Rozhodnutí Rady
ze dne 25. dubna 2002
o schválení Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu jménem Evropského společenství a o společném plnění závazků z něj vyplývajících
(2002/358/ES)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Konečným cílem Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen "úmluva"), schválené jménem Společenství rozhodnutím Rady 94/69/ES ze dne 15. prosince 1993 o uzavření Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu [3], je dosáhnout stabilizace koncentrací skleníkových plynů v atmosféře na úrovni, která by zabránila nebezpečnému narušení klimatického systému lidskou činností.
(2) Konference stran úmluvy došla na svém prvním zasedání k závěru, že závazek hospodářsky rozvinutých zemí usilovat, společně či jednotlivě, aby do roku 2000 byla dosažena úroveň emisí oxidu uhličitého a jiných skleníkových plynů, které nespadají pod kontrolu Montrealského protokolu k Úmluvě o ochraně ozónové vrstvy, z roku 1990 nepostačuje k dosažení dlouhodobého cíle úmluvy, kterým je zabránit nebezpečnému narušení klimatického systému lidskou činností. Konference se dále dohodla na zahájení procesu, který by prostřednictvím přijetí protokolu nebo jiného právního nástroje umožnil uskutečnění vhodných opatření pro období po roce 2000 [4].
(3) Výsledkem tohoto procesu bylo přijetí Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu (dále jen "protokol") dne 11. prosince 1997 [5].
(4) Na svém čtvrtém zasedání rozhodla konference stran úmluvy o přijetí Akčního plánu z Buenos Aires za účelem dosažení shody na provádění klíčových prvků protokolu během šestého zasedání konference stran [6].
(5) Při pokračování šestého zasedání konference stran úmluvy v Bonnu ve dnech 19. až 27. července 2001 byly schváleny hlavní prvky provádění Akčního plánu z Buenos Aires [7].
(6) Na sedmém zasedání v Marrákeši ve dnech 29. října až 10. listopadu 2001 schválila konference stran konsensem řadu rozhodnutí o provádění Bonnských dohod [8].
(7) Protokol je v souladu s článkem 24 otevřen k ratifikaci, přijetí nebo schválení pro státy a regionální organizace hospodářské integrace, které jej podepsaly.
(8) V článku 4 umožňuje protokol smluvním stranám společné plnění závazků podle článku 3 v rámci regionální organizace hospodářské integrace a společně s ní.
(9) Při podpisu protokolu dne 29. dubna 1998 v New Yorku prohlásilo Společenství, že společně se svými členskými státy splní v souladu s článkem 4 závazky podle čl. 3 odst. 1 protokolu.
(10) Na základě svého rozhodnutí plnit závazky společně v souladu s článkem 4 Kjótského protokolu jsou Společenství a členské státy na základě odstavce 6 uvedeného článku a v souladu s čl. 24 odst. 2 protokolu společně odpovědné za plnění kvantifikovaného závazku Společenství na snížení emisí ve smyslu čl. 3 odst. 1 protokolu. V důsledku toho jsou členské státy v souladu s článkem 10 Smlouvy o založení Evropského společenství povinny, jednotlivě i společně, přijmout veškerá vhodná obecná i zvláštní opatření k plnění závazků, které jsou důsledkem činnosti orgánů Společenství, včetně kvantifikovaného závazku Společenství na snížení emisí vyplývajícího z protokolu, usnadňovat plnění tohoto závazku a zdržet se jakýchkoli opatření, jež by mohla ohrozit jeho plnění.
(11) Právní základ jakéhokoli dalšího rozhodnutí, kterým Společenství v budoucnu přijme závazky na snižování emisí, bude určen obsahem a účinkem daného rozhodnutí.
