodním společenstvím ve všech stadiích akcí proti minám.
(14) Tato koncepce by neměla bránit Společenství reagovat na humanitární krize kdekoli na světě.
(15) Je nezbytné zajistit soulad těchto akcí se zahraniční politikou Evropské unie jako celku, včetně společné zahraniční a bezpečnostní politiky.
(16) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijímána v souladu s nařízením Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [2].
(17) Problém protipěchotních min, vzhledem ke své životy ohrožující povaze a celosvětovému rozsahu, vyžaduje účinné, pružné a v případech potřeby i rychlé postupy rozhodování o financování akcí Společenství.
(18) Společenství by mělo zajistit maximální průhlednost poskytování finanční pomoci a přísnou kontrolu využívání přidělených rozpočtových prostředků.
(19) Ochrana finančních zájmů Společenství a boj proti podvodům a nesrovnalostem jsou nedílnou součástí tohoto nařízení.
(20) Operace uvedené v tomto nařízení patří do rámce politiky spolupráce Společenství ve třetích zemích jiných než rozvojových zemích, a jsou nezbytné k dosažení jednoho z cílů Smlouvy. Smlouva nestanoví pro přijetí tohoto nařízení jiné pravomoci než pravomoci stanovené v článku 308.
(21) Článek 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1724/2001 ze dne 23. července 2001 o boji proti protipěchotním minám v rozvojových zemích [3] stanoví finanční rámec pro provádění všech akcí Společenství proti minám, včetně akcí na základě tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení stanoví postupy provádění operací Společenství proti protipěchotním minám v rámci politiky spolupráce Společenství ve třetích zemích, při uplatňování provázané a jednotné humanitární strategie odstranění min, v odpověď na Úmluvu o zákazu použití, skladování, výroby a převodu protipěchotních min a o jejich zničení (dále jen "Ottawská úmluva").
2. Operace uvedené v tomto nařízení se provádějí na území třetích zemí jiných než rozvojových zemí nebo se přímo týkají situací vznikajících v těchto zemích, zejména v těch, které překonávají následky ozbrojených konfliktů.
Akce proti minám se začleňují do celostátních strategií a strategií spolupráce třetích zemí, které trpí následky protipěchotních min.
Článek 2
1. Akce Společenstvím podle tohoto nařízení se zaměřuje na pomoc zemím, které trpí následky protipěchotních min, za účelem vytvoření podmínek nezbytných pro jejich hospodářský a společenský rozvoj prostřednictvím
a) podpory vypracovávání, sledování a provádění strategie civilní činnosti proti minám;
b) pomoci postiženým zemím při provádění Ottawské úmluvy;
c) vytváření a udržování mezinárodních struktur a místních možností k provádění akcí proti minám v postižených zemích s maximální účinností;
d) reagování na humanitární krize, předcházení ztrátám a napomáhání rehabilitaci obětí min;
e) podpory zkoušení ve skutečných podmínkách a zavádění vhodného zařízení a postupů proti minám;
f) podpory koordinace s konečnými uživateli zařízení na odstranění min v počátečných stadiích průzkumu a podpory používání těchto technologií v minami postižených zemích;
g) podpory akcí na odstranění min, které jsou slučitelné s místním životním prostředím a jsou v souladu s udržitelným rozvojem postižené oblasti;
h) podpory koordinace mezi mezinárodními účastníky akce proti minám.
2. Operace financované v rámci tohoto nařízení mohou zahrnovat všechny činnosti se vztahem k akcím proti protipěchotním minám, které podporují cíle nezbytné pro hospodářský a společenský rozvoj, včetně
a) osvěty o minách;
b) výcviku odborníků;
c) průzkumu a značení podezřelých oblastí;
d) vyhledávání a identifikace protipěchotních min;
e) odstraňování min prováděného podle humanitárních norem a ničení protipěchotních min položených v zemi spolu se zničením zásob protipěchotních min ve skladech;
f) pomoci obětem a jejich rehabilitace a socioekonomického znovuzačlenění obětí min;
g) správy informací, včetně systémů zeměpisných informací;
h) jiných činností přispívajících ke zmírnění následků protipěchotních min v humanitární a hospodářské oblasti a v oblasti životního prostředí.
