Nařízení Komise (ES) č. 1596/1999
ze dne 20. července 1999,
kterým se mění nařízení (ES) č. 174/1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 804/68 ze dne 27. června 1968 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [1], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1587/96 [2], a zejména na čl. 13 odst. 3, čl. 16a odst. 1 a čl. 17 odst. 3 a odst. 14 uvedeného nařízení,
(1) vzhledem k tomu, že nařízení Komise (ES) č. 174/1999 ze dne 26. ledna 1999, kterým se stanoví zvláštní prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 804/68, pokud jde o vývozní licence a vývozní náhrady pro mléko a mléčné výrobky [3], je přepracovaným zněním nařízení Komise (ES) č. 1466/95 [4] naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 2184/98 [5]; že se při tomto přepracování ukázalo, že některá ustanovení obsahující odkazy jsou chybná nebo jsou zastaralá; že je třeba provést nezbytné opravy;
(2) vzhledem k tomu, že nařízení (ES) č. 174/1999 stanoví, že pro vývoz sýrů se neposkytuje náhrada, pokud cena s dodáním na hranice před podáním žádosti o náhradu v členském státě vývozu činí méně než 230 eur na 100 kilogramů; že orgány členských států musí mít možnost ověřit, zda se toto ustanovení dodržuje; že je za tímto účelem nezbytné toto ustanovení pozměnit a přesně vymezit pojem "cena s dodáním na hranice"; že je v této souvislosti třeba stanovit paušální částku, aby bylo možné vzít v úvahu různé náklady na přepravu ve Společenství;
(3) vzhledem k tomu, že nařízení (ES) č. 174/1999 stanoví dobu platnosti licencí pro různé skupiny produktů; že s ohledem na obtížnou situaci, v níž se z hlediska vývozu nacházejí některé mléčné výrobky, je nezbytné dobu platnosti licencí pro tyto produkty prodloužit;
(4) vzhledem k tomu, že vývozní náhrady pro sýry jsou rozlišeny podle zón určení; že v důsledku jednání o rozšíření, která probíhají s některými třetími zeměmi, je třeba dotyčné ustanovení změnit;
(5) vzhledem k tomu, že správa kvóty sýrů určených k vývozu do Kanady je založena na určitých formalitách, které při dovozu těchto produktů musí příslušné kanadské orgány splnit; že se ukázalo, že tyto orgány nebyly a nejsou schopny používat pravidla stanovená za tímto účelem; že je tedy nutné stanovit další pravidla, aby bylo zajištěno správné uplatňování daného režimu;
(6) vzhledem k tomu, že správu kvóty sýrů určených k vývozu do Švýcarska lze usnadnit tím, že se předem stanoví datum vystavení licencí; že je třeba změnit dotyčná ustanovení;
(7) vzhledem k tomu, že rozhodnutím Rady 98/486/ES [6] bylo schváleno memorandum o porozumění mezi Evropským společenstvím a Dominikánskou republikou o ochraně dovozu sušeného mléka do Dominikánské republiky; že memorandum stanoví, že Evropské společenství spravuje svoji část celní kvóty prostřednictvím vývozních licencí; že je tudíž nezbytné stanovit postup pro udělování licencí zainteresovaným stranám;
(8) vzhledem k tomu, že je nutné zajistit, aby produkty dovážené do Dominikánské republiky byly součástí kvóty, a aby dovážené produkty odpovídaly produktům uvedeným ve vývozní licenci; že z tohoto důvodu musí být vývozci povinni předložit při dovozu ověřenou kopii vývozního prohlášení, v kterém musí být uvedeny určité údaje; že je nezbytné vypracovat v tomto smyslu příslušné ustanovení;
(9) vzhledem k tomu, že s cílem zajistit řádné fungování plánovaných opatření a zabránit nadměrné roztříštěnosti trhu, která by mohla mít za následek ztrátu podílu Společenství na trhu, je nezbytné omezit používání kvóty tím, že se upřednostní žádosti o licence na ty produkty, které v minulosti představovaly téměř veškerý vývoz do Dominikánské republiky, a po udělení licencí vyhradit převážnou část disponibilních množství tzv. tradičním vývozcům sušeného mléka do této země; že je třeba vytvořit spojitost mezi množstvím sušeného mléka, které tyto hospodářské subjekty vyvezly v minulosti do Dominikánské republiky, a množstvím, na které se může vztahovat žádost o licenci;
(10) vzhledem k tomu, že obchodní vztahy v tomto odvětví se však nesmí stát příliš nepružnými a že je proto nutné dát hospodářským subjektům schopným prokázat seriózní přístup ke své činnosti k dispozici druhou tranši; že má-li být zajištěna účinná správa a spravedlivé rozdělení množství, je třeba stanovit maximální množství, na které lze podat žádost o licenci;
