ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. října 2005
vztahující se k řízení podle čl. 81 odst. 1 Smlouvy o ES
(Věc č. COMP/C.38.281/B.2 - Surový tabák Itálie)
(oznámeno pod číslem K(2005) 4012)
(Pouze anglické a italské znění je závazné)
(2006/901/ES)
SOUHRNÉ ZNĚNÍ ROZHODNUTÍ
1. Úvod
Dne 20. října 2005 přijala Komise rozhodnutí ohledně řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (dále jen „rozhodnutí“. V souladu s článkem 30 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 Komise tímto zveřejňuje názvy stran a hlavní obsah rozhodnutí včetně všech uložených sankcí, přičemž bere v úvahu oprávněný zájem podniků na ochraně jejich obchodního tajemství. Nedůvěrné znění celého rozhodnutí je k dispozici v úředním jazyce případu a v pracovních jazycích Komise na internetových stránkách generálního ředitelství pro hospodářskou soutěž na adrese: http://europa.eu.int/comm/competition/index_cs.html.
Od roku 1995 do počátku roku 2002 uzavřeli čtyři hlavní italští zpracovatelé surového tabáku, jmenovitě společnosti Deltafina, Dimon (která se přejmenovala a nyní se nazývá Mindo), Transcatab a Romana Tabacchi, (dále jsou uváděni pod souhrnným názvem „zpracovatelé“) dohody a/nebo se podílely na jednání ve vzájemné shodě zaměřené na stanovení obchodních podmínek pro nákup surového tabáku v Itálii (ohledně přímých nákupů od producentů a nákupů od třetích osob -sekundárních balíren) včetně stanovení cen a rozdělení trhu.
Rozhodnutí zahrnuje i dvě jednotlivá porušení právních předpisů, k nimž došlo v období od počátku roku 1999 do konce roku 2001, která spočívala ve stanovení smluvních cen profesním sdružením italských zpracovatelů tabáku (Associazione Professionale Trasformatori Tabacchi Italiani, dále jen „APTI“), jež toto sdružení sjednalo jménem svých členů při uzavírání meziodvětvových dohod s Italským sdružením producentů surového tabáku Unione Italiana Tabacco, (dále jen „UNITAB“) a ve stanovení cen, které UNITAB sjednal jménem svých členů s APTI vzhledem k uvedeným dohodám.
2. východiska případu a procesní úkony
Komise obdržela informace o existenci odvětvových dohod ke stanovení cenových rozmezí pro určité jakosti jednoho nebo vícera druhů surového tabáku a 15. ledna 2002 zaslala obchodním sdružením zpracovatelů a producentů (APTI popřípadě UNITAB) žádosti o informace; sdružení na tuto žádost odpověděla dne 12. února 2002.
Dne 19. února 2002 obdržela Komise žádost společnosti Deltafina S.p.A (dále jen „Deltafina“, nejvýznamnější italský zpracovatel) o shovívavost v souladu s podmínkami nedávného oznámení Komise o prominutí a snížení peněžitých pokud v kartelových věcech (dále jen „oznámení o shovívavosti“). Dne 6. března 2002 udělila Komise společnosti Deltafina podmínečné prominutí pokuty podle bodu 15 oznámení o shovívavosti.
Dne 4. a 10. dubna 2002 obdržela Komise další dvě žádosti o shovívavost, a to od společnosti Dimon S.r.l. (dále jen „Dimon“) a společnosti Transcatab S.p.A. (dále jen „Transcatab“).
Ve dnech 18. až 19. dubna 2002 provedla Komise šetření v prostorách společností Dimon, Transcatab Trestina Azienda Tabacchi S.p.A. (dále jen „Trestina“) a Romana Tabacchi s.r.l. (dále jen „Romana Tabacchi“).
Dne 8. října 2002 informovala Komise společnosti Dimon a Transcatab o svém úmyslu snížit v závěru řízení jejich pokuty v rozmezí od 30 % do 50 % (Dimon), popřípadě od 20 do 30 % (Transcatab).
Dne 25. února 2004 zahájila Komise řízení v této věci a přijala sdělení o námitkách, k němuž dostali adresáti možnost se vyjádřit písemně a při ústním slyšení, které proběhlo dne 22. června 2004.
Dne 21. prosince přijala Komise dodatek ke sdělením o námitkách ze dne 25. února 2004 (dále jen „dodatek“). Poté se dne 1. března 2005 konalo další ústní slyšení.
3. Strany
3.1. Strana zpracovatelů
Deltafina je italská dceřinná společnost ve výlučném vlastnictví společnosti Universal Corporation (dále jen „Universal“), největšího světového obchodníka s tabákem. V roce 2001 (posledním celém roce, v němž pokračovalo protiprávní jednání zpracovatelů tabáku) vykoupila společnost Deltafina přibližně 25 % italského surového tabáku. Rozhodnutí je určeno společnosti Deltafina i společnosti Universal.
Dimon a Transcatab byly v době porušení právních předpisů italskými dceřinnými společnostmi ve výlučném vlastnictví společnosti Dimon Incorporated („Dimon Inc“), popřípadě Standard Commercial Corporation („SCC“), druhého a třetího největšího světového obchodníka s tabákem. Společnost Dimon změnila s účinností od září roku 2004 svůj název na Mindo S.r.l (dále jen „Mindo“) a nepatří již do skupiny Dimon Inc. Dimon Inc. a SCC se ke dni 13. dubna 2005 sloučily a vytvořily společnost Alliance One International Inc. (dále jen „Alliance“). V roce 2001 zakoupila společnost Dimon přibližně 11,28 % a společnost Transcatab přibližně 10,8 % surového tabáku vypěstovaného v Itálii. Oznámení je určeno společnostem Mindo, Transcatab a Alliance.
Romana Tabacchi je rodinná obchodní společnost. Do roku 1997 vystupovala jako obchodní zástupce určitého mezinárodního obchodníka s tabákem (který byl v uvedeném roce zakoupen společností Dimon Inc.). Od roku 1997 je Romana Tabacchi nezávislou obchodní společností. V roce 2001 vykoupila společnost Romana Tabacchi 9,5 % surového tabáku vyprodukovaného v Itálii.
APTI je italské sdružení zpracovatelů surového tabáku. Sedmnáct z celkového počtu padesáti devíti italských zpracovatelů je členy APTI.
3.2. Strana producentů
UNITAB Italia je italská konfederace seskupení producentů tabáku, která zastupuje přibližně 80 % všech producentů.
4. Dotčené odvětví: Italský surový tabák
Produkce surového tabáku v EU představuje přibližně 5 % světové produkce surového tabáku. Nejvýznamnějšími členskými státy v oblasti produkce tabáku jsou Řecko, Itálie a Španělsko, které se na celkové produkci EU podílejí 38 % (Řecko), 37,5 % (Itálie) a 12 % (Španělsko).
Surový tabák není homogenní produkt. V Itálii jsou nejběžnějšími odrůdami tabáku Burley a Bright. V každé z těchto kategorií se rozlišují různé stupně jakosti. Po usušení prodávají producenti tabák v sériích, jejichž cena závisí na jakosti tabáku, který obsahují.
Italští zpracovatelé surového tabáku nakupují surový tabák od producentů a seskupení producentů v Itálii (jakož i upravený tabák od ostatních zprostředkovatelů) a zpracovávají jej (nebo jej opětovně zpracovávají) a prodávají ve vhodné podobě tabákovým továrnám v Itálii i ostatních zemích světa. Jsou označování též jako „primární zpracovatelé“, neboť tabák zpracovávají jako první (na rozdíl od sekundárního zpracování prováděného výrobci cigaret) nebo „společnosti obchodující s tabákovými listy“ pro jejich úlohu prostředníků mezi producenty a výrobci finálních produktů.
Výrazem „vývozce“ se obvykle označují zpracovatelé používající řezačky, s jejichž pomocí se vyrábějí zpracované konečné produkty (pásy) pro výrobce cigaret. Zpracovatelské závody, které připravují pouze volně ložené tabákové listy, se nazývají „balírny“ nebo „sekundární balírny“. Po úvodním zpracování v těchto závodech (to znamená po odstranění nečistot a vytřídění listů) dodávají balírny tabák vývozcům pro další zpracování, aby bylo možno tabák nabídnout výrobcům. Zpracovatelé, kterým je určeno toto rozhodnutí, jsou zařazeni do skupiny „vývozců“.
5. Regulační rámec
Jak produkce, tak prodej surového tabáku zpracovatelům se řídí právními předpisy Společenství a vnitrostátními právními předpisy.
5.1. Společná organizace trhu s tabákem
Společná organizace trhu v odvětví surového tabáku (1) stanoví i) systém produkčních kvót a ii) podporu příjmů producentů prostřednictvím režimu prémií za produkci surového tabáku.
Prémie je udělována pouze na tabák vyprodukovaný v rámci kvóty (s jistými úpravami).
Od roku 1998 byla část prémie Společenství (tzv. proměnlivá část) vyplácena v závislosti na jakosti vyprodukovaného tabáku, která se odrazila v ceně. Vyplácení proměnlivé části prémie je svěřena seskupením producentů.Společná organizace trhu vyžaduje, aby každý producent nebo seskupení producentů a každý první zpracovatel uzavřeli na počátku každoroční kampaně (v březnu až květnu, když se přesazují semenáče) tzv. „smlouvy o pěstování“, ve kterých se dohodnou na „smluvních cenách“ pro každý stupeň jakosti u všech odrůd. V této fázi jsou ceny často vyjádřeny jako cenové rozpětí. Je však nutno poznamenat, že konečnou cenu (neboli „dodací cenu“) je možno určit až v době sklizně (tj. v říjnu až lednu), a ta se může od ceny uvedené ve smlouvě o pěstování značně lišit v závislosti na jakosti, množství a dalším jednání o cenách.
Právní předpisy Společenství podporují vytváření meziodvětvových organizací, v jejichž rámci by měli producenti a zpracovatelé spolupracovat v zájmu efektivity trhu. Stanovení cen a kvót je však výslovně zakázáno. Žádné ze seskupení, kterých se daný případ týká, není meziodvětvovou organizací ve smyslu právních předpisů Společenství.
5.2. Vnitrostátní právní předpisy
Italský zákon 88/88 upravuje meziprofesní (to znamená celoodvětvové) dohody, smlouvy o pěstování a prodej zemědělských produktů. Ustanovení čl. 5 odst. 1 písm. b) zákona 88/88 dále stanoví, že v meziprofesních dohodách je nutno přesně označit produkt, který je předmětem dohody, a uvést podmínky dohody, dodací lhůty a minimální ceny. Pobídky (zejména poskytování přednostních podpor) jsou poskytovány producentům a zpracovatelům, kteří dodržují podmínky meziprofesních dohod. Zákon č. 88/88 je uplatňován v mnoha zemědělských odvětvích včetně odvětví pěstování tabáku, v němž APTI a UNITAB uzavřely v letech 1999 až 2001 řadu meziprofesních dohod (stanovících smluvní ceny výpěstků vyjádřené formou minimálních cen nebo cenových rozpětí).
6. Jednání, jež je předmětem rozhodnutí
6.1. Porušení právních předpisů ze strany zpracovatelů
Od roku 1995 do počátku roku 2002 uzavřely společnosti Deltafina, Dimon, Transcatab a Romana Tabacchi dohody a/nebo se zúčastnily jednání ve vzájemné shodě týkající se nákupu surového tabáku v Itálii (včetně přímých nákupů od producentů a nákupů od sekundárních balíren), včetně: a) stanovení společných nákupních cen, které by platili zpracovatelé při dodávkách tabáku, i dalších obchodních podmínek; b) přidělování dodavatelů a množství; c) výměnu informací za účelem koordinace soutěžního nákupního chování; d) stanovení množství a cen za přebytky produkce; a e) koordinaci podání na veřejných dražbách v létech 1995 a 1998.
6.2. Porušení právních přepisů ze strany seskupení APTI
Od roku 1999 do konce roku 2001 určovalo APTI svou vyjednávací pozici ohledně cen za každý stupeň jakosti všech odrůd tabáku, o nichž se měla dohodnout s UNITAB v rámci uzavírání meziprofesních dohod.
6.3. Porušení právních předpisů ze strany UNITAB
Od roku 1999 do konce roku 2001 určovala APTI svou vyjednávací pozici ohledně cen každého stupně jakosti všech odrůd tabáku s UNITAB v rámci uzavírání meziprofesních dohod.
7. Právní posouzení
Ve svém rozhodnutí Komise shledává, že výše popsané praktiky představují trojí porušení (jednorázové porušení i trvající porušování) článku 81 Smlouvy.