3. V souvislosti s odstavcem 2 mají přednost operace prováděné v zemích nejvážněji postižených minami, v nichž protipěchotní miny nebo ve spojení s nimi další nevybuchlé zbraně způsobují mnoho civilních ztrát nebo kde je výskyt či možný výskyt těchto zařízení významnou překážkou obnovení hospodářské a společenské činnosti či rozvoje, a tedy vyžaduje zvláštní dlouhodobý závazek, který nelze splnit pomocí krizové humanitární podpory nebo podpory pro obnovu.
4. K zajištění provázanosti, spojitosti a součinnosti v rámci programů regionální spolupráce a v souvislosti s projekty humanitární podpory, rehabilitace, obnovy a rozvoje, operace proti minám, které je možné financovat v rámci kteréhokoli z těchto programů nebo projektů, budou nadále financovány z rozpočtové položky, ze které je financována hlavní činnost. V případě potřeby je možné tyto činnosti doplňovat nebo podporovat akcemi proti minám financovanými podle tohoto nařízení.
Článek 3
Operace financované podle tohoto nařízení jsou v zásadě ve prospěch zemí, které se zavázaly k boji proti protipěchotním minám a jsou smluvními stranami Ottawské úmluvy. Výjimky mohou být povoleny v případě humanitární krize za účelem pomoci obětem min a pro akce přímé podpory zranitelných skupin obyvatelstva, jako jsou uprchlíci a vysídlené osoby, nebo pokud vnitrostátní správní orgány nefungují.
Článek 4
1. Partnery způsobilými k finanční podpoře podle tohoto nařízení mohou být regionální a mezinárodní organizace a agentury, nevládní organizace, celostátní, krajské a místní vlády, jejich ministerstva a jiné orgány, ústavy a veřejné i soukromé hospodářské subjekty s odpovídajícími odbornými znalostmi a zkušenostmi.
2. Účast ve veřejných nabídkových řízeních a udělování zakázek je přístupná za stejných podmínek fyzickým i právnickým osobám členských států a přijímající země. Ve výjimečných, plně odůvodněných případech může být tato účast rozšířena na třetí země.
3. Společnosti a ostatní organizace ucházející se o zakázky musí prokázat, že uplatňují takovou politiku operací, která nevystavuje jejich zaměstnance nadměrnému riziku, a že je tato politika zajištěna přiměřeným úrazovým pojištěním zaměstnanců a pojištěním odpovědnosti za škodu.
Článek 5
1. Podpora Společenství podle tohoto nařízení může být použita k financování technické pomoci, výcviku, personálních nebo jiných služeb se vztahem k akcím proti minám; zkoušek zařízení a technických postupů; logistické podpory, obstarávaní, poskytování a skladování veškerých zařízení, dodávek a prací nezbytných k provádění akcí proti minám; studií, konferencí a opatření k posílení mezinárodní koordinace akce proti minám; misí za účelem hodnocení a sledování; jakož i osvětové činnosti pro veřejnost.
2. Financování prováděné Společenstvím podle tohoto nařízení má formu příspěvků.
3. V případech, kdy jsou uvedené operace upraveny finančními dohodami mezi Společenstvím a přijímajícími zeměmi, musí tyto dohody stanovit, že placení daní, cel i ostatních poplatků není hrazeno Společenstvím.
Článek 6
1. Komisi je nápomocen příslušný zeměpisný výbor.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 7
1. Komise na základě pravidelné výměny informací, včetně výměny informací na místě, usnadňuje účinnou koordinaci úsilí o poskytování pomoci vyvíjeného Společenstvím a jednotlivými členskými státy za účelem zvýšení míry provázanosti a sladěnosti jejich programů.
2. Komise může vyhledávat možnosti spolufinancování s jinými poskytovateli finančních prostředků, zejména se členskými státy.
3. Komise podporuje koordinaci a spolupráci s mezinárodními přispěvateli a účastníky, zejména s těmi, kteří jsou součástí systému Organizace spojených národů, s nevládními organizacemi a s příslušnými středisky, například se ženevským Mezinárodním střediskem pro humanitární odstranění min.