(11) vzhledem k tomu, že na produkty vyvážené do Dominikánské republiky v rámci kvóty se při dovozu do této země vztahuje snížená celní sazba; že zavedením kvóty jsou hospodářské subjekty, kterým byla udělena licence, do určité míry chráněny před konkurencí jiných hospodářských subjektů a současně mohou využívat určité cenové stability; že je tudíž oprávněné stanovit nižší sazbu náhrady než je sazba použitelná pro produkty vyvážené mimo rámec kvóty;
(12) vzhledem k tomu, že pro potřeby provádění kontroly je nezbytné, aby jeden a týž hospodářský subjekt podával všechny žádosti v témže členském státě;
(13) vzhledem k tomu, že je třeba stanovit datum vystavení licencí odkazem na nařízení Komise (EHS) č. 3719/88 [7] ve znění nařízení (ES) č. 1127/1999 [8];
(14) vzhledem k tomu, že s cílem umožnit hospodářským subjektům lepší správu licencí, které jim byly uděleny, je nezbytné prodloužit dobu platnosti licencí tak, aby odpovídala referenčnímu období kvóty;
(15) vzhledem k tomu, že má-li být zajištěno řádné fungování tohoto režimu a má-li se zabránit spekulacím, je třeba zrušit převoditelnost licencí;
(16) vzhledem k tomu, že Řídící výbor pro mléko a mléčné výrobky nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 174/1999 se mění takto:
1. V článku 1 se odst. 2 nahrazuje tímto:
"2. V kolonce 7 žádostí o licence a licencí je uvedena země určení a číselný kód země nebo území určení podle klasifikace zemí pro statistiku zahraničního obchodu Společenství a statistiku obchodu mezi členskými státy, kterou na základě čl. 21 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1172/95 [*] Úř.věst. L 118, 25.5.1995, s. 10. vypracovala Komise."
2. V článku 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Náhrada pro vývoz sýrů se neposkytuje, pokud cena s dodáním na hranice před podáním žádosti o náhradu v členském státě vývozu činí méně než 230 eur na 100 kilogramů. "Cenou s dodáním na hranice" se rozumí cena ze závodu, k níž se připočte paušální částka ve výši 3 eur na 100 kilogramů.
Pokud se požaduje vývozní náhrada, jsou v kolonce 22 licencí uvedena slova "splněna podmínka minimální ceny s dodáním na hranice uvedené v článku 3 nařízení (ES) č. 174/1999".
Na žádost příslušných orgánů poskytne žadatel všechny doplňující informace a doklady, které tyto orgány považují za nezbytné k zajištění toho, aby při vyřizování celních formalit byla dodržena cena s dodáním na hranice, a popřípadě souhlasí s tím, aby tyto orgány provedly kontrolu účetnictví ve smyslu nařízení Rady (EHS) č. 4045/89 [**] Úř. věst. L 388, 30.12.1989, s. 10.."
3. V článku 6 se písm. c) nahrazuje tímto:
"c) konce čtvrtého měsíce následujícího po vydání pro produkty kódu KN 0406;"
4. V článku 15 se odst. 3 nahrazuje tímto:
"3. Pro účely odstavce 1 se stanovují tyto oblasti:
- Oblast I: kódy místa určení 053 až 070 (včetně) a 091 až 096 (včetně),
- Oblast II: kódy místa určení 072 až 083 (včetně),
- Oblast III: kód místa určení 400,
- Oblast IV: všechny ostatní kódy místa určení."
5. Článek 18 se mění takto:
a) odstavec 6 se nahrazuje tímto:
"6. Vývozní licence předložená příslušnému orgánu za účelem evidence a úředního potvrzení v souladu s článkem 22 nařízení (EHS) č. 3719/88 může být použita pouze pro jedno vývozní prohlášení. Po předložení vývozního prohlášení je licence vyčerpána.
Držitel vývozní licence zajistí, aby ověřená kopie licence byla předložena příslušnému kanadskému orgánu při podání žádosti o dovozní licenci."
b) odstavec 8 se nahrazuje tímto:
"8. Příslušný orgán členského státu sdělí Komisi v souladu s přílohou IV před koncem července za předcházející pololetí a před koncem ledna za předcházející kvótový rok počet vydaných licencí a množství dotyčných sýrů."
6. V článku 19 se odst. 5 nahrazuje tímto:
"5. V případě vývozů, u nichž není požadována náhrada, obsahuje kolonka 22 žádostí o licence a licencí slova "Bez vývozní náhrady".
Licence se vydá co nejdříve po podání žádosti.
Licence je platná ode dne vydání ve smyslu čl. 21 odst. 1 nařízení (EHS) č. 3719/88 do následujícího 30. června.
Licence však mohou být vydávány od 20. června a jsou platné od 1. července do 30. června následujícího roku za předpokladu, že v kolonce 20 žádosti o licenci a licence je uvedeno "kvóta na rok … (následující rok)"."
