ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 8. listopadu 2006
o státní podpoře C 11/06 (ex N 127/05), kterou Itálie hodlá poskytnout společnosti AEM Torino
(oznámeno pod číslem dokumentu K(2006) 5276)
(Pouze znění v italském jazyce je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2006/941/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, zejména na čl. 88 odst. 2, první pododstavec této Smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, zejména na čl. 62 odst. 1, písm. a) této Dohody,
poté, co vyzvala (1) zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s uvedenými články,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Itálie oznámila Komisi dopisem ze dne 21. března 2005 podporu, kterou zamýšlela poskytnout společnosti AEM Torino na uvízlé náklady v odvětví energií. Komise si dopisy ze dne 4. května 2005, 19. července 2005 a 14. listopadu 2005 vyžádala doplňující informace, které Itálie poskytla dopisy ze dne 27. června 2005, 5. července 2005, 3. října 2005 a ze dne 1. února 2006.
(2)
Dopisem ze dne 4. dubna 2006 Komise informovala Itálii o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES. Itálie na dopis Komise neodpověděla a nepředložila k postupu žádné stanovisko.
(3)
Rozhodnutí Komise zahájit řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské Unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky.
(4)
Komise neobdržela připomínky ani od společnosti AEM Torino, ani od dalších zúčastněných stran.
(5)
Opatření se týká náhrady, kterou Itálie hodlá poskytnout společnosti AEM Torino za uvízlé náklady v odvětví energií. Společnost AEM Torino je jednou z takzvaných „aziende municipalizzate“, která operuje především v odvětví energií. Podpora se zakládá na analogickém opatření schváleném Komisí dne 1. prosince 2004 (3).
(6)
Výše podpory činí 16,338 milionů EUR, které mají být poskytnuty ve formě subvencí.
(7)
Itálie vyjádřila záměr předložit roční zprávu o provedení tohoto opatření.
(8)
Itálie oznámila, že opatření, o kterém se jedná, nelze kombinovat s žádnou jinou podporou.
(9)
Dne 5. června 2002 Komise vydala zamítavé rozhodnutí ohledně státní podpory (C 27/99, ex NN 69/98) poskytnuté ze strany Itálie ve formě daňových úlev a zvýhodněných půjček podnikům veřejných služeb s převážně veřejným kapitálem, které jsou ve vlastnictví místních veřejných správ (dále „aziende municipalizzate“) (4).
(10)
V tomto rozhodnutí Komise uvedla, že podobné neoznámené režimy podpor jsou protiprávní a neslučitelné se společným trhem a uložila Italskému státu získat zpátky každou částku vyplacenou v rámci této podpory (5).
(11)
Procedura zpětného získávání částek byla velmi pomalá. Itálie schválila zákon ze dne 18. dubna 2005, č. 62, jehož článek 27 stanoví, že v souladu s uplatněním výše uvedeného rozhodnutí Komise musí být získána zpět podpora poskytnutá podnikům ve vlastnictví místních veřejných správ (aziende municipalizzate). Nicméně příjemcům podpory bylo povoleno vrátit podporu ve splátkách, v období 24 měsíců, a toto ustanovení bylo schváleno úřadem Agenzia delle entrate v rozhodnutí ze dne 1. června 2005.
(12)
Podle stanovisek doložených v rámci dosud probíhajícího případu T-297/02 ACEA v. Komise samotná společnost AEM Torino prohlásila, že požívala režimu podpor, které jsou předmětem rozhodnutí Komise 2003/193/ES, ve formě daňových úlev v letech 1997, 1998 a 1999 a zvýhodněných půjček poskytnutých Státní depozitní pokladnou (Cassa Depositi e Prestiti).
(13)
Navíc, podle informací poskytnutých Itálií, společnost AEM Torino, během obvyklých procedur daňového řízení a vybírání daní, poskytla informace na základě rozhodnutí úřadu Agenzia delle entrate. Společnost AEM Torino měla vrátit částku protiprávní podpory do šedesáti dnů od sdělení výsledku řízení, který, podle informací zaslaných italskými orgány, jí měl být oznámen úřadem Agenzia delle entrate do dne 11. ledna 2006. Itálie nesdělila, zda společnost AEM Torino skutečně vrátila podporu ve stanovené lhůtě.
(14)
Podle informací poskytnutých italskými orgány ohledně tohoto případu společnost AEM Torino nepožívala půjček poskytnutých Státní depozitní pokladnou Cassa depositi e prestiti.
(15)
Vzhledem k nemožnosti ověřit případné kumulování protiprávní podpory vyplacené v dřívější době na základě uplatnění italského režimu ve prospěch aziende municipalizzate s novou podporou, která je předmětem řízení, Komise vyzvala Itálii, aby se pro zajištění, že nedojde ke kumulování podpor, zavázala vyplatit podporu za uvíznuté náklady až poté, co bude vrácena dřívější protiprávní podpora. Itálie závazky v tomto smyslu nepřijala.
(16)
Komise uvedla, že předmětné opatření musí být považováno za státní podporu.
(17)
Komise tudíž prošetřila soulad tohoto opatření s pravidly pro státní podpory opírajíc se hlavně o své oznámení o metodě analýzy státní podpory za uvízlé náklady (6), a dospěla k závěru, že metody použité pro výpočet výše částky a samotný výpočet odpovídaly všem bodům obsaženým v tomto oznámení.
(18)
Rozsudkem ze dne 15. května 1997 (rozhodnutí ve věci „Deggendorf“) (7) Soudní dvůr rozhodl, že „když Komise prošetřuje slučitelnost jedné státní podpory se společným trhem, musí vzít v úvahu všechny relevantní údaje, včetně, v případě potřeby, okolností již zvážených v dřívějším rozhodnutí, a povinnosti, které toto dřívější rozhodnutí mohlo uložit členskému státu“. Podle Soudního dvora nová podpora nemůže být považována za slučitelnou se společným trhem, dokud nebyla vrácena dřívější protiprávní podpora, protože kumulace těchto podpor může zapříčinit vážné narušení hospodářské soutěže na společném trhu.
(19)
Na základě této judikatury Komise tudíž zhodnotí novou podporu a ověří, zda příjemce nové podpory vrátil celou výši každé dřívější podpory, která měla být získána zpět podle zamítavého rozhodnutí přijatého Komisí.
(20)
Uplatněním zásady vyslovené ve výše uvedeném rozsudku na předmětný případ Komise uvádí, že: a) společnost AEM Torino obdržela dřívější podporu, konkrétně podporu udělenou aziende municipalizzate (viz body 9-15), která musí být získána zpět na základě rozhodnutí 2003/193/ES; b) italské orgány dosud nesplnily povinnost získat zpět výši podpory, což jim je nařízeno ve výše uvedeném rozhodnutí. Je pravdou, že rozhodnutí 2003/193/ES se týká režimu podpor, ale zároveň nařizuje získat zpět protiprávní a neslučitelnou podporu vyplacenou v rámci tohoto režimu. Kromě toho, společnost AEM Torino výslovně přiznala, že požívala tohoto režimu podpor a nebyly shledány důvody domnívat se, že v jejím případě, nyní šetřená opatření nepředstavují podporu, nebo představují nynější podporu, nebo byla prohlášena za slučitelná se společným trhem.
(21)
Čtyři roky po přijetí rozhodnutí 2003/193/ES italské orgány dosud nezískaly zpět protiprávní podporu. Oznámily Komisi, že se nacházejí ještě ve fázi přijetí a uplatnění náležitých administrativních opatření k tomu, aby splnily povinnost získat podporu zpět.
(22)
Itálie zejména oznámila, že společnost AEM Torino předložila úřadu Agenzia delle Entrate prohlášení, ve kterém se zavazuje k zaplacení částek, které Agenzia delle Entrate bude od ní požadovat. Avšak italské orgány nebyly schopny uvést:
-
částku, kterou společnost AEM Torino bude muset vrátit v proceduře vrácení podpory;
-
podmínky platby. Itálie oznámila, že společnost AEM Torino měla vrátit podporu do 11. března 2006, ale v žádném případě neslíbila, že platba bude provedena v plné výši (včetně úroků) a okamžitě (bez využití doby 24 měsíců určené zákonem č. 62 ze dne 18. dubna 2005).
(23)
Kromě toho není zřejmé, zda společnost AEM Torino obdržela nebo neobdržela zvýhodněnou půjčku poskytnutou Státní depozitní pokladnou (Cassa Depositi e Prestiti), která byla rozhodnutím 2003/193/ES označena za protiprávní a, v kladném případě, zda ji vrátila.
(24)
Itálie tudíž v podstatě neobjasnila, zda byla již získána zpět předchozí podpora, kterou společnost AEM Torino pravděpodobně obdržela. Na základě výše uvedených informací je třeba dovodit, že společnost AEM Torino mohla obdržet a dosud nevrátila určité částky podpory vyplacené v rámci režimu podpor označeném v rozhodnutí 2003/193/ES za protiprávní.
(25)
Komise není schopna určit částku podpory, kterou společnost AEM Torino již obdržela před novou, nyní šetřenou podporou, a kterou musí ještě vrátit. Komise nemůže ani zhodnotit kumulativní účinek „staré“ a „nové“ podpory ve prospěch společnosti AEM Torino a pravděpodobné narušení hospodářské soutěže, které by tato kumulace způsobila na společném trhu.
(26)
V souladu s rozsudkem ve věci Deggendorf Komise musí přihlížet k okolnostem prošetřeným již v předchozím rozhodnutí a k povinnostem, které mohly být tímto rozhodnutím uloženy členskému státu, a nemůže rozhodnout ohledně slučitelnosti nové podpory se společným trhem, dokud nebyla vrácena dřívější protiprávní podpora.
(27)
Podporu na vrácení uvízlých nákladů nelze kromě toho kumulovat s žádnou jinou podporou.
(28)
V souladu se zásadou vyslovenou Soudním dvorem v rozhodnutí ve věci Deggendorf, riziku kumulativního účinku dvou opatření a narušení hospodářské soutěže by se předešlo pouze závazkem poskytnout novou podporu až po navrácení celé výše předchozí podpory.
(29)
Itálie byla opakovaně vyzvána k přijetí opatření v tomto smyslu, ale odmítla.
(30)
Tudíž existuje kumulativní účinek dvou podpor, který Komise nemůže adekvátně zhodnotit. V této fázi by proto oznámená podpora nemohla být prohlášena za slučitelnou se společným trhem.
(31)
Ani Itálie ani příjemce podpory nerozptýlili pochybnosti, které vedly k rozhodnutí zahájit řízení. Itálie neodpověděla na dopis, ve kterém jí bylo oznámeno zahájení řízení, a ani společnost AEM Torino nedoložila informace.
(32)
Důvody, které vedly Komisi k zahájení řízení, nebyly napadnuty. Opatření představuje podporu, která může být považována za slučitelnou se společným trhem na základě metody vztahující se na uvízlé náklady. Avšak vzhledem k případné kumulaci podpory s předchozí podporou, kterou příjemce nevrátil, Komise není schopna ověřit kumulativní účinek dvou podpor.
(33)
Itálie neposkytla žádnou informaci, která by umožnila Komisi zhodnotit případnou kumulaci. Navíc procedura navrácení dřívější podpory byla velmi pomalá a obtížná. Dne 19. ledna 2005 Komise podle článku 88, odst. 2 Smlouvy o ES tudíž rozhodla postoupit věc Soudnímu dvoru, aby zajistila okamžité a účinné uplatnění rozhodnutí 2003/193/ES.
(34)
Dne 1. ledna 2006 Soudní dvůr rozhodl (8), že vzhledem ke skutečnosti, že Itálie do stanovené lhůty nepřijala všechna opatření nezbytná k vrácení protiprávní podpory neslučitelné se společným trhem, nesplnila Smlouvou stanovené povinnosti.
(35)
Úkolem Komise je zajistit, aby nová podpora byla vyplacena pouze v případě, kdy je možné vyloučit riziko kumulace podpor, tudíž pouze poté, co společnost AEM Torino vrátí celou výši protiprávní podpory neslučitelné se společným trhem, která jí byla poskytnuta.
(36)
Z toho vyplývá, že Komise musí důsledně ověřit, zda výše uvedená podmínka byla splněna.
(37)
V důsledku toho je nutné umožnit Itálii poskytnout novou podporu až poté, co Itálie doloží Komisi důkaz o tom, že od společnosti AEM Torino získala zpět celou výši dřívější protiprávně poskytnuté podpory.
(38)
Vzhledem k výše uvedenému, Komise potvrzuje své hodnocení, podle kterého oznámené opatření, týkající se podpory za uvízlé náklady, kterou Itálie hodlá poskytnout společnosti AEM Torino, musí být považováno za podporu slučitelnou se Smlouvou o ES.
(39)
Avšak provedené šetření potvrdilo, že Komise není schopna ověřit, zda důsledek kumulace nové podpory a předchozí protiprávní podpory neslučitelné se společným trhem představuje nedovolené narušení hospodářské soutěže, které může být v rozporu se Smlouvou o ES.
(40)
V důsledku toho, podle článku 7 odst. 4 nařízení č. 659/99 (9), Komise dospěla k závěru, že oznámená podpora nemůže být poskytnuta příjemci dříve, než tento příjemce vrátí předchozí protiprávní podporu neslučitelnou se společným trhem.
(41)
Konečně, před poskytnutím předmětné podpory, Itálie musí předložit Komisi důkaz, že společnost AEM Torino vrátila celou výši podpory, která jí byla v minulosti poskytnuta.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podpora ve výši 16 338 milionů EUR, kterou má Itálie v úmyslu poskytnout společnosti AEM Torino za uvízlé náklady, je slučitelná se společným trhem za podmínek uvedených v článku 2.
Článek 2
Podpora uvedená v článku 1 nemůže být vyplacena dříve, než Itálie předloží Komisi důkaz, že společnost AEM Torino neobdržela dřívější podporu poskytnutou v rámci režimu ve prospěch „aziende municipalizzate“, která byla v rozhodnutí 2003/193/ES prohlášena za protiprávní a neslučitelnou se Smlouvou, nebo důkaz, že společnost AEM Torino vrátila s úroky předchozí podporu, kterou obdržela v rámci výše uvedeného režimu.
Článek 3
Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Itálie informuje Komisi o opatřeních, která přijala k jeho splnění.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu, dne 8. listopadu 2006.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 8 novembre 2006
relative à l'aide d'État C 11/06 (ex N 127/05) que l'Italie entend mettre à exécution en faveur de l'AEM Torino
[notifiée sous le numéro C(2006) 5276]
(Le texte en langue italienne est le seul faisant foi)
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2006/941/CE)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 88, paragraphe 2, premier alinéa,
vu l'accord sur l'Espace économique européen, et notamment son article 62, paragraphe 1, point a),
après avoir mis (1) les intéressés en demeure de présenter leurs observations conformément aux dispositions précitées,
considérant ce qui suit:
(1)
Par sa lettre du 21 mars 2005, l'Italie a notifié à la Commission l'aide qu'elle entendait accorder à l'AEM Torino pour les coûts irrécupérables (dits «échoués») dans le secteur de l'énergie. Par ses lettres du 4 mai, 19 juillet et 14 novembre 2005, la Commission a demandé des renseignements complémentaires que l'Italie a envoyés par lettres du 27 juin, du 5 juillet, du 3 octobre 2005 et du 1er février 2006.
(2)
Par sa lettre du 4 avril 2006, la Commission a notifié à l'Italie sa décision d'ouvrir la procédure prévue à l'article 88, paragraphe 2, du traité CE. L'Italie n'a pas répondu à la lettre de la Commission.
(3)
Cette décision de la Commission d'ouvrir la procédure a été publiée au Journal officiel de l'Union européenne (2). La Commission a invité les parties intéressées à présenter leurs observations.
(4)
La Commission n'a reçu aucune observation, ni de l'AEM Torino, ni d'autres parties intéressées.
(5)
Par cette mesure, l'Italie entend rembourser à l'AEM Torino les coûts irrécupérables dans le secteur de l'énergie. L'AEM Torino est une des sociétés dites «municipalizzate», qui exercent ses activités notamment dans le secteur de l'énergie. Cette aide se fonde sur une mesure analogue approuvée par la Commission (3).
(6)
Le montant de l'aide s'élève à 16,338 Mio EUR, à verser sous forme de subventions.
(7)
L'Italie a fait part de son intention de présenter un rapport annuel sur l'exécution de cette mesure.
(8)
L'Italie a indiqué que la mesure en question ne pouvait être cumulée à une autre aide.
(9)
Le 5 juin 2002, la Commission a adopté une décision négative concernant l'aide d'État (C 27/99, ex NN 69/98) accordée par l'Italie, sous forme d'exonérations fiscales et de prêts à des conditions préférentielles, à des entreprises de services publics, dont l'actionnariat est majoritairement public, détenues par des administrations publiques locales (dénommées «municipalizzate») (4).
(10)
Dans cette décision, la Commission a déclaré que de tels régimes d'aide non notifiés étaient illégaux et incompatibles et a ordonné à l'État italien de récupérer tout montant versé dans ce contexte (5).
(11)
La procédure de récupération a été très lente. L'Italie a adopté la loi no 62 du 18 avril 2005 dont l'article 27 prévoit, en application de la décision de la Commission susmentionnée, la récupération des aides accordées aux «municipalizzate». Toutefois, les bénéficiaires sont autorisés à rembourser les aides par tranches, sur une période de 24 mois, disposition qui a été approuvée par l'Agenzia delle entrate par décision du 1er juin 2005.
(12)
D'après les observations présentées dans le cadre de l'affaire en cours T-297/02 ACEA/Commission, l'AEM Torino déclarait avoir bénéficié des régimes d'aide faisant l'objet de la décision 2003/193/CE, sous forme d'exonérations fiscales en 1997, 1998 et 1999 et de prêts à des conditions préférentielles consentis par la Cassa depositi e prestiti.
(13)
En outre, d'après les indications fournies par l'Italie, l'AEM Torino a communiqué des informations au cours des procédures ordinaires de recouvrement fiscal successives à la décision de l'Agenzia delle entrate. L'AEM Torino aurait dû rembourser le montant des aides illégales dans un délai de soixante jours à compter de la communication du résultat de l'évaluation qui, selon les informations transmises par les autorités italiennes, devait leur être notifié par l'Agenzia delle entrate pour le 11 janvier 2006. L'Italie n'a pas fait savoir si l'AEM Torino avait effectivement procédé au remboursement dans le délai fixé.
(14)
D'après les informations fournies par les autorités italiennes concernant la présente affaire, l'AEM Torino n'a pas bénéficié de prêts à des conditions préférentielles consentis par la Cassa depositi e prestiti.
(15)
N'étant pas en mesure d'évaluer l'éventuel cumul de l'aide illégale consentie précédemment, en application du régime italien en faveur des «municipalizzate», et de la nouvelle aide en objet, la Commission a demandé à l'Italie de faire en sorte que ce cumul ne se produise pas, en s'engageant à ne verser l'aide pour les coûts irrécupérables qu'après le remboursement des aides illégales. L'Italie n'a rien fait en ce sens.
(16)
La Commission a constaté que la mesure en examen doit être considérée comme une aide d'État.
(17)
La Commission a donc examiné la compatibilité de cette mesure avec les règles relatives aux aides d'État, se fondant en particulier sur sa communication relative à la méthode d'analyse des aides d'État liées à ces coûts irrécupérables (6) et a constaté que la méthode utilisée pour calculer le montant et le calcul même correspondaient à toutes les indications figurant dans cette communication.
(18)
Par l'arrêt du 15 mai 1997 (arrêt «Deggendorf») (7) la Cour de justice a statué que «lorsque la Commission examine la compatibilité d'une aide d'État avec le marché commun, elle doit prendre en considération tous les éléments pertinents, y compris, le cas échéant, le contexte déjà apprécié dans une décision antérieure, ainsi que les obligations que cette décision antérieure a pu imposer à un État membre». Selon la Cour de justice, de nouvelles aides ne peuvent être considérées comme compatibles avec le marché commun tant que les aides antérieures illégales n'ont pas été restituées, parce que l'effet cumulé de ces aides peut produire de graves distorsions de la concurrence dans le marché commun.