4. Společenství přijme nezbytná opatření ke zviditelnění svého příspěvku.
Článek 8
1. Komise hodnotí a řídí operace, na které se vztahuje toto nařízení, a rozhoduje o nich v souladu s platnými rozpočtovými a jinými postupy, a zejména s těmi, které jsou stanoveny v článcích 116 a 118 finančního nařízení ze dne 21. prosince 1977 o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [4].
2. Rozhodnutí o financování přesahující výši 3 miliony eur jsou přijímána postupem podle čl. 6 odst. 2.
3. Komise informuje příslušný výbor uvedený v čl. 6 odst. 1 o všech rozhodnutích o financování v hodnotě méně než 3 miliony eur. Tato informace musí být k dispozici nejpozději jeden týden před přijetím daného rozhodnutí o financování.
4. Komise může přijímat rozhodnutí, kterými se mění rozhodnutí o financování přijatá postupem podle čl. 6 odst. 2 pokud se nepojí s žádnými podstatnými změnami nebo dodatečnými závazky převyšujícími původní závazek o více než 20 %.
Článek 9
1. Projekty tvoří součást širšího rámce obnovy dané země nebo oblasti a uděluje se jim priorita a jsou oceňovány podle jejich kladného účinku a efektivity nákladů.
2. Projekty mají být pokud možno jasně začleněny v rámci vnitrostátního programu proti protipěchotním minám koordinovaného přijímající vládou nebo místní společností ve spolupráci s nevládními organizacemi nebo mezinárodní institucí zmocněnou k tomuto účelu. Cílem má být, aby daný projekt převzala v patřičnou dobu sama přijímající vláda nebo místní společnost nebo nevládní organizace za účelem zdokonalení místních možností a udržitelnosti projektu.
Článek 10
Všechny dohody či smlouvy o financování uzavřené podle tohoto nařízení musí obsahovat ustanovení umožňující Komisi a Účetnímu dvoru provádět kontroly na místě v souladu s obvyklými postupy stanovenými Komisí podle platných pravidel, a zejména pravidel stanovených finančním nařízením.
Kromě toho může Komise provádět kontroly a inspekce na místě v souladu s nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 [5]. Opatření přijatá Komisí stanoví přiměřenou ochranu finančních zájmů Společenství v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 [6].
Článek 11
K usnadnění víceleté koordinace a plánování boje proti minám je pravidelně předkládán dokument o strategii proti protipěchotním minám (dokument APL), který obsahuje horizontální obecné zásady a priority akcí Společenství proti minám a parametry pro hodnocení výsledků této činnosti. Je předkládán společnému zasedání výborů uvedených v článku 6 k posouzení postupem podle čl. 6 odst. 2. Dokument APL zahrnuje zejména otázky víceletého orientačního programu a pojednává o stávajících programech činnosti proti minám na celostátní a na regionální úrovni, o příspěvcích jiných přispěvatelů, včetně členských států, a o akci Společenství proti minám financované z jiných rozpočtových položek. Dokument APL je rovněž pro informaci předkládán Evropskému parlamentu.
Článek 12
Komise pravidelně hodnotí operace financované Společenstvím za účelem zjištění, zda bylo cílů operací dosaženo a stanovení obecných zásad pro zlepšení účinnosti budoucích operací.
Článek 13
Každé tři roky po vstupu tohoto nařízení v platnost předkládá Komise Evropskému parlamentu a Radě celkové hodnocení všech akcí Společenství proti minám spolu s návrhy do budoucna, pokud jde o toto nařízení, a v případě potřeby i s návrhy na jeho změny.
Článek 14
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se do dne 31. prosince 2009.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech
V Bruselu dne 23. července 2001.
Règlement (CE) no 1725/2001 du Conseil
du 23 juillet 2001
concernant la lutte contre les mines terrestres antipersonnel dans les pays tiers autres que les pays en développement
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 308,
vu la proposition de la Commission(1),
vu l'avis du Parlement européen,
considérant ce qui suit:
(1) La Communauté européenne est préoccupée par la présence de mines terrestres antipersonnel et autres engins non explosés dans les zones où des groupes de population civile tentent de surmonter les conséquences d'un conflit armé.