7. V čl. 20 odst. 10 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
"Definitivní licence jsou platné pouze pro vývozy uvedené v odstavci 1."
8. V článku 20 se odst. 11 nahrazuje tímto:
"11. S výjimkou článku 10 se ustanovení kapitoly I použijí na definitivní licence. Doba platnosti licencí podle článku 6 však nesmí přesáhnout konec dotyčného roku."
9. Za článek 20 se vkládá nový článek, který zní:
"Článek 20a
1. Následující ustanovení se použijí na vývoz sušeného mléka do Dominikánské republiky, které se do této země dováží v rámci kvóty se sníženou celní sazbou, a to po dobu dvanácti měsíců počínaje 1. červencem, jak je uvedeno v memorandu o porozumění mezi Evropským společenstvím a Dominikánskou republikou schváleném rozhodnutím Rady 98/486/ES [***] Úř. věst. L 218, 6.8.1998, s. 45..
2. Při vývozu uvedeném v odstavci 1 je nutné v případě každé zásilky předložit příslušným orgánům Dominikánské republiky ověřenou kopii vývozní licence vydané v souladu s tímto článkem a řádně potvrzenou kopii vývozního prohlášení.
3. Vývozní licence se přednostně vydávají pro sušené mléko těchto kódů nomenklatury pro vývozní náhrady:
- 040210199000,
- 040221119900,
- 040221199900,
- 040221919200,
- 040221999200.
Produkty, které jsou předmětem žádosti, musí být produkty získanými pouze v Evropském společenství. Na žádost příslušných orgánů předloží žadatel všechny dodatečné doklady, které tyto orgány považují za nezbytné pro vydání licence, a souhlasí případně s tím, aby tyto orgány případně provedly kontrolu účetnictví a výrobních podmínek dotyčných produktů.
4. Kvóta uvedená v odstavci 1 činí 22400 tun na období dvanácti měsíců, které začíná 1. července. Kvóta se dělí na dvě části:
a) první část ve výši 80 % neboli 17920 tun je rozdělena mezi vývozce Společenství, kteří mohou doložit, že vyvezli produkty uvedené v odstavci 3 do Dominikánské republiky v průběhu každého ze tří kalendářních roků před lhůtou pro podání žádostí;
b) druhá část ve výši 20 % neboli 4480 tun je vyhrazena pro žadatele, kteří nejsou uvedeni v písmenu a), kteří v okamžiku podání žádosti mohou prokázat, že po dobu minimálně dvanácti měsíců obchodovali se třetími zeměmi s mléčnými výrobky uvedenými v kapitole 4 celní a statistické nomenklatury a společného celního sazebníku a kteří jsou v některém členském státě zapsáni jako plátci daně z přidané hodnoty.
5. Žádosti o vývozní licence se mohou u jednoho žadatele vztahovat maximálně na tato množství:
- pokud jde o část uvedenou v odst. 4 písm. a), množství ve výši 110 % celkového množství produktů uvedených v odstavci 3 a vyvezených během jednoho ze tří kalendářních roků před lhůtou pro podání žádostí,
- pokud jde o část uvedenou v odst. 4 písm. b), celkové maximální množství ve výši 600 tun.
Žádosti žadatelů, kteří toto omezení nedodrží, jsou zamítnuty.
6. a) Aby byla žádost o vývozní licenci přijata, lze podat pro každý kód produktu nomenklatury pro vývozní náhrady pouze jednu takovou žádost a všechny žádosti musí být příslušnému orgánu jednoho členského státu podány ve stejnou dobu.
b) Žádosti o vývozní licence jsou přípustné pouze tehdy, pokud žadatel při podání žádostí o vývozní licence:
- složí jistotu vypočtenou podle článku 9 na základě sazby náhrady uvedené v odstavci 8,
- u části uvedené v odst. 4 písm. a) uvede množství produktů uvedených v odstavci 3, které vyvezl do Dominikánské republiky v průběhu jednoho ze tří kalendářních roků před lhůtou uvedenou v odst. 4 písm. a), a je schopen to uspokojivě doložit příslušnému orgánu dotyčného členského státu. V tomto ohledu je za vývozce považován hospodářský subjekt, jehož jméno je uvedeno v příslušném vývozním prohlášení,
- u části uvedené v odst. 4 písm. b) je schopen uspokojivě doložit příslušnému orgánu dotyčného členského státu, že splňuje stanovené podmínky.
7. Pro kvótu týkající se období od 1. července do 30. června následujícího roku se žádosti o licence podávají od 1. do 10. dubna každého roku.
Na období od 1. července 1999 do 30. června 2000 se však žádosti o licence podávají od 1. do 10. srpna 1999.
Pro účely čl. 1 odst. 1 se všechny žádosti, které byly podány ve stanovené lhůtě, považují za žádosti podané první den lhůty pro podávání žádostí o licence.
