ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 14. prosince 2004,
kterým se mění rozhodnutí 2002/610/ES o režimu podpor, jejž hodlá zavést Francie ve prospěch zřizování nových linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost
(oznámeno pod číslem K(2004) 4519)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2008/714/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec uvedené smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) uvedené dohody,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Procesní přehled
(1)
Dne 30. ledna 2002 přijala Komise po formálním vyšetřovacím řízení rozhodnutí 2002/610/ES (1), kterým se za níže uvedených podmínek schvaluje režim podpor, jehož cílem je podpora zřizování linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost (dále jen „konečné rozhodnutí“). Ve 26. bodě odůvodnění konečného rozhodnutí je uvedeno, že Francie přijala procesní podmínky, které jsou zvláště omezující pro projekty podpory ve prospěch linky námořní dopravy uvnitř Společenství mezi francouzským přístavem a přístavem jiného členského státu, nikoli však pro projekty, jež se týkají námořního spojení mezi dvěma francouzskými přístavy.
(2)
Dne 18. listopadu 2004 požádaly francouzské orgány Komisi o změnu konečného rozhodnutí ve snaze zohlednit nová výhodnější ustanovení pokynů Společenství pro státní podpory v námořní dopravě (2) (dále jen „pokyny Společenství“).
1.2 Název opatření
(3)
Opatření uvedené v konečném rozhodnutí se označuje jako režim podpor ve prospěch zřizování nových linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost.
1.3 Cíle změn
(4)
Hlavním cílem navrhovaných změn je zohlednit nový právní rámec, který přinášejí nové pokyny Společenství v oblasti podpor na zřizování linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost, a zajistit, aby podmínky stanovené konečným rozhodnutím byly s těmito novými pravidly Společenství v oblasti státních podpor slučitelné.
(5)
Ve 26. bodě odůvodnění konečného rozhodnutí je uvedeno, že „ve snaze zaručit při výběru projektů transparentnost a rovné zacházení s provozovateli se francouzské orgány zavázaly dodržovat tento postup:
a)
pravidelně bude zveřejňována výzva k vyjádření zájmu (například na počátku každého kalendářního roku), a to formou oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie, ve kterém budou uvedeny podmínky režimu podpory, stanovený postup a kritéria výběru kandidátů;
b)
v případě projektů týkajících se spojení mezi francouzským přístavem a přístavem v jiném členském státě bude v Úředním věstníku Evropské unie zveřejněno oznámení o záměru, ve kterém bude uveden cíl projektu a strop navrhované podpory. Tímto oznámením budou zainteresované strany vyzvány, aby se vyjádřily do patnácti pracovních dnů. Vznese-li některá z těchto stran vůči návrhu podpory odůvodněnou námitku, bude návrh podpory třeba předložit Komisi k předchozímu schválení.“
(6)
Zavádění postupů stanovených zejména v písmenu b) tohoto bodu odůvodnění je podle francouzských orgánů příliš zdlouhavé a zdá se, že škodí dobrému průběhu takových projektů.
2. PODROBNÝ POPIS ZMĚNY
(7)
Francouzské orgány si přejí konečné rozhodnutí změnit tak, aby zohlednilo kapitolu 10 pokynů Společenství, která se zabývá podporami ve prospěch linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost.
3. HODNOCENÍ NAVRHOVANÝCH ZMĚN
3.1 Ustanovení nových pravidel Společenství
(8)
Komise především konstatuje, že předchozí pokyny Společenství (3), které platily ode dne přijetí konečného rozhodnutí, nestanoví žádné zvláštní pravidlo pro podpory ve prospěch zřizování linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost. Bylo tedy logické, že Komise v konečném rozhodnutí definovala konkrétní pravidla ad hoc ve snaze schválit zvláštní francouzský režim, jehož cílem bylo zřizování linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost podporovat.
