ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. března 2008
o zastavení antidumpingového řízení týkajícího se dovozů polyvinylalkoholu pocházejícího z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu a o uvolnění částek zajištěných formou uloženého prozatímního cla
(2008/227/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1)
Dne 19. prosince 2006 zveřejnila Komise oznámení (2) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozů polyvinylalkoholu (dále jen „PVA“) pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Tchaj-wanu. Dne 17. září 2007 Komise uložila nařízením (ES) č. 1069/2007 (3) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz PVA pocházejícího z ČLR. Co se týká Tchaj-wanu, nebyla uložena žádná prozatímní opatření.
(2)
Jak je uvedeno v 13. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2005 do 30. září 2006 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Co se týká trendů podstatných z hlediska posouzení újmy, Komise analyzovala údaje zahrnující období od 1. ledna 2003 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DALŠÍ POSTUP
(3)
Po rozhodnutí o uložení prozatímních antidumpingových cel na dovozy PVA pocházejícího z ČLR a neuložení těchto opatření na dovozy z Tchaj-wanu podalo několik zúčastněných stran písemné připomínky. Stranám, které o to požádaly, byla poskytnuta možnost ústního slyšení. Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním.
(4)
Komise provedla intenzivnější šetření s ohledem na aspekty zájmu Společenství a výjimečně povolila uživatelům z papírenského průmyslu, důležitého uživatelského odvětví, jež dosud nespolupracovalo, poskytnout odpovědi na dotazník pro uživatele.
(5)
Všem zúčastněným stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě hodlala Komise zastavit řízení týkající se dovozů PVA pocházejícího z ČLR a Tchaj-wanu a uvolnit částky zajištěné prozatímním clem. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutým informacím vyjádřit.
(6)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a na jejich základě byla zjištění odpovídajícím způsobem upravena.
C. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(7)
Týž uživatel ve Společenství, který je uveden v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, zopakoval a dále rozvinul svá tvrzení ohledně vyloučení určité jakosti z definice výrobků (dále jen „sporná jakost“), jež se nazývá „NMWD PVA s nízkým obsahem popela“ a která je pořizována mimo jiné z ČLR. Tento uživatel tvrdil, že i) Komise neuvedla dostatečné důvody pro předpoklad, že sporná jakost má stejné základní fyzikální a technické vlastnosti jako ostatní jakosti spadající do definice výrobku, a dále trval na tom, že ii) tato jakost má velmi specifické konečné použití. Kromě toho uvedl, že iii) sporná jakost je podle něj kopolymerem, a tudíž nespadá do definice výrobku.
(8)
Před podrobným projednáním tvrzení tohoto uživatele je nutno za prvé poznamenat, že obsah popela v PVA je nečistotou; čím je obsah popela nižší, tím je PVA čistší. Za druhé, pojem „PVA s nízkým obsahem popela“ je subjektivní. S ohledem na obsah popela neexistuje žádná obecně schválená norma, což znamená, že každý výrobce má svůj vlastní strop pro stanovení, zda má PVA nízký obsah popela či nikoliv. Bylo zjištěno, že v praxi to vede k značným rozdílům: mezi výrobci, jichž se týkalo šetření, by mohl strop pro PVA s nízkým obsahem popela kolísat od maximálního obsahu popela ve výši od 0,09 % do 0,5 %. Dotyčný uživatel by nepatřil k uživatelům, kteří obsah popela omezují nejvíce, tj. jeho strop pro obsah popela by ostatní zúčastněné strany pravděpodobně považovaly za poměrně vysoký.
(9)
Co se týká otázek nadnesených touto stranou a uvedených v 7. bodě odůvodnění, tyto záležitosti byly důkladně posouzeny a lze je shrnout takto.
i) Sporná jakost má odlišné základní fyzikální a technické vlastnosti
(10)
Je nutno připomenout, že základní fyzikální a technické vlastnosti dotčeného výrobku byly prozatímně vymezeny v 14. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. V tomto bodě odůvodnění je dotčený výrobek vymezen jako zvláštní druh pryskyřice s určitými technickými parametry. Parametry zmíněné v této definici výrobku a použité k rozlišování mezi dotčeným výrobkem a ostatními jakostmi PVA se týkají viskozity (3 mPas-61 mPas, měřené ve 4 % roztoku) a hydrolýzy (84,0 mol %-99,9 mol %).
(11)
Na všechny jakosti spadající do definice výrobku se někdy odkazuje jako na standardní jakosti, což znamená, že je všechny lze vyrábět na standardní lince pro výrobu PVA a že výrobní náklady jsou u těchto jakostí obdobné. Opak platí pro jakosti, které patří do stejného kódu KN, nikoliv však do definice výrobku: nelze je vyrábět na standardní lince pro výrobu PVA, vyžadují jinou výrobní technologii a dodatečné zařízení, a výrobní náklady mohou být proto velmi odlišné. Jakosti, které nepatří do definice výrobku, mají při srovnání s těmi, které patří do definice výrobku, rovněž velmi odlišné vlastnosti. Pokud jde o stupeň viskozity a hydrolýzy: i) jakostmi s nízkou viskozitou jsou PVA s nízkou molekulární hmotností, s nimiž se obtížně manipuluje, což vede mimo jiné k nízkému výnosu výroby, zatímco ii) jakosti s vysokou viskozitou, s nimiž se rovněž obtížně manipuluje, se používají pro povrchovou úpravu špičkového křídového papíru, což je velmi zvláštní druh uplatnění, při němž je nutno zamezit nežádoucím trhlinám, které se obvykle tvoří, iii) jakosti s vysokým stupněm hydrolýzy se používají rovněž zejména pro uvedené uplatnění a iv) jakosti PVA s nízkým stupněm hydrolýzy nejsou rozpustné ve vodě nebo s vodou vytvářejí nestálé roztoky. Tyto výrobky se v zásadě používají k výrobě suspenzního PVC a při vyšších teplotách přestanou být roztokem.
(12)
Uživatel uvedl, že při výrobě PVB pryskyřice, kterou potřebuje k výrobě své PVB fólie, má zásadní význam šest vlastností PVA. Kombinace parametrů pro těchto šest vlastností vede k tomu, že sporná jakost je v porovnání se všemi ostatními jakostmi PVA na trhu jedinečná. Při analýze tohoto tvrzení bylo skutečně zjištěno, že u některých uplatnění mohou být technické specifikace přísnější než u jiných. Zároveň však bylo zjištěno, že ve skutečnosti všechny jakosti, včetně jakostí výrobku pro běžné použití, které spadají do definice výrobku a na něž se někdy odkazuje jako na „standardní jakosti“, mají jedinečnou kombinaci vlastností. Podle požadovaného uplatnění se volí příslušná jakost. To platí nejen pro uplatnění dotyčného uživatele, ale i pro ostatní uplatnění. Toto tvrzení bylo proto nutno odmítnout.
ii) Sporná jakost má velmi specifická konečná použití
(13)
Dotyčný uživatel rovněž zpochybnil hodnocení Komise týkající se trhu uživatelů PVA a zejména tvrdil, že trh uživatelů PVB je velmi odlišný. V této souvislosti (jak již bylo uvedeno v prozatímním nařízení) zmíněný uživatel používal tuto jakost PVA k výrobě PVB, což je největší uplatnění ve Společenství, na něž připadá 25-29 % spotřeby PVA, a rovněž nejrychleji rostoucí uplatnění kvůli silnému růstu poptávky po PVB fóliích. Dále v dodavatelském řetězci šetření rovněž prokázalo, že se téměř 90 % PVB vyrobeného ve Společenství posléze používá k výrobě PVB fólií, což je rovněž uplatnění dotyčného uživatele (nejedná se však o jediného výrobce PVB fólií ve Společenství). Potvrzuje se proto, že (jak je uvedeno v 17. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) zvláštní použití této zúčastněné strany je pouze jedním z hlavních uplatnění, které vzhledem k jeho tržnímu významu nelze charakterizovat jako „nestandardní“.
(14)
Co se týká údajného specifického použití, dotyčný uživatel rovněž tvrdil, že spornou jakost není možno nahradit jinými modely, což dokládá toto specifické konečné použití. V tomto ohledu bylo za prvé zjištěno, že tento uživatel nenakupoval výhradně u dotyčného čínského výrobce a že měl několik alternativních zdrojů. V průběhu období šetření pořizoval u výrobce v ČLR méně než 5 % svých nákupů PVA, pro něž požadoval vyloučení. Zbývající nakoupené objemy byly pořízeny u tří jiných výrobců v různých zemích. Mimoto bylo zjištěno, že ačkoliv by většinu ostatních jakostí prodávaných na trhu Společenství skutečně nebylo možno použít jako alternativu sporné jakosti, samotnou spornou jakost lze použít také pro jiná uplatnění a tato jakost je na trhu Společenství k dispozici za ceny podobné cenám ostatních jakostí dovážených z ČLR. S ohledem na výše uvedené skutečnosti bylo nutno odmítnout tvrzení, že by spornou jakost nebylo možno nahradit.
iii) Sporná jakost je kopolymerem, nikoliv homopolymerem
(15)
Po uložení prozatímních opatření uživatel uvedl, že PVA s nízkým obsahem popela je kopolymer, nikoliv homopolymer. Toto tvrzení se zakládalo na skutečnosti, že obsahuje dvě základní složky. Tato otázka byla prověřena a bylo zjištěno, že PVA je výsledkem prvotní homopolymerní polymerizace. Následný proces hydrolýzy je však vždy neúplný (v rozmezí od 84,0 mol % do 99,9 mol %) a do té míry by bylo možno rovněž tvrdit, že PVA obsahuje dvě základní složky a lze na něj odkazovat jako na kopolymer.
(16)
Aby se zamezilo nedorozumění, považovalo se proto za vhodné objasnit definici výrobků stanovenou v prozatímním nařízení. Dotčený výrobek je proto s konečnou platností vymezen jako určité kopolymerní polyvinylalkoholy (PVA) založené na homopolymerní polymerizaci s viskozitou (měřenou ve 4 % roztoku) minimálně 3 mPas a maximálně 61 mPas a se stupněm hydrolýzy minimálně 84,0 mol % a maximálně 99,9 mol % obvykle kódu KN ex 3905 30 00 pocházející z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu.
D. DUMPING
1. Tchaj-wan
(17)
Pokud jde o Tchaj-wan, nebyla uložena žádná prozatímní opatření, jelikož (jak je uvedeno v 29. a 30. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) u dovozů dotčeného výrobku pocházejícího z Tchaj-wanu nebyl prozatímně zjištěn žádný dumping.
(18)
Jak je uvedeno v 30. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jediný spolupracující tchajwanský podnik, společnost Chang Chun Petrochemical Co. Ltd. (dále jen „CCP“) je jediným vyvážejícím výrobcem dotčeného výrobku na Tchaj-wanu a podle údajů Eurostatu jeho vývoz v průběhu období šetření představoval 100 % tchajwanského vývozu do ES.
(19)
Oba výrobci ve Společenství, Kuraray Europe GmbH a Celanese Chemicals Ibérica S.L., uvedli, že společnost CCP v období šetření ve skutečnosti prodávala za dumpingové ceny, a požadovali, aby Komise přehodnotila svá zjištění s ohledem na stanovení dumpingu pro společnost CCP.
1.1 Náklady na suroviny
(20)
Oba výrobci ve Společenství uvedli, že výrobní náklady společnosti CCP byly mnohem vyšší, než zjistila Komise, jelikož náklady na vinylacetátový monomer (dále jen „VAM“), který je hlavní surovinou používanou při výrobě PVA, byly podhodnoceny. V tomto ohledu zdůraznili, že dodavatelem VAM pro společnost CCP je společnost ve spojení. K doložení svých tvrzení předložil jeden výrobce ve Společenství studii o podnikání společnosti CCP týkajícím se PVA, kterou provedla poradenská společnost, jakož i publikace o mezinárodních cenách VAM.
(21)
Předložené informace byly přezkoumány. Ze srovnání cen VAM uvedených ve výše zmíněných publikacích a cen ověřených v průběhu řízení v Asii i v Evropě jednoznačně vyplývá, že ceny uvedené v těchto publikacích jsou nadhodnoceny. Mimoto se v samotných publikacích uvádí, že zveřejněné ceny jsou odhady, že skutečné ceny na trhu mohou být vyšší či nižší a že zveřejněné ceny by měly být použity jako indexy. Ačkoliv takovéto ceny lze použít ke sledování trendů v čase, nezdá se, že představují skutečné ceny.
(22)
Šetření mimoto prokázalo, že se prodeje VAM od spřízněného dodavatele pro společnost CCP uskutečnily za ceny, které odpovídají cenám, jež tento dodavatel účtuje nezávislým odběratelům, a že ceny zaplacené společností CCP za VAM odpovídají cenám hrazeným ostatními výrobci v Asii, zejména v Japonsku.
(23)
Náklady na VAM obsažené ve výše zmíněné studii byly mimoto založeny na vyšší míře spotřeby VAM, než byla skutečná spotřeba společnosti CCP. Vzhledem k tomu, že míra spotřeby VAM závisí na směsi plně a částečně hydrolyzovaného PVA, bylo zjištěno, že skutečná míra spotřeby VAM ve společnosti CCP odpovídá ověřené míře spotřeby ostatních výrobců v Asii i ve Společenství s přihlédnutím k příslušným směsím výrobků.
(24)
Z důvodů podrobně uvedených v 20. až 23. bodě odůvodnění byl proto vyvozen závěr, že náklady společnosti CCP na VAM nebyly podhodnoceny, a tvrzení týkající se této záležitosti byla tudíž odmítnuta.
1.2 Ostatní náklady
(25)
Na základě nákladů obsažených ve výše zmíněné studii jeden ze dvou výrobců ve Společenství tvrdil, že kromě VAM byly podhodnoceny i ostatní prvky nákladů společnosti CCP na výrobu PVA, např. náklady na veřejné služby, jiná výrobní režie a prodejní, správní a režijní náklady. K doložení odhadů nákladů uvedených ve studii však nebyly předloženy žádné konkrétní důkazy.
(26)
Skutečné údaje ověřené u společnosti CCP na místě byly znovu přezkoumány a bylo potvrzeno, že při výpočtu dumpingu byly použity správné náklady. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
1.3 Výpočet běžné hodnoty
(27)
Jeden výrobce ve Společenství uvedl, že by pro společnost CCP měla být běžná hodnota početně zjištěna pro všechny druhy výrobků, jelikož na tchajwanském trhu s PVA panuje zvláštní tržní situace vzhledem k uměle nízkým cenám, zejména v porovnání s cenovým rozpětím zveřejněným pro Asii, a rovněž proto, že se většina tchajwanského domácího prodeje v průběhu období šetření uskutečnila pro odběratele ve spojení.
(28)
Ve skutečnosti nejsou k dispozici žádné důkazy, na jejichž základě by bylo možno považovat tchajwanské ceny při prodeji na domácím trhu za uměle nízké. Zveřejněné ceny PVA jsou pouze cenovým rozpětím velmi obecné povahy uvedeným pro Asii (kromě Číny) jako celek, aniž by byly upřesněny skutečné jakosti nebo druhy výrobků, proto je nelze použít při srovnání cen pro Tchaj-wan. Na základě této skutečnosti nelze považovat tchajwanské ceny při prodeji na domácím trhu za uměle nízké. Co se týká údajné neexistence dostatečných domácích prodejů nezávislým odběratelům, potvrzuje se, že bylo zjištěno, že se prodej nezávislým odběratelům uskutečnil v dostatečném množství, aby bylo možno stanovit běžnou hodnotu.
(29)
Týž výrobce ve Společenství rovněž uvedl, že by vzhledem k údajné zvláštní tržní situaci kvůli uměle nízkým cenám PVA na tchajwanském trhu neměl být zisk použitý v početně zjištěných běžných hodnotách pro společnost CCP založen na ustanoveních čl. 2 odst. 6 základního nařízení.
(30)
Z důvodů uvedených v 28. bodě odůvodnění neexistuje žádný důvod, proč by zisk založený na ustanoveních čl. 2 odst. 6 základního nařízení nebyl vhodný pro početně zjištěné běžné hodnoty. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
(31)
Zúčastněným stranám byla sdělena výše uvedená zjištění a byla jim poskytnuta lhůta, během níž se mohly k těmto informacím vyjádřit. Výrobci ve Společenství ani žádná jiná zúčastněná strana nepředložili žádné dodatečné informace, které by změnily Komisí prozatímně stanovený dumping pro Tchaj-wan.
(32)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se potvrzuje, že dumpingové rozpětí stanovené pro Tchaj-wan je nižší než 2 %, vyjádřeno jako procento vývozní ceny, jak je uvedeno v 29. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Proto by v souladu s čl. 9 odst. 3 základního nařízení mělo být toto řízení s ohledem na dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z Tchaj-wanu ukončeno.
2. Čínská lidová republika (ČLR)
2.1 Tržní zacházení a individuální zacházení
(33)
Jelikož ohledně určení tržního zacházení a individuálního zacházení nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 31. až 39. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.2 Srovnatelná země
(34)
Oba výrobci ve Společenství, Kuraray Europe GmbH a Celanese Chemicals Ibérica S.L., zopakovali, že pro ČLR mělo být jako srovnatelná země vybráno Japonsko namísto Tchaj-wanu.
(35)
Tito výrobci uvedli, že by Japonsko bylo vhodnější srovnatelnou zemí než Tchaj-wan, jelikož hospodářská soutěž na japonském trhu s PVA je silnější než na tchajwanském trhu, poněvadž: i) na tchajwanském trhu má dominantní postavení jediný tchajwanský výrobce, společnost CCP, zatímco v Japonsku existují čtyři výrobci, ii) dovozy PVA, na něž se vztahuje šetření týkající se Tchaj-wanu, jsou omezené, a iii) domácí poptávka po obdobném výrobku je na Tchaj-wanu nízká.
(36)
Co se týká údajného dominantního postavení společnosti CCP na trhu na Tchaj-wanu, je nutno připomenout, že úroveň hospodářské soutěže je ovlivněna rovněž dovozy a že v tomto ohledu (jak je již uvedeno v 46. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) má Tchaj-wan z hlediska domácí spotřeby ve skutečnosti vyšší podíl dovozů (15 %) než Japonsko (3 %).
(37)
Pokud jde o tvrzení, že se dovozy PVA vztahují hlavně na výrobky, které nepatří do škály výrobků v rámci šetření, toto tvrzení nebylo doloženo dostatečnými důkazy, nebylo proto možné je přijmout.
(38)
Co se týká údajné omezené poptávky po obdobném výrobku na Tchaj-wanu, je nutno zdůraznit, že tchajwanský domácí trh s PVA překračuje 15 000 tun, přičemž se většinou jedná o obdobný výrobek. Ačkoliv jeden výrobce ve Společenství tvrdil, že ve skutečnosti existuje omezená poptávka, jelikož se většina prodejů společnosti CCP uskutečňuje pro odběratele ve spojení, při šetření byl potvrzen opak. Z těchto důvodů bylo tvrzení týkající se omezené poptávky po obdobném výrobku odmítnuto.
(39)
Z důvodů uvedených v 36. až 38. bodě odůvodnění bylo tvrzení o nedostatečné hospodářské soutěži na tchajwanském trhu odmítnuto.
(40)
Jeden výrobce ve Společenství uvedl, že pro trh ČLR je s ohledem na výrobu i prodej japonský trh s PVA mnohem reprezentativnější než Tchaj-wan. I když je tchajwanská výroba a domácí prodej nižší než výroba a domácí prodej v Japonsku, jsou přesto dostatečně významné, aby bylo možné provést srovnání s čínským PVA a jeho vývozem do ES.
(41)
Týž výrobce ve Společenství rovněž uvedl, že by Japonsko bylo vhodnější srovnatelnou zemí než Tchaj-wan, jelikož v Japonsku existují integrovaní i neintegrovaní výrobci PVA, stejně jako v ČLR. Je však důležité zmínit, že ačkoliv je pravda, že v ČLR existují oba typy výrobců, tchajwanský výrobce a jediný spolupracující a prověřený japonský výrobce mají integrované procesy výroby PVA. Tento aspekt nemůže být proto důležitý, pokud jde o upřednostnění Japonska před Tchaj-wanem.
(42)
Týž výrobce ve Společenství rovněž uvedl, že sortimentní skladba a uplatnění PVA na japonském trhu jsou srovnatelnější se sortimentní skladbou a uplatněním v ČLR. V tomto ohledu se potvrzuje, že sortimentní skladba a uplatnění na tchajwanském trhu jsou takové, aby byla zaručena odpovídající srovnatelnost mezi tchajwanským a čínským PVA, přičemž neexistují žádné důkazy, že by japonský PVA zajistil lepší srovnatelnost.
(43)
Pro stanovení spolehlivé běžné hodnoty je dále důležitým prvkem úroveň spolupráce ve vybrané zemi. V Japonsku při šetření spolupracoval pouze jeden ze čtyř výrobců obdobného výrobku, zatímco na Tchaj-wanu byly potřebné údaje k dispozici pro celou zemi vzhledem k tomu, že se šetření vztahovalo na Tchaj-wan. Tchajwanská společnost představovala mnohem vyšší podíl na domácím trhu než jediný spolupracující japonský výrobce, což umožnilo lépe posoudit běžnou hodnotu.
(44)
S ohledem na důvody uvedené v 36. až 43. bodě odůvodnění bylo odmítnuto tvrzení obou výrobců ve Společenství, že Japonsko je nejvhodnější srovnatelnou zemí pro ČLR, a potvrzuje se 40. až 46. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3 Běžná hodnota
(45)
Jeden výrobce ve Společenství uvedl, že by běžná hodnota srovnatelné země, Tchaj-wanu, měla být početně zjištěna pro všechny druhy výrobků a zisk použitý v početně zjištěné běžné hodnotě by neměl být založen na ustanoveních čl. 2 odst. 6 základního nařízení, jelikož na Tchaj-wanu panuje zvláštní tržní situace kvůli uměle nízkým cenám.
(46)
Z důvodů podrobně uvedených v 28. až 30. bodě odůvodnění byla tato tvrzení odmítnuta. Na základě těchto skutečností se potvrzuje 47. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.4 Vývozní cena
(47)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně vývozní ceny, potvrzuje se 48. až 50. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.5 Srovnání
(48)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně srovnání, potvrzuje se 51. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.6 Dumpingové rozpětí
(49)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně dumpingového rozpětí, potvrzuje se 52. a 53. bod odůvodnění prozatímního nařízení, podle nichž celostátní dumpingové rozpětí pro ČLR činí 10 %.
E. ÚJMA
1. Výroba ve Společenství a výrobní odvětví Společenství
(50)
Vzhledem k tomu, že nebyly v této věci předloženy žádné nové zásadní informace ani námitky, potvrzuje se 54. až 60. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Spotřeba Společenství
(51)
Při přezkumu statistických údajů Eurostatu a křížové kontrole s informacemi, které jsou dostupné z jiných zdrojů, se zdálo, že dovozy z USA uvedené v prozatímním nařízení byly podhodnoceny, zejména co se týká roku 2003 (viz 80. bod odůvodnění). Proto bylo rozhodnuto nahradit tyto údaje údaji z databáze vývozů USA. Po poskytnutí konečných informací bylo dále zjištěno, že údaje Eurostatu týkající se čínských dovozů PVA byly chybné a bylo třeba je opravit (viz 56. bod odůvodnění).
(52)
V souladu s tím byly údaje o spotřebě revidovány takto:
2003
2004
2005
OŠ
Spotřeba v tunách
143 515
154 263
166 703
166 755
Index (2003 = 100)
100
107
116
116
(53)
To ukazuje, že během posuzovaného období poptávka po dotčeném výrobku vzrostla o 16 %. Ostatní závěry shrnuté v 64. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zůstávají v platnosti.
(54)
Jelikož v tomto ohledu nebyly předloženy žádné nové a doložené informace nebo tvrzení, potvrzuje se 61. až 64. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výjimkou změn 61. a 64. bodu odůvodnění, jak je uvedeno výše.
3. Dovoz z dotčených zemí
(55)
Jelikož je potvrzeno, že v případě Tchaj-wanu je dumpingové rozpětí minimální, dovozy pocházející z Tchaj-wanu jsou s konečnou platností vyloučeny z posouzení újmy.
(56)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany vyjádřily vážné pochybnosti, co se týká spolehlivosti údajů Eurostatu o dovozech PVA z ČLR v roce 2003. Tato otázka byla prošetřena a bylo zjištěno, že při hlášení ohledně dotčených dovozů došlo k významnému pochybení. V důsledku toho byly objemy dovozů PVA z ČLR upraveny takto:
Dovozy
2003
2004
2005
OŠ
ČLR (tuny)
16 197
14 710
21 561
21 513
Index (2003 = 100)
100
91
133
133
(57)
Místo poklesu čínských dovozů během posuzovaného období, jak bylo stanoveno v prozatímním stádiu, kdy se vycházelo z chybných údajů za rok 2003, došlo v posuzovaném období ke zvýšení dovozů z ČLR o 33 %, zatímco v roce 2004 poklesly o 9 % ve srovnání s rokem 2003.
(58)
Vzhledem k tomu a vzhledem k revidovaným údajům o spotřebě Společenství (viz 51. bod odůvodnění) se v souladu s tím změnil podíl dovozů z ČLR na trhu v posuzovaném období takto:
Podíl ČLR na trhu
2003
2004
2005
OŠ
Trh Společenství
11,3 %
9,5 %
12,9 %
12,9 %
Index (2003 = 100)
100
84
115
114
(59)
Podíl na trhu, jenž připadal na dovozy z ČLR, se v průběhu posuzovaného období zvýšil o 1,6 procentního bodu. V průběhu období šetření představovaly čínské dovozy 12,9 % celého trhu Společenství.
(60)
Vzhledem k revidovaným údajům o dovozu v roce 2003 byly ceny dovozů pocházejících z ČLR uvedené v 68. bodě odůvodnění prozatímního nařízení odpovídajícím způsobem změněny. Průměrná cena dovozů se tak snížila o 3 %.
Jednotkové ceny
2003
2004
2005
OŠ
ČLR (EUR/t)
1 162
1 115
1 164
1 132
Index (2003 = 100)
100
96
100
97
(61)
Následně po poskytnutí konečných informací žadatel prohlásil, že Komise neměla z výpočtu cenového podbízení vylučovat žádné shodné modely. Tvrdil, že tímto by byly ceny dovozů Společenství z ČLR nadhodnoceny. Pokud jde o tuto otázku, v 70. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je skutečně stanoveno, že ze srovnání pro stanovení cenového podbízení byla vyloučena omezená množství druhů výrobku, jelikož se to považovalo za správné vzhledem k tomu, že srovnání jednotlivých druhů výrobku muselo mít smysl a muselo být spravedlivé, a proto nemělo být možné srovnávat mezi standardní jakostí a zvláštní jakostí spadající do definice výrobku.
(62)
Dotčená omezená množství druhů výrobku představovala v průběhu období šetření 34 % čínských dovozů, výrobní odvětví Společenství (ne žadatel) je však vyrábělo ve velmi malém objemu představujícím 0,1-0,5 % jeho prodejů obdobných výrobků v průběhu období šetření. Zatímco dovozy PVA z Číny v rámci těchto omezených množství druhů výrobku se týkaly PVA standardní jakosti, výrobce ve Společenství vyrábějící tato omezená množství druhů výrobku Komisi uvedl, že v jeho případě, pokud jde omezená množství druhů výrobku, se jednalo o vysoce specializované výrobky s velmi omezeným použitím, které nelze nahradit PVA standardní jakosti. Navíc nebyly vyráběny na jeho standardní výrobní lince, ale ve specializovaném závodě v rámci sériového výrobního procesu. Dotčený výrobce ve Společenství rovněž konkrétně oznámil, že tento PVA nekonkuroval PVA standardní jakosti. V souvislosti s tím dospěla Komise k závěru, že pro tato omezená množství druhu výrobku dovážená z ČLR, kterými byl PVA standardní jakosti, neexistovaly žádné shodné jakosti prodávané výrobním odvětvím Společenství. Vzhledem k tomu, že by tak mohl být výpočet cenového podbízení nadále založen na reprezentativních objemech (tj. 54 % dotčených dovozů), bylo rozhodnuto vyloučit tato omezená množství druhů výrobků ze srovnání.
(63)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že žadatel v námitce neuvedl žádný důkaz o opaku, potvrzuje se, že vyloučení těchto omezených množství druhů výrobku z výpočtu cenového podbízení je oprávněné a tvrzení se proto odmítá.
(64)
Jelikož v tomto ohledu nebyly předloženy žádné nové a doložené informace nebo tvrzení, potvrzuje se 65. až 71. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výjimkou údajů o čínském dovozu a podílu na trhu, o čemž bylo pojednáno výše.
4. Situace výrobního odvětví Společenství
(65)
Vzhledem k revidovaným údajům o spotřebě Společenství (viz 51. bod odůvodnění) se podíl výrobního odvětví Společenství na trhu v posuzovaném období změnil takto:
Podíl výrobního odvětví Společenství
2003
2004
2005
OŠ
Index (2003 = 100)
100
101
96
103
(66)
Jak je uvedeno v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobní odvětví Společenství využilo (pokud jde o objem prodeje) rostoucí poptávky na trhu Společenství.
5. Závěr o újmě
(67)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě Komise rozhodla o uložení prozatímních antidumpingových opatření, několik stran uvedlo, že se většina ukazatelů újmy vyvíjela pozitivně, proto nedošlo k žádné podstatné újmě. Jedna zúčastněná strana dokonce uvedla, že Komise dospěla k závěru, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu, pouze na základě snížení prodejních cen výrobního odvětví Společenství.
(68)
V této souvislosti je nutno připomenout, že se (jak bylo uvedeno v 90. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) v průběhu posuzovaného období řada ukazatelů skutečně vyvíjela pozitivně vzhledem k silné a rostoucí poptávce na trhu Společenství. Stlačení cen na trhu Společenství spojené s celosvětovým silným růstem nákladů na hlavní suroviny však vedlo k negativnímu vývoji všech finančních ukazatelů, například ziskovosti, návratnosti investic a peněžních toků. To je podrobně vysvětleno v 84. a 85. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Ačkoliv (jak se uvádí v čl. 3 odst. 5 základního nařízení) rozhodující vodítko neposkytuje nezbytně jeden nebo několik relevantních hospodářských činitelů, které jsou v tomto ohledu posuzovány, je zřejmé, že finanční ukazatele patří k hlavním ukazatelům. Toto tvrzení bylo proto nutno odmítnout.
(69)
Jelikož s ohledem na situaci výrobního odvětví Společenství nebyly předloženy žádné nové a doložené informace nebo tvrzení, potvrzuje se 72. až 92. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výjimkou 75. a 76. bodu odůvodnění, o nichž bylo pojednáno výše.
F. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Vliv dumpingových dovozů
(70)
Několik zúčastněných stran poukázalo na předběžné zjištění, že mezi rokem 2003 a 2004 čínské dovozy výrazně poklesly. Tyto strany tvrdily, že vzhledem ke skutečnosti, že se v témže období ziskovost výrobního odvětví Společenství výrazně zhoršila o 62 %, nemohlo být stlačení cen způsobeno čínskými dovozy.
(71)
V tomto ohledu je nutno připomenout, že při šetření bylo zjištěno, že ceny dovozů z ČLR byly v období šetření o 3,3 % nižší než ceny výrobního odvětví Společenství a že dovozy z ČLR byly v celém posuzovaném období deklarovány na hranici Společenství s cenami nižšími, než byly ceny dosažené výrobním odvětvím Společenství. Rozdíl mezi dovozními cenami ČLR podle Eurostatu a prodejními cenami výrobního odvětví Společenství se jeví jako významnější v roce 2003 než v období šetření. Na základě takovéto analýzy však není možno vyvodit žádný závěr, pokud jde o cenové podbízení v letech před obdobím šetření; přesné a spolehlivé rozpětí cenového podbízení lze vypočítat pouze pro období šetření, jelikož tento výpočet je nutno provést na základě porovnání jednotlivých modelů a po náležité úpravě s ohledem na náklady (po) dovozu a rozdíly v úrovni obchodu. Takovéto údaje byly k dispozici pouze pro období šetření. Nebylo proto možno vyvodit žádný závěr, zda ceny dovozů z ČLR byly nižší než ceny výrobního odvětví Společenství v celém posuzovaném období.
(72)
Při šetření bylo dále zjištěno, že na trhu došlo k významnému stlačení cen. Toto stlačení cen způsobilo újmu vzhledem k silnému růstu nákladů na hlavní suroviny v témže období, jak je uvedeno v 78. a 79. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Na základě obdržených připomínek, které byly zmíněny v 70. bodě odůvodnění, byl vývoj cen surovin v posuzovaném období analyzován pro jednotlivé roky. Jak je zmíněno v 78. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, hlavní surovinou pro výrobu PVA je vinylacetátový monomer (dále jen „VAM“). Připadá na něj přibližně 65 % nákladů na výrobu PVA. V níže uvedené tabulce jsou uvedeny náklady na VAM na tunu PVA během posuzovaného období:
Výrobní odvětví Společenství
2003
2004
2005
OŠ
Náklady na VAM na tunu PVA
Index
100
107
119
130
(73)
Z analýzy vyplynulo, že v roce 2004 byl nárůst nákladů na suroviny v porovnání s růstem těchto nákladů v roce 2005 a v období šetření mírný. S ohledem na tento vývoj cen surovin, který nejlépe dokládá výše uvedený vývoj nákladů na VAM a který příliš neodpovídal vývoji ziskovosti, lze vyvodit závěr, že prudký pokles ziskovosti v roce 2004 byl způsoben spíše 7 % poklesem prodejních cen výrobního odvětví Společenství (jak je uvedeno v 79. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) než zvýšením nákladů na suroviny.
(74)
V souvislosti s výše uvedeným byly podíly na trhu v roce 2004 dále analyzovány jak v absolutním vyjádření, tak ve srovnání s rokem 2003 za účelem zjištění, zda dumpingové dovozy měly samy o sobě podstatný dopad na újmu. Bylo zjištěno, že v průběhu roku 2004 výrobní odvětví Společenství zvýšilo svůj podíl na trhu o 1 %. Čínské dovozy zároveň přišly o 16 % podílu na trhu. Výsledkem bylo to, že během roku 2004 podíl výrobního odvětví Společenství na trhu představoval více než čtyřnásobek podílu ČLR. Za těchto okolností se skutečně zdálo obtížné přičíst stlačení cen v rozhodujícím roce 2004 dovozům z ČLR, jelikož jejich množství bylo poměrně nízké a silně se snižovalo.
(75)
Po poskytnutí konečných informací výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že i při nízkém podílu na trhu se dumpingovým dovozům podařilo přivodit vážné narušení na trhu vzhledem k povaze daného obchodu. Tvrdilo, že Komise by namítla, že PVA je komoditou a že nejnižší cena zaznamenaná na trhu velkou měrou určuje tržní cenu, které se ostatní výrobci musí přizpůsobit, pokud si chtějí udržet zakázky. Je třeba jasně stanovit, že Komise při zveřejnění konečných informací pouze citovala tvrzení žadatele a nijak ho nepotvrdila. Žadatel dále namítal, že tento údajný vliv dovozů z ČLR na prodejní ceny výrobního odvětví Společenství by byl prokázán klesající tendencí prodejních cen výrobního odvětví Společenství v posuzovaném období, zatímco ceny hlavní suroviny, VAM, stoupaly. Výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že nebylo schopno přenést nárůst cen surovin na své odběratele kvůli silnému cenovému tlaku ze strany dumpingových dovozů, což vedlo k výraznému snížení ziskovosti, návratnosti investic a peněžních toků.
(76)
Nicméně při podrobnějším přezkoumání vývoje se zdá, že k značnému zhoršení finanční situace výrobního odvětví Společenství došlo zejména v období od roku 2004 do období šetření. V roce 2003, kdy podíl dovozů z ČLR na trhu činil 11,3 % a prodejní ceny se od následujících let příliš nelišily, si výrobní odvětví Společenství vedlo uspokojivě, zejména co se týká ziskovosti. Toto hodnocení dokládá skutečnost, že dokonce výrobní odvětví Společenství označilo rok (2002 a) 2003 za rok „před značným proniknutím dumpingových dovozů na trh Společenství“. To bylo potvrzeno zjištěními šetření, proto se v 131. bodě odůvodnění prozatímního nařízení mělo za to, že v roce 2003 na trhu Společenství existovala normální konkurenční situace. To nezpochybnila žádná ze zúčastněných stran a znamená to, že v roce 2003 bylo narušení obchodu omezené, pokud k němu vůbec došlo. Naopak v roce 2004, kdy se dovozy z ČLR snížily, zatímco prodejní ceny byly poměrně stálé, se finanční situace výrobního odvětví Společenství náhle výrazně zhoršila.
(77)
Po poskytnutí konečných informací výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že Komise nesprávně vyvodila, že dumpingové dovozy musely být hlavní příčinou újmy. V tomto ohledu se poznamenává, že Komise nespatřovala v dumpingových dovozech hlavní příčinu újmy. V čl. 3 odst. 6 základního nařízení se stanoví, že „objem a/nebo cena (…) mají na výrobní odvětví Společenství nepříznivé účinky (…) a že tyto účinky dosahují takových rozměrů, že mohou být označeny jako závažné“ (zdůr. aut.).
(78)
Další analýza skutečností zjištěných v průběhu šetření ukázala, že dumpingové dovozy samy o sobě měly dopad na nepříznivý stav výrobního odvětví Společenství, avšak vzhledem k jejich celkovému omezenému podílu na trhu ve srovnání s rostoucím podílem na trhu výrobního odvětví Společenství a chybějící jasné časové shodě mezi dumpingovými dovozy a nejnepříznivějším stavem výrobního odvětví Společenství není tento dopad považovaný za závažný.
(79)
Na základě výše uvedeného nelze učinit závěr, že by dumpingové dovozy měly dopad na újmu způsobenou výrobnímu odvětví Společenství, která by mohla být označena jako závažná.
2. Vliv dalších faktorů
(80)
Po uložení prozatímních opatření byly získány informace, které poukazovaly na neúplnost údajů Eurostatu, pokud jde o dovoz z USA. Nahlášený objem se zdál být příliš nízký v porovnání s údaji o vývozu pocházejícími z databáze USA, avšak rovněž s jinými zdroji. Údaje o těchto dovozech bylo proto nutno revidovat a bylo zjištěno, že je nejvhodnější nahradit je údaji získanými z databáze vývozů USA, přičemž hodnoty přepočtené na eura byly náležitě upraveny na úroveň CIF hranice Společenství. Dopad revidovaných objemů dovozu z ČLR v roce 2003 na vypočtenou spotřebu ve Společenství rovněž ovlivnil podíly na trhu jiných zemí v daném roce. Tabulky v 97. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se proto změnily takto:
Dovozy pocházející z jiných třetích zemí (množství)
Dovoz (tuny)
2003
2004
2005
OŠ
USA
19 804
26 663
25 771
26 298
Index (2003 = 100)
100
135
130
133
Japonsko
13 682
11 753
12 694
14 151
Index (2003 = 100)
100
86
93
103
Tchaj-wan (rozpětí)
11 000-14 000
13 000-16 500
10 000-13 000
9 000-12 000
Index (2003 = 100)
100
118
88
83
Dovozy pocházející z jiných třetích zemí (průměrná cena)
Průměrná cena (EUR)
2003
2004
2005
OŠ
USA
1 308
1 335
1 446
1 416
Index (2003 = 100)
100
102
111
108
Japonsko
1 916
1 532
1 846
1 934
Index (2003 = 100)
100
80
96
101
Tchaj-wan
1 212
1 207
1 308
1 302
Index (2003 = 100)
100
100
108
108
Podíly na trhu
Podíl na trhu (%)
2003
2004
2005
OŠ
USA
13,8 %
17,3 %
15,5 %
15,8 %
Japonsko
9,5 %
7,6 %
7,6 %
8,5 %
Tchaj-wan (index)
100
109
76
71
(81)
Ve srovnání s prozatímním nařízením spočívá hlavní rozdíl v množství dovozů z USA a v tendenci, kterou lze s ohledem na tento dovoz zaznamenat. V průběhu posuzovaného období došlo pouze k mírnému nárůstu dovozů PVA z USA, tj. zvýšení o 2 procentní body s ohledem na podíl na trhu, zatímco v prozatímním nařízení byl vyvozen nesprávný závěr, že se v daném období tento dovoz zdvojnásobil. Ceny CIF hranice Společenství se u těchto dovozů zdají být obecně vyšší, než k jakým dospěl prozatímní závěr, a sice v období šetření byly vyšší o 4,3 %. Ostatní závěry ohledně těchto dovozů shrnuté v 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zůstávají v platnosti.
(82)
Podle 97. a 99. bodu odůvodnění prozatímního nařízení vyjádřilo několik zúčastněných stran vyjádřilo vážné pochybnosti, co se týká spolehlivosti cen Eurostatu u japonských dovozů, jelikož průměrné jednotkové ceny těchto dovozů byly značně vyšší než jednotkové ceny PVA z jiných zdrojů. Jedna zúčastněná strana uvedla, že by vysoká průměrná prodejní cena mohla vyplývat z nesprávného zahrnutí jiných, dražších výrobků, např. PVB. V tomto ohledu je důležité zdůraznit, že tyto údaje byly podrobně ověřeny a že na základě této analýzy byl vyvozen závěr, že (jak je uvedeno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) japonské dovozy nemohly přispět k negativnímu vývoji cen, který vedl k závažnému zhoršení finanční situace výrobního odvětví Společenství. Pro úplnost a přehlednost je níže uvedeno shrnutí této analýzy.
(83)
Další zkoumání údajů Eurostatu týkajících se dovozů z Japonska potvrdilo, že tyto údaje nezahrnovaly žádné jiné výrobky kromě PVA, a že tudíž údaje nebyly navýšeny dražšími výrobky. Jak již bylo uvedeno v podnětu, japonské dovozy PVA zahrnovaly určité omezené množství jiného PVA, než je obdobný výrobek, pravděpodobně s podstatně vyššími jednotkovými cenami. V průměrné hodnotě vypočtené pro japonské dovozy na základě statistických údajů nebylo možno cenový vliv těchto jiných jakostí PVA neutralizovat, jelikož tyto údaje neodlišují obdobný výrobek od ostatních jakostí PVA. Avšak s přihlédnutím k přibližnému objemu těchto dovozů na základě údajů uvedených v podnětu a s ohledem na průměrnou cenu vypočítanou pro všechny japonské dovozy PVA v průběhu období šetření bylo zjištěno, že je velmi nepravděpodobné, že by vyloučení jakostí PVA, které nepatří do definice výrobku, vedlo k průměrné ceně CIF hranice Společenství u obdobného výrobku, jež by v průběhu období šetření byla nižší než prodejní ceny Společenství. Mimoto bylo možno během období šetření ověřit kolem 25 % japonských dovozů a tyto dovozy se týkaly jakostí PVA, které patří do definice výrobků. Tyto prodeje se uskutečnily pro strany ve spojení, tj. za vnitropodnikové ceny, a bylo zjištěno, že ceny při dalším prodeji těchto nákupů prvním nezávislým odběratelům ve Společenství byly v průměru o 8-10 % vyšší než ceny, jež mohlo získat výrobní odvětví Společenství. Proto byl vyvozen závěr a nadále platí, že neexistují žádné signály, že by japonské dovozy PVA v období šetření byly nižší než ceny výrobního odvětví Společenství, a proto se nemá za to, že tyto dovozy přispěly k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(84)
Několik zúčastněných stran zpochybnilo rovněž to, jak se japonským dovozům podařilo zachovat velký podíl na trhu s tak vysokými cenami, jestliže na trhu Společenství panovala silná cenová soutěž. V tomto ohledu je nutno za prvé uvést, že (jak je zmíněno v 83. bodě odůvodnění) zahrnutí jiných, dražších jakostí PVA jistě navýšilo průměrné hodnoty Eurostatu, pokud jde o japonské dovozní ceny. Na základě ověřených údajů týkajících se přibližně 25 % japonských dovozů se zdá, že průměrné ceny těchto dovozů prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství jsou o 8-10 % vyšší než ceny výrobního odvětví Společenství. To není výsledkem přesného srovnání jednotlivých jakostí. Jedná se spíše o pravděpodobný a přibližný cenový rozdíl mezi průměrnými prodejními cenami části japonských dovozů a průměrnými prodejními cenami dosaženými výrobním odvětvím Společenství. Na základě těchto skutečností není výsledek analýzy japonských dovozních cen v rozporu se závěrem, že tržní ceny ve Společenství byly skutečně sníženy, a toto tvrzení je odmítnuto.
(85)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že se objem tchajwanských dovozů v období od roku 2003 do roku 2006 zvýšil, na rozdíl od zjištění Komise, které konstatuje snížení podílu na trhu, a že průměrné ceny těchto dovozů vzrostly méně, než zjistila Komise. Toto tvrzení bylo založeno na analýze údajů Eurostatu. V této souvislosti je nutno podotknout, že (jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) byly použity skutečné údaje jediného tchajwanského výrobce, jelikož ten při šetření plně spolupracoval. Tyto ověřené údaje byly považovány za spolehlivější než údaje Eurostatu, zejména vzhledem k tomu, že tento výrobce v průběhu celého posuzovaného období prodával rovněž významná množství PVA, na něž se vztahoval kód KN ex 3905 30 00, nepatřily však do definice výrobku. Tvrzení této zúčastněné strany bylo proto nutno odmítnout.
(86)
Jiná zúčastněná strana s ohledem na analýzu Komise týkající se cen dovozů z USA tvrdila, že ke snížení cen na trhu Společenství přispěly tchajwanské dovozy. Tato strana uvedla, že pro účely výpočtu průměrných cen prodeje prvnímu nezávislému odběrateli Komise upravila ceny dovozů z USA podle údajů Eurostatu, které již byly vyšší než tchajwanské ceny, směrem nahoru a tyto ceny (takto upravené) byly následně na přibližně stejné úrovni jako ceny výrobního odvětví Společenství. Proto byly tchajwanské ceny, jež nebylo nutno upravovat, nižší než ceny výrobního odvětví Společenství a přispěly k újmě způsobené výrobnímu odvětví Společenství.
(87)
Toto tvrzení bylo nutno odmítnout. Ve skutečnosti jsou ceny tchajwanských dovozů uvedené v 97. a 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení cenami na úrovni CIF hranice Společenství. Pro účely výpočtu cenového podbízení byla provedena řada úprav těchto cen (dovozní clo, náklady po dovozu, úroveň obchodu). V tomto případě byla úprava s ohledem na úroveň obchodu značná, jelikož prakticky veškerý prodej se uskutečnil prostřednictvím obchodníků/distributorů ve Společenství. Následné výpočty cenového podbízení pak bylo možno provést na úrovni PCN (kódové číslo výrobku), což vedlo k velmi přesným údajům, jež skutečně neprokazovaly cenové podbízení.
(88)
Několik zúčastněných stran uvedlo, že si pokles ziskovosti přivodilo výrobní odvětví Společenství samo. Tyto strany tvrdily, že kvůli vytvoření dodatečné výrobní kapacity v roce 2004 se výrobní odvětví Společenství potýkalo s velkými dodatečnými objemy vyrobeného PVA, jež muselo prodat. Zúčastněné strany tvrdily, že se samotný žadatel podílel na agresivní politice cenového podbízení ve vztahu ke všem ostatním dodavatelům PVA s cílem maximalizovat své objemy prodeje a vyloučit ostatní soutěžitele z trhu. Podle těchto stran to vysvětluje snížení cen PVA v průběhu posuzovaného období. Tyto strany se domnívaly, že čínští výrobci se spíše řídili vývojem cen, než že by jej určovali.
(89)
Pokud jde o toto tvrzení, šetření skutečně prokázalo, že investice vynaložené výrobním odvětvím Společenství do zvýšení výrobní kapacity umožnily výrobnímu odvětví Společenství prodat na trhu Společenství značné dodatečné objemy. Tato skutečnost na straně jedné prokazuje, že toto investiční rozhodnutí bylo vzhledem k očekávanému růstu trhu správným rozhodnutím. Spotřeba PVA na trhu Společenství v průběhu posuzovaného období silně vzrostla, jak je vysvětleno v 51. až 53. bodě odůvodnění, a to vedlo k celkovému zvýšení prodeje. Analýza údajů z období po období šetření (červenec 2006 až září 2007) týkající se spotřeby Společenství a prodeje na základě údajů Eurostatu a údajů, které poskytly strany, jichž se šetření týkalo, potvrdily, že spotřeba významně vzrostla a že výrobní odvětví Společenství dále zvýšilo své objemy prodeje o 10 %.
(90)
Zároveň však bylo při šetření zjištěno, že by závod na výrobu PVA měl vyrábět nepřetržitě, aby bylo dosaženo co nejvyšší efektivnosti. Tak tomu bylo i v případě výrobního odvětví Společenství. Šetřením bylo zjištěno, že se v důsledku rozšíření kapacity, k němuž došlo v období od roku 2004 do roku 2006, objem výroby od roku 2004 značně zvýšil. Výrobní odvětví Společenství po poskytnutí konečných informací namítlo, že další linka pro výrobu PVA byla k dispozici až od roku 2005 a že tudíž v roce 2004 nebyla žádná dodatečná kapacita. Šetření však ukázalo, že výrobní kapacita byla během roku 2004 o 7 % vyšší než v roce 2003. Výrobní odvětví Společenství současně snížilo své prodejní ceny o 7 % a v roce 2005, kdy výrobní kapacita dosáhla 129 % kapacity z roku 2003, byly ceny oproti úrovni z roku 2003 stále o 5 % nižší, a to navzdory velkému nárůstu nákladů na suroviny, jak bylo uvedeno v 72. bodě odůvodnění (+ 19 % v případě VAM). Výrobní odvětví Společenství mezitím zvýšilo své objemy prodeje nezávislým odběratelům o 12 % a v roce 2005 tento prodej zvýšilo o dalších 10 procentních bodů. Na základě toho se zdá, že může existovat souvislost mezi prodejními cenami výrobního odvětví Společenství a množstvím vyrobeného PVA.
(91)
Dvě zúčastněné strany tvrdily, že negativní vývoj hlavních finančních ukazatelů způsobily investice do výrobní kapacity, jelikož jejich náklady měly značný vliv na ziskovost výrobního odvětví Společenství. V tomto ohledu bylo při šetření zjištěno, že (jak se uvádí v 103. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) bylo možno stanovit náklady spojené s rozšířením výrobní kapacity a že tyto náklady neměly významný vliv na výrazně nepříznivý trend zaznamenaný ve vývoji finanční situace výrobního odvětví Společenství. Tvrzení, že tyto náklady způsobily značné zhoršení nejdůležitějších finančních ukazatelů výrobního odvětví Společenství, bylo proto nutno odmítnout.
(92)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že údaje žadatele o ziskovosti nepříznivě ovlivnilo stanovení cen prodejů pro vlastní spotřebu. V tomto ohledu je nutno poznamenat, že prodej PVA stranám ve spojení byl podrobně prověřen. Za prvé, tento prodej byl oddělen od prodeje nezávislým stranám. Nebyl proto zahrnut ve finančních ukazatelích uvedených v 84. a 85. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jak se výslovně uvádí v 84. bodě odůvodnění. Za druhé, ověření prodeje pro vlastní spotřebu prokázalo, že stanovení cen tohoto prodeje, který v průběhu období šetření představoval méně než 20 % celkového prodeje výrobního odvětví Společenství, nemělo nepříznivý účinek na oznámený výsledek o prodeji PVA nezávislým stranám, který uskutečnilo výrobní odvětví Společenství. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(93)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že negativní vývoj hlavních finančních ukazatelů výrobního odvětví Společenství způsobil údajně stlačený stavební trh v Německu v prvních letech posuzovaného období. K doložení tohoto tvrzení však nebyly předloženy žádné důkazy a statistické údaje jednoznačně ukazují trend zvyšování spotřeby PVA, a v případě PVB dokonce ještě výraznější trend zvyšování spotřeby. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
(94)
Po poskytnutí konečných informací výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že zaměřením na roky 2003 a 2004 nebyla provedena dostatečná analýza příčinných souvislostí v období 2004 až 2006. V tomto ohledu je třeba za prvé poznamenat, že roky 2003 a 2004 jsou první dva roky posuzovaného období a jako takové rozhodně nemohou být považované za „zastaralé“. Navíc, jak je shrnuto v 91. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ze skupiny ukazatelů újmu vykázaly finančních ukazatele, zatímco většina ostatních ukazatelů vykázala pozitivní vývoj. Za takové situace je jen logické, že orgán provádějící šetření věnuje více pozornosti období, kdy došlo k největšímu zhoršení finančních ukazatelů, kterým byl rok 2004, kdy se ziskovost výrobního odvětví Společenství snížila o 62 %, jeho návratnost investic se snížila o 83 % a peněžní tok se snížil o 45 %. A jak dokazují 70. až 93. body odůvodnění, má se za to, že se analýza příčinných souvislostí neomezuje na roky 2003 a 2004 a že pokrývá celé posuzované období, tj. od roku 2003 do konce období šetření (září 2006). Tvrzení se proto odmítá.
3. Závěr ohledně příčinných souvislostí
(95)
Nakonec, po další analýze vyvolané připomínkami, které byly obdrženy po uložení prozatímních opatření, nelze potvrdit, že by dumpingové dovozy měly podstatný dopad na újmu způsobenou výrobnímu odvětví Společenství. Vzhledem k i) poměrně omezenému a jen mírně se zvyšujícímu podílu dumpingových dovozů z ČLR na trhu (z 11,3 % na 12,9 %) a mnohem významnějšímu a mírně se zvyšujícímu podílu prodeje výrobního odvětví Společenství na trhu (v průběhu období šetření více než trojnásobek podílu ČLR na trhu) a ii) omezenému, i když ne nevýznamnému, cenovému podbízení ze strany dovozů z ČLR lze vyvodit závěr, že nízké ceny na trhu Společenství v kontextu zvyšujících se cen surovin, které se výrazně podílely na újmě, již utrpělo výrobní odvětví Společenství, nelze přičíst dumpingovým dovozům z ČLR. Příčinnou souvislost ve smyslu čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení mezi dumpingovými dovozy z ČLR a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, nelze proto dostatečně zjistit.
G. ZÁVĚR
(96)
Řízení by proto mělo být zastaveno, jelikož dumpingové rozpětí stanovené pro Tchaj-wan je nižší než 2 %, a co se týká dovozů pocházejících z ČLR, chybí důkaz příčinné souvislosti mezi dumpingem a újmou,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Antidumpingové řízení týkající se dovozů kopolymerních polyvinylalkoholů (PVA) založených na homopolymerní polymerizaci s viskozitou (měřenou ve 4 % roztoku) minimálně 3 mPas a maximálně 61 mPas a se stupněm hydrolýzy minimálně 84,0 mol % a maximálně 99,9 mol % kódu KN ex 3905 30 00 pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu se tímto zastavuje.
Článek 2
Částky zajištěné formou prozatímního antidumpingového cla uloženého podle nařízení Komise (ES) č. 1069/2007 na dovozy některých polyvinylalkoholů ve formě homopolymerových pryskyřic s viskozitou (měřenou ve 4 % roztoku) minimálně 3 mPas a maximálně 61 mPas a se stupněm hydrolýzy minimálně 84,0 mol % a maximálně 99,9 mol % kódu KN ex 3905 30 00 (kód TARIC 3905300020) pocházejících z Čínské lidové republiky se uvolní.
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 17. března 2008.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 17 mars 2008
clôturant la procédure antidumping concernant les importations d’alcools polyvinyliques en provenance de la République populaire de Chine et de Taïwan et libérant les montants déposés au titre du droit provisoire institué
(2008/227/CE)
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CE) no 384/96 du Conseil du 22 décembre 1995 relatif à la défense contre les importations qui font l’objet d’un dumping de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1) (ci-après dénommé «le règlement de base»), et notamment son article 9,
après avoir recueilli l’avis du comité consultatif,
considérant ce qui suit:
A. MESURES PROVISOIRES
(1)
Le 19 décembre 2006, la Commission a publié un avis d’ouverture (2) d’une procédure antidumping concernant les importations dans la Communauté d’alcools polyvinyliques (APV) en provenance de la République populaire de Chine (RPC) et de Taïwan. Le 17 septembre 2007, la Commission a institué, par le règlement (CE) no 1069/2007 (3) (ci-après dénommé «règlement provisoire»), un droit antidumping provisoire sur les importations d’APV en provenance de la RPC. Aucune mesure provisoire n’a été imposée en ce qui concerne Taïwan.
(2)
Comme l’expose le considérant 13 du règlement provisoire, l’enquête relative au dumping et au préjudice subi a couvert la période comprise entre le 1er octobre 2005 et le 30 septembre 2006 (ci-après dénommée «période d’enquête» ou «PE»). En ce qui concerne les tendances à prendre en compte dans l’évaluation du préjudice, la Commission a analysé des données relatives à la période allant du 1er janvier 2003 à la fin de la PE (ci-après dénommée «période concernée»).
B. SUITE DE LA PROCÉDURE
(3)
À la suite de la décision d’imposer des droits antidumping provisoires sur les importations d’APV en provenance de la RPC et de ne pas imposer de telles mesures sur les importations en provenance de Taïwan, plusieurs parties intéressées ont présenté des observations par écrit. Celles qui l’ont demandé ont également eu la possibilité d’être entendues. La Commission a continué à rechercher et à vérifier l’ensemble des informations jugées nécessaires en vue de l’établissement de ses conclusions définitives.
(4)
La Commission a intensifié l’enquête sur les aspects liés à l’intérêt de la Communauté et a autorisé à titre exceptionnel les utilisateurs relevant de l’industrie du papier, un secteur utilisateur important qui n’avait pas coopéré jusqu’alors, à remplir un questionnaire de réponse «utilisateur».
(5)
Toutes les parties ont été informées des faits et considérations essentiels sur la base desquels il était envisagé de clore la procédure concernant les importations d’APV en provenance de la RPC et de Taïwan ainsi que de libérer les montants déposés au titre du droit provisoire. Un délai leur a également été accordé afin qu’elles puissent formuler leurs observations à la suite de cette notification.
(6)
Les observations présentées oralement et par écrit par les parties intéressées ont été examinées et, le cas échéant, les conclusions ont été modifiées en conséquence.
C. PRODUIT CONCERNÉ ET PRODUIT SIMILAIRE
(7)
L’utilisateur communautaire visé au considérant 16 du règlement provisoire a réitéré et précisé les arguments plaidant en faveur de l’exclusion d’une certaine qualité («la qualité controversée») du champ d’application du produit, à savoir un APV «NMWD» à faible teneur en cendre, que l’utilisateur achète notamment en RPC. Cet utilisateur a estimé i) que la Commission n’avait pas suffisamment justifié le fait qu’elle considérait que la qualité controversée avait les mêmes caractéristiques physiques et techniques que d’autres qualités relevant de la définition du produit; il a souligné en outre ii) que cette qualité avait des utilisations finales très spécifiques; de plus, il a fait valoir iii) que la qualité controversée était selon lui un copolymère et ne relevait donc pas de la définition du produit.
(8)
Avant d’examiner en détail les affirmations de cet utilisateur, il convient d’abord de noter que la teneur des APV en cendre correspond à des impuretés; plus la teneur en cendre est faible, plus l’APV est pur. En outre, la notion d’APV à faible teneur en cendre est subjective. Aucune norme générale n’a été définie en l’espèce, si bien que chaque producteur utilise ses propres seuils pour déterminer qu’un APV a une faible teneur en cendre ou non. En pratique, des différences sensibles en découlent: dans le cas des producteurs ayant fait l’objet de l’enquête, le plafond pour une faible teneur des APV en cendre variait entre 0,09 et 0,5 %. L’utilisateur en question ne figure pas parmi les producteurs les plus restrictifs, si bien que les autres parties considèrent sans doute sa valeur seuil comme plutôt élevée.
(9)
Les points soulevés par cette partie, qui sont mentionnés au considérant 7 ci-dessus, ont été examinés sérieusement et peuvent être résumés comme suit.
i) La qualité controversée aurait d’autres caractéristiques techniques et physiques de base
(10)
Il y a lieu de rappeler que les caractéristiques techniques et physiques de base du produit concerné ont été définies provisoirement au considérant 14 du règlement provisoire. Le produit concerné y est défini comme un type spécifique de résine comportant certains paramètres techniques. Les paramètres qui sont mentionnés dans ladite définition et utilisés pour distinguer le produit concerné d’autres qualités d’APV ont trait à la viscosité (3 mPa-61 mPa, mesurée en solution à 4 %) et au degré d’hydrolyse (84,0 mol %-99,9 mol %).
(11)
L’ensemble des qualités relevant de la définition du produit sont parfois désignées sous le terme de «qualités types», ce qui signifie qu’elles peuvent toutes être produites sur un site de production APV type et que les frais de production sont similaires. L’inverse est vrai pour les qualités qui relèvent du même code NC, mais qui n’entrent pas dans la définition du produit: elles ne peuvent pas être produites sur un site de production APV type, nécessitent une technologie de production différente et des équipements supplémentaires et les frais de production peuvent donc sensiblement varier. Les qualités qui ne sont pas couvertes par la définition du produit affichent en outre des propriétés très différentes de celles figurant dans la définition. Pour ce qui est du degré de viscosité et d’hydrolyse: i) les qualités à faible viscosité correspondent à des APV à faible masse moléculaire qui sont difficiles à manipuler, ce qui se traduit notamment par un faible rendement à la production; alors que ii) les qualités à viscosité élevée, qui sont également difficiles à manipuler, sont utilisées pour des revêtements en papier glacé de haute qualité, un type d’application très particulier pour lequel les déchirures involontaires qui se forment habituellement doivent être évitées; iii) des qualités présentant un haut degré d’hydrolyse sont également utilisées principalement pour cette application; et iv) les qualités d’APV ayant un faible degré d’hydrolyse ne sont pas solubles dans l’eau ou forment des solutions instables. Ces produits sont essentiellement utilisés pour la production de PVC en suspension et ne restent pas en solution à des températures élevées.
(12)
L’utilisateur a fait valoir que pour obtenir la résine PVB dont il aurait besoin pour produire sa pellicule PVB, six caractéristiques APV sont d’une importance primordiale. La combinaison des paramètres de ces six caractéristiques rendrait la qualité controversée unique par rapport à toutes les autres qualités d’APV existant sur le marché. L’examen de cette affirmation a montré que les spécifications techniques relatives à certaines applications peuvent effectivement être plus contraignantes que d’autres. Dans le même temps toutefois, il a été établi incontestablement que l’ensemble des qualités, y compris les qualités relevant de la définition du produit et dénommées parfois «qualités types», présentent une combinaison unique de caractéristiques. En fonction de l’application souhaitée, l’une ou l’autre des qualités peut être choisie. Cette observation ne vaut pas seulement pour l’application de l’utilisateur concerné, mais également pour d’autres applications. En conséquence, l’argument est rejeté.
ii) La qualité controversée aurait des utilisations finales très spécifiques
(13)
L’utilisateur concerné a en outre contesté l’appréciation de la Commission relative au marché de destination «APV» et a notamment fait valoir que le marché de destination «PVB» était très diversifié. À cet égard, comme cela a déjà été indiqué dans le règlement provisoire, il convient de préciser que l’utilisateur emploie cette qualité d’APV pour la production de PVB, qui est l’application la plus importante dans la Communauté (représentant 25 à 29 % de la consommation d’APV) et l’application affichant la croissance la plus rapide, en raison de la forte augmentation de la demande de pellicule PVB. Plus en aval, l’enquête a également montré que près de 90 % du PVB produit dans la Communauté étaient ensuite utilisés pour la production de pellicule PVB, ce qui correspond également à l’application finale qui en est faite par l’utilisateur concerné (mais il ne s’agit pas du seul producteur de pellicule PVB dans la Communauté). Il est donc confirmé, comme cela est mentionné au considérant 17 du règlement provisoire, que l’utilisation spécifique faite par cette partie intéressée est l’une des principales applications et il n’y a donc pas lieu de considérer que cette application se distingue d’une application «ordinaire», en raison de son importance commerciale.
(14)
En ce qui concerne son utilisation spécifique supposée, l’utilisateur concerné a également fait valoir que la qualité controversée ne peut pas être remplacée par d’autres modèles, ce qui prouverait son utilisation finale spécifique. À cet égard, il a d’abord été établi que cet utilisateur ne s’approvisionnait pas exclusivement auprès du producteur chinois concerné et qu’il avait déjà plusieurs autres sources d’approvisionnement. En fait, durant la PE, il a réalisé moins de 5 % des achats d’APV pour lesquels il demande une exclusion auprès du producteur de la RPC. Les autres volumes ont été achetés auprès de trois autres producteurs dans des pays différents. En outre, il a été établi que, même si la plupart des autres qualités vendues sur le marché communautaire ne peuvent effectivement pas être utilisées pour remplacer la qualité controversée, celle-ci peut également être utilisée dans d’autres applications et elle est fournie sur le marché communautaire à des prix équivalents à ceux des autres qualités importées de RPC. Compte tenu de ce qui précède, il y a lieu de rejeter l’argument selon lequel la qualité controversée ne peut pas être remplacée.
iii) La qualité controversée serait un copolymère et non un homopolymère
(15)
À la suite de l’imposition de mesures provisoires, l’utilisateur a déclaré que l’APV à faible teneur en cendre est un copolymère et non un homopolymère. Cette affirmation est fondée sur le fait que l’APV contient deux éléments constitutifs. Cette question a été étudiée et il s’est avéré que l’APV est le résultat d’une polymérisation homopolymérique initiale. Toutefois, l’hydrolyse ultérieure est toujours incomplète (entre 84,0 mol % et 99,9 mol %) et on peut également affirmer, à cet égard, que l’APV contient deux éléments constitutifs et qu’il peut être considéré comme un copolymère.
(16)
Pour éviter toute confusion, il a donc été jugé utile de clarifier la définition du produit figurant dans le règlement provisoire. Aussi le produit concerné correspond-il incontestablement à certains alcools copolymériques polyvinyliques (APV) fondés sur une polymérisation homopolymérique ayant une viscosité (mesurée en solution à 4 %) de 3 mPa ou plus, mais ne dépassant pas 61 mPa, et un degré d’hydrolyse de 84,0 mol % ou plus, mais ne dépassant pas 99,9 mol %, en provenance de la République populaire de Chine et de Taïwan, normalement déclaré sous le code NC ex 3905 30 00.
D. DUMPING
1. Taïwan
(17)
En ce qui concerne Taïwan, aucune mesure provisoire n’a été imposée, étant donné qu’aucun dumping n’a pour l’instant été mis en évidence dans les importations de produits concernés en provenance de Taïwan, conformément à ce qui est indiqué dans les considérants 29 et 30 du règlement provisoire.
(18)
Comme le fait apparaître le considérant 30 du règlement provisoire, la seule entreprise taïwanaise qui coopère, en l’occurrence Chang Chun Petrochemical Co. Ltd (ci-après dénommée «CCP»), est l’unique producteur-exportateur du produit concerné à Taïwan; cette société totalisait 100 % des exportations taïwanaises à destination de la CE durant la période d’enquête, selon les données d’Eurostat.
(19)
Deux producteurs communautaires, Kuraray Europe GmbH et Celanese Chemicals Ibérica SL, ont affirmé que CCP pratiquait en fait du dumping durant la PE et ont demandé à la Commission de réexaminer ses conclusions en ce qui concerne cette société.
1.1. Coût des matières premières
(20)
Les deux producteurs communautaires ont fait valoir que les frais de production de la société CCP étaient beaucoup plus élevés que ne le font apparaître les conclusions de la Commission, du fait que le coût du monomère acétate vinylique («VAM»), qui est la principale matière première utilisée dans la production d’APV, avait été sous-estimé. Ils ont souligné à cet égard que le fournisseur de VAM de la société CCP est une entreprise apparentée. Pour étayer ses arguments, l’un des producteurs communautaires a présenté une étude sur les activités «APV» de la société CCP, étude réalisée par une société de consulting, ainsi que des publications sur les prix VAM internationaux.
(21)
Les données soumises ont été examinées. Une comparaison entre les prix VAM figurant dans les publications susmentionnées et les prix vérifiés durant la procédure tant en Europe qu’en Asie montre clairement que les prix publiés dans ces publications sont surestimés. En outre, les publications elles-mêmes font valoir que les prix publiés sont des estimations, que les prix réels du marché peuvent être plus ou moins élevés et qu’il vaut mieux utiliser les prix publiés à titre d’indices. En effet, même si ces prix peuvent être utilisés pour étudier les tendances à long terme, ils ne semblent pas représenter des prix réels.
(22)
En outre, l’enquête a montré que les ventes VAM effectuées par le fournisseur apparenté à la société CCP ont été réalisées à des prix conformes à ceux facturés aux autres clients de ce fournisseur et que les prix payés par la société CCP pour ces ventes de VAM correspondent aux prix payés par d’autres producteurs en Asie, notamment au Japon.
(23)
Par ailleurs, les coûts VAM figurant dans l’étude susmentionnée ont été fondés sur un taux de consommation VAM plus élevé que celui de la société CCP. Si l’on considère que le taux de consommation VAM dépend de la proportion d’APV hydrolysé en totalité ou en partie, le taux de consommation VAM réel de la société CCP est conforme à celui des autres producteurs, comme cela a été vérifié en Asie et dans la Communauté, en tenant compte des proportions respectives de produit.
(24)
Pour les raisons indiquées dans les considérants 20 à 23 ci-dessus, il a donc été jugé que les coûts VAM de la société CCP n’avaient pas été sous-estimés et les affirmations sur ce point sont donc rejetées.
1.2. Autres coûts
(25)
Sur la base des coûts indiqués dans l’étude susmentionnée, l’un des deux producteurs communautaires a affirmé que, outre les VAM, d’autres frais de production APV de la société CCP avaient été sous-estimés, notamment ceux qui sont liés aux services et équipements auxiliaires, aux frais généraux de production et aux frais de ventes, frais généraux et dépenses administratives. Toutefois, aucun élément spécifique n’a été soumis pour étayer les estimations de coût figurant dans l’étude.
(26)
Les données réelles vérifiées sur place pour la société CCP ont été réexaminées, ce qui a permis de confirmer que les frais mentionnés pour établir l’existence de pratiques de dumping étaient les bons. L’argument est donc rejeté.
1.3. Calcul de la valeur normale
(27)
Un producteur communautaire a déclaré que, dans le cas de la société CCP, la valeur normale aurait dû être établie pour l’ensemble des types de produits, en raison de la situation commerciale particulière du marché APV taïwanais, qui se caractérise par des prix artificiellement bas, notamment en comparaison avec les fourchettes de prix publiées pour l’Asie, et aussi du fait que la plupart des ventes intérieures taïwanaises durant la PE ont été faites à des clients apparentés.
(28)
En fait, aucun élément ne permet d’avancer que les prix de vente intérieurs taïwanais sont maintenus à un niveau artificiellement bas. Les prix APV publiés ne sont que des fourchettes de prix de nature très générale qui sont données pour l’Asie dans son ensemble (à l’exclusion de la Chine), sans précision de la qualité ou du type réel de produit concerné, et ne peuvent donc pas être utilisés pour une comparaison de prix dans le cas de Taïwan. Dans ce contexte, le niveau des prix de vente intérieurs à Taïwan ne peut être considéré comme artificiellement bas. En ce qui concerne l’absence supposée de ventes intérieures suffisantes à des clients indépendants, il est confirmé que les ventes à des clients indépendants ont été réalisées dans des quantités suffisantes pour déterminer la valeur normale.
(29)
Le même producteur communautaire a également déclaré que, en raison d’une situation commerciale supposée particulière et se caractérisant par un niveau de prix APV artificiellement bas sur le marché de Taïwan, le montant des bénéfices utilisé pour calculer les valeurs normales de la société CCP ne devrait pas être déterminé en fonction de la phrase introductive de l’article 2, paragraphe 6, du règlement de base.
(30)
Compte tenu des éléments mentionnés au considérant 28, rien ne permet d’affirmer que les bénéfices mentionnés dans la phrase introductive de l’article 2, paragraphe 6, du règlement de base ne sont pas adaptés au calcul des valeurs normales. L’argument est donc rejeté.
(31)
Les parties intéressées ont été informées des résultats susmentionnés et un délai leur a été accordé pour formuler d’éventuelles observations. Ni les producteurs communautaires ni les autres parties intéressées n’ont transmis de données supplémentaires susceptibles de modifier la décision provisoire de la Commission concernant les pratiques de dumping dans le cas de Taïwan.
(32)
Compte tenu de ce qui précède, il est confirmé que la marge de dumping déterminée pour Taïwan est inférieure à 2 % des prix à l’exportation, conformément à ce qui est mentionné au considérant 29 du règlement provisoire. En application de l’article 9, paragraphe 3, du règlement de base, il convient donc de mettre fin à la présente procédure en ce qui concerne les importations du produit concerné en provenance de Taïwan.
2. République populaire de Chine (RPC)
2.1. Statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché et traitement individuel
(33)
En l’absence d’observations concernant les déterminations du statut de société opérant dans les conditions d’une économie de marché et le traitement individuel, les considérants 31 à 39 du règlement provisoire sont confirmés.
2.2. Pays analogue
(34)
Deux producteurs communautaires, Kuraray Europe GmbH et Celanese Chemicals Ibérica SL, ont maintenu que le Japon devait être sélectionné comme pays analogue à la RPC plutôt que Taïwan.
(35)
Ils ont déclaré que le Japon convenait davantage comme pays analogue que Taïwan, étant donné que la concurrence sur le marché APV japonais est beaucoup plus rude que sur le marché taïwanais: i) le marché taïwanais est dominé par le seul producteur taïwanais CCP, alors que le Japon compte quatre producteurs; ii) les importations d’APV relevant du champ de l’enquête à destination de Taïwan sont limitées; iii) la demande intérieure pour le produit analogue à Taïwan est faible.
(36)
En ce qui concerne la domination supposée du marché taïwanais par la société CCP, il convient de rappeler que le niveau de concurrence est également tributaire des importations et, à cet égard, Taïwan enregistre en fait un volume d’importations plus élevé que le Japon en proportion de la consommation intérieure (15 % contre 3 %), comme cela a déjà été mentionné au considérant 46 du règlement provisoire.
(37)
Pour ce qui est de l’affirmation selon laquelle les importations d’APV concernent essentiellement des produits qui ne relèvent pas du champ de l’enquête, cette affirmation n’est pas étayée par des éléments suffisants et est donc rejetée.
(38)
En ce qui concerne la demande prétendument limitée pour le produit analogue à Taïwan, il convient de souligner que le marché intérieur taïwanais d’APV dépasse les 15 000 tonnes, dont la plus grande partie correspond au produit similaire. En outre, même si un producteur communautaire a déclaré que le niveau limité de la demande est dû en réalité au fait que la plupart des ventes de la société CCP sont réalisées avec des clients apparentés, l’enquête confirme que tel n’est pas le cas. Pour toutes ces raisons, l’affirmation concernant le niveau limité de la demande du produit similaire est rejetée.
(39)
Compte tenu des éléments mentionnés aux considérants 36 à 38 ci-dessus, l’affirmation concernant le niveau insuffisant de la concurrence sur le marché taïwanais est rejetée.
(40)
Un producteur communautaire a déclaré que le marché APV japonais est beaucoup plus représentatif du marché de la RPC que le marché taïwanais, tant en termes de production qu'en termes de ventes. Toutefois, même si la production et les ventes intérieures taïwanaises sont inférieures à la production et aux ventes intérieures du Japon, elles affichent néanmoins un volume encore tel qu’une comparaison avec les APV chinois et leurs exportations vers la CE est appropriée.
(41)
Le même producteur communautaire a en outre déclaré que le Japon ferait un meilleur pays analogue que Taïwan, étant donné que le Japon compte à la fois des producteurs d’APV intégrés et non intégrés, tout comme la RPC. Il y a toutefois lieu de noter que, si les deux types de producteurs existent bel et bien en RPC, le producteur taïwanais et l’unique producteur japonais vérifié et coopérant ont tous deux recours à des processus de production APV intégrés. Aussi n’y a-t-il pas lieu de considérer cet aspect comme pertinent dans la préférence du Japon à Taïwan.
(42)
Le même producteur communautaire a également fait valoir que la gamme de produits et les applications des APV sur le marché japonais sont plus comparables à ceux de la RPC. À cet égard, il est confirmé que la gamme de produits et les applications sur le marché taïwanais offrent une bonne comparabilité avec les APV chinois, alors qu’aucun élément ne donne à penser que les APV japonais auraient permis d’obtenir une meilleure comparabilité.
(43)
Enfin, le niveau de coopération dans le pays sélectionné constitue un élément important pour l’établissement d’une valeur normale fiable. Au Japon, seul l’un des quatre producteurs du produit similaire a coopéré à l’enquête, alors qu’à Taïwan l’ensemble des données nécessaires étaient disponibles pour le pays tout entier, étant donné que l’enquête portait sur Taïwan. En effet, l’entreprise taïwanaise représentait une part de marché beaucoup plus importante sur son marché intérieur que le seul producteur japonais coopérant, ce qui permettait ainsi de mieux évaluer la valeur normale.
(44)
Compte tenu des raisons indiquées dans les considérants 36 à 43 ci-dessus, l’affirmation des deux producteurs communautaires selon laquelle le Japon constitue le pays analogue le plus proche de la RPC est rejetée et les considérants 40 à 46 du règlement provisoire sont confirmés.
2.3. Valeur normale
(45)
Un producteur communautaire a déclaré que la valeur normale du pays analogue, à savoir Taïwan, aurait dû être élaborée pour l’ensemble des types de produit et que les bénéfices utilisés pour calculer la valeur normale n’auