NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 752/2007
ze dne 30. května 2007
o uplatňování některých omezení na dovoz některých výrobků z oceli z Ukrajiny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dohoda o partnerství a spolupráci zakládající partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé (1) (dále jen „dohoda o partnerství a spolupráci“) vstoupila v platnost dnem 1. března 1998.
(2)
Ustanovení čl. 22 odst. 1 dohody o partnerství a spolupráci stanoví, že obchod s některými výrobky z oceli se řídí hlavou III uvedené dohody s výjimkou jejího článku 14, a ustanoveními dohody o množstevních ujednáních.
(3)
Dne 18. června 2007 uzavřely Evropské společenství a vláda Ukrajiny dohodu o obchodu s některými výrobky z oceli (2) (dále jen „dohoda“).
(4)
Je třeba poskytnout prostředky na uplatňování ustanovení této dohody v rámci Společenství, přičemž je třeba vzít v úvahu zkušenosti získané v průběhu trvání předchozích dohod týkajících se podobného režimu.
(5)
Dotčené výrobky je vhodné zařadit na základě kombinované nomenklatury (KN) zřízené nařízením Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (3).
(6)
Je nutné zajistit kontrolu původu dotčených výrobků a zavedení vhodných metod k tomu nezbytné správní spolupráce.
(7)
Aby bylo uplatňování dohody účinné, je třeba pro vstup dotčených výrobků do volného oběhu ve Společenství vyžadovat dovozní povolení Společenství a zavést systém správy udělování těchto povolení.
(8)
Výrobky umístěné do svobodného celního pásma nebo dovážené podle ustanovení pro celní sklady, dočasné použití nebo aktivní zušlechťovací styk (podmíněný systém) se nezapočítávají do limitů stanovených pro dotčené výrobky.
(9)
S cílem zajistit, aby tyto množstevní limity nebyly překračovány, je nutné stanovit správní postup, podle kterého nebudou příslušné orgány členských států vydávat dovozní povolení, aniž by jim nejprve Komise potvrdila, že příslušná množství jsou v rámci dotčeného množstevního limitu stále k dispozici.
(10)
Dohoda stanoví systém spolupráce mezi Ukrajinou a Společenstvím s cílem zabránit obcházení předpisů prostřednictvím překládky, přesměrování nebo jiným způsobem. Měl by být stanoven postup konzultací, v jehož rámci by bylo možné se s dotčenou zemí dohodnout na odpovídající úpravě příslušného množstevního limitu, pokud se zdá, že jsou ustanovení dohody obcházena. Ukrajina souhlasila s přijetím nezbytných opatření, která mají zajistit rychlé uplatnění jakékoli úpravy limitů. Pokud taková dohoda není ve stanovené lhůtě k dispozici, mělo by mít Společenství v případě, že existuje jasný důkaz o obcházení předpisů, možnost provést odpovídající úpravu.
(11)
Ode dne 1. ledna 2007 je dovoz výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, do Společenství podmíněn licencí podle nařízení Rady (ES) č.1871/2006 ze dne 11. prosince 2006 o obchodu s některými výrobky z oceli mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou (4). Podle dohody se tento dovoz započítává do limitů stanovených tímto nařízením pro rok 2007.
(12)
Z důvodu jasnosti je proto nutné nahradit nařízení (ES) č. 1871/2006 tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
1. Toto nařízení se vztahuje na dovoz výrobků z oceli uvedených v příloze I a pocházejících z Ukrajiny do Společenství.
2. Výrobky z oceli se zařazují do skupin výrobků v souladu s přílohou I.
3. Původ výrobků uvedených v odstavci 1 se určí v souladu s pravidly platnými ve Společenství.
4. Postupy pro ověření původu výrobků uvedených v odstavci 1 jsou stanoveny v kapitolách II a III.
Článek 2
1. Dovoz výrobků uvedených v příloze I a pocházejících z Ukrajiny do Společenství podléhá ročním množstevním limitům stanoveným v příloze V. Propuštění výrobků uvedených v příloze I a pocházejících z Ukrajiny do volného oběhu ve Společenství je podmíněno předložením osvědčení o původu uvedeného v příloze II a dovozního povolení, které vydaly orgány členských států podle ustanovení článku 4.
Povolené dovozy se započítávají do množstevních limitů stanovených pro rok, kdy byly výrobky v zemi vývozu odeslány.
2. Ve snaze zaručit, že množství, pro která byla vydána dovozní povolení, nebudou v žádném okamžiku vyšší než celkové množstevní limity stanovené pro každou skupinu výrobků, vydají příslušné orgány členských států dovozní povolení pouze na základě potvrzení Komise, že v rámci množstevních limitů je pro danou skupinu výrobků z oceli ve vztahu k dané dodavatelské zemi stále k dispozici množství, o něž dovozce nebo dovozci u těchto orgánů zažádali. Příslušné orgány členských států pro účely tohoto nařízení jsou uvedeny v příloze IV.
3. Dovoz výrobků uskutečněný po 1. lednu 2007, pro který byla vyžadována licence podle nařízení (ES) č. 1871/2006, se započítává do příslušných limitů pro rok 2007 stanovených v příloze V.
4. Pro účely tohoto nařízení se od data jeho použitelnosti považuje odeslání výrobků za uskutečněné k datu, kdy byly výrobky naloženy k vývozu na dopravní prostředek.
Článek 3
1. Množstevní limity uvedené v příloze V se nevztahují na výrobky umístěné ve svobodném pásmu nebo ve svobodném skladu ani na výrobky dovezené podle ustanovení pro celní sklady, dočasné použití nebo aktivní zušlechťovací styk (podmíněný systém).
2. Pokud jsou výrobky uvedené v odstavci 1 následně propuštěny do volného oběhu, buď v nezměněném stavu nebo po zpracování či opracování, použije se čl. 2 odst. 2 a výrobky takto propuštěné do volného oběhu se započítají do příslušných množstevních limitů uvedených v příloze V.
Článek 4
1. Pro účely použití čl. 2 odst. 2 oznámí příslušné orgány členských států ještě před vydáním dovozních povolení Komisi, pro jaká množství u nich byly podány žádosti o dovozní povolení podložené originály vývozních licencí. Komise obratem oznámí, zda je/jsou požadované/á množství pro dovoz k dispozici, a to chronologicky ve stejném pořadí, v jakém obdržela oznámení členských států.
2. Žádosti obsažené v oznámeních zaslaných Komisi jsou platné, pokud v každém případě jasně uvádějí zemi vývozu, dotčenou skupinu výrobků, množství, která se mají dovézt, číslo vývozní licence, kvótový rok a členský stát, v němž mají být výrobky propuštěny do volného oběhu.
3. Je-li to možné, potvrdí Komise orgánům členských států celé množství uvedené v žádostech oznámených pro každou skupinu výrobků. Kromě toho Komise okamžitě kontaktuje příslušné orgány Ukrajiny, pokud oznámené žádosti překročí limity, aby bylo možné věc vyjasnit a nalézt rychlé řešení.
4. Příslušné orgány členských států Komisi oznámí jakékoli množství, které nebylo během platnosti dovozního povolení využito, a to bezprostředně poté, co byly o této skutečnosti informovány. Taková nevyužitá množství se automaticky převádějí do zbylých množství celkového množstevního limitu Společenství pro každou skupinu výrobků.