(9)
Komise rovněž poznamenává, že mezitím přijala nové pokyny Společenství, které nyní stanoví rámec státních podpor ve prospěch zřizování linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost stejně jako cíle, jež sleduje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1382/2003 ze dne 22. července 2003 o poskytování finanční pomoci Společenství za účelem zlepšení vlivu systému nákladní dopravy na životní prostředí („Program Marco Polo“) (4), které bylo rovněž přijato po konečném rozhodnutí.
(10)
V kapitole 10 nových pokynů Společenství jsou jednotlivé podpory ve prospěch linek na krátkou vzdálenost pokládány za slučitelné se společným trhem, pokud splňují tyto podmínky:
„-
trvání podpory nesmí překročit tři roky a jejím cílem musí být financování námořní služby, která spojuje přístavy umístěné na území členských států;
-
povaha služby musí umožňovat, aby silniční doprava (zejména zboží) mohla být zcela nebo částečně nahrazena námořní dopravou, aniž by námořní doprava byla odkloněna v rozporu se společným zájmem;
-
podpora musí být zaměřena na provádění podrobného projektu, jehož dopad na životní prostředí byl předem stanoven, který se týká nové trasy nebo zlepšení služeb na stávající trase a který případně sdružuje více majitelů plavidel; stejná linka nemůže být předmětem více než jednoho financovaného projektu a tento projekt nesmí být obnoven, prodloužen ani opakován;
-
cílem podpory musí být pokrytí nákladů na provozování uvedené služby do výše 30 % (5) nebo financování nákupu překládkových zařízení na poskytování předpokládané služby do výše 10 % uvedených investic;
-
podpora na provádění projektu musí být poskytnuta na základě transparentních kritérií uplatňovaných vůči majitelům plavidel usazeným ve Společenství nediskriminujícím způsobem. Za běžných podmínek musí být podpora poskytnuta na projekt vybraný orgány členského státu prostřednictvím nabídkového řízení v souladu s platnými předpisy Společenství;
-
služba, která je předmětem projektu, musí být komerčně životaschopná i po uplynutí období, v jehož průběhu je způsobilá pro veřejnou podporu;
-
podporu nelze kumulovat s vyrovnávacími platbami za závazek veřejné služby (závazky nebo smlouvy).“
(11)
Komise především poznamenává, že nové pokyny Společenství nerozlišují mezi tím, zda linka, na niž se podpora poskytuje, spojuje dva přístavy různých členských států nebo jednoho členského státu. Komise se domnívá, že pro rozdíl mezi těmito dvěma situacemi, který je vyložen ve 26. bodě odůvodnění konečného rozhodnutí, již není objektivní důvod.
(12)
Komise se mimo jiné domnívá, že pokyny Společenství nebrání tomu, aby členský stát zavedl režim podpor ve prospěch linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost, pokud jednotlivé podpory poskytnuté v rámci tohoto režimu splňují výše uvedené podmínky.
3.2 Důsledky uplatňování konečného rozhodnutí bez provedení změn
(13)
Možnost spočívající v neprovedení změn konečného rozhodnutí by na jedné straně vedla k tomu, že by Francie mohla zavést jednotlivé podpory na linky mezi francouzskými přístavy za výhodnějších podmínek, než jaké stanoví nové pokyny Společenství, a na druhé straně k tomu, že by Francii byly formálními postupy podle 26. bodu odůvodnění konečného rozhodnutí uloženy sankce za realizaci projektů linek mezi francouzským přístavem a přístavem jiného členského státu. Nejenže již neexistuje důvod, aby tyto formální postupy byly v nových pokynech Společenství zachovány, ale zároveň by Francii postavily do nerovné situace oproti ostatním státům, které by nyní na základě nových pokynů Společenství chtěly režimy podpor nebo jednotlivých podpor ad hoc poskytnout na linky na krátkou vzdálenost, jež je spojují s jejich sousedy.