8. Sazba náhrady pro produkty určené k vývozu do Dominikánské republiky v rámci kvóty uvedené v odstavci 1 činí:
- 70 % pro produkty kódu KN 040210, a
- 85 % pro produkty kódů KN 040221 a 040229
ze sazby, kterou Komise stanoví první den lhůty uvedené v odstavci 7 v souladu s čl. 17 odst. 3 nařízení (EHS) č. 804/68.
9. Žádosti o licence a licence obsahují:
a) v kolonce 7 slova "Dominikánská republika, 456";
b) v kolonkách 17 a 18 žádosti množství, pro které se požaduje licence;
c) v kolonce 20 žádosti:
- slova "článek 20a nařízení (ES) č. 174/1999",
- slova "celní kvóta na rok … (rok)".
Držitelé licencí, které byly vydány podle tohoto článku, jsou povinni vyvážet do místa určení uvedeného v kolonce 7.
10. Nejpozději pátý pracovní den po uplynutí lhůty pro podání žádostí o licence sdělí členské státy Komisi podle vzoru obsaženého v příloze V a pro každou ze dvou částí kvóty, jakož i pro každý kód produktů nomenklatury pro vývozní náhrady množství uvedená v žádostech o licence, nebo jí případně sdělí, že nebyly podány žádné žádosti.
Všechna sdělení, včetně sdělení o tom, že nebyly podány žádné žádosti, se zasílají dálnopisem nebo faxem ve stanovený pracovní den.
Před vydáním licencí členské státy zejména ověří, zda údaje uvedené v odstavci 3 až 5 jsou správné.
Pokud se zjistí, že hospodářský subjekt, kterému byla vydána licence, uvedl nepřesné údaje, licence se zruší a jistota propadne.
11. Komise rozhodne co možná nejrychleji, v jakém rozsahu lze udělit požadované licence, které jí byly sděleny, a o svém rozhodnutí uvědomí členské státy.
Jestliže celkové množství, na které se vztahují žádosti o licence pro obě části kvóty, je vyšší než jedno z množství uvedených v odstavci 4, stanoví Komise koeficienty přidělení. Pokud použití koeficientu přidělení vede k tomu, že množství na jednoho žadatele je nižší než 20 tun, žadatel může svoji žádost o licenci stáhnout. V takovém případě o tom uvědomí příslušný orgán do tří pracovních dnů po zveřejnění rozhodnutí Komise. Jistota je okamžitě uvolněna. Příslušný orgán sdělí Komisi do osmi pracovních dnů od zveřejnění rozhodnutí Komise množství, která žadatelé stáhli a pro která byla uvolněna jistota.
Jestliže celkové množství, na které se vztahují žádosti o licence, je nižší než množství, které je pro příslušné období k dispozici, rozdělí Komise na základě objektivních kritérií zbývající množství, přičemž bere v úvahu zejména žádosti o licence pro všechny produkty kódů KN 040210, 040221 a 040229.
12. Licence se vydávají na žádost hospodářského subjektu nejdříve 1. července a nejpozději 15. února následujícího roku. Vydávají se pouze těm hospodářským subjektům, jejichž žádosti o licence byly sděleny v souladu s odstavcem 10.
Do 1. března sdělí členské státy Komisi v souladu s přílohou VI pro obě části kvóty množství, pro která nebyly vydány žádné licence.
13. Odchylně od článku 6 je vývozní licence platná ode dne vydání ve smyslu čl. 21 odst. 2 nařízení (EHS) č. 3719/88 do následujícího 30. června.
14. Jistota se uvolní pouze po předložení dokladu uvedeného v čl. 33 odst. 4 nařízení (EHS) č. 3719/88 nebo poměrně k množství, pro která nemohla být licence vydána.
Odchylně od čl. 33 odst. 2 pátého pododstavce nařízení (EHS) č. 3719/88 jistota týkající se množství, které nebylo vyvezeno, propadne.
15. Odchylně od článku 9 nařízení (EHS) č. 3719/88 nejsou licence převoditelné.
16. Do 1. září každého roku sdělí příslušný orgán členského státu Komisi v souladu s přílohou VII množství v členění podle kódů produktů nomenklatury pro vývozní náhrady:
- přidělené množství,
- množství, pro které byly vydány licence,
- vyvezené množství
v průběhu předcházejícího období dvanácti měsíců uvedeného v odstavci 1.