5. Oznámení uvedená v odstavcích 1 až 4 se sdělují elektronicky v rámci integrované sítě vytvořené pro tento účel, pokud není z naléhavých technických důvodů nutné dočasně použít jiné komunikační prostředky.
6. Dovozní povolení nebo rovnocenné dokumenty se vydávají v souladu s kapitolou II.
7. Příslušné orgány členských států Komisi oznámí jakýkoli případ zrušení již vydaných dovozních povolení nebo rovnocenných dokladů v důsledku odejmutí nebo zrušení odpovídající vývozní licence ze strany příslušných orgánů Ukrajiny. Pokud však Komise nebo příslušné orgány členských států obdržely od příslušných orgánů Ukrajiny informaci o odejmutí nebo zrušení vývozní licence teprve poté, co byly dotčené výrobky dovezeny do Společenství, započtou se dotyčná množství do množstevního limitu stanoveného pro rok, v němž se odeslání výrobků uskutečnilo.
Článek 5
Za účelem použití čl. 3 odst. 3 a 4 a čl. 10 odst. 1 dohody je Komise oprávněna provést nutné úpravy.
Článek 6
1. Pokud Komise na základě šetření prováděných v souladu s postupy stanovenými v kapitole III zjistí, že informace, které má k dispozici, jsou důkazem toho, že výrobky uvedené v příloze I pocházející z Ukrajiny byly přeloženy, přesměrovány nebo jinak dovezeny do Společenství tak, že došlo k obcházení množstevních limitů uvedených v článku 2, a že je třeba provést nutné úpravy, vyžádá si zahájení konzultací, aby bylo možné dospět k dohodě o odpovídající úpravě příslušných množstevních limitů.
2. Než budou k dispozici závěry konzultací podle odstavce 1, může Komise, existuje-li jasný důkaz o tom, že došlo k obcházení předpisů, požádat Ukrajinu, aby přijala nezbytná preventivní opatření s cílem zajistit možnost provedení úprav množstevních limitů, jež budou na základě takových konzultací dohodnuty, a to pro rok, kdy byla podána žádost o konzultace, nebo pro rok následující, pokud byly množstevní limity pro stávající rok již vyčerpány.
3. Pokud Společenství a Ukrajina nedospějí k uspokojivému řešení a pokud Komise zjistí, že existuje jasný důkaz o obcházení předpisů, odečte od množstevních limitů odpovídající množství výrobků pocházejících z Ukrajiny.
KAPITOLA II
POSTUPY PRO SPRÁVU MNOŽSTEVNÍCH LIMITŮ
ODDÍL 1
Klasifikace
Článek 7
Zařazení výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, se zakládá na kombinované nomenklatuře (KN) zřízené nařízením (EHS) č. 2658/87.
Článek 8
Odbor pro celní a statistickou nomenklaturu Výboru pro celní kodex, který byl zřízen nařízením (EHS) č. 2658/87, na podnět Komise nebo členského státu a v souladu s ustanoveními výše uvedeného nařízení bezodkladně posoudí všechny otázky týkající se zařazení výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, v rámci kombinované nomenklatury s cílem zařadit je do příslušných skupin výrobků.
Článek 9
Komise informuje Ukrajinu o veškerých změnách kombinované nomenklatury (KN) a kódů TARIC, které mají vliv na výrobky, na něž se vztahuje toto nařízení, a to alespoň jeden měsíc před tím, než ve Společenství vstoupí v platnost.
Článek 10
Komise informuje příslušné orgány Ukrajiny o veškerých rozhodnutích přijatých v souladu s postupy platnými ve Společenství, které se týkají zařazení výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, a to nejpozději do jednoho měsíce po jejich přijetí. Tato sdělení musí obsahovat:
a)
popis dotčených výrobků;
b)
příslušnou skupinu výrobků, kód kombinované nomenklatury (kód KN) a kód TARIC;
c)
důvody daného rozhodnutí.
Článek 11
1. Pokud v důsledku rozhodnutí o zařazení přijatého v souladu s platnými postupy Společenství dojde u jakéhokoli výrobku, na který se vztahuje toto nařízení, ke změně zařazovacího postupu nebo ke změně skupiny výrobků, poskytnou příslušné orgány členských států třicetidenní lhůtu od data oznámení Komise, než uvedou rozhodnutí v účinnost.
2. Pro výrobky odeslané před datem použití tohoto rozhodnutí platí dřívější zařazovací postup, pokud byly předány k dovozu do 60 dnů po uvedeném datu.
Článek 12
Pokud rozhodnutí o zařazení přijaté v souladu s platnými postupy Společenství uvedenými v článku 11 zahrnuje skupinu výrobků, která podléhá množstevnímu limitu, zahájí Komise, je-li to nutné, neprodleně konzultace podle článku 8 s cílem dospět k dohodě o nutných úpravách příslušných množstevních limitů podle přílohy V.
Článek 13
1. Aniž je dotčeno jakékoli jiné ustanovení týkající se této otázky, platí, že pokud se zařazení uvedené v dokumentaci nezbytné pro dovoz výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, liší od zařazení stanoveného příslušnými orgány členského státu, do kterého se mají výrobky dovézt, podléhá dotčené zboží prozatímně dovoznímu režimu, který je pro něj, v souladu s ustanoveními tohoto nařízení, použitelný na základě zařazení, jež stanovily výše uvedené orgány.
2. Příslušné orgány členských států informují o případech uvedených v odstavci 1 Komisi, a to s uvedením zejména:
a)
množství dotčených výrobků;
b)
skupiny výrobků uvedené v dovozní dokumentaci a dokumentaci, kterou si ponechaly příslušné orgány;
c)
čísla vývozní licence a uvedené kategorie.
3. Příslušné orgány členských států nevydají nové dovozní povolení pro výrobky z oceli, které v důsledku nového zařazení podléhají množstevnímu limitu Společenství stanovenému v příloze V, dokud od Komise neobdrží v souladu s postupem stanoveným v článku 4 potvrzení, že množství, která se mají dovézt, jsou dostupná.
4. Komise informuje dotčené země vývozu o případech uvedených v tomto článku.
Článek 14
V případech uvedených v článku 13, stejně jako v podobných případech oznámených příslušnými orgány Ukrajiny, Komise zahájí, je-li to třeba, s Ukrajinou konzultace s cílem dohodnout se na konečném zařazení sporných výrobků.
Článek 15
Po dohodě s příslušnými orgány dovážejícího členského státu nebo států a Ukrajiny může v případech uvedených v článku 14 určit konečné zařazení sporných výrobků Komise.
Článek 16
Pokud nemůže být případ sporu uvedený v článku 13 vyřešen v souladu s článkem 14, přijme Komise v souladu s ustanoveními článku 10 nařízení (EHS) č. 2658/87 opatření, kterým se stanoví zařazení výrobků v kombinované nomenklatuře.
ODDÍL 2
Systém dvojí kontroly pro správu množstevních limitů
Článek 17
1. Příslušné orgány Ukrajiny vydají vývozní licenci pro všechny zásilky výrobků z oceli, které podléhají množstevním limitům stanoveným v příloze V, maximálně do výše těchto limitů.