(12) V závěrech ze dne 16. června 1998 se Rada shodla na výši příspěvků jednotlivých členských států k plnění celkového závazku Společenství na snížení emisí [9]. Některé členské státy vyjádřily předpoklady, které mají vliv na hodnoty emisí výchozího roku a na společné a koordinované přístupy a opatření. Jednotlivé příspěvky členských států se liší, mimo jiné s ohledem na jejich očekávaný hospodářský růst, využívání energetických zdrojů a strukturu průmyslu. Rada se dále dohodla na zahrnutí podmínek dohody do rozhodnutí Rady o schválení protokolu Společenstvím. Podle čl. 4 odst. 2 protokolu je nutné, aby Společenství a jeho členské státy uvědomily sekretariát, zřízený článkem 8 úmluvy, o podmínkách takové dohody v den uložení svých listin o ratifikaci nebo schválení. Společenství a jeho členské státy jsou povinny přijmout opatření nezbytná, aby Společenství mohlo plnit své závazky vyplývající z protokolu, aniž je dotčena odpovědnost každého členského státu vůči Společenství a ostatním členským státům za plnění jeho vlastních závazků.
(13) Emise výchozího roku Společenství a jeho členských států nebudou stanoveny konečným způsobem, dokud protokol nevstoupí v platnost. Po konečném stanovení emisí výchozího roku a nejpozději před začátkem kontrolního období, stanoví Společenství a jeho členské státy tyto úrovně emisí v tunách ekvivalentu oxidu uhličitého postupem podle článku 8 rozhodnutí Rady 93/389/EHS ze dne 24. června 1993 o mechanismu sledování emisí CO2 a jiných skleníkových plynů ve Společenství [10].
(14) Evropská rada na zasedání v Göteborgu ve dnech 15. a 16. června 2001 znovu potvrdila odhodlání Společenství a členských států k plnění závazků vyplývajících z protokolu a konstatovala, že Komise připraví do konce roku 2001 návrh ratifikace, který Společenství a jeho členským státům umožní splnit jejich povinnost včas ratifikovat protokol;
(15) Evropská rada na zasedání v Laekenu ve dnech 14. a 15. prosince 2001 potvrdila odhodlání Unie dodržet závazky vyplývající z Kjótského protokolu a potvrdila svou vůli, aby protokol vstoupil v platnost před konáním světového summitu o trvale udržitelném rozvoji v Johannesburgu ve dnech 26. srpna až 4. září 2002.
(16) Opatření nezbytná k provádění tohoto rozhodnutí by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [11],
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Kjótský protokol k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu (dále jen "protokol"), podepsaný dne 29. dubna 1998 v New Yorku, se schvaluje jménem Evropského společenství.
Znění protokolu je obsaženo v příloze I.
Článek 2
Evropské společenství a jeho členské státy splní své závazky vyplývající z čl. 3 odst. 1 protokolu společně v souladu s článkem 4 protokolu a s plným ohledem na článek 10 Smlouvy o založení Evropského společenství.
Příloha II obsahuje kvantifikované závazky na omezení a snížení emisí přijaté Evropským společenstvím a jeho členskými státy pro účely stanovení úrovní emisí přidělených Společenství a jednotlivým členským státům pro první kontrolní období od roku 2008 do roku 2012.
Evropské společenství a jeho členské státy přijmou nezbytná opatření k dodržování úrovní emisí uvedených v příloze II a stanovených v souladu s článkem 3 tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Nejpozději do 31. prosince 2006 a postupem podle čl. 4 odst. 2 tohoto rozhodnutí stanoví Komise emisní údaje v tunách ekvivalentu oxidu uhličitého pro výchozí rok pro Společenství i pro jednotlivé členské státy, jakmile budou konečným způsobem stanoveny úrovně emisí pro výchozí rok a na základě kvantifikovaných závazků na omezení a snížení emisí uvedených v příloze II, s ohledem na metodiku odhadování antropogenních emisí ze zdrojů a snížení z propadů ve smyslu čl. 5 odst. 2 protokolu a na způsoby výpočtu přiděleného množství podle čl. 3 odst. 7 a 8 protokolu.
Množství přidělené Evropskému společenství a každému členskému státu odpovídá úrovni emisí stanovené pro něj v souladu s tímto článkem.
Článek 4
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 8 rozhodnutí 93/389/EHS.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 5
1. Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné k oznámení tohoto rozhodnutí jménem Evropského společenství sekretariátu Rámcové dohody OSN o změně klimatu v souladu s čl. 4 odst. 2 protokolu.
2. Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné v souladu s čl. 24 odst. 1 protokolu k uložení jménem Evropského společenství v den oznámení uvedeného v odstavci 1 u generálního tajemníka OSN listiny o schválení, aby Společenství vyjádřilo souhlas s tím, že je protokolem vázáno.
3. Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné k uložení prohlášení o způsobilosti obsažené v příloze III jménem Evropského společenství, v souladu s čl. 24 odst. 3 protokolu v den oznámení uvedeného v odstavci 1.
Článek 6
1. V souladu s čl. 4 odst. 2 protokolu uvědomí členské státy současně s uložením svých listin o jeho ratifikaci nebo schválení svým jménem sekretariát Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu o tomto rozhodnutí.
2. Členské státy usilují o přijetí opatření nezbytných, aby jejich listiny o ratifikaci nebo schválení byly uloženy současně s listinami Společenství a ostatních členských států, a to nejpozději do 1. června 2002.
3. Nejpozději do 1. dubna 2002 uvědomí členské státy Komisi o svých rozhodnutích o ratifikaci nebo schválení protokolu, nebo případně o předpokládaném dni splnění potřebných postupů. Komise určí ve spolupráci s členskými státy den pro společné uložení těchto listin o ratifikaci nebo schválení.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Lucemburku dne 25. dubna 2002.
Décision du Conseil
du 25 avril 2002
relative à l'approbation, au nom de la Communauté européenne, du protocole de Kyoto à la convention-cadre des Nations unies sur les changements climatiques et l'exécution conjointe des engagements qui en découlent
(2002/358/CE)
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 175, paragraphe 1, en liaison avec l'article 300, paragraphe 2, premier alinéa, première phrase, et paragraphe 3, premier alinéa,
vu la proposition de la Commission(1),
vu l'avis du Parlement européen(2),
considérant ce qui suit:
(1) La convention-cadre des Nations unies sur les changements climatiques (ci-après dénommée "la convention"), approuvée au nom de la Communauté par la décision 94/69/CE du Conseil du 15 décembre 1993 concernant la conclusion de la convention-cadre des Nations unies sur les changements climatiques(3), a pour objectif ultime de stabiliser les concentrations de gaz à effet de serre dans l'atmosphère à un niveau qui empêche toute perturbation anthropique dangereuse du système climatique.
(2) Lors de sa première session, la conférence des parties à la convention a constaté que l'engagement pris par les pays industrialisés de ramener, au plus tard en l'an 2000, individuellement ou conjointement, leurs émissions de dioxyde de carbone et d'autres gaz à effet de serre non réglementés par le protocole de Montréal à la convention pour la protection de la couche d'ozone à leurs niveaux de 1990 ne permettrait pas d'atteindre l'objectif ultime de la convention, qui est d'empêcher toute perturbation anthropique dangereuse du système climatique. La convention a décidé par ailleurs d'entamer un processus permettant de prendre des mesures appropriées pour la période qui débutera après 2000, grâce à l'adoption d'un protocole ou d'un autre instrument juridique(4).
(3) Ce processus a abouti à l'adoption, le 11 décembre 1997, du protocole de Kyoto à la convention-cadre des Nations unies sur les changements climatiques (ci-après dénommé "protocole")(5).
(4) Lors de sa quatrième session, la conférence des parties à la convention a décidé d'adopter le plan d'action de Buenos Aires afin de parvenir, lors de sa sixième session, à un accord sur la mise en oeuvre des principaux éléments du protocole(6).
(5) Les éléments essentiels de la mise en oeuvre du plan d'action de Buenos Aires ont été approuvés par consensus lors de la reprise de la sixième session de la conférence des parties, qui a eu lieu à Bonn du 19 au 27 juillet 2001(7).
(6) Une série de décisions mettant en oeuvre les accords de Bonn ont été adoptées par consensus lors de la septième session de la Conférence des parties, qui s'est tenue à Marrakech du 29 octobre au 10 novembre 2001(8).
(7) En vertu de son article 24, le protocole est ouvert à la ratification, l'acceptation ou l'approbation des États et des organisations régionales d'intégration économique qui l'ont signé.
(8) En vertu de son article 4, le protocole permet aux parties de remplir conjointement leurs engagements prévus à l'article 3, dans le cadre d'une organisation régionale d'intégration économique et en concertation avec elle.