(14)
Podle čl. 88 odst. 1 Smlouvy o ES má Komise také povinnost průběžně zkoumat existující režimy podpor. Za tímto účelem musí ověřit, zda se pravidla v otázce státních podpor uplatňují jednotně na všechny stávající režimy v členských státech. Zejména jim navrhuje vhodná opatření, která vyžaduje postupný rozvoj nebo fungování společného trhu, vstoupí-li v platnost přísnější předpisy Společenství. Komise by naopak v souladu s jedním ze svých předchozích podmínečných konečných rozhodnutí nemohla dále omezovat režim jednoho členského státu, pokud by stejně neomezila i ostatní členské státy, které by zavedly podobné režimy.
3.3 Výhoda změny
(15)
Možnost spočívající v provedení změn konečného rozhodnutí by vedla k předpokladu, že nové pokyny Společenství budou na stávající režim Francie ve prospěch zřizování linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost uplatněny ještě před datem stanoveným Komisí v nových pokynech Společenství, tedy před 30. červnem 2005, a členské státy tak pomocí vhodných opatření uvedou v soulad s novými předpisy Společenství všechny své stávající režimy.
4. ZÁVĚRY
(16)
Komise dospěla k závěru, že rozhodnutí 2002/610/ES by mělo být změněno. Navrhovaná změna umožní Francii přizpůsobit svůj režim ustanovením podle nových pokynů Společenství v otázce linek námořní dopravy mezi francouzským přístavem a přístavem jiného členského státu a dále umožní předložit projekty podpor ve prospěch linek námořní dopravy mezi dvěma francouzskými přístavy za podmínek stanovených v nových pokynech Společenství. Z obecnějšího pohledu tato změna povede k tomu, že Francie zavede svůj režim za stejných podmínek, které na základě uvedených pokynů uplatňují i všechny ostatní členské státy,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
V článku 1 rozhodnutí 2002/610/ES se doplňuje nový třetí pododstavec, který zní:
„Francie podmíní poskytování jednotlivých podpor v rámci tohoto režimu tak, aby dodržovala ustanovení kapitoly 10 pokynů Společenství o státních podporách v námořní dopravě (6).
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 14. prosince 2004.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 14 décembre 2004
modifiant la décision 2002/610/CE concernant le régime d’aide que la France envisage de mettre à exécution en faveur du lancement de nouvelles lignes de transport maritime à courte distance
[notifiée sous le numéro C(2004) 4519]
(Le texte en langue française est le seul faisant foi.)
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2008/714/CE)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 88, paragraphe 2, premier alinéa,
vu l’accord sur l’Espace économique européen, et notamment son article 62, paragraphe 1, point a),
considérant ce qui suit:
1. LA PROCÉDURE
1.1. Aperçu procédural
(1)
Le 30 janvier 2002, la Commission a adopté, après une procédure formelle d’examen, la décision 2002/610/CE (1) approuvant, sous certaines conditions exposées ci-après, un régime d’aides pour promouvoir le démarrage de lignes maritimes à courte distance, décision ci-après dénommée «décision finale». La décision finale fait état, à son considérant 26, de l’acceptation par la France de conditions de nature procédurale, qui sont particulièrement contraignantes pour les projets d’aide en faveur d’une ligne maritime intracommunautaire entre un port français et un port d’un autre État membre et non pour ceux concernant des liaisons maritimes entre deux ports français.
(2)
Le 18 novembre 2004, les autorités françaises ont demandé à la Commission de modifier la décision finale pour tenir compte des nouvelles dispositions plus favorables des orientations communautaires sur les aides d’État au transport maritime (2), ci-après dénommées «orientations communautaires».
1.2. Titre de la mesure
(3)
La mesure visée par la décision finale s’intitule: régime d’aides en faveur du lancement de nouvelles lignes de transport maritime à courte distance.
1.3. Objectifs des modifications
(4)
L’objectif principal des modifications proposées est de prendre en compte le nouveau cadre juridique qu’offrent les orientations communautaires en ce qui concerne les aides pour le démarrage de lignes maritimes à courte distance et de rendre les conditions imposées par la décision finale compatibles avec ces nouvelles règles communautaires en matière d’aides d’État.