(2) Les mines terrestres antipersonnel blessent et tuent et elles constituent une sérieuse entrave au développement économique, au retour des réfugiés et des personnes déplacées, et aux opérations d'aide humanitaire, de reconstruction et de réhabilitation, ainsi qu'au rétablissement de conditions sociales normales.
(3) La Communauté est déterminée à contribuer pleinement à la réalisation de l'objectif consistant à éliminer totalement les mines terrestres antipersonnel à l'échelle mondiale au cours des prochaines années.
(4) La Communauté et ses États membres ont apporté la plus importante contribution aux vastes efforts entrepris au niveau international afin d'éradiquer le fléau des mines terrestres antipersonnel.
(5) L'action entreprise pour parvenir à l'élimination totale des mines terrestres antipersonnel n'en est qu'à ses débuts, raison pour laquelle il convient que la Communauté continue avec détermination à jouer un rôle moteur jusqu'à la réalisation complète de cet objectif.
(6) Le présent règlement fait directement suite à la convention sur l'interdiction de l'emploi, du stockage, de la production et du transfert des mines antipersonnel et sur leur destruction (convention d'Ottawa).
(7) En conséquence, il y a lieu d'allouer l'aide financière en priorité aux pays tiers engagés dans la lutte contre les mines terrestres antipersonnel et parties à la convention d'Ottawa.
(8) L'action de la Communauté en matière de lutte contre les mines fait souvent partie intégrante d'activités d'aide humanitaire, de réhabilitation, de reconstruction ou de développement, tout en étant une activité discrète et spécifique répondant à des priorités, à des critères opérationnels et à des impératifs politiques qui lui sont propres.
(9) Les activités nouvelles ou existantes qui s'inscrivent dans de telles actions et dans des programmes-cadres de recherche et développement de technologies de lutte contre les mines continueront d'être financées sur des lignes budgétaires spécifiques, dotées, complétées et coordonnées le cas échéant dans le cadre du présent règlement.
(10) Pour que la Communauté puisse contribuer efficacement à des actions de prévention concernant les mines, il faut permettre que l'action communautaire de destruction des stocks de mines terrestres antipersonnel soit menée conjointement avec des opérations de destruction des mines terrestres antipersonnel enfouies dans le sol.
(11) Il convient d'intensifier la recherche scientifique afin de créer des technologies aptes à faciliter la détection des mines et le repérage des zones touchées avec une plus grande précision.
(12) Il est nécessaire que la Communauté soit en mesure de vérifier l'efficacité des actions de déminage qu'elle finance. Elle doit à cet effet utiliser les moyens techniques adaptés, notamment les technologies militaires si nécessaire.
(13) Le présent règlement vise à instaurer les fondements d'une approche cohérente et efficace de l'action de la Communauté en matière de lutte contre les mines dans les pays tiers autres que les pays en développement par la proposition d'une stratégie intégrée, dans le cadre d'une coordination étroite entre la Commission, les États membres et la communauté internationale à tous les stades des actions de lutte contre les mines.
(14) Il importe qu'une telle approche n'empêche pas la Communauté de répondre aux urgences humanitaires où qu'elles se produisent.
(15) Il est nécessaire de veiller à la cohérence de ces actions avec la politique étrangère de l'Union européenne dans son ensemble, et notamment avec la politique étrangère et de sécurité commune.
(16) Il y a lieu d'arrêter les mesures nécessaires pour la mise en oeuvre du présent règlement en conformité avec la décision 1999/468/CE du Conseil du 28 juin 1999 fixant les modalités de l'exercice des compétences d'exécution conférées à la Commission(2).
(17) Les mines terrestres antipersonnel, du fait qu'elles menacent des vies humaines et par leur ampleur mondiale, constituent un problème exigeant des procédures de prise de décision efficaces, souples et, si besoin est, rapides en vue du financement d'actions de la Communauté.