Všechny strany, které se dopustily protiprávního jednání a kterým je určeno dané rozhodnutí, jsou podniky, sdružení podniků nebo jejich součásti ve smyslu článku 81 Smlouvy.
Dohody a/nebo jednání ve vzájemné shodě, jež přímo nebo nepřímo určují ceny transakcí nebo rozdělují množství, svou podstatou omezují hospodářskou soutěž. Přesněji řečeno, koordinace nákupního chování zpracovatelů v tomto případě ovlivnila zásadní prvky jejich soutěžního chování a bylo proto a priori schopno ovlivnit chování těchto podniků na jiných trzích, kde spolu soutěží, včetně navazujících trhů nižšího stupně. Jde o chování, které se konkrétně předpokládá v čl. 81 odst. 1 Smlouvy o ES.
Takovéto chování může, přinejmenším potenciálně, ovlivnit obchod se surovým tabákem mezi Itálií a ostatními členskými státy, neboť se vztahuje na významný podíl nákupů italského surového tabáku a týká se určitého výrobku (surového tabáku), který je meziproduktem při výrobě zpracovaného tabáku, který je ve velké míře předmětem vývozu.
Rozhodnutí se týká uplatnění nařízení Rady č. 26 ze dne 4. dubna 1962 o použití určitých pravidel hospodářské soutěže na produkci zemědělských produktů a obchod s nimi (dále jen „nařízení č. 26“) na jednání, které se zde posuzuje. Dospívá k závěru, že dané restriktivní praktiky nelze považovat za „nezbytné“ pro dosažení cílů společné zemědělské politiky, a že tedy plně podléhají použití čl. 81 odst. 1 Smlouvy.
Domnívá se také, že ani vnitrostátní právní předpisy, ani vládní praxe zpracovatelům neukládá povinnost souhlasit s maximální průměrnou dodací cenou surového tabáku nebo si vzájemně rozdělovat množství tabáku, která mají být zakoupena jednotlivými zpracovateli. Navíc tento regulační rámec nevyžadoval od zpracovatelů a producentů kolektivní souhlas, pokud je o „smluvní ceny“ (cenová rozpětí nebo dodatečné podmínky), ani neodstraňoval veškeré možnosti konkurenčního chování z jejich strany. V důsledku toho jsou dohody a/nebo jednání ve vzájemné shodě mezi zástupci producentů na jedné straně a zpracovateli na straně druhé v rozporu s čl. 81 odst. 1 Smlouvy.
8. Odpovědnost mateřských společností společnosti deltafina, Transcatab a dimon
V rozhodnutí se dále shledává, že společnost Universal (za společnost Deltafina), společnost Dimon Inc. (za společnost Dimon) a společnost SCC (za společnost Transcatab) měly během uvažovaného období rozhodující vliv na své dceřiné společnosti, a měly by proto za jednání svých dceřiných společností nést společně a nerozdílně odpovědnost.
9. Pokuty
9.1. Pokuty uložené za porušení právních předpisů společnostmi UNITAB a APTI
Vzhledem k chování producentů a obchodních zástupců zpracovatelů je v rozhodnutí považována pokuta ve výši pouhých 1 000 EUR za přiměřenou.
Třebaže uzavření meziprofesních dohod nebylo podle zákona 88/88 povinné a také nebyly v období několika let žádné meziprofesní dohody uzavřeny, zákon 88/88 (tak, jak byl i nadále uplatňován ve správní praxi příslušného ministerstva) vytvořil pobídky pro uzavření meziprofesních dohod stanovících minimální ceny. Dále je třeba vzít v úvahu, že byl zákon 88/88 v několika případech uplatněn v oblasti zemědělství i v odvětví tabáku, než došlo uzavření meziprofesních dohod pojednávaných v tomto rozhodnutí a že chování stran, které je sjednaly, nebylo nikdy napadeno ani podle vnitrostátního práva, ani podle práva Společenství, třebaže tyto dohody byly obecně známé a byly ministerstvu oznámeny.
9.2. Pokuty uložené za porušení právních předpisů ze strany zpracovatelů
9.2.1. Závažnost protiprávního jednání
Protiprávní jednání zpracovatelů je považováno za velmi závažné, neboť se týká stanovení cen odrůd italského surového tabáku a přidělování kvót. Nákupní kartely mohou snižovat ochotu producentů vyrábět a zároveň tak omezovat soutěž mezi zpracovateli na odvozených trzích. To platí zejména v obdobných případech, kdy produkt dotčený nákupním kartelem (surový tabák) představuje významný základ odvozených činností (v tomto případě zpracování tabáku a prodej zpracovaného tabáku). Produkce surového tabáku v Itálii činí přibližně 38 % výrobního kvóty Společenství. V roce 2001 (v posledním celém roce protiprávního jednání) dosahovala celková hodnota této výroby částky 67 338 milionů EUR.
9.2.2. Závažnost jednotlivých případů a sankce
Podle názoru Komise by měly být pokuty vyměřeny v souladu s postavením každého z uvedených čtyř zpracovatelů na trhu. Vyšší základní částka by měla být stanovena v případě společnosti Deltafina, neboť zřejmě byla svým podílem na trhu dosahujícím výše přibližně 25 % v roce 2001 (posledním celém roce protiprávního jednání) největším kupujícím. S ohledem na nižší podíly na trhu surového tabáku v Itálii (pohybující se mezi 8,86 % a 11,28 %) by měly být společnosti Transcatab, Dimon a Romana Tabacchi považovány za jednu skupinu a měly by jím vyměřeny nižší základní částky.
Jelikož jsou společnosti Deltafina, Transcatab a Dimon (nyní Mindo) součástí větších skupin (nebo, v případě společnosti Mindo, touto součástí byly), jimž je rovněž určeno toto rozhodnutí, vynásobí se výše jejich pokut určitým faktorem, aby se zajistilo dosažení dostatečného odstrašujícího účinku.
Vzhledem k výše uvedenému jsou počáteční částky pokut v daném případě stanoveny následovně:
-
Deltafina
37 500 000 EUR
-
Transcatab
12 500 000 EUR
-
Dimon (Mindo)
12 500 000 EUR
-
Romana Tabacchi
10 000 000 EUR
9.2.3. Doba trvání protiprávního jednání;
Protiprávní jednání společností Deltafina, Dimon a Transcatab trvalo přibližně 6 let a 5 měsíců. Má se za to, že účast společnosti Romana Tabacchi na protiprávním jednání trvala déle než 2 roky a 9 měsíců.