2. Za účelem vydání dovozního povolení podle článku 20 dovozce předloží originál vývozní licence.
Článek 18
1. Vývozní licence pro množstevní limity musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze II a musí mimo jiné potvrzovat, že množství dotčeného zboží bylo započteno do množstevních limitů stanovených pro danou skupinu výrobků.
2. Každá vývozní licence se vztahuje pouze na jednu skupinu výrobků uvedených v příloze I.
Článek 19
Vývozy se započítávají do množstevních limitů stanovených pro rok, kdy jsou výrobky, na něž se vztahuje vývozní licence, odeslány ve smyslu čl. 2 odst. 4.
Článek 20
1. V rozsahu, v němž Komise podle článku 4 potvrdila dostupnost požadovaného množství v rámci příslušného množstevního limitu, vystaví příslušné orgány členských států dovozní povolení, a to nejdéle do deseti pracovních dnů poté, co dovozce předloží originál příslušné vývozní licence. Licence musí být předložena nejpozději 31. března roku, který následuje po roce, kdy bylo zboží, na které se vývozní licence vztahuje, odesláno. Dovozní povolení vydávají příslušné orgány jakéhokoli členského státu bez ohledu na to, jaký stát je uveden na vývozní licenci, a to v rozsahu, v kterém Komise v souladu s postupem podle článku 4 potvrdila, že je požadované množství v rámci dotčeného množstevního limitu k dispozici.
2. Dovozní povolení jsou platná čtyři měsíce od data vystavení. Na základě řádně odůvodněné žádosti ze strany dovozce mohou příslušné orgány členského státu prodloužit platnost o další období nepřesahující čtyři měsíce.
3. Dovozní povolení se vyhotovují v souladu se vzorem uvedeným v příloze III a platí na celém celním území Společenství.
4. Prohlášení nebo žádost dovozce podané s cílem získat dovozní povolení musí obsahovat:
a)
celé jméno a adresu vývozce;
b)
celé jméno a adresu dovozce;
c)
přesný popis zboží a příslušný/é kód/y TARIC;
d)
zemi původu zboží;
e)
zemi odeslání;
f)
příslušnou skupinu výrobků a množství dotčených výrobků;
g)
čistou hmotnost podle čísla KN;
h)
hodnotu produktu CIF na hranici Společenství podle čísla KN;
i)
případně data platby a dodávky a kopii nákladního listu a kupní smlouvy;
j)
datum a číslo vývozní licence;
k)
jakýkoli interní kód používaný k administrativním účelům;
l)
datum a podpis dovozce.
5. Dovozci nejsou povinni dovézt celkové množství uvedené v dovozním povolení v jedné zásilce.
6. Dovozní povolení může být vydáno elektronickou cestou, pokud mají dotčené celní orgány k dokladu přístup prostřednictvím počítačové sítě.
Článek 21
Platnost dovozních povolení vydaných orgány členských států závisí na platnosti vývozních licencí a na množstvích uvedených na vývozních licencích vydaných příslušnými orgány Ukrajiny, na jejichž základě byla dovozní povolení vydána.
Článek 22
Dovozní povolení či rovnocenné doklady vydávají příslušné orgány členských států v souladu s čl. 2 odst. 2, aniž by přitom kohokoli z dovozců ve Společenství diskriminovaly, bez ohledu na místo, kde je ve Společenství usazen, a aniž by bylo dotčeno dodržování ostatních podmínek vyžadovaných podle současných pravidel.
Článek 23
1. Pokud Komise zjistí, že celková množství, na něž se vztahují vývozní licence vydané v kterémkoli roce Ukrajinou pro určitou skupinu výrobků, přesahují množstevní limit, který byl pro danou skupinu výrobků stanoven, neprodleně o tom informuje příslušné orgány členských států s cílem pozastavit další vydávání dovozních povolení. V tomto případě Komise neprodleně zahájí konzultace.
2. Příslušné orgány členského státu odmítnou vydat dovozní povolení pro výrobky pocházející z Ukrajiny, na něž se nevztahují vývozní licence vydané v souladu s ustanoveními této kapitoly.
ODDÍL 3
Společná ustanovení
Článek 24
1. Vývozní licence uvedená v článku 17 a osvědčení o původu uvedené v článku 2 mohou zahrnovat dodatečná vyhotovení, která musejí být jako taková řádně označena. Originál a další vyhotovení těchto dokumentů se vypracovávají v angličtině.
2. Pokud jsou doklady uvedené v odstavci 1 vyplňovány rukou, musí být jednotlivé záznamy zapsány inkoustem a hůlkovým písmem.
3. Vývozní licence nebo rovnocenné dokumenty a osvědčení o původu mají formát 210 × 297 mm. Použitý papír musí být bílý bezdřevý papír klížený pro psaní o hmotnosti nejméně 25 g/m2. Každá část má na pozadí gilošovaný přetisk, na kterém je na pohled viditelné jakékoli padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
4. Příslušné orgány členských států přijímají jako platný doklad pro účely dovozu v souladu s ustanoveními tohoto nařízení pouze originál.
5. Každá vývozní licence nebo rovnocenný dokument a osvědčení o původu jsou označeny standardizovaným pořadovým číslem, tištěným či netištěným, které umožňuje identifikaci.
6. Toto číslo se skládá z těchto prvků:
-
dvou písmen označujících zemi vývozu, např.:
UA
=
Ukrajina,
-
dvou písmen označujících členský stát, který je zamýšleným místem určení, např.:
BE
=
Belgie
BG
=
Bulharsko
CZ
=
Česká republika
DK
=
Dánsko
DE
=
Německo
EE
=
Estonsko
EL
=
Řecko
ES
=
Španělsko
FR
=
Francie
IE
=
Irsko
IT
=
Itálie
CY
=
Kypr
LV
=
Lotyšsko
LT
=
Litva
LU
=
Lucembursko
HU
=
Maďarsko
MT
=
Malta
NL
=
Nizozemsko
AT
=
Rakousko
PL
=
Polsko
PT
=
Portugalsko
RO
=
Rumunsko
SI
=
Slovinsko
SK
=
Slovensko
FI
=
Finsko
SE
=
Švédsko
GB
=
Spojené království,
-
jednomístného čísla označujícího kvótový rok, které odpovídá poslední číslici příslušného roku, např. „7“ pro rok 2007,
-
dvoumístného čísla označujícího vystavující úřad v zemi vývozu,
-
pětimístného čísla jdoucího postupně od 00001 do 99999, přiděleného členskému státu určení.
Článek 25
Vývozní licence a osvědčení o původu smí být vydány po odeslání zásilky výrobků, jichž se týkají. V takových případech musí být označeny poznámkou „issued retrospectively“ („vydáno zpětně“).
Článek 26
V případě krádeže, ztráty nebo zničení vývozní licence nebo osvědčení o původu může vývozce požádat příslušný orgán, který dokument vydal, aby na základě vývozních dokumentů, které vývozce vlastní, vyhotovil duplikát. Takto vydaný duplikát licence nebo osvědčení musí být označen poznámkou „duplikát“.
Duplikát se označí datem původní licence nebo osvědčení.
ODDÍL 4
Dovozní povolení Společenství - jednotný tiskopis
Článek 27
1. Tiskopisy používané příslušnými orgány členských států pro vydávání dovozních povolení uvedených v článku 20 musí odpovídat vzoru dovozního povolení uvedenému v příloze III.