(9) Lors de la signature du protocole le 29 avril 1998 à New York, la Communauté a déclaré qu'elle-même et ses États membres rempliraient conjointement, conformément à l'article 4, leurs engagements respectifs prévus par l'article 3, paragraphe 1.
(10) En décidant de remplir conjointement leurs engagements conformément à l'article 4 du protocole, la Communauté et les États membres sont, en vertu du paragraphe 6 de cet article et conformément à l'article 24, paragraphe 2, du protocole, conjointement responsables de l'exécution de l'engagement chiffré en matière de réduction des émissions auquel la Communauté a souscrit au titre de l'article 3, paragraphe 1, du protocole. Par conséquent, et conformément à l'article 10 du traité instituant la Communauté européenne, les États membres sont tenus, à titre individuel et collectif, de prendre toutes les mesures générales ou particulières propres à assurer l'exécution des obligations résultant d'un acte des institutions de la Communauté, y compris l'engagement chiffré en matière de réduction des émissions souscrit par la Communauté en vertu du protocole, de faciliter l'exécution de cet engagement et de s'abstenir de toute mesure susceptible de mettre en péril l'exécution de cet engagement.
(11) La base juridique de toute décision ultérieure concernant l'approbation par la Communauté d'engagements futurs en matière de réduction des émissions sera déterminée par la teneur et les effets de cette décision.
(12) Le Conseil est parvenu à un accord concernant les contributions de chaque État membre à l'exécution de l'engagement global de la Communauté en matière de réduction, qu'il a définies dans ses conclusions du 16 juin 1998(9). Certains États membres ont fait connaître leurs hypothèses en ce qui concerne les émissions de l'année de référence et les politiques et mesures communes et coordonnées. Les contributions sont différenciées afin de tenir compte, entre autres, des perspectives de croissance économique, de la ventilation des différentes formes d'énergie et de la structure industrielle dans chaque État membre. Le Conseil a également décidé que les termes de l'accord figureraient dans la décision du Conseil relative à l'approbation du protocole par la Communauté. L'article 4, paragraphe 2, du protocole fait obligation à la Communauté et ses États membres de notifier au secrétariat, institué par l'article 8 de la convention, les termes de cet accord à la date du dépôt de leurs instruments de ratification ou d'approbation. La Communauté et ses États membres sont tenus de prendre les mesures nécessaires pour que la Communauté puisse remplir les obligations qui lui incombent en vertu du protocole, sans préjudice de la responsabilité de chaque État membre vis-à-vis de la Communauté et des autres États membres pour ce qui concerne l'exécution de ses propres engagements.
(13) Les émissions de la Communauté et de ses États membres pour l'année de référence ne seront pas établies de manière définitive avant l'entrée en vigueur du protocole. Lorsque ces émissions de l'année de référence seront définitivement établies et au plus tard avant le début de la période d'engagement, la Communauté et ses États membres détermineront ces quantités d'émissions en termes de tonnes équivalent-dioxyde de carbone conformément à la procédure prévue à l'article 8 de la décision 93/389/CEE du Conseil du 24 juin 1993 relative à un mécanisme de surveillance des émissions de CO2 et des autres gaz à effet de serre dans la Communauté(10).
(14) Le Conseil européen réuni à Göteborg les 15 et 16 juin 2001 a réaffirmé la détermination de la Communauté et des États membres de tenir les engagements pris dans le cadre du protocole et annoncé que la Commission élaborerait, avant la fin de 2001, une proposition en vue de sa ratification, ce qui permettrait à la Communauté et aux États membres d'honorer leur engagement de ratifier rapidement le protocole.
(15) Le Conseil européen de Laeken des 14 et 15 décembre 2001 a confirmé que l'Union est déterminée à respecter ses engagements découlant du protocole de Kyoto et confirme sa volonté de voir ce protocole entrer en vigueur avant le sommet mondial sur le développement durable de Johannesburg qui se tiendra du 26 août au 4 septembre 2002.