Vzhledem k výše uvedenému jsou počáteční částky pokut v daném případě stanoveny následovně:
-
Deltafina
60 000 000 EUR
-
Transcatab
20 000 000 EUR
-
Dimon (Mindo)
20 000 000 EUR
-
Romana Tabacchi
12 500 000 EUR
9.2.4. Polehčující okolnosti
Za polehčující okolnost ve prospěch společnosti Romana Tabacchi byla uznána skutečnost, že se nepodílela na určitých činnostech kartelu a jednala proti cílům kartelu takovým způsobem, že byli ostatní účastníci donuceni ke společné reakci namířené proti jejímu jednání.
Za polehčující okolnost pro společnost Deltafina byla uznána též skutečnost její účinné spolupráce v průběhu řízení. Jak je vyloženo dále, ztratila společnost Deltafina nárok na prominutí pokut v souladu s podmínkami oznámení o shovívavosti. Vzhledem ke zvláštním okolnostem tohoto případu (jedná se o první případ, v němž byla podána žádost podle nového oznámení o shovívavosti, které zde bylo poprvé uplatněno při vydání rozhodnutí) je však třeba přihlédnout ke spolupráci společnosti Deltafina. Spolupráce společnosti Deltafina byla vskutku rozsáhlá a trvala po dobu celého řízení (s výjimkou dále uvedených skutečností), a proto by jí měly být přiznány polehčující okolnosti.
9.2.5. Horní hranice pokuty
Horní hranice pokuty ve výši 10 % obratu podle čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 nebyla zřejmě v pokutách uložených společnostem Universal/Deltafina a Alliance/Transcatab-Mindo překročena. Jelikož však společnost Mindo nadále neudržuje žádné styky s někdejší skupinou Dimon, její společné a nerozdílné závazky by měly být stanoveny v limitu 10 % jejího obratu v uplynulém hospodářském roce (to znamená 2,59 milionu EUR).
Snížení pokuty v rámci 10 % je třeba přiznat též společnosti Romana Tabacchi.
Na základě uvedených skutečností byly stanoveny tyto částky::
-
Deltafina
30 000 000 EUR
-
Dimon (Mindo)
20 000 000 EUR
-
Transcatab
20 000 000 EUR
-
Romana Tabacchi
2 050 000 EUR
9.3. Uplatnění oznámení o shovívavosti
Deltafina, Dimon a Transcatab zažádali o prominutí v souladu s podmínkami oznámení o shovívavosti z roku 2002 (viz výše v oddílu.)
9.3.1. Žádost společnosti Deltafina o prominutí pokut
Podle oznámení o shovívavosti závisí nabytí právní moci prominutí pokuty na splnění kumulativních podmínek podle bodu 11 uvedeného oznámení. Ustanovení bodu 11a) vyžaduje od podniků (kterým bylo přiznáno podmínečné prominutí), aby spolupracovaly „v plném rozsahu a na trvalém základě […]“.
Při ústním slyšení, které se konalo dne 22. června 2004, vyšlo zřetelně najevo, že Deltafina oznámila svou žádost o prominutí u příležitosti schůze správního výboru APTI, jíž se zúčastnili i zástupci společností Dimon, Transcatab a Trestina. K tomuto oznámení došlo před tím, než měla Komise možnost provést své šetření a mohlo tudíž toto šetření ohrozit.
Rozhodnutí obsahuje závěr, že tím společnost Deltafina porušila svou povinnost spolupráce vyplývající z ustanovení bodu 11a) oznámení o shovívavosti. Z tohoto důvodu jí nelze prominout zaplacení pokuty.
V odpovědi na obhajobu společnosti Deltafina se v tomto bodě rozhodnutí potvrzuje, že bod 11a) oznámení o shovívavosti zahrnuje povinnost nakládat s žádosti o prominutí jako s důvěrnou informací, aby nebyly ohroženy výsledky následného šetření prováděného Komisí. Společnosti Deltafina byl znám záměr Komise provést předem neoznámené šetření. Toto zamýšlené šetření bylo skutečně provedeno tak, jak o tom byla společnost Deltafina informována na schůzce s útvary Komise.
Zachování důvěrnosti žádosti o prominutí je vždy spojeno s určitým stupněm obtížnosti v případech, kdy se k jejímu podání odhodlá účastník kartelu. Takováto obtížnost nebo skutečnost, že daná společnost informovala Komisi, však neopravňuje žadatele k tomu, aby na schůzce s konkurenty dobrovolně oznámil, že podal žádost o prominutí.
9.3.2. Alternativní žádost společnosti Deltafina o snížení pokuty
Žádost společnosti Deltafina o prominutí pokuty obsahovala rovněž žádost o snížení pokuty, jež by byla jinak vyměřena v případě, že by došlo k „odmítnutí její žádosti o plné prominutí generálním ředitelstvím pro hospodářskou soutěž“.
V rozhodnutí (které se zakládalo na celkovém smyslu oznámení o shovívavosti i na teleologickém a systematickém výkladu tohoto oznámení) se konstatuje, že alternativní žádosti o snížení pokuty lze vyhovět pouze v případech, kdy nemohlo být přiznáno podmínečné prominutí pokuty k okamžiku podání žádosti, a právní nárok na náhradní snížení skončí, jakmile je toto podmínečné prominutí přiznáno. Jelikož společnosti Deltafina bylo původně přiznáno podmínečné prominutí a společnost je pozbyla pro porušení povinnosti spolupracovat, jež byla podmínkou tohoto prominutí, nemůže být vyhověno její žádosti o snížení pokuty.
9.3.3. Uplatnění oznámení o shovívavosti na společnosti Dimon a Transcatab
V rozhodnutí dospěla Komise k názoru, že nepřiznání pravomocného prominutí pokuty společnosti Deltafina nemá přímý vliv na to, jak bude oznámení o shovívavosti uplatněno v případě společností Dimon a Transcatab. Oznámení o shovívavosti zejména neumožňuje lepší postavení těchto společností poté, co společnost Deltafina nezískala pravomocné prominutí pokuty.
Bylo zjištěno, že společnosti Dimon a Transcatab splnily podmínky žádosti o snížení pokuty. Vzhledem k důkazům, které tyto společnosti předložily Komisi, a vzhledem k jejich spolupráci v průběhu řízení přiznává rozhodnutí společnostem Dimon a Transcatab nejvyšší stupeň snížení v rámci rozmezí, které jim bylo sděleno po podání žádosti o snížení pokuty (to znamená 50 % v případě společnosti Dimon a 30 % v případě společnosti Transcatab).