2. Tiskopisy dovozních povolení a výpisy z nich se vystavují ve dvojím vyhotovení, z nichž jedno označené slovy „vyhotovení pro držitele“ a číslem 1 se vydává žadateli, a druhé označené slovy „vyhotovení pro vydávající orgán“ a číslem 2 si ponechává orgán, jenž povolení vydává. Pro správní účely mohou příslušné orgány pořizovat další vyhotovení tiskopisu 2.
3. Tiskopisy se tisknou na bílý bezdřevý papír klížený pro psaní o hmotnosti 55 až 65 g/m2. Velikost tiskopisů je 210 × 297 mm; odstup řádků je 4,24 mm (1/6“); tuto úpravu je nutno přesně respektovat. Obě strany vyhotovení č. 1, které představuje vlastní povolení, jsou navíc opatřeny pozadím s tištěným červeným gilošovaným vzorem, na kterém je patrné jakékoli padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
4. Odpovědnost za vytištění tiskopisů nesou členské státy. Tiskopisy mohou být také vytištěny v tiskárnách, jež k tomu získají povolení členského státu, v němž jsou usazeny. V tom případě musí každý tiskopis obsahovat odkaz na toto povolení členského státu. Na každém tiskopisu je uveden název a adresa tiskárny nebo označení umožňující její identifikaci.
5. Při vydání dovozních povolení nebo výpisů z nich musí příslušné orgány členského státu těmto dokumentům přidělit číslo vydání. Číslo dovozního povolení se elektronicky, prostřednictvím integrované sítě vytvořené podle článku 4, oznámí Komisi.
6. Povolení a výpisy z nich se vyhotovují v úředním jazyce nebo v některém z úředních jazyků členského státu, který je vydává.
7. V kolonce 10 příslušné orgány uvedou odpovídající skupinu výrobků z oceli.
8. Označení vydávajících orgánů a orgánů provádějících odpočet se provádí otiskem razítka. Toto razítko však může nahradit reliéfní tisk v kombinaci s perforovanými písmeny a číslicemi nebo potisk na povolení. K zapsání přiděleného množství použijí vydávající orgány jakýkoli způsob, který zabrání neoprávněné manipulaci s tímto údajem a znemožní vepsání dalších číslic či jiných záznamů.
9. Zadní strana vyhotovení č. 1 a vyhotovení č. 2 musí obsahovat kolonku, do níž celní orgány při vyřizování dovozních formalit nebo příslušné správní orgány při vystavování výpisu zapisují množství. V případě nedostatku místa na povolení nebo na výpisu z něj pro vyznačení odpočtu mohou příslušné orgány připojit jeden nebo více doplňkových listů s kolonkami, které odpovídají kolonkám na zadní straně vyhotovení č. 1 a č. 2 povolení nebo výpisu z něj. Orgány provádějící odpočet umístí své razítko tak, aby jedna polovina byla na povolení nebo na výpisu z něj a druhá na doplňkovém listu. V případě více než jednoho doplňkového listu se stejným způsobem přes každou následující a předešlou stránku umístí další razítko.
10. Vydaná dovozní povolení a výpisy z nich, stejně jako záznamy a potvrzení orgánů některého z členských států, mají ve všech ostatních členských státech stejný právní účinek jako doklady, které vydaly orgány daného členského státu, či jejich záznamy a potvrzení.
11. Je-li to nezbytné, mohou příslušné orgány dotyčných členských států vyžadovat překlad obsahu povolení nebo výpisů z nich do úředního jazyka nebo do některého z úředních jazyků daného členského státu.
KAPITOLA III
SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
Článek 28
Komise dodá orgánům členských států jména a adresy orgánů na Ukrajině, které jsou oprávněny vydávat osvědčení o původu a vývozní licence, společně se vzory razítek používaných těmito orgány.
Článek 29
1. Následné ověření osvědčení o původu nebo vývozních licencí se provádí namátkou nebo pokud příslušné orgány členských států oprávněně pochybují o pravosti osvědčení o původu či vývozní licence nebo o správnosti informací týkajících se skutečného původu dotčených výrobků.
V takových případech vrátí příslušné orgány Společenství osvědčení o původu nebo vývozní licenci nebo jejich kopii příslušným orgánům Ukrajiny, přičemž případně uvedou formální nebo obsahové důvody šetření. Pokud byla předložena faktura, přiloží se její originál nebo kopie k osvědčení o původu či k vývozní licenci nebo jejich kopiím. Příslušné orgány rovněž předají jakoukoli informaci, kterou obdržely a která naznačuje, že podrobnosti uvedené na osvědčení o původu nebo na vývozní licenci nejsou správné.
2. Ustanovení odstavce 1 se vztahují také na následná ověřování prohlášení o původu.
3. Výsledky následných ověření provedených v souladu s odstavcem 1 se nejpozději do tří měsíců sdělí příslušným orgánům Společenství. Sdělené informace musí uvádět, zda se sporné osvědčení, licence nebo prohlášení týká skutečně vyváženého zboží a zda je toto zboží podle této kapitoly způsobilé pro vývoz do Společenství. Příslušné orgány Společenství si mohou rovněž vyžádat kopie všech dokumentů nezbytných pro úplné určení skutečností, zejména původu zboží.
4. Jestliže se tímto ověřováním zjistí zneužití nebo závažné nesrovnalosti při použití prohlášení o původu, příslušný členský stát oznámí tuto skutečnost Komisi. Komise tyto informace dále předá ostatním členským státům.
5. Namátková kontrola podle tohoto článku nesmí představovat překážku propuštění dotčených výrobků do volného oběhu.
Článek 30
1. Pokud ověřovací postup podle článku 29 nebo informace dostupné příslušným orgánům Společenství naznačují, že jsou ustanovení této kapitoly porušována, požádají tyto orgány Ukrajinu, aby příslušným způsobem prošetřila činnosti, které skutečně nebo domněle porušují ustanovení této kapitoly, nebo aby zajistila, že budou taková šetření provedena. Výsledky takových šetření se oznámí příslušným orgánům Společenství, včetně jakýchkoli dalších souvisejících informací, které pomohou určit pravý původ zboží.
2. V souvislosti s kroky podniknutými podle ustanovení této kapitoly si příslušné orgány Společenství mohou s příslušnými orgány Ukrajiny vyměňovat jakékoli informace, které by mohly být užitečné ve snaze zabránit porušování ustanovení této kapitoly.
3. Pokud dojde ke zjištění, že jsou ustanovení této kapitoly porušována, může Komise přijmout opatření nezbytná k tomu, aby se takovému porušování zabránilo.
Článek 31
Komise koordinuje kroky podnikané příslušnými orgány členských států podle ustanovení této kapitoly. Příslušné orgány členských států informují Komisi a jiné členské státy o tom, jaké kroky podnikly, a o dosažených výsledcích.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 32
Nařízení (ES) č. 1871/2006 se zrušuje.
Článek 33
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. května 2007.
RÈGLEMENT (CE) N o 752/2007 DU CONSEIL
du 30 mai 2007
relatif à l’administration de certaines restrictions à l’importation de certains produits sidérurgiques en provenance d’Ukraine
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 133,
vu la proposition de la Commission,
considérant ce qui suit:
(1)
L’accord de partenariat et de coopération instituant un partenariat entre les Communautés européennes et leurs États membres, d’une part, et l'Ukraine, d’autre part (1), ci-après dénommé «APC», est entré en vigueur le 1er mars 1998.