(5)
Le considérant 26 de la décision finale indique que, «s’agissant de garantir la transparence et l’égalité de traitement des opérateurs dans le cadre de la procédure de sélection des projets, les autorités françaises se sont engagées à respecter les procédures suivantes:
a)
un appel de manifestations d’intérêt sera lancé périodiquement (au début de chaque année civile par exemple) sous la forme d’un avis publié au Journal officiel des Communautés européennes, précisant les modalités du régime d’aide, la procédure à suivre et les critères de choix des candidats;
b)
pour les projets de liaison entre un port français et un port d’un autre État membre, une publication d’intention sera insérée au Journal officiel des Communautés européennes, précisant l’objet du projet et le plafond de l’aide envisagée. Cet avis invitera les parties intéressées à se manifester dans un délai de quinze jours ouvrables. En cas d’opposition motivée d’une de ces parties, le projet d’aide devra être notifié à la Commission pour autorisation préalable.»
(6)
Les procédures visées notamment au point b) de ce considérant s’avèrent, selon les autorités françaises, particulièrement longues à mettre en œuvre et, partant, se révèlent préjudiciables au bon déroulement de tels projets.
2. DESCRIPTION DÉTAILLÉE DE LA MODIFICATION
(7)
Les autorités françaises souhaitent que la décision finale soit modifiée pour qu’elle puisse refléter le chapitre 10 des orientations communautaires, chapitre traitant des aides en faveur des lignes maritimes à courte distance.
3. APPRÉCIATION DES MODIFICATIONS PROPOSÉES
3.1. Dispositions des nouvelles règles communautaires
(8)
La Commission note tout d’abord que les orientations communautaires précédentes (3), qui étaient applicables lors de l’adoption de la décision finale, ne prévoyaient aucune règle particulière pour les aides en faveur du démarrage de lignes maritimes de courte distance. Il n’était donc pas illogique que la Commission définît, dans la décision finale, des règles particulières ad hoc pour approuver le régime spécifique français visant à favoriser le démarrage de lignes maritimes à courte distance.
(9)
La Commission note également qu’entre-temps elle a adopté de nouvelles orientations communautaires et que ces dernières prévoient désormais un encadrement des aides d’État en faveur du démarrage de lignes maritimes à courte distance, à l’instar des objectifs poursuivis par le règlement (CE) no 1382/2003 du Parlement européen et du Conseil du 22 juillet 2003 concernant l’octroi d’un concours financier communautaire visant à améliorer les performances environnementales du système de transport de marchandises («programme Marco Polo») (4), qui a été adopté également postérieurement à la décision finale.
(10)
Les nouvelles orientations communautaires considèrent, à leur chapitre 10, les aides individuelles en faveur des lignes à courte distance comme compatibles avec le marché commun dès lors qu’elles respectent les conditions suivantes:
«-
l’aide doit avoir une durée qui ne dépasse pas trois ans et doit avoir pour objet le financement d’un service maritime reliant des ports situés sur le territoire des États membres,
-
le service doit être de nature à permettre que des transports (pour l’essentiel de marchandises) effectués par route soient en tout ou en partie effectués par voie maritime, sans détournement de transport maritime contraire à l’intérêt commun,
-
l’aide doit viser la mise en œuvre d’un projet détaillé, ayant un impact environnemental préétabli, concernant une nouvelle route, ou l’amélioration des services sur une route existante, associant plusieurs armateurs si nécessaire, la même ligne ne pouvant pas faire l’objet de plus d’un projet financé, et ce dernier ne pouvant pas être reconduit, prorogé ou répété,
-
l’aide doit avoir pour objet de couvrir les coûts d’exploitation du service en question à concurrence de 30 % (5), ou de financer l’achat d’équipements de transbordement pour la fourniture du service envisagé, à concurrence de 10 % desdits investissements,
-
l’aide pour la mise en œuvre du projet doit être accordée sur la base de critères transparents appliqués de façon non discriminatoire vis-à-vis des armateurs établis dans la Communauté. Normalement, l’aide doit être accordée à un projet sélectionné par les autorités de l’État membre au moyen d’un appel d’offres conformément aux règles communautaires applicables,
-
le service faisant l’objet du projet doit être de nature à être commercialement viable après la période durant laquelle il est éligible à l’aide publique,
-
l’aide ne doit pas être cumulée avec des compensations de service public (obligations ou contrats).»