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem jsou počáteční částky pokut v daném případě stanoveny následovně:
-
Deltafina a Universal společně a nerozdílně,
30 000 000 EUR
-
Dimon (Mindo) a Alliance One International,
10 000 000 EUR
Jelikož Alliance One International nese plnou odpovědnost, dluží s ní společnost Mindo společně a nerozdílně pouze částku 3,99 milionu EUR
-
Transcatab a Alliance One International společně a nerozdílně
14 000 000 EUR
-
Romana Tabacchi
2 050 000 EUR
-
APTI
1 000 EUR
-
UNITAB
1 000 EUR
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 20 octobre 2005
relative à une procédure d'application de l'article 81, paragraphe 1, du traité CE
(Affaire COMP/C.38.281/B.2 - Tabac brut - Italie)
[notifiée sous le numéro C(2005) 4012]
(Les textes en langues anglaise et italienne sont les seuls faisant foi)
(2006/901/CE)
RÉSUMÉ DE LA DÉCISION
1. Introduction
Le 20 octobre 2005, la Commission a arrêté une décision relative à une procédure d'application de l'article 81 du traité CE (ci-après: la «décision»). Conformément aux dispositions de l'article 30 du règlement no 1/2003, la Commission publie par la présente le nom des parties intéressées et l'essentiel de la décision, y compris les sanctions imposées, en tenant compte de l'intérêt légitime des entreprises à ce que leurs secrets d'affaires ne soient pas divulgués. Une version non confidentielle du texte de la décision dans son intégralité peut être consultée dans les langues de l'affaire faisant foi et dans les langues de travail de la Commission sur le site web de la DG COMP à l'adresse suivante: http://europa.eu.int/comm/competition/index_fr.html.
De 1995 à début 2002, quatre grands transformateurs italiens de tabac brut, à savoir Deltafina, Dimon (aujourd'hui Mindo), Transcatab et Romana Tabacchi (ci-après dénommés collectivement «les transformateurs») ont conclu des accords et/ou participé à des pratiques concertées visant à fixer les conditions de transaction pour l'achat de tabac brut en Italie (en ce qui concerne tant les achats directs aux producteurs que les achats auprès des tiers tasseurs), notamment par la fixation des prix et le partage du marché.
La décision concerne également deux infractions distinctes qui ont eu lieu au moins entre début 1999 et fin 2001 et qui ont consisté, pour l'association professionnelle italienne des transformateurs de tabac (Associazione Professionale Trasformatori Tabacchi Italiani, ci-après: «APTI»), à fixer les prix contractuels qu'elle négocierait, pour le compte de ses membres, en vue de la conclusion d'accords interprofessionnels avec la confédération italienne des associations de producteurs de tabac brut, Unione Italiana Tabacco («UNITAB»), et, pour cette dernière, à fixer les prix qu'elle négocierait avec l'APTI, pour le compte de ses membres, en vue de la conclusion de ces mêmes accords.
2. Origine de l'affaire et procédure
Ayant reçu certaines informations concernant l'existence d'accords à l'échelle sectorielle fixant des fourchettes de prix pour différentes qualités d'une ou plusieurs variétés de tabac brut, la Commission a adressé, le 15 janvier 2002, des demandes de renseignements aux associations professionnelles des transformateurs et des producteurs (respectivement l'APTI et l'UNITAB), qui ont répondu le 12 février 2002.
Le 19 février 2002, la Commission a reçu une demande de clémence de Deltafina S.p.A. («Deltafina», le premier transformateur italien) en application de la communication de la Commission sur l'immunité d'amendes et la réduction de leur montant dans les affaires portant sur des ententes (la «communication sur la clémence»), qui venait alors d'être adoptée. Le 6 mars 2002, elle a accordé à Deltafina une immunité conditionnelle en application du point 15 de la communication sur la clémence.
Les 4 et 10 avril 2002, la Commission a reçu deux autres demandes de clémence, émanant respectivement de Dimon S.r.l. («Dimon») et de Transcatab S.p.A. («Transcatab»).
Les 18 et 19 avril 2002, la Commission a procédé à des vérifications dans les locaux de Dimon, Transcatab Trestina Azienda Tabacchi S.p.A. («Trestina») et Romana Tabacchi s.r.l. («Romana Tabacchi»).
Le 8 octobre 2002, la Commission a informé Dimon et Transcatab de son intention de leur appliquer des réductions au terme de la procédure (dans des fourchettes de 30 à 50 % et de 20 à 30 % respectivement).
Le 25 février 2004, la Commission a ouvert la procédure dans la présente affaire et a émis une communication des griefs à laquelle les destinataires ont eu la possibilité de répondre par écrit et lors de l'audition tenue le 22 juin 2004.
Un addendum à la communication des griefs du 25 février 2004 (ci-après également dénommé «addendum») a été adopté le 21 décembre 2004. Une seconde audition a par conséquent été tenue le 1er mars 2005.
3. Les parties
3.1. Les transformateurs
Deltafina est la filiale italienne, détenue à cent pour cent, de Universal Corporation («Universal»), le plus grand négociant en tabac du monde. En 2001 (dernière année complète couverte par l'infraction commise par les transformateurs), Deltafina a acheté environ 25 % du tabac brut italien. Tant Deltafina qu'Universal sont destinataires de la décision.
À l'époque de l'infraction, Dimon et Transcatab étaient les filiales italiennes, détenues à cent pour cent, respectivement de Dimon Incorporated («Dimon Inc») et de Standard Commercial Corporation («SCC»), c'est-à-dire les deuxième et troisième plus grands négociants de tabac. Depuis septembre 2004, Dimon a été rebaptisée Mindo S.r.l («Mindo») et elle ne fait plus partie du groupe Dimon Inc. Dimon Inc. et SCC ont fusionné le 13 avril 2005 pour former Alliance One International Inc. («Alliance»). En 2001, Dimon et Transcatab ont acheté respectivement 11,28 % et 10,8 % du tabac brut produit en Italie. Mindo, Transcatab et Alliance sont destinataires de la décision.
Romana Tabacchi est une entreprise familiale. Jusqu'en 1997, elle était l'agent d'un négociant international (qui a été acquis ensuite par Dimon Inc.). Depuis 1997, elle opère en tant que négociant indépendant. En 2001, Romana Tabacchi a acheté 9,5 % du tabac brut produit en Italie.