(16) Les mesures nécessaires pour la mise en oeuvre de la présente décision devraient être adoptées conformément à la décision 1999/468/CE du Conseil du 28 juin 1999 fixant les modalités de l'exercice des compétences d'exécution conférées à la Commission(11),
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Le protocole de Kyoto à la convention-cadre des Nations unies sur les changements climatiques (ci-après dénommé "protocole"), signé le 29 avril 1998 à New York, est approuvé au nom de la Communauté européenne.
Le texte du protocole figure à l'annexe I.
Article 2
La Communauté européenne et ses États membres remplissent conjointement les engagements qu'ils ont pris au titre de l'article 3, paragraphe 1, du protocole, conformément aux dispositions de son article 4 et dans le plein respect de l'article 10 du traité instituant la Communauté européenne.
Les engagements chiffrés en matière de limitation et de réduction des émissions convenus par la Communauté européenne et ses États membres afin de déterminer les quantités d'émissions attribuées respectivement à chacun d'eux pour la première période d'engagements chiffrés en matière de limitation et de réduction des émissions, allant de 2008 à 2012, figurent à l'annexe II.
La Communauté européenne et ses États membres prennent les mesures nécessaires pour respecter les quantités d'émissions mentionnées à l'annexe II, déterminées conformément à l'article 3 de la présente décision.
Article 3
Pour le 31 décembre 2006 au plus tard, et conformément à la procédure prévue à l'article 4, paragraphe 2, de la présente décision, la Commission détermine les quantités d'émissions attribuées respectivement à la Communauté et à chaque État membre en tonnes équivalent dioxyde de carbone, lorsque les émissions de l'année de référence sont définitivement établies et sur la base des engagements chiffrés en matière de limitation ou de réduction des émissions mentionnés à l'annexe II, en tenant compte des méthodologies d'estimation des émissions anthropiques par les sources et de l'absorption par les puits visées à l'article 5, paragraphe 2, du protocole et des modes de calcul des quantités attribuées énoncés à l'article 3, paragraphes 7 et 8, du protocole.
La quantité attribuée à la Communauté et à chaque État membre correspond, pour chacun, aux quantités respectives d'émissions déterminées conformément au présent article.
Article 4
1. La Commission est assistée par le comité institué par l'article 8 de la décision 93/389/CEE.
2. Dans le cas où il est fait référence au présent paragraphe, les articles 5 et 7 de la décision 1999/468/CE s'appliquent.
La période prévue à l'article 5, paragraphe 6, de la décision 1999/468/CE est fixée à trois mois.
3. Le comité adopte son règlement intérieur.
Article 5
1. Le président du Conseil est autorisé à désigner la ou les personnes habilitées à notifier la présente décision au nom de la Communauté européenne au secrétariat de la convention-cadre des Nations unies sur les changements climatiques, conformément à l'article 4, paragraphe 2, du protocole.
2. Le président du Conseil est autorisé à désigner la ou les personnes habilitées à déposer, au moment de la notification visée au paragraphe 1, l'instrument d'approbation auprès du secrétaire général des Nations unies, conformément à l'article 24, paragraphe 1, du protocole, à l'effet d'exprimer le consentement de la Communauté à être liée.
3. Le président du Conseil est autorisé à désigner la ou les personnes habilitées à déposer, au moment de la notification visée au paragraphe 1, la déclaration de compétence figurant à l'annexe III de la présente décision, conformément à l'article 24, paragraphe 3, du protocole.
Article 6
1. Lors du dépôt de leur instrument de ratification ou d'approbation du protocole, les États membres notifient, simultanément et en leur propre nom, la présente décision au secrétariat de la convention-cadre des Nations unies sur les changements climatiques, conformément à l'article 4, paragraphe 2, du protocole.
2. Les États membres s'efforcent de prendre les mesures nécessaires en vue de déposer leurs instruments de ratification ou d'approbation en même temps que ceux de la Communauté et des autres États membres et, dans toute la mesure du possible, au plus tard le 1er juin 2002.
3. Les États membres informent la Commission au plus tard le 1er avril 2002 de leur décision de ratifier ou d'approuver le protocole ou, selon les circonstances, de la date à laquelle les procédures devraient être menées à terme. En concertation avec les États membres, la Commission convient d'une date pour déposer les instruments d'approbation ou de ratification simultanément.
Article 7
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Luxembourg, le 25 avril 2002.