(11)
En particulier, la Commission note que les nouvelles orientations communautaires ne font aucune distinction selon que la ligne aidée joint deux ports de deux États membres différents ou du même État membre. La Commission estime que la distinction entre les deux types de situation, exposée au considérant 26 de la décision finale, n’a plus de raison objective d’être maintenue.
(12)
La Commission considère par ailleurs que les orientations communautaires ne s’opposent pas à ce qu’un État membre mette en œuvre un régime d’aides an faveur de lignes maritimes à courte distance, dès lors que les aides individuelles octroyées dans le cadre de ce régime remplissent les conditions précitées.
3.2. Conséquences de l’application de la décision finale sans modification
(13)
L’option consistant à ne pas modifier la décision finale conduirait, d’une part, à permettre à la France de mettre en œuvre des aides individuelles pour des lignes entre ports français dans des conditions plus favorables que celles prévues par les nouvelles orientations communautaires et, d’autre part, à pénaliser la France dans la mise en place de projets de lignes entre un port français et un port d’un autre État membre au travers des procédures formelles visées au considérant 26 de la décision finale. Non seulement ces procédures formelles n’ont plus lieu d’être à la lumière des nouvelles orientations communautaires, mais encore elles mettraient la France dans une situation d’inégalité par rapport à d’autres États qui souhaiteraient désormais octroyer, sur la base des nouvelles orientations communautaires, des régimes d’aides ou des aides individuelles ad hoc pour des lignes à courte distance avec leurs voisins.
(14)
En effet, en vertu de l’article 88, paragraphe 1, du traité, la Commission se doit aussi de procéder à l’examen permanent des régimes existants. À ce titre, elle doit vérifier que les règles en matière d’aides d’État s’appliquent de manière uniforme à tous les régimes existants dans les États membres. En particulier, elle propose à ceux-ci les mesures utiles exigées par le développement progressif ou le fonctionnement du marché commun, lorsque des règles communautaires plus restrictives entrent en vigueur. À l’inverse, la Commission ne saurait maintenir, en vertu d’une de ses décisions finales conditionnelles antérieures, une contrainte sur un régime d’un État membre alors que les autres États membres qui mettraient en œuvre des régimes analogues ne seraient pas soumis à une telle contrainte.
3.3. Avantage de la modification
(15)
L’option consistant à modifier la décision finale permettrait d’anticiper l’application des nouvelles orientations communautaires au régime existant de la France en faveur du démarrage de lignes maritimes à courte distance, avant la date limite prévue par la Commission dans les nouvelles orientations communautaires, à savoir le 30 juin 2005, pour que, au titre de mesures utiles, les États membres mettent en conformité tous leurs régimes existants avec les nouvelles règles communautaires.
4. CONCLUSIONS
(16)
En conclusion, la Commission considère qu’il ya lieu de modifier la décision 2002/610/CE. La modification proposée permettra à la France d’aligner son régime sur les dispositions prévues par les nouvelles orientations communautaires pour ce qui concerne les lignes maritimes entre un port français et un port d’un autre État membre, et elle permettra également de soumettre les projets d’aides en faveur de lignes maritimes entre deux ports français aux conditions prévues par les nouvelles orientations communautaires. Plus généralement, cette modification aboutira à ce que la France mette en œuvre son régime dans des conditions identiques à celles qui prévalent, en vertu desdites orientations, dans tous les autres États membres,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
À l’article 1er de la décision 2002/610/CE, le troisième alinéa suivant est ajouté:
«La France conditionne l’octroi d’aides individuelles dans le cadre de ce régime au respect du chapitre 10 des orientations communautaires sur les aides d’État au transport maritime (6).
Article 2
La République française est destinataire de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 14 décembre 2004.