L'APTI est l'association italienne des transformateurs de tabac brut. Ses membres sont au nombre de 17, sur un total de 59 transformateurs en Italie.
3.2. Les producteurs
UNITAB Italia, confédération italienne des associations de producteurs de tabac, représente environ 80 % des producteurs.
4. Le secteur en cause: tabac brut italien
La production de tabac brut dans l'Union européenne équivaut à 5 % environ de la production de tabac brut à l'échelon mondial. La Grèce, l'Italie et l'Espagne sont les premiers États membres en termes de tabac produit, représentant respectivement 38 %, 37,5 % et 12 % de la production de l'UE.
Le tabac brut n'est pas un produit homogène. En Italie, le Burley et le Bright sont les variétés les plus courantes. Chaque catégorie peut être divisée en plusieurs grades qualitatifs différents. Après le séchage, les producteurs vendent le tabac aux transformateurs en lots dont les prix diffèrent selon la qualité du tabac qu'ils contiennent.
Les transformateurs italiens de tabac brut achètent le tabac brut aux producteurs et aux associations de producteurs en Italie (ainsi que du tabac conditionné à d'autres intermédiaires), en vue de le transformer (ou de le re-transformer) et de le revendre sous forme appropriée à l'industrie du tabac en Italie et dans le monde. Ils sont également connus sous le nom d'«entreprises de première transformation» puisqu'ils sont les premiers à transformer le tabac (alors que la deuxième transformation est réalisée par les fabricants de cigarettes) ou de «négociants en feuilles de tabac» de par leur rôle d'intermédiaires entre les producteurs et le fabricant du produit final.
Le terme «exportateur» est généralement employé pour désigner les transformateurs qui disposent du matériel de battage qui permet de fabriquer le produit fini (strips) demandé par les fabricants de cigarettes. Les transformateurs qui ne peuvent produire que des «loose leaves» (feuilles en vrac) sont appelés «tiers tasseurs» ou simplement «tasseurs». Après avoir procédé au traitement initial (suppression des impuretés et tri), les tasseurs envoient le tabac aux exportateurs pour le soumettre à un nouveau traitement afin qu'il puisse être offert aux fabricants. Les transformateurs qui sont destinataires de la décision relèvent de la catégorie des «exportateurs».
5. Cadre réglementaire
Tant la production de tabac brut que sa vente aux transformateurs sont régies par le droit communautaire et national.
5.1. L'OCM dans le secteur du tabac brut
L'OCM dans le secteur du tabac brut (1) prévoit i) un système de quotas de production et ii) un soutien au revenu des producteurs par un régime de primes à la production de tabac brut.
La prime n'est accordée que pour le tabac produit dans les limites du quota (sous réserve de certains ajustements). Depuis 1998, le versement d'une partie de la prime communautaire («partie variable») est lié à la qualité du tabac produit, qui se reflète dans le prix. Le paiement de la partie variable de la prime est confié aux groupements de producteurs.
L'OCM impose à chaque producteur ou groupement de producteurs et à chaque entreprise de première transformation l'obligation de conclure des «contrats de culture» au début de chaque campagne annuelle (vers mars-mai, lorsque les plants de tabac sont transplantés), dans lesquels ils conviennent de «prix contractuels» pour chaque grade qualitatif à l'intérieur de chaque variété. À ce stade, les prix sont souvent exprimés en termes de prix minimums ou de fourchette de prix. Il convient toutefois de noter que le prix final (ou «prix de livraison») ne peut être déterminé qu'au moment de la récolte (soit entre octobre et janvier) et qu'il peut être sensiblement différent du «prix du contrat de culture», selon la qualité, les quantités et le déroulement des négociations.
Le droit communautaire favorise la création d'organisations interprofessionnelles au sein desquelles les producteurs et les transformateurs doivent coopérer pour assurer le fonctionnement efficace du marché. Il est cependant expressément interdit de fixer des prix et des quotas. Aucune des associations impliquées dans la présente affaire n'est une organisation interprofessionnelle au sens du droit communautaire.
5.2. La législation nationale
En Italie, la loi 88/88 régit les accords interprofessionnels (à l'échelle du secteur), les contrats de culture et les ventes de produits agricoles. Plus précisément, l'article 5, paragraphe 1, point b), de la loi 88/88 dispose que les accords interprofessionnels doivent préciser le produit visé par l'accord, les modalités et le calendrier de livraison ainsi que le prix minimum. Des incitations (notamment sous la forme d'aides préférentielles) sont offertes aux producteurs et aux transformateurs qui se conforment aux termes des accords interprofessionnels. La loi 88/88 a été appliquée dans plusieurs secteurs agricoles, notamment dans celui du tabac, où l'APTI et l'UNITAB ont conclu plusieurs accords interprofessionnels (prévoyant des prix de contrats de culture exprimés en termes de prix minimums ou de fourchettes de prix) entre 1999 et 2001.
6. Pratiques visées dans la décision
6.1. L'infraction commise par les transformateurs
De 1995 à début 2002, Deltafina, Dimon, Transcatab et Romana Tabacchi ont conclu des accords et/ou participé à des pratiques concertées visant à fixer leurs conditions de transaction pour l'achat de tabac brut en Italie (en cela compris les achats directs aux producteurs et les achats aux tiers tasseurs). Ces accords et pratiques concertées ont consisté a) à fixer les prix d'achat communs payables par les transformateurs à la livraison du tabac et d'autres conditions de transaction; b) à répartir les fournisseurs et les quantités; c) à échanger des informations pour assurer la coordination de leurs comportements concurrentiels en matière d'achat; d) à déterminer les quantités et les prix pour ce qui est de la production excédentaire et e) à coordonner les offres pour les ventes aux enchères publiques en 1995 et 1998.
6.2. L'infraction commise par l'APTI
De 1999 à fin 2001, l'APTI a déterminé la position qu'elle adopterait dans les négociations concernant le prix de chaque grade qualitatif de chaque variété de tabac à convenir avec l'UNITAB dans le cadre de la conclusion des accords interprofessionnels.
6.3. L'infraction commise par l'UNITAB
De 1999 à fin 2001, l'UNITAB a déterminé la position qu'elle adopterait dans les négociations concernant le prix de chaque grade qualitatif de chaque variété de tabac à convenir avec l'APTI dans le cadre de la conclusion des accords interprofessionnels.