(2)
L’article 22, paragraphe 1, de cet accord dispose que les échanges de certains produits sidérurgiques sont régis par le titre III de l’accord, à l’exception de son article 14, et par les dispositions d’un accord portant sur des arrangements quantitatifs.
(3)
Le 18 juin 2007, la Communauté européenne et le gouvernement de l’Ukraine ont conclu un accord de ce type, relatif au commerce de certains produits sidérurgiques (2), ci-après dénommé «accord».
(4)
Il importe de mettre en place les moyens de gérer les termes de cet accord dans la Communauté, en tenant compte de l’expérience acquise dans le cadre d’accords antérieurs concernant un régime similaire.
(5)
Il convient de classer les produits en cause sur la base de la nomenclature combinée (NC) établie par le règlement (CEE) no 2658/87 du Conseil du 23 juillet 1987 relatif à la nomenclature tarifaire et statistique et au tarif douanier commun (3).
(6)
Il est nécessaire de veiller au contrôle de l’origine des produits en cause et d’établir à cet effet des méthodes de coopération administrative appropriées.
(7)
L’application effective de l’accord nécessite l’imposition, par la Communauté, d’une autorisation d’importation obligatoire pour la mise en libre pratique, dans la Communauté, des produits en cause, ainsi que d’un système de gestion de l’octroi de ces autorisations.
(8)
Les produits placés en zone franche ou importés sous les régimes des entrepôts douaniers, de l’admission temporaire ou du perfectionnement actif (système de la suspension) ne doivent pas être soumis aux limites fixées pour les produits en question.
(9)
Pour éviter le dépassement des limites quantitatives, il convient d’établir une procédure de gestion prévoyant que les autorités compétentes des États membres ne délivreront pas d’autorisations d’importation avant d’avoir obtenu de la Commission la confirmation préalable que des quantités appropriées sont toujours disponibles dans la limite quantitative en question.
(10)
L’accord prévoit un système de coopération entre l’Ukraine et la Communauté en vue de prévenir le contournement de l’accord par le biais de transbordements, de détournements ou par d’autres moyens. Une procédure de consultation devrait être établie pour permettre de parvenir à un accord avec le pays concerné sur un ajustement équivalent des limites quantitatives correspondantes lorsqu’il apparaît que l’accord a été contourné. L’Ukraine s’est engagée à prendre les mesures nécessaires pour garantir que tout ajustement pourra être effectué rapidement. En l’absence d’accord dans le délai prévu, la Communauté devrait, lorsqu’il existe des preuves manifestes de contournement, pouvoir appliquer l’ajustement équivalent.
(11)
Depuis le 1er janvier 2007, les importations dans la Communauté de produits couverts par le présent règlement sont soumises à l’obtention préalable d’une licence, conformément au règlement (CE) no 1871/2006 du Conseil du 11 décembre 2006 sur le commerce de certains produits sidérurgiques entre la Communauté européenne et l’Ukraine (4). L’accord prévoit que les quantités importées soient imputées sur les limites établies pour 2007 par le présent règlement.
(12)
Par souci de clarté, il convient donc de remplacer le règlement (CE) no 1871/2006 par le présent règlement,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
DISPOSITIONS GÉNÉRALES
Article premier
1. Le présent règlement s’applique à l’importation, dans la Communauté, des produits sidérurgiques énumérés à l’annexe I et originaires d’Ukraine.
2. Les produits sidérurgiques sont classés dans des groupes de produits définis à l’annexe I.
3. L’origine des produits visés au paragraphe 1 est déterminée conformément aux règles en vigueur dans la Communauté.
4. Les modalités de contrôle de l’origine des produits visés au paragraphe 1 sont établies dans les chapitres II et III.
Article 2
1. L’importation dans la Communauté des produits énumérés à l’annexe I originaires d’Ukraine est soumise aux limites quantitatives fixées à l’annexe V. La mise en libre pratique dans la Communauté des produits énumérés à l’annexe I originaires d’Ukraine est subordonnée à la présentation d’un certificat d’origine, dont un modèle figure dans l’annexe II, et d’une autorisation d’importation délivrée par les autorités des États membres conformément aux dispositions de l’article 4.
Les importations autorisées sont imputées sur les limites quantitatives prévues pour l’année au cours de laquelle les produits ont été expédiés à partir du pays exportateur.
2. Afin de garantir que les quantités pour lesquelles une autorisation d’importation est délivrée ne dépassent à aucun moment les limites quantitatives totales pour chaque groupe de produits, les autorités compétentes des États membres ne délivrent de licence d’importation qu’après avoir reçu confirmation de la Commission que des quantités sont toujours disponibles dans les limites quantitatives prévues pour la catégorie de produits sidérurgiques concernée et le pays fournisseur pour lesquels un ou plusieurs importateurs ont introduit une demande auprès desdites autorités. Les autorités des États membres compétentes aux fins du présent règlement sont énumérées dans l’annexe IV.
3. Les importations, après le 1er janvier 2007, de produits pour lesquels une licence était exigée en vertu du règlement (CE) no 1871/2007 sont imputées sur les limites correspondantes fixées pour 2007 à l’annexe V du présent règlement.
4. Aux fins du présent règlement et à compter de la date de son application, les produits sont réputés expédiés à la date de leur chargement sur le moyen de transport utilisé pour leur exportation.
Article 3
1. Les limites quantitatives fixées à l’annexe V ne s’appliquent pas aux produits placés en zone franche ou en entrepôt franc ou importés sous les régimes de l’entrepôt douanier, de l’admission temporaire ou du perfectionnement actif (système de la suspension).
2. Lorsque les produits visés au paragraphe 1 sont ensuite mis en libre pratique, en l’état ou après ouvraison ou transformation, l’article 2, paragraphe 2, est applicable et les produits ainsi mis en libre pratique sont imputés sur les limites quantitatives correspondantes prévues à l’annexe V.
Article 4
1. Aux fins de l’application de l’article 2, paragraphe 2, les autorités compétentes des États membres, avant de délivrer les autorisations d’importation, notifient à la Commission les quantités correspondant aux demandes d’autorisation d’importation qu’elles ont reçues, attestées par les licences d’exportation originales. La Commission confirme par retour du courrier que la ou les quantités requises sont disponibles pour des importations, dans l’ordre chronologique de réception des notifications des États membres.
2. Pour être valables, les demandes incluses dans les notifications à la Commission doivent contenir, dans chaque cas, des indications précises concernant le pays exportateur, le groupe de produits en cause, les quantités à importer, le numéro de la licence d’exportation, l’année contingentaire et l’État membre dans lequel la mise en libre pratique des produits est prévue.
3. Dans la mesure du possible, la Commission confirme aux autorités des États membres la quantité intégrale figurant dans les demandes notifiées pour chaque groupe. En outre, la Commission se met immédiatement en rapport avec les autorités ukrainiennes compétentes lorsque les demandes notifiées dépassent les limites quantitatives, afin d’obtenir des explications et de trouver rapidement une solution.
4. Les autorités compétentes des États membres préviennent la Commission dès qu’elles sont informées qu’une quantité donnée n’a pas été utilisée pendant la période de validité de l’autorisation d’importation. Cette quantité inutilisée est automatiquement transférée et reportée sur les quantités restantes du total des limites quantitatives communautaires pour chaque groupe de produits.
5. Sauf si des raisons techniques impératives imposent le recours temporaire à d’autres modes de communication, les notifications visées aux paragraphes 1 à 4 sont effectuées par voie électronique, par l’intermédiaire du réseau intégré constitué à cet effet.
6. Les autorisations d’importation ou les documents équivalents sont délivrés conformément au chapitre II.
7. Les autorités compétentes des États membres informent la Commission de toute annulation d’autorisations d’importation ou de documents équivalents déjà délivrés lorsque les licences d’exportation correspondantes ont été retirées ou annulées par les autorités ukrainiennes compétentes. Toutefois, si la Commission ou les autorités compétentes d’un État membre ont été informées par les autorités ukrainiennes compétentes de l’annulation ou du retrait d’une licence d’exportation après l’importation des produits concernés dans la Communauté, les quantités en cause sont imputées sur la limite quantitative fixée pour l’année au cours de laquelle l’expédition des produits a eu lieu.
Article 5
Aux fins de l’application de l’article 3, paragraphes 3 et 4 et de l’article 10, paragraphe 1, de l’accord, la Commission est autorisée à procéder aux ajustements nécessaires.
Article 6
1. Lorsqu’à la suite des enquêtes réalisées conformément aux procédures prévues au chapitre III, la Commission constate que les informations en sa possession constituent la preuve que des produits énumérés à l’annexe I, originaires d’Ukraine, ont été importés dans la Communauté par le biais de transbordements, de déroutements ou par d’autres moyens constituant un contournement des limites quantitatives visées à l’article 2 et qu’il y a lieu d’effectuer les ajustements nécessaires, elle demande l’ouverture de consultations pour trouver un accord sur un ajustement équivalent des limites quantitatives correspondantes.
2. Dans l’attente du résultat des consultations visées au paragraphe 1, la Commission peut inviter les autorités ukrainiennes compétentes à prendre les mesures conservatoires nécessaires pour garantir que les ajustements des limites quantitatives convenus à la suite de ces consultations peuvent être effectués pour l’année au cours de laquelle la demande de consultations a été présentée ou pour l’année suivante, si les limites quantitatives de l’année en cours sont épuisées et pour autant qu’il existe des preuves manifestes de contournement.
3. Si la Communauté et l’Ukraine ne sont pas en mesure de dégager une solution satisfaisante et si la Commission constate qu’il existe des preuves manifestes de contournement, cette dernière déduit des limites quantitatives un volume équivalent de produits originaires d’Ukraine.
CHAPITRE II
MODALITÉS APPLICABLES À LA GESTION DES LIMITES QUANTITATIVES
SECTION 1
Classement
Article 7
Le classement des produits couverts par le présent règlement est fondé sur la nomenclature combinée (NC) établie par le règlement (CEE) no 2658/87 du Conseil.
Article 8
À l’initiative de la Commission ou d’un État membre, la section nomenclature tarifaire et statistique du comité du code des douanes institué par le règlement (CEE) no 2658/87 examine d’urgence, conformément aux dispositions du règlement précité, toutes les questions concernant le classement des produits couverts par le présent règlement dans la NC, en vue de leur classement dans les groupes de produits appropriés.
Article 9
La Commission informe l’Ukraine de toute modification apportée à la NC et aux codes TARIC affectant les produits couverts par le présent règlement au moins un mois avant la date de son entrée en vigueur dans la Communauté.
Article 10
La Commission informe les autorités ukrainiennes compétentes de toutes les décisions adoptées conformément aux procédures en vigueur dans la Communauté en ce qui concerne le classement des produits relevant de la présente décision, au plus tard un mois après leur adoption. Cette communication comprend:
a)
une description des produits concernés;
b)
le groupe de produits concerné, le code NC et le code TARIC;
c)
les raisons qui ont motivé la décision.
Article 11
1. Lorsqu’une décision de classement adoptée conformément aux procédures en vigueur dans la Communauté entraîne une modification du classement ou un changement de groupe de tout produit couvert par le présent règlement, les autorités compétentes des États membres accordent un délai de trente jours, à partir de la date de la communication de la Commission, pour la mise en application de la décision.
2. Le classement antérieur reste applicable aux produits expédiés avant la date de mise en application de la décision, sous réserve que ces produits soient présentés à l’importation dans la Communauté dans un délai de soixante jours à compter de cette date.
Article 12
Lorsqu’une décision de classement adoptée conformément aux procédures en vigueur dans la Communauté visées à l’article 11 affecte un groupe de produits soumis à une limite quantitative, la Commission engage, lorsqu’il y a lieu et sans tarder, des consultations conformément à l’article 8, en vue de parvenir à un accord sur les ajustements nécessaires des limites quantitatives en cause prévues à l’annexe V.
Article 13
1. Sans préjudice de toutes autres dispositions en vigueur en la matière, en cas de divergence entre le classement indiqué dans les documents nécessaires pour l’importation des produits couverts par le présent règlement et le classement retenu par les autorités compétentes de l’État membre d’importation, les produits sont, à titre provisoire, soumis au régime d’importation qui, conformément aux dispositions du présent règlement, leur est applicable selon le classement retenu par lesdites autorités.
2. Les autorités compétentes des États membres informent la Commission des cas visés au paragraphe 1 et signalent notamment:
a)
les quantités de produits en cause;
b)
le groupe de produits mentionné sur les documents d’importation et celui qu’ont retenu les autorités compétentes;
c)
le numéro de la licence d’exportation et la catégorie indiquée.
3. Les autorités compétentes des États membres ne délivrent pas de nouvelle autorisation d’importation pour les produits sidérurgiques soumis, après reclassement, à une limite quantitative communautaire fixée à l’annexe V avant d’avoir obtenu confirmation par la Commission, conformément à la procédure prévue à l’article 4, que les quantités qu’il est prévu d’importer sont disponibles.
4. La Commission informe les pays exportateurs concernés des cas visés au présent article.
Article 14
Dans les cas visés à l’article 13, ainsi que dans les cas de nature similaire évoqués par les autorités ukrainiennes compétentes, la Commission engage, le cas échéant, des consultations avec l’Ukraine, en vue de parvenir à un accord sur le classement à retenir à titre définitif pour les produits donnant lieu à divergence.
Article 15
La Commission, en accord avec les autorités compétentes de l’État membre ou des États membres d’importation et de l’Ukraine, peut, dans les cas visés à l’article 14, déterminer le classement applicable à titre définitif aux produits donnant lieu à divergence.
Article 16
Lorsque les cas de divergence visés à l’article 13 ne peuvent être résolus conformément à l’article 14, la Commission adopte, conformément à l’article 10 du règlement (CEE) no 2658/87, une mesure établissant le classement des produits dans la nomenclature combinée.
SECTION 2
Système de double contrôle applicable à la gestion des limites quantitatives
Article 17
1. Les autorités ukrainiennes compétentes délivrent une licence d’exportation pour tous les envois de produits sidérurgiques soumis aux limites quantitatives fixées à l’annexe V, jusqu’à concurrence de ces limites.
2. L’importateur présente l’original de la licence d’exportation en vue de la délivrance de l’autorisation d’importation visée à l’article 21.
Article 18
1. La licence d’exportation pour les limites quantitatives est conforme au modèle figurant à l’annexe II et doit certifier, entre autres, que la quantité des produits en cause a été imputée sur la limite quantitative établie pour le groupe de produits concerné.
2. Chaque licence d’exportation couvre uniquement un des groupes de produits énumérés à l’annexe I.
Article 19
Les exportations sont imputées sur les limites quantitatives fixées pour l’année au cours de laquelle les produits couverts par la licence d’exportation ont été expédiés, au sens de l’article 2, paragraphe 4.
Article 20
1. Dans la mesure où, conformément à l’article 4, la Commission a confirmé que la quantité demandée était disponible dans la limite quantitative concernée, les autorités compétentes des États membres délivrent une autorisation d’importation dans un délai maximal de dix jours ouvrables à compter de la présentation, par l’importateur, de l’original de la licence d’exportation correspondante. Cette présentation doit être effectuée au plus tard le 31 mars de l’année suivant celle de l’expédition des produits couverts par la licence. Les autorisations d’importation sont délivrées par les autorités compétentes de tout État membre, quel que soit l’État membre de destination désigné sur la licence d’exportation, pour autant que la Commission ait confirmé, conformément à la procédure visée à l’article 4, que la quantité demandée était disponible dans la limite quantitative en question.
2. Les autorisations d’importation sont valables pour une période de quatre mois à partir de la date de délivrance. À la demande d’un importateur et pour autant que cette demande soit dûment motivée, les autorités compétentes d’un État membre peuvent proroger de quatre mois au maximum la validité de l’autorisation.
3. Les autorisations d’importation sont établies sur la base du modèle figurant à l’annexe III et sont valables pour tout le territoire douanier de la Communauté.
4. La déclaration ou la demande de l’importateur relative à l’autorisation d’importation doit contenir:
a)
le nom et l’adresse complète de l’exportateur;
b)
le nom et l’adresse complète de l’importateur;
c)
la description exacte des produits et leur(s) code(s) TARIC;
d)
le pays d’origine du produit;
e)
le pays d’expédition;
f)
le groupe de produits concerné et la quantité pour les produits en cause;
g)
le poids net par position CN;
h)
la valeur caf des produits à la frontière de la Communauté, par position de la nomenclature combinée;
i)
le cas échéant, les dates de paiement et de livraison et une copie du connaissement et du contrat d’achat;
j)
la date et le numéro de la licence d’exportation;
k)
tout code interne utilisé à des fins administratives;
l)
la date et la signature de l’importateur.
5. Les importateurs ne sont pas tenus d’importer en un seul envoi la quantité totale couverte par une autorisation.
6. L’autorisation d’importation peut être délivrée par voie électronique dès lors que les bureaux de douane concernés ont accès au document au moyen d’un réseau informatique.
Article 21
La validité des autorisations d’importation délivrées par les autorités des États membres est subordonnée à la validité des licences d’exportation et aux quantités indiquées dans les licences d’exportation délivrées par les autorités ukrainiennes compétentes au vu desquelles les autorisations d’importation ont été délivrées.
Article 22
Les autorisations d’importation ou les documents équivalents sont délivrés par les autorités compétentes des États membres, conformément à l’article 2, paragraphe 2, et sans discrimination à tout importateur communautaire, quel que soit son lieu d’établissement dans la Communauté, sans préjudice des autres conditions exigées par la réglementation en vigueur.
Article 23
1. Si la Commission constate que les quantités totales couvertes par les licences d’exportation délivrées par l’Ukraine pour un groupe de produits donné au cours d’une année dépassent la limite quantitative fixée pour ce groupe de produits, les autorités compétentes des États membres en sont immédiatement informées et suspendent la délivrance des autorisations d’importation. Dans ce cas, des consultations sont engagées immédiatement par la Commission.
2. Les autorités compétentes d’un État membre refusent de délivrer des autorisations d’importation pour des produits originaires d’Ukraine qui ne sont pas couverts par des licences d’exportation délivrées conformément aux dispositions du présent chapitre.
SECTION 3
Dispositions communes
Article 24
1. La licence d’exportation visée à l’article 17 et le certificat d’origine visé à l’article 2 peuvent comporter des copies supplémentaires dûment désignées comme telles. L’original et les copies de ces documents sont établis en anglais.
2. Si les documents visés au paragraphe 1 sont établis à la main, ils doivent être complétés à l’encre et en caractères d’imprimerie.
3. Le format des licences d’exportation ou des documents équivalents et des certificats d’origine est de 210 × 297 mm. Le papier utilisé est du papier à lettres blanc, encollé, ne contenant pas de pâte mécanique et pesant au minimum 25 g/m2. Chaque partie est revêtue d’une impression de fond guillochée rendant apparente toute falsification par des moyens mécaniques ou chimiques.
4. Les autorités compétentes des États membres n’acceptent que l’original comme document valable à des fins d’importation conformément aux dispositions du présent règlement.
5. Chaque licence d’exportation, ou document équivalent, et le certificat d’origine sont revêtus d’un numéro de série standard, imprimé ou non, destiné à l’individualiser.
6. Ce numéro est composé des éléments suivants:
-
deux lettres servant à identifier le pays exportateur comme suit:
UA
=
Ukraine
-
deux lettres identifiant l’État membre de destination envisagé, comme suit:
BE
=
Belgique
BG
=
Bulgarie
CZ
=
République tchèque
DK
=
Danemark
DE
=
Allemagne
EE
=
Estonie
EL
=
Grèce
ES
=
Espagne
FR
=
France
IE
=
Irlande
IT
=
Italie
CY
=
Chypre
LV
=
Lettonie
LT
=
Lituanie
LU
=
Luxembourg
HU
=
Hongrie
MT
=
Malte
NL
=
Pays-Bas
AT
=
Autriche
PL
=
Pologne
PT
=
Portugal
RO
=
Roumanie
SI
=
Slovénie
SK
=
Slovaquie
FI
=
Finlande
SE
=
Suède
GB
=
Royaume-Uni,
-
un numéro à un chiffre indiquant l’année contingentaire et correspondant au dernier chiffre de l’année en question, par exemple «7» pour 2007,
-
un numéro à deux chiffres identifiant le bureau du pays exportateur qui a procédé à la délivrance du document,
-
un nombre à cinq chiffres suivant une numérotation continue de 00001 à 99999, attribué à l’État membre de destination en question.
Article 25
La licence d’exportation et le certificat d’origine peuvent être délivrés après l’expédition des produits auxquels ils se rapportent. Ils portent dans ce cas la mention «délivré a posteriori».
Article 26
En cas de vol, de perte ou de destruction d’une licence d’exportation ou d’un certificat d'origine, l’exportateur peut demander aux autorités compétentes qui ont délivré le document un duplicata établi sur la base des documents d’exportation en sa possession. Le duplicata ainsi délivré doit être revêtu de la mention «duplicata».
Le duplicata doit reproduire la date de la licence d’exportation ou du certificat d’origine original.
SECTION 4
Autorisation d’importation communautaire - Formulaire commun
Article 27
1. Les formulaires que doivent utiliser les autorités compétentes des États membres pour délivrer les autorisations d’importation visées à l’article 21 sont conformes au modèle d’autorisation d’importation figurant à l’annexe III.
2. Les formulaires de licence d'importation, de même que leurs extraits, sont établis en deux exemplaires: le premier, dénommé «original pour le destinataire» et portant le numéro 1, est délivré au demandeur et le second, dénommé «exemplaire pour l’autorité compétente» et portant le numéro 2, est conservé par l’autorité qui a délivré la licence. À des fins administratives, l’autorité compétente peut ajouter des copies supplémentaires au formulaire numéro 2.
3. Les formulaires sont imprimés sur papier blanc sans pâte mécanique, encollé pour l’écriture et pesant entre 55 et 65 g/m2. Le format de ces documents est de 210 × 297 mm; l’interligne dactylographique est de 4,24 millimètres (un sixième de pouce); la disposition des formulaires est strictement respectée. Les deux faces de l’exemplaire no 1, qui constitue la licence proprement dite, sont en outre revêtues d’une impression de fond guillochée de couleur rouge rendant apparente toute falsification par des moyens mécaniques ou chimiques.
4. Il appartient aux États membres de faire procéder à l’impression des formulaires. Ceux-ci peuvent également être imprimés par des imprimeries ayant reçu l’agrément de l’État membre où elles sont établies. Dans ce cas, la désignation par l’État membre doit être mentionnée sur chaque formulaire. Chaque formulaire porte l’indication du nom et de l’adresse de l’imprimeur ou un signe permettant son identification.
5. Lors de la délivrance des autorisations d’importation ou d’extraits, les autorités compétentes de l’État membre leur attribuent un numéro d’émission. Ce numéro est notifié à la Commission par voie électronique dans le cadre du réseau intégré constitué en vertu de l’article 4.
6. Les licences et leurs extraits sont établis dans la langue ou une des langues officielles de l’État membre qui les délivre.
7. Dans la case 10, les autorités compétentes indiquent le groupe de produits sidérurgiques concerné.
8. Les empreintes des cachets des organismes émetteurs et des autorités d’imputation sont apposées au moyen d’un cachet. Toutefois, le cachet des organismes émetteurs peut être remplacé par un timbre sec combiné avec des lettres et des chiffres obtenus par perforation ou par impression sur la licence. Les quantités accordées sont mentionnées par l’autorité de délivrance par tout moyen infalsifiable rendant impossible l’indication de chiffres ou de mentions additionnels.
9. Le verso des exemplaires numéro 1 et numéro 2 comporte un cadre destiné à permettre l’imputation des licences, soit par les autorités douanières lors de l’accomplissement des formalités d’importation, soit par les autorités administratives compétentes, lors de la délivrance d’extraits. Dans le cas où la place réservée aux imputations sur les licences ou leurs extraits se révèle insuffisante, les autorités compétentes peuvent joindre une ou plusieurs rallonges comportant les cases d’imputation prévues au verso des exemplaires numéro 1 et numéro 2 des licences ou de leurs extraits. Les autorités d’imputation apposent leur cachet de telle sorte qu’une moitié figure sur la licence ou l’extrait et l’autre moitié sur le feuillet supplémentaire. S’il y a plusieurs feuillets supplémentaires, il y a lieu d’apposer un nouveau cachet de manière similaire sur chaque page et la page qui la précède.
10. Les autorisations et les extraits délivrés, ainsi que les mentions et les visas apposés par les autorités d’un État membre ont, dans chacun des autres États membres, les mêmes effets juridiques que ceux qui sont attachés aux documents délivrés, ainsi qu’aux mentions et visas apposés par les autorités de ces États membres.
11. Lorsque cela est indispensable, les autorités compétentes des États membres concernés peuvent exiger la traduction des mentions portées sur les licences ou leurs extraits dans leur ou l’une de leurs langues officielles.
CHAPITRE III
COOPÉRATION ADMINISTRATIVE
Article 28
La Commission communique aux autorités des États membres les noms et adresses des autorités ayant compétence en Ukraine pour délivrer les certificats d’origine et les licences d’exportation, ainsi que les spécimens des empreintes des cachets utilisés par ces autorités.
Article 29
1. Le contrôle a posteriori des certificats d’origine ou des licences d’exportation est effectué par sondage ou à chaque fois que les autorités compétentes des États membres ont des doutes fondés sur l’authenticité du certificat ou de la licence ou sur l’exactitude des informations relatives à l’origine réelle des produits en cause.
Dans ce cas, les autorités compétentes de la Communauté renvoient le certificat d’origine ou la licence d’exportation ou une copie de ceux-ci aux autorités ukrainiennes compétentes, en indiquant, le cas échéant, les motifs de fond ou de forme qui justifient une enquête. Si la facture a été produite, elles la joignent (ou en joignent une copie) au certificat d’origine, à la licence d’importation ou à la copie de ces documents. Les autorités compétentes fournissent également tous les renseignements obtenus qui font penser que les mentions portées sur ledit certificat ou ladite licence sont inexactes.
2. Le paragraphe 1 est également applicable aux contrôles a posteriori des déclarations d’origine.
3. Les résultats des contrôles a posteriori effectués conformément aux paragraphes 1 et 2 sont portés à la connaissance des autorités compétentes de la Communauté dans un délai de trois mois au maximum. Les informations communiquées indiquent si la licence, la déclaration ou le certificat litigieux se rapporte aux marchandises effectivement exportées et si ces marchandises peuvent être exportées vers la Communauté sous couvert des dispositions du présent chapitre. Les autorités compétentes de la Communauté peuvent également demander les copies de toute documentation nécessaire à l’établissement des faits, en particulier à la détermination de l’origine des marchandises.
4. Si les résultats de ces contrôles font apparaître des abus ou irrégularités importants dans l’utilisation des déclarations d’origine, l’État membre concerné en informe la Commission. Cette dernière transmet l’information aux autres États membres.
5. Le recours à la procédure de contrôle par sondage visée au présent article ne doit pas constituer un obstacle à la mise en libre pratique des produits en cause.
Article 30
1. Lorsque la procédure de vérification visée à l’article 29 ou des informations obtenues par les autorités compétentes de la Communauté indiquent que les dispositions de la présente décision ont été transgressées, lesdites autorités demandent à l’Ukraine de mener les enquêtes nécessaires ou de faire en sorte que de telles enquêtes soient menées pour les opérations transgressant ou paraissant transgresser les dispositions de la présente décision. Les résultats de ces enquêtes sont communiqués aux autorités compétentes de la Communauté et accompagnés des informations susceptibles de permettre d’établir l’origine réelle des marchandises.
2. Dans le cadre des actions entreprises en vertu des dispositions du présent chapitre, les autorités compétentes de la Communauté peuvent échanger avec les autorités ukrainiennes compétentes toute information considérée comme étant utile pour prévenir la violation des dispositions du présent chapitre.
3. Lorsqu’il est établi qu’il a été contrevenu aux dispositions du présent chapitre, la Commission peut prendre les mesures nécessaires à la prévention d’une nouvelle violation.
Article 31
La Commission coordonne les actions entreprises par les autorités compétentes des États membres au titre des dispositions du présent chapitre. Les autorités compétentes des États membres informent la Commission et les autres États membres des actions entreprises et de leur résultat.
CHAPITRE IV
DISPOSITIONS FINALES
Article 32
Le règlement (CE) no 1871/2006 est abrogé.
Article 33
Le présent règlement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 30 mai 2007.