17. Ustanovení kapitoly I se použijí s výjimkou článků 6 a 10."
10. V příloze II se poslední kód skupiny 23 nahrazuje kódem "040590909000".
11. Příloha IV se nahrazuje přílohou I tohoto nařízení.
12. Vkládají se přílohy obsažené v příloze II tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. července 1999.
RÈGLEMENT (CE) N° 1596/1999 DE LA COMMISSION
du 20 juillet 1999
modifiant le règlement (CE) n° 174/1999 établissant les modalités particulières d'application du règlement (CEE) n° 804/68 du Conseil en ce qui concerne les certificats d'exportation et des restitutions à l'exportation dans le secteur du lait et des produits laitiers
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CEE) n° 804/68 du Conseil du 27 juin 1968 portant organisation commune des marchés dans le secteur du lait et des produits laitiers(1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) n° 1587/96(2), et notamment son article 13, paragraphe 3, son article 16 bis, paragraphe 1, et son article 17, paragraphes 3 et 14,
(1) considérant que le règlement (CE) n° 174/1999 de la Commission du 26 janvier 1999 établissant les modalités particulières d'application du règlement (CEE) n° 804/68 du Conseil en ce qui concerne les certificats d'exportation et les restitutions à l'exportation dans le secteur du lait et des produits laitiers(3) consiste en une refonte du règlement (CE) n° 1466/95 de la Commission(4), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) n° 2184/98(5); qu'il s'est avéré lors de cet exercice que certaines dispositions de références sont erronées ou ne sont pas à jour; qu'il convient d'apporter les corrections nécessaires;
(2) considérant que le règlement (CE) n° 174/1999 prévoit qu'aucune restitution n'est octroyée lors d'une exportation de fromage dont le prix franco frontière, avant l'application de la restitution dans l'État membre d'exportation, est inférieur à 230 euros par 100 kilogrammes; que les autorités des États membres doivent être en mesure de pouvoir vérifier le respect de cette disposition; qu'il y a lieu d'adapter la disposition dans ce sens en précisant la notions de prix franco frontière; que, à cet égard, il convient de fixer un montant forfaitaire afin de tenir compte des différents frais de transport dans la Communauté;
(3) considérant que le règlement (CE) n° 174/1999 fixe la durée de validité des certificats pour les différents groupes de produits; qu'il y a lieu, étant donné la situation difficile à l'exportation dans laquelle certains produits laitiers se trouvent, de prolonger la durée de validité des certificats pour ces produits;
(4) considérant que les restitutions pour les fromages sont différenciées par zones de destination; que, à cause des négociations d'élargissement en cours avec certains pays tiers, il s'avère nécessaire d'adapter la dispositon concernée;
(5) considérant que la gestion du contingent de fromages destinés à l'exportation vers le Canada repose sur certaines formalités à accomplir par les autorités compétentes de ce pays lors de l'importation des produits; qu'il s'est avéré que ces autorités n'ont pas été et ne sont pas en mesure d'appliquer les dispositions prévues à cet effet; qu'il y a lieu dès lors de prévoir d'autres modalités pour assurer une application correcte du régime;
(6) considérant que la gestion du contingent de fromages destinés à l'exportation vers la Suisse peut être facilitée en anticipant la date de délivrance des certificats; qu'il y a lieu d'adapter les dispostions concernées;
(7) considérant que, par décision 98/486/CE du Conseil(6), le mémorandum d'accord entre la Communauté européenne et la République dominicaine sur l'importation de lait en poudre dans la République dominicaine a été approuvé; qu'il est prévu au mémorandum que la Communauté européenne gérera sa part du contingent tarifaire selon le mécanisme des certificats d'exportation; qu'il convient, dès lors, de déterminer la procédure pour l'attribution des certificats aux intéressés;
(8) considérant que, afin de garantir que les produits importés dans la République dominicaine font partie du contingent et afin d'établir un lien entre les produits importés et ceux indiqués sur le certificat d'exportation, l'exportateur est tenu, lors de l'importation, de présenter une copie certifiée de la déclaration d'exportation avec l'indication obligatoire de certaines données; qu'il y a lieu de prévoir une dispositon dans ce sens;
(9) considérant que, en vue de garantir le bon fonctionnement des mesures envisagées et d'éviter un fractionnement excessif du marché qui pourrait conduire à la perte de parts de marché pour la Communauté, il y a lieu, en ce qui concerne l'utilisation du contingent, de limiter prioritairement les demandes de certificats aux seuls produits qui ont constitué la quasi-totalité des exportations vers la République dominicaine dans le passé et, en ce qui concerne l'attribution des certificats, de réserver la partie prépondérante des quantités disponibles aux exportateurs dits traditionnels de lait en poudre vers le pays en question; qu'il est approprié de prévoir un lien entre les quantités de lait en poudre exportées vers la République dominicaine dans le passé par ces opérateurs, et la quantité pour laquelle un certificat peut être demandé;
(10) considérant que, dans le souci de ne pas figer outre mesure les relations commerciales dans ce secteur, il est toutefois approprié de mettre une deuxième tranche à la disposition des opérateurs pouvant démontrer le sérieux de leur activité; qu'il est indiqué, afin d'assurer une gestion efficace et une répartition équitable des quantités, de fixer une quantité maximale pour laquelle un certificat peut être demandé;
(11) considérant que les produits exportés vers la République dominicaine dans le cadre du contigent bénéficient d'un taux réduit à l'importation dans ce pays; que, par le fait de l'instauration d'un contingent, les opérateurs auxquels un certificat a été attribué, bénéficient d'une certaine protection vis-à-vis de la concurence d'autres opérateurs ainsi qu'une certaine stabilité vis-à-vis des prix; qu'il est dès lors justifié de fixer un taux de restitution inférieur au taux applicable aux produits exportés hors dudit contingent;
(12) considérant que pour le besoin des contrôles, il est approprié que les demandes d'un même opérateur soient présentées dans un même État membre;
(13) considérant qu'il y a lieu de définir la date de délivrance des certificats par référence au règlement (CEE) n° 3719/88, de la Commision(7), modifié par le règlement (CE) n° 1127/1999(8);
(14) considérant que, afin de permettre aux opérateurs de mieux gérer les certificats qui leur sont attribués, il y a lieu d'étendre la durée de validité des certificats à la période de référence du contingent;
(15) considérant que, pour assurer le bon fonctionnement du régime et écarter les spéculateurs, il y a lieu de supprimer la transmissibilité des certificats;
(16) considérant que le comité de gestion du lait et des produits laitiers n'a pas émis d'avis dans le délai imparti par son président,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le règlement (CE) n° 174/1999 est modifié comme suit:
1) À l'article 1er, paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant: "2. La demande de certificat et le certificat comportent dans la case 7 le pays de destination ainsi que le code du pays ou du territoire de destination, tel que figurant à la nomenclature des pays pour les statistiques du commerce extérieur de la Communauté et du commerce entre ses États membres, établie par la Commission sur la base de l'article 21, paragraphe 1, du règlement (CE) n° 1172/95 du Conseil(9)."
2) À l'article 3, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant: "Aucune restitution n'est octroyée lors d'une exportation de fromage dont le prix franco frontière, avant l'application de la restitution dans l'État membre d'exportation, est inférieur à 230 euros par 100 kilogrammes. On entend par prix franco frontière le prix usine majoré d'un montant forfaitaire de 3 euros par 100 kg.
Lorsqu'une restitution est demandée, le certificat comporte dans la case 22 la mention: 'prix franco frontière minimal, visé à l'article 3 du règlement (CE) n° 174/1999, respecté'
À la demande des autorités compétentes, le demandeur fournit toutes les informations et les justifications supplémentaires que celles-ci jugeraient nécessaires pour s'assurer du respect du prix franco frontière lors de l'accomplissement des formalités douanières et accepte, le cas échéant, tout contrôle par lesdites autorités de la comptabilité au sens du règlement (CEE) n° 4045/89 du Conseil(10)."
3) À l'article 6, le point c) est remplacé par le texte suivant: "c) la fin du quatrième mois suivant celui de sa délivrance pour les produits relevant du code NC 0406;"
4) À l'article 15, le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant: "3. Au sens du paragraphe 1, les zones suivantes sont définies:
- zone I: les codes de destination de 053 à 070 (inclus) et de 091 à 096 (inclus),
- zone II: les codes de destination de 072 à 083 (inclus),
- zone III: le code de destination 400,
- zone IV: tous les autres codes de destination."
5) L'article 18 est modifié comme suit.
a) Le paragraphe 6 est remplacé par le texte suivant: "6. Un certificat d'exportation présenté pour imputation et visa à l'autorité compétente, conformément à l'article 22 du règlement (CEE) n° 3719/88, ne peut être utilisé que pour une seule déclaration à l'exportation. Dès présentation de la déclaration d'exportation, le certificat est épuisé.
Le titulaire du certificat assure qu'une copie certifiée du certificat est présentée à l'autorité compétente canadienne lors de la demande de la licence d'importation."
b) Le paragraphe 8 est remplacé par le texte suivant: "8. L'autorité compétente de l'État membre communique à la Commission le nombre de certificats délivrés et la quantité de fromage concernée, conformément à l'annexe IV, avant la fin du mois de juillet pour le semestre précédent et avant la fin du mois de janvier pour l'année de contingent précédente."
6) À l'article 19, le paragraphe 5 est remplacé par le texte suivant: "5. Dans le cas d'exportations pour lesquelles une restitution n'est pas demandée, la demande de certificat et le certificat comportent dans la case 22 la mention suivante: 'Sans restitution à l'exportation'.
Le certificat est délivré dans les meilleurs délais suivant le dépôt de la demande.
Le certificat est valable à partir du jour de sa délivrance au sens de l'article 21, paragraphe 1, du règlement (CEE) n° 3719/88 jusqu'au 30 juin suivant.
Toutefois, des certificats peuvent être délivrés à partir du 20 juin et sont valables du 1er juillet jusqu'au 30 juin de l'année suivante à condition que la demande du certificat et le certificat comportent dans la case 20, la mention 'contingent pour l'année... ' (référence à l'année suivante en cause)."
7) À l'article 20, le paragraphe 10, deuxième alinéa, est remplacé par le texte suivant: "Les certificats définitifs ne sont valables que pour les exportations visées au paragraphe 1."
8) À l'article 20, le paragraphe 11 est remplacé par le texte suivant: "11. Les dispositions du chapitre I s'appliquent aux certificats définitifs, à l'exception des dispositions de l'article 10. Toutefois, la durée de validité des certificats telle que prévue à l'article 6 ne peut pas excéder la fin de l'année en cause."
9) L'article 20 bis suivant est inséré: "Article 20 bis
1. Les dispositions suivantes s'appliquent aux exportations vers la République dominicaine de lait en poudre bénéficiant à l'importation dans ce pays d'une réduction des droits de douane dans le cadre du contingent, par période de douze mois commençant le 1er juillet, visé au mémorandum d'accord conclu entre la Communauté européenne et la République dominicaine et approuvé par la décision 98/486/CE du Conseil(11).
2. Les exportations visées au paragraphe 1 sont soumises à la présentation aux autorités compétentes de la République dominicaine d'une copie certifiée du certificat d'exportation délivré conformément au présent article, et d'une copie dûment visée de la déclaration à l'exportation pour chaque envoi.
3. Les certificats d'exportation sont délivrés prioritairement pour le lait en poudre relevant des codes suivants de la nomenclature des restitutions à l'exportation:
- 0402 10 19 90/00,
- 0402 21 11 99/00,
- 0402 21 19 99/00,
- 0402 21 91 92/00,
- 0402 21 99 92/00.
Les produits pour lesquels la demande est faite doivent être entièrement obtenus dans la Communauté européenne. À la demande des autorités compétentes, le demandeur fournit toutes les justifications supplémentaires que celles-ci jugeraient nécessaires en vue de la délivrance du certificat, et accepte, le cas échéant, tout contrôle par lesdites autorités de la comptabilité et des circonstances de la fabrication des produits concernés.
4. Le contingent visé au paragraphe 1 s'élève à 22400 tonnes par période de douze mois començant le 1er juillet. Ce contingent est divisé en deux parties:
a) La première partie, égale à 80 % ou 17920 tonnes, est répartie entre les exportateurs de la Communauté qui peuvent prouver avoir exporté des produits visés au paragraphe 3 vers la République dominicaine au cours de chacune des trois années civiles précédant la période de dépôt des demandes.
b) La seconde partie, égale à 20 % ou 4480 tonnes est réservée aux demandeurs, autres que ceux visés au point a) qui peuvent prouver, au moment de la présentation de la demande, avoir exercé depuis au moins douze mois une activité dans les échanges avec des pays tiers de produits laitiers du chapitre 4 de la nomenclature tarifaire et statistique et du tarif douanier commun et qui sont inscrits dans le registre de TVA d'un État membre.
5. Les demandes de certificats d'exportation peuvent porter au maximum par demandeur:
- pour la partie visée au paragraphe 4, point a), sur une quantité égale à 110 % de la quantité totale de produits visés au paragraphe 3 exportée au cours d'une des trois années civiles précédant la période de dépôt des demandes,
- pour la partie visée au paragraphe 4, point b), sur une quantité totale maximale de 600 tonnes.
Dans le cas où un demandeur ne respecte pas cette limite, ses demandes sont rejetées.
6. a) Sous peine d'irrecevabilité, une seule demande de certificat d'exportation par code de la momenclature des restitutions est admise et l'ensemble des demandes doit être déposé en même temps auprès de l'organisme compétent d'un seul État membre.
b) Les demandes de certificats ne sont recevables que dans la mesure où le demandeur, au moment de la présentation des demandes de certificats d'exportation:
- dépose une garantie calculée conformément à l'article 9 sur base du taux de restitution visé au paragraphe 8,
- pour la partie visée au paragraphe 4, point a), indique la quantité de produits visés au paragraphe 3 qu'il a exportée vers la République dominicaine au cours d'une des trois années de la période visée au paragraphe 4, point a), et en apporte la preuve, à la satisfaction des autorités compétentes de l'État membre concerné. À cet égard est considéré comme l'exportateur, l'opérateur dont le nom figure sur la déclaration d'exportation y afférente,
- pour la partie visée au paragraphe 4, point b), prouve à la satisfaction des autorités compétentes de l'Etat membre concerné, qu'il remplit les conditions fixées.
7. Les demandes de certificats sont déposées du 1er au 10 avril de chaque année pour le contingent relatif à la période du 1er juillet au 30 juin de l'année suivante.
Toutefois, pour la période du 1er juillet 1999 au 30 juin 2000, les demandes de certificats sont déposées du 1er au 10 août 1999.
Aux fins de l'article 1er, paragraphe 1, toutes les demandes déposées dans le délai fixé sont réputées avoir été déposées le premier jour du délai pour le dépôt des demandes de certificats.
8. Le taux de restitution pour les produits destinés à l'exportation vers la République dominicaine dans le cadre du contingent visé au paragraphe 1 s'élève à:
- 70 % pour les produits relevant du code NC 0402 10
et
- 85 % pour les produits relevant des codes NC 0402 21 et 0402 29
du taux fixé au premier jour de la période visée au paragraphe 7 par la Commission conformément à l'article 17, paragraphe 3, du règlement (CEE) n° 804/68.
9. Les demandes de certificats et les certificats comportent:
a) dans la case 7 la mention: 'République dominicaine, 456';
b) dans les cases 17 et 18 de la demande: la quantité pour laquelle le certificat est demandé;
c) dans la case 20 de la demande:
- la mention 'Article 20 bis du règlement (CE) n° 174/1999'
- la mention 'contingent tarifaire pour l'année.. /...'.
Les certificats délivrés conformément au présent article obligent à exporter vers la destination indiquée dans la case 7.
10. Les États membres font parvenir à la Commission, conformément au modèle figurant à l'annexe V, au plus tard le cinquième jour ouvrable suivant la période de demande des certificats, une communication indiquant pour chacune des deux parties du contingent, pour chaque code de produit de la nomenclature des restitutions à l'exportation, les quantités pour lesquelles des certificats ont été demandés, ou, le cas échéant, l'absence de demandes.
Toutes les communications, y compris la communication 'néant', sont effectuées par message télex ou par télécopieur, le jour ouvrable prévu.
Les États membres vérifient en particulier les informations visées aux paragraphes 3 à 5 avant la délivrance des certificats.
Dans le cas où il est constaté que des informations inexactes ont été fournies par un opérateur auquel un certificat a été délivré, le certificat est annulé et la garantie reste acquise.
11. La Commission décide, dans les meilleurs délais, dans quelle mesure il peut être donné suite aux demandes déposées qui lui ont été communiquées et en informe les États membres.
Dans le cas où le total des quantités pour lesquelles des certificats ont été demandés pour chacune des deux parties du contingent, dépasse l'une ou l'autre des quantités fixées au paragraphe 4, la Commission fixe des coefficients d'atttribution. Si l'application du coefficient d'attribution conduit à une quantité par demandeur inférieure à 20 tonnes, le demandeur peut renoncer à sa demande de certificat. Dans ce cas il en informe l'autorité compétente dans les trois jours ouvrables suivant la publication de la décision de la Commission. La garantie est libérée immédiatement. L'autorité compétente communique à la Commission, dans les huit jours ouvrables suivant la publication de la décision de la Commission, les quantités auxquelles les demandeurs ont renoncé et pour lesquelles les garanties ont été libérées.
Dans le cas où la quantité totale faisant l'objet des demandes est inférieure à la quantité disponible pour la période en cause, la Commission procède, sur la base de critères objectifs, à l'attribution de la quantité restante en prenant en compte, notamment, les demandes de certificat pour tous les produits relevant des codes NC 0402 10, 0402 21 et 0402 29.
12. Les certificats sont délivrés à la demande de l'opérateur, au plus tôt le 1er juillet et au plus tard le 15 février suivant. Ils ne sont délivrés qu'aux opérateurs dont les demandes de certificats ont été communiquées conformément au paragraphe 10.
Les États membres communiquent à la Commission avant le 1er mars, conformément à l'annexe VI, et pour chacune des deux parties du contingent, les quantités pour lesquellles un certificat n'a pas été délivré.
13. Par dérogation à l'article 6, le certificat d'exportation est valable à partir du jour de sa délivrance effective, au sens de l'article 21, paragraphe 2, du règlement (CEE) n° 3719/88, et jusqu'au 30 juin suivant.
14. La garantie n'est libérée que sur présentation de la preuve visée à l'article 33, paragraphe 4, du règlement (CEE) n° 3719/88, ou pour les quantités demandées pour lesquelles un certificat n'a pu être délivré.
Par dérogation à l'article 33, paragraphe 2, cinquième alinéa, du règlement (CEE) n° 3719/88, la garantie relative à la quantité non exportée reste acquise.
15. Par dérogation à l'article 9 du règlement (CEE) n° 3719/88, les certificats ne sont pas transmissibles.
16. L'autorité compétente de l'État membre communique à la Commission chaque année avant le 1er septembre, conformément à l'annexe VII, et ventilé par code produit de la nomenclature des restitutions à l'exportation:
- la quantité attribuée,
- la quantité pour laquelle des certificats ont été délivrés,
- la quantité exportée
pendant la période de douze mois précédente, visée au paragraphe 1.
17. Les dispositions du chapitre 1er s'appliquent à l'exception des articles 6 et 10."
10) À l'annexe II, le dernier code du groupe n° 23 est remplacé par le code "0405 90 90 90/00".
11) L'annexe IV est remplacée par l'annexe I du présent règlement.
12) Les annexes reprises à l'annexe II du présent règlement sont ajoutées.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le septième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 20 juillet 1999.