7. Appréciation juridique
Dans la décision, la Commission considère que les pratiques décrites ci-dessus constituent trois infractions (uniques et continues) distinctes à l'article 81 du traité.
Tous les participants aux infractions qui sont destinataires de la décision sont des entreprises, associations d'entreprises ou associations d'associations d'entreprises au sens de l'article 81 du traité ou en font partie.
Les accords et/ou les pratiques concertées consistant à fixer directement ou indirectement les prix des transactions ou à partager les quantités sont, de par leur objet même, restrictifs de la concurrence. Plus précisément, la coordination par les transformateurs de leur comportement en matière d'achat a, en l'espèce, influencé des aspects fondamentaux de leur comportement concurrentiel et était également susceptible, par définition, d'affecter le comportement des mêmes entreprises sur tout autre marché sur lequel elles livrent concurrence, dont les marchés en aval. Ces comportements sont expressément visés à l'article 81, paragraphe 1, du traité CE.
Ces comportements sont susceptibles, du moins potentiellement, d'avoir une incidence sur les échanges de tabac brut entre l'Italie et les autres États membres, car ils portent sur une part importante des achats de tabac brut italien et concernent un produit (le tabac brut) qui est un produit intermédiaire du tabac transformé, lequel est largement exporté.
La décision traite la question de l'application du règlement no 26 du Conseil du 4 avril 1962 (portant application de certaines règles de concurrence à la production et au commerce des produits agricoles - «règlement no 26») aux pratiques en cause. Elle conclut que les pratiques restrictives en cause ne peuvent être considérées comme «nécessaires» à la réalisation des objectifs de la politique agricole commune et relèvent par conséquent pleinement de l'article 81, paragraphe 1, du traité.
Enfin, la décision conclut que ni le droit national ni la pratique administrative n'obligeait les transformateurs à s'entendre sur le prix d'achat moyen ou maximum du tabac brut ou à répartir les quantités de tabac devant être achetées par chaque transformateur. En outre, ce cadre réglementaire n'exigeait pas des transformateurs et des producteurs qu'ils fixent collectivement les «prix contractuels», pas plus qu'il n'éliminait toute possibilité de comportement concurrentiel de leur part. En conséquence, les accords et/ou les pratiques concertées des représentants des producteurs, d'une part, et des transformateurs, d'autre part, tombent sous le coup de l'article 81, paragraphe 1, du traité.
8. Responsabilité des sociétés mères de deltafina, Transcatab et dimon
La décision constate également qu'Universal (pour Deltafina), Dimon Inc. (pour Dimon) et SCC (pour Transcatab) exerçaient une influence déterminante sur leurs filiales respectives pendant la période considérée et doivent par conséquent être considérées comme solidairement responsables du comportement de leur filiale.
9. Amendes
9.1. Amendes infligées pour les infractions commises par l'UNITAB et l'APTI
En ce qui concerne le comportement des représentants des producteurs et des transformateurs, la décision considère une amende de seulement 1 000 euros comme une sanction appropriée.
La conclusion d'accords interprofessionnels n'était, certes, pas obligatoire en application de la loi 88/88 et, en fait, aucun accord interprofessionnel n'a été conclu pendant plusieurs années, mais la loi 88/88 (telle qu'elle s'est traduite dans la pratique administrative du ministère) a créé des incitations à la conclusion d'accords interprofessionnels comportant des prix minimums. Il convient également de tenir compte du fait que la loi 88/88 avait été appliquée à plusieurs reprises dans le secteur agricole avant la conclusion des accords interprofessionnels examinés dans la présente décision, y compris dans le secteur du tabac, et que le comportement des parties qui négociaient ces accords n'avait jamais été contesté, que ce soit au regard du droit national ou communautaire, alors même que ces accords relevaient du domaine public et qu'ils étaient communiqués au ministère.
9.2. Amendes infligées pour l'infraction commise par les transformateurs
9.2.1. Gravité de l'infraction commise par les transformateurs
La nature de l'infraction commise par les transformateurs est considérée comme très grave puisqu'elle concerne la fixation des prix des variétés de tabac brut en Italie et la répartition des quantités. Une entente en matière d'achat peut en fait altérer la volonté des producteurs de générer une production et limiter la concurrence entre les transformateurs sur les marchés en aval. Il en est particulièrement ainsi dans les cas où, comme en l'espèce, le produit visé par l'entente (tabac brut) constitue un intrant important des activités exercées par les participants en aval (en l'occurrence la première transformation de tabac et la vente de tabac transformé). La production de tabac brut en Italie représente quelque 38 % de la production communautaire sous quota. La valeur globale de cette production était de 67,338 millions d'euros en 2001 (dernière année complète couverte par l'infraction).
9.2.2. Poids spécifique et dissuasion
La Commission considère que les amendes infligées aux quatre transformateurs concernés doivent être fonction de leur position sur le marché. Un montant de base supérieur doit être appliqué dans le cas de Deltafina, qui apparaît comme le plus gros acheteur, avec une part de marché d'environ 25 % en 2001 (dernière année complète couverte par l'infraction). Étant donné qu'elles détiennent des parts plus réduites du marché du tabac brut en Italie (entre 8,86 et 11,28 %), Transcatab, Dimon et Romana Tabacchi doivent être regroupées et un montant de base plus faible doit leur être appliqué.
Deltafina, Transcatab et Dimon (aujourd'hui Mindo) faisant partie (ou, dans le cas de Mindo, ayant fait partie) de groupes de grande taille également destinataires de la décision, un coefficient multiplicateur sera appliqué au montant de leurs amendes, de façon à rendre ces dernières suffisamment dissuasives.
Pour les raisons qui précèdent, le montant de base des amendes devrait être fixé comme suit dans le cas d'espèce:
-
Deltafina
37 500 000 euros
-
Transcatab
12 500 000 euros
-
Dimon (Mindo)
12 500 000 euros
-
Romana Tabacchi
10 000 000 euros
9.2.3. Durée de l'infraction
L'infraction commise par Deltafina, Dimon et Transcatab a duré environ six ans et cinq mois. La participation de Romana Tabacchi à l'infraction est considérée comme ayant duré plus de deux ans et neuf mois.