(19)
Sur la base de cette jurisprudence, la Commission procède donc à l'évaluation d'une nouvelle aide en vérifiant si le bénéficiaire de la nouvelle aide a ou non remboursé intégralement toute aide antérieure qui devrait être remboursée en application d'une décision négative adoptée par la Commission.
(20)
En appliquant au cas en objet le principe établi dans l'arrêt susmentionné, la Commission constate que: a) l'AEM Torino a bénéficié d'une aide antérieure, à savoir l'aide accordée aux «municipalizzate» (voir les points 9-15), qui doit être restituée conformément à la décision 2003/193/CE; b) les autorités italiennes n'ont pas encore obtempéré à l'obligation de récupération qui leur a été imposée dans ladite décision. Il est vrai que la décision 2003/193/CE concerne un régime d'aides, mais elle ordonne également la récupération des aides illégales et incompatibles consenties dans le cadre du régime en question. En outre, l'AEM Torino a admis explicitement avoir bénéficié de ce régime et il n'y a aucune raison d'estimer que, dans son cas particulier, les mesures en examen ne constituent pas une aide, ou constituent une aide en cours, ou ont été déclarées compatibles avec le marché commun.
(21)
Quatre ans après l'adoption de la décision 2003/193/CE, les autorités italiennes doivent encore récupérer les aides illégales. Elles ont informé la Commission qu'elles sont encore, en ce qui concerne l'exécution de leur obligation de récupération, dans la phase d'adoption et d'application des mesures administratives appropriées.
(22)
En particulier, l'Italie a indiqué que l'AEM Torino a présenté à l'Agenzia delle entrate une déclaration dans laquelle elle s'engage à payer les montants que l'Agenzia lui réclamera. Les autorités italiennes n'ont toutefois pas été en mesure d'indiquer:
-
le montant que l'AEM Torino devra rembourser au cours de la procédure de récupération;
-
les conditions du paiement. L'Italie a indiqué que l'AEM Torino devait effectuer le remboursement pour le 11 mars 2006, mais elle n'a en réalité pas garanti que le paiement serait intégral (intérêts compris) et immédiat (sans bénéficier de la période de vingt-quatre mois prévue par la loi no 62 du 18 avril 2005).
(23)
En outre, il n'apparaît pas clairement si l'AEM Torino a bénéficié ou non des prêts à des conditions préférentielles consentis par la Cassa depositi e prestiti, qui ont été déclarés illégaux par la décision 2003/193/CE et, dans l'affirmative, si elle les a remboursés.
(24)
En conclusion, l'Italie n'a pas précisé si elle a déjà récupéré l'aide antérieure que l'AEM Torino a, selon toute probabilité, reçue. Sur la base de ces informations, il convient de déduire que l'AEM Torino peut avoir reçu et n'a pas encore remboursé certains montants d'aide versés dans le cadre du régime d'aides déclaré incompatible par la décision 2003/193/CE.
(25)
La Commission n'est pas en mesure de déterminer le montant de l'aide que l'AEM Torino avait déjà reçu avant la nouvelle aide en examen et qu'elle devait encore rembourser, et elle ne peut pas non plus évaluer l'effet cumulatif de «l'ancienne» et de la «nouvelle» aide en faveur de l'AEM Torino ni la distorsion probable de la concurrence que ce cumul entraînerait sur le marché commun.
(26)
Conformément à l'arrêt Deggendorf, la Commission doit tenir compte des circonstances déjà appréciées dans une décision précédente ainsi que des obligations qu'une décision similaire aurait pu imposer à un État membre et ne peut prendre une décision concernant la compatibilité d'une nouvelle aide avec le marché commun tant que l'ancienne aide illégale n'a pas été remboursée.
(27)
En outre, l'aide pour le remboursement de coûts irrécupérables ne peut être cumulée avec une autre aide.
(28)
Selon le principe établi par la Cour dans l'arrêt Deggendorf, seul l'engagement de ne payer la nouvelle aide qu'après remboursement intégral de l'aide antérieure aurait pu prévenir tout risque d'effet cumulatif des deux mesures et toute distorsion de la concurrence.
(29)
L'Italie a été invitée à plusieurs reprises à prendre cet engagement, mais elle s'y est refusée.
(30)
Ainsi donc, l'effet cumulatif des deux aides subsiste et la Commission ne peut l'évaluer correctement. À ce stade, l'aide notifiée ne pourrait donc être déclarée compatible avec le marché commun.
(31)
Ni l'Italie ni la bénéficiaire n'ont dissipé les doutes qui ont amené à la décision d'ouverture de la procédure. L'Italie n'a pas répondu à la lettre qui lui annonçait l'ouverture de la procédure et l'AEM Torino n'a fourni aucune information.
(32)
Les motifs qui ont amené la Commission à ouvrir la procédure n'ont fait l'objet d'aucune contestation. La mesure constitue une aide qui peut être déclarée compatible sur la base de la méthode relative aux coûts échoués. Toutefois, en raison du cumul possible avec une aide antérieure que la bénéficiaire n'a pas remboursée, la Commission n'est pas en mesure de contrôler l'effet combiné des deux aides.
(33)
L'Italie n'a fourni aucune information qui permettrait à la Commission d'évaluer le cumul potentiel. En outre, la procédure de récupération a été particulièrement lente et difficile. La Commission a donc décidé, le 19 janvier 2005, de saisir la Cour de justice sur la base de l'article 88, paragraphe 2, du traité CE, afin d'assurer l'exécution immédiate et effective de la décision 2003/193/CE.
(34)
Le 1er juin 2006, la Cour a jugé (8) que, en n'adoptant pas dans le délai fixé toutes les mesures qui s'imposent pour le remboursement de l'aide déclarée illégale et incompatible avec le marché commun, l'Italie n'a pas respecté les obligations qui lui incombent en vertu du traité.
(35)
Il appartient à la Commission de faire en sorte que la nouvelle aide ne soit versée que lorsqu'on pourra exclure tout risque de cumul ou lorsque l'AEM Torino aura remboursé intégralement l'aide illégale et incompatible dont elle a bénéficié.
(36)
En conséquence, la Commission doit veiller strictement à ce que ladite condition soit respectée intégralement.
(37)
Par conséquent, l'Italie n'est autorisée à consentir la nouvelle aide qu'après avoir présenté à la Commission la preuve qu'elle a récupéré auprès de l'AEM Torino l'intégralité de l'aide antérieure.
(38)
Au vu de ce qui précède, la Commission confirme son évaluation selon laquelle la mesure notifiée, concernant une aide pour des coûts irrécupérables que l'Italie entend accorder à l'AEM Torino, doit être considérée comme une aide compatible avec le traité CE.
(39)
Toutefois, l'enquête effectuée confirme que la Commission n'est pas en mesure de contrôler si l'effet combiné de la nouvelle aide et de l'aide antérieure illégale et incompatible entraîne une distorsion indue de la concurrence qui pourrait être contraire au traité CE.
(40)
En conséquence, sur la base de l'article 7, paragraphe 4, du règlement 659/99 (9), la Commission conclut que l'aide notifiée ne pourra être versée à la bénéficiaire tant que celle-ci n'aura pas remboursé l'aide antérieure illégale et incompatible.
(41)
Enfin, avant de verser l'aide en cause, l'Italie doit présenter à la Commission la preuve que l'AEM Torino a remboursé intégralement l'aide reçue antérieurement,
A ARRETÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
L'aide que l'Italie entend accorder à l'AEM Torino pour les coûts irrécupérables, d'un montant égal à 16,338 Mio EUR, est compatible avec le marché commun, sous réserve du respect des conditions mentionnées à l'article 2.
Article 2
L'aide visée à l'article 1er ne peut être consentie avant que l'Italie n'ait présenté à la Commission la preuve que l'AEM Torino n'est pas bénéficiaire de l'aide antérieure accordée dans le cadre du régime en faveur des «municipalizzate», déclarée illégale et incompatible avec le traité par la décision 2003/193/CE, ou la preuve que l'AEM Torino a remboursé avec les intérêts l'aide antérieure obtenue dans le cadre du régime précité.
Article 3
L'Italie informe la Commission, dans un délai de deux mois à compter de la notification de la présente décision, les mesures prises pour s'y conformer.
Article 4
La République italienne est destinataire de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 8 novembre 2006.