(18) Il convient que la Communauté assure la plus grande transparence dans la mise en oeuvre de l'assistance financière et des contrôles stricts de l'utilisation des crédits.
(19) La protection des intérêts financiers des Communautés européennes et la lutte contre les fraudes et irrégularités font partie intégrante du présent règlement.
(20) Les opérations visées dans le présent règlement s'inscrivent dans le cadre de la politique communautaire de coopération dans les pays tiers autres que les pays en développement et sont nécessaires pour réaliser l'un des objets du traité. Le traité ne prévoit pas pour l'adoption du présent règlement de pouvoirs autres que ceux visés à l'article 308.
(21) L'article 6 du règlement (CE) n° 1724/2001 du Parlement européen et du Conseil du 23 juillet 2001 concernant la lutte contre les mines terrestres antipersonnel dans les pays en développement(3) prévoit une enveloppe financière pour la mise en oeuvre de toutes les actions communautaires de lutte contre les mines, y compris au titre du présent règlement,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
1. Le présent règlement définit les procédures applicables à la mise en oeuvre d'opérations de lutte contre les mines terrestres antipersonnel menées par la Communauté dans le cadre de la politique communautaire de coopération dans les pays tiers, en proposant une stratégie humanitaire cohérente de déminage systématique faisant suite à la convention sur l'interdiction de l'emploi, du stockage, de la production et du transfert des mines antipersonnel et sur leur destruction (ci-après dénommée "convention d'Ottawa").
2. Les opérations visées par le présent règlement sont mises en oeuvre sur le territoire des pays tiers autres que les pays en développement ou sont directement liées à des situations qui se produisent dans ces pays, notamment dans ceux qui surmontent les conséquences d'un conflit.
Les actions de lutte contre les mines s'intègrent dans toutes les stratégies nationales et de coopération pour les pays tiers qui subissent les conséquences des mines terrestres antipersonnel.
Article 2
1. Les opérations communautaires au titre du présent règlement visent à aider les pays qui subissent les conséquences des mines terrestres antipersonnel à créer les conditions nécessaires à leur développement économique et social, en
a) soutenant l'élaboration, le suivi et la mise en oeuvre d'une stratégie civile en matière de lutte contre les mines;
b) assistant les pays touchés dans la mise en oeuvre de la convention d'Ottawa;
c) créant et soutenant des structures internationales et des capacités locales au sein des pays touchés en vue de mener des actions de lutte contre les mines avec une efficacité maximale;
d) répondant à l'urgence humanitaire, en prévenant les mutilations et les pertes de vies humaines et en apportant une aide à la réhabilitation des victimes des mines;
e) soutenant l'essai et la mise en service, dans les pays touchés, d'équipements et de techniques adaptés à la lutte contre les mines;
f) promouvant la coordination avec les utilisateurs finals des équipements de déminage dès les premiers stades de la recherche et en soutenant l'utilisation de ces technologies dans les pays touchés par les mines;
g) encourageant des actions de déminage compatibles avec l'environnement local et le développement durable de la région touchée;
h) appuyant la coordination entre les acteurs internationaux dans le domaine de la lutte contre les mines.
2. Les opérations financées dans le cadre du présent règlement peuvent comprendre toutes les activités liées à la lutte contre les mines terrestres antipersonnel qui favoriseront la réalisation d'objectifs nécessaires au développement économique et social, notamment:
a) la sensibilisation au problème des mines;
b) la formation de personnel spécialisé;
c) le relevé et le marquage des zones suspectes;
d) la détection et l'identification des mines terrestres antipersonnel;
e) le déminage en fonction de normes humanitaires et la destruction des mines terrestres antipersonnel enfouies dans le sol et, en liaison avec celle-ci, la destruction des stocks de mines terrestres antipersonnel;
f) l'assistance aux victimes, la réhabilitation et la réinsertion socio-économique des victimes des mines;
g) la gestion des informations, notamment par des systèmes d'information géographique;
h) les autres activités qui contribuent à atténuer les conséquences humaines, économiques et environnementales des mines terrestres antipersonnel.
3. Dans le cadre du paragraphe 2, sont considérées comme prioritaires les opérations menées dans les pays les plus gravement touchés par les mines, dans lesquels les mines terrestres antipersonnel et, en liaison avec celles-ci, d'autres munitions non explosées font de nombreuses victimes dans la population civile, ou dans lesquels la présence avérée ou supposée de tels engins constitue un obstacle majeur au rétablissement d'une activité économique et sociale ou au développement et exige en conséquence un engagement particulier à long terme que l'aide humanitaire d'urgence ou l'aide d'urgence à la reconstruction ne sont pas en mesure d'offrir.
4. Pour assurer une cohérence, une complémentarité et une synergie entre les programmes de coopération régionale et dans le cadre des projets d'aide humanitaire, de réhabilitation, de reconstruction et de développement, les actions de lutte contre les mines qui peuvent bénéficier d'un financement au titre d'un de ces programmes ou projets continuent d'être financées à partir de la ligne budgétaire assurant le financement de l'action principale. Au besoin, ces activités peuvent être dotées de ressources supplémentaires ou soutenues par des actions de lutte contre les mines financées dans le cadre du présent règlement.
Article 3
Les opérations financées conformément au présent règlement sont en principe destinées aux pays engagés dans la lutte contre les mines terrestres antipersonnel et parties à la convention d'Ottawa. Des exceptions peuvent être faites dans les situations d'urgence humanitaire afin de prêter assistance aux victimes des mines et lors d'actions visant à apporter une aide directe aux populations civiles vulnérables telles que réfugiés et personnes déplacées, ou dans les cas où l'administration nationale ne fonctionne pas.
Article 4
1. Les partenaires susceptibles de bénéficier d'un soutien financier au titre du présent règlement peuvent être des organisations et agences régionales et internationales, des organisations non gouvernementales (ONG), des administrations publiques nationales, provinciales et locales, leurs services et leurs agences, des instituts ainsi que des opérateurs publics et privés disposant de l'expérience et du savoir-faire spécialisés appropriés.
2. La participation à des appels d'offres et l'adjudication de marchés est ouverte à égalité de conditions aux personnes physiques et aux personnes morales des États membres et du pays bénéficiaire. La participation peut être étendue à des pays tiers dans des cas exceptionnels dûment justifiés.
3. Les entreprises et autres organismes soumissionnaires prouvent que leur politique en matière d'opérations sur le terrain n'expose pas leurs employés à des risques inutiles et qu'ils disposent d'une assurance adéquate couvrant les accidents des employés et la responsabilité civile.
Article 5
1. L'aide communautaire au titre du présent règlement peut servir à financer l'assistance technique, la formation, le personnel ou d'autres services se rapportant à la lutte contre les mines; l'essai d'équipements et de techniques; le soutien logistique, l'achat, la fourniture et le stockage de tous équipements, matériels et travaux nécessaires à la mise en oeuvre des actions de lutte contre les mines; les études, conférences et mesures visant à renforcer la coordination internationale de la lutte contre les mines; les missions d'évaluation et de suivi; les activités de sensibilisation du public.
2. Le financement communautaire au titre du présent règlement se présente sous la forme d'aides non remboursables.
3. Dans la mesure où les opérations font l'objet d'un accord de financement entre la Communauté et les pays partenaires, cet accord prévoit que le paiement de taxes, droits et autres charges n'est pas assuré par la Communauté.
Article 6
1. La Commission est assistée du comité géographique compétent.
2. Dans le cas où il est fait référence au présent paragraphe, les articles 4 et 7 de la décision 1999/468/CE s'appliquent.
La période prévue par l'article 4, paragraphe 3, de la décision 1999/468/CE est fixée à trois mois.
3. Le comité adopte son règlement intérieur.
Article 7
1. La Commission facilite, sur la base d'un échange périodique d'informations, notamment l'échange d'informations sur place, la coordination effective des efforts d'assistance entrepris par la Communauté et certains États membres afin d'accroître la cohérence et la complémentarité de leurs programmes.
2. La Commission peut étudier des possibilités de cofinancement avec d'autres bailleurs de fonds, en particulier avec les États membres.
3. La Commission encourage la coordination et la coopération avec les bailleurs de fonds et acteurs internationaux, notamment avec ceux qui font partie du système des Nations unies et avec les ONG, ainsi qu'avec les centres concernés comme le Centre international de déminage humanitaire (Genève).
4. Les mesures nécessaires sont prises afin de donner de la visibilité à la contribution de la Communauté.
Article 8
1. La Commission évalue, décide et gère les opérations visées par le présent règlement, conformément aux procédures budgétaires et autres en vigueur, notamment celles définies aux articles 116 et 118 du règlement financier du 21 décembre 1977 applicable au budget général des Communautés européennes(4).
2. Les décisions portant sur un financement supérieur à 3 millions d'euros sont adoptées selon la procédure définie à l'article 6, paragraphe 2.
3. La Commission informe le comité compétent visé à l'article 6, paragraphe 1, de toute décision de financement d'un montant inférieur à 3 millions d'euros. Cette information est communiquée au plus tard une semaine avant l'adoption de la décision de financement.
4. La Commission peut prendre des décisions modifiant les décisions de financement adoptées conformément à la procédure visée à l'article 6, paragraphe 2, pour autant qu'elles n'entraînent pas de modifications substantielles ou d'engagements supplémentaires excédant de 20 % l'engagement initial.
Article 9
1. Les projets s'inscrivent dans le cadre plus large de la reconstruction du pays ou de la région concerné(e) et sont hiérarchisés et évalués en termes tant d'impact positif que d'efficacité économique.
2. Tout projet devrait, dans la mesure du possible, être clairement intégré dans un programme national de lutte contre les mines terrestres antipersonnel coordonné par le gouvernement bénéficiaire, par la société locale en collaboration avec des ONG ou par une institution internationale mandatée à cette fin. L'objectif devrait être la prise en charge du projet, en temps voulu, par le gouvernement bénéficiaire lui-même, par la société locale ou par des ONG, afin de promouvoir les capacités locales et la pérennité du projet.
Article 10
Les conventions de financement ou contrats conclus au titre du présent règlement prévoient la réalisation de vérifications effectuées sur place par la Commission et la Cour des comptes selon les procédures habituelles définies par la Commission conformément aux règles en vigueur, et notamment celles du règlement financier.
La Commission peut en outre effectuer des contrôles et vérifications sur place conformément au règlement (Euratom, CE) n° 2185/96 du Conseil(5). Les mesures prises par la Commission prévoient une protection adéquate des intérêts financiers des Communautés européennes conformément au règlement (CE, Euratom) n° 2988/95 du Conseil(6).
Article 11
Pour faciliter la coordination et la programmation pluriannuelles des actions de lutte contre les mines, un rapport stratégique sur les mines terrestres antipersonnel (MAP) contenant les lignes directrices horizontales et les priorités de l'action communautaire de lutte contre les mines et fixant les critères applicables à leur réalisation est périodiquement présenté à une réunion conjointe des comités visés à l'article 6, en vue d'être examiné conformément aux procédures prévues à l'article 6, paragraphe 2. Le rapport stratégique MAP porte sur des questions telles qu'un programme indicatif pluriannuel, et se réfère à des programmes en matière de lutte contre les mines existant aux niveaux national et régional, aux contributions d'autres bailleurs de fonds, notamment des États membres, et à des actions communautaires de lutte contre les mines financées par d'autres lignes budgétaires. Le rapport stratégique MAP est aussi transmis au Parlement européen pour information.
Article 12
La Commission évalue périodiquement les opérations financées par la Communauté afin d'apprécier si les objectifs des opérations ont été atteints et de fournir des orientations pour améliorer l'efficacité d'opérations ultérieures.
Article 13
Tous les trois ans, à compter de la date d'entrée en vigueur du présent règlement, la Commission soumet au Parlement européen et au Conseil une évaluation globale de toutes les actions communautaires de lutte contre les mines, accompagnée de suggestions quant à l'avenir du présent règlement et, au besoin, de propositions en vue de modifier celui-ci.
Article 14
Le présent règlement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Il s'applique jusqu'au 31 décembre 2009.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 23 juillet 2001.