Pour les raisons qui précèdent, le montant de base des amendes à infliger dans le cas d'espèce devrait être fixé comme suit:
-
Deltafina
60 000 000 euros
-
Transcatab
20 000 000 euros
-
Dimon (Mindo)
20 000 000 euros
-
Romana Tabacchi
12 500 000 euros
9.2.4. Circonstances atténuantes
Romana Tabacchi bénéficie d'une circonstance atténuante pour n'avoir pas participé à certains aspects de l'entente et pour en avoir contrecarré l'objectif au point d'avoir provoqué une réaction commune des autres parties à son encontre.
La coopération effective apportée par Deltafina dans le cadre de la procédure est également retenue comme circonstance atténuante. Comme il est expliqué ci-dessous, Deltafina a perdu son droit à l'immunité d'amende en application de la communication sur la clémence. Toutefois, eu égard aux circonstances exceptionnelles de la présente affaire (qui est la première dans laquelle une demande a été introduite en application de la communication sur la clémence et la première dans laquelle une décision applique cette communication), il convient de prendre favorablement en considération la coopération apportée par Deltafina. Celle-ci s'est en effet révélée substantielle et s'est poursuivie pendant toute la procédure (à l'exception des faits examinés ci-dessous), ce qui justifie l'application d'une circonstance atténuante.
9.2.5. Plafond de l'amende
La limite de 10 % du chiffre d'affaires prévue à l'article 23, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1/2003 n'est apparemment pas dépassée en l'espèce en ce qui concerne les amendes qu'il est prévu d'infliger à Universal/Deltafina et Alliance/Transcatab-Mindo. Toutefois, comme Mindo n'a plus aucun lien avec l'ancien groupe Dimon, sa responsabilité solidaire doit être prise en compte dans les limites de 10 % de son chiffre d'affaires de l'exercice le plus récent (soit 2,59 millions d'euros).
Une réduction est nécessaire dans le cas de Romana Tabacchi pour rester dans les limites des 10 %.
Cela aboutit aux montants suivants:
-
Deltafina
30 000 000 euros
-
Dimon (Mindo)
20 000 000 euros
-
Transcatab
20 000 000 euros
-
Romana Tabacchi
2 050 000 euros
9.3. Application de la communication sur la clémence
Deltafina, Dimon et Transcatab ont demandé à bénéficier de l'application de la communication sur la clémence de 2002 (voir la section 2 ci-dessus).
9.3.1. La demande d'immunité de Deltafina
Selon la communication sur la clémence, l'octroi de l'immunité définitive est subordonné au respect des conditions cumulatives énoncées au point 11. Le point 11 a) prévoit, en particulier, que les entreprises (auxquelles a été accordée l'immunité conditionnelle) doivent apporter une coopération «totale, permanente […]».
Lors de l'audition du 22 juin 2004, il est apparu que Deltafina avait divulgué sa demande d'immunité à l'occasion d'une réunion du bureau de l'APTI, à laquelle assistaient également des représentants de Dimon, Transcatab et Trestina. Cette divulgation a eu lieu avant que la Commission ait eu l'occasion de procéder aux vérifications et elle pouvait très bien en compromettre l'issue.
La décision conclut qu'en agissant de la sorte, Deltafina a enfreint l'obligation de coopération à laquelle elle était tenue en vertu du point 11 a) de la communication sur la clémence. L'immunité ne peut par conséquent pas lui être accordée.
En réponse aux arguments invoqués par Deltafina à cet égard, la décision confirme que le point 11 a) de la communication sur la clémence comporte l'obligation de maintenir la confidentialité de la demande d'immunité, ce qui se justifie par la nécessité de faire en sorte que le résultat des vérifications auxquelles la Commission doit procéder par la suite ne soit pas compromis. Deltafina savait que la Commission avait l'intention de procéder à des vérifications-surprise. Des vérifications ont effectivement été organisées et ont eu lieu comme cela avait été annoncé à Deltafina lors d'une réunion entre celle-ci et les services de la Commission.
Un certain degré de difficulté à préserver la confidentialité d'une demande d'immunité est inhérent à toutes les affaires dans lesquelles une partie à une entente décide de demander l'immunité. L'existence de pareilles difficultés (ou le fait d'en avoir informé la Commission) n'autorise cependant pas le demandeur d'immunité à divulguer volontairement sa demande d'immunité lors de réunions avec ses concurrents.
9.3.2. La demande de réduction de l'amende présentée à titre subsidiaire par Deltafina
La demande d'immunité de Deltafina comportait également une demande de réduction du montant de l'amende qui à défaut lui aurait été infligée dans la présente affaire, sous réserve stricte de «rejet par la DG Concurrence de sa demande d'immunité totale».
La décision considère (sur la base de la teneur de la communication sur la clémence, ainsi que de son interprétation téléologique et systématique) qu'une demande subsidiaire de réduction n'est acceptable que si l'immunité conditionnelle ne peut être accordée au moment où la demande est introduite et perd toute valeur juridique une fois que l'immunité conditionnelle est accordée. Étant donné que Deltafina s'était initialement vu accorder l'immunité conditionnelle et l'avait perdue pour avoir manqué aux obligations de coopération auxquelles elle était soumise, elle ne peut plus bénéficier d'une réduction de l'amende.
9.3.3. Application de la communication sur la clémence à Dimon et à Transcatab
La décision conclut que la non-application de l'immunité définitive à Deltafina n'a aucune incidence directe sur la manière dont la communication sur la clémence doit être appliquée à Dimon et à Transcatab. La communication sur la clémence n'implique pas, en particulier, que leurs positions respectives soient revalorisées à la suite du refus de l'immunité définitive à Deltafina.
Il a été constaté que Dimon et Transcatab s'étaient conformées aux conditions qui leur était imposées au titre de leur demande de réduction. À la lumière de l'appréciation des éléments de preuve fournis à la Commission et de leur coopération avec la Commission pendant la procédure, la décision accorde à Dimon et Transcatab le taux de réduction le plus élevé qui est prévu à l'intérieur des fourchettes qui leur ont été indiquées à la suite de leur demande de réduction (soit respectivement 50 % et 30 %).
Pour les raisons qui précèdent, le montant final des amendes est fixé comme suit dans le cas d'espèce:
-
Deltafina et Universal, solidairement,
30 000 000 euros
-
Dimon (Mindo) et Alliance One International,
10 000 000 euros
Alliance One International étant responsable pour la totalité, Mindo n'étant que solidairement responsable pour 3,99 millions d'euros
-
Transcatab et Alliance One International, solidairement
14 000 000 euros
-
Romana Tabacchi
2 050 000 euros
-
APTI
1 000 euros
-
UNITAB
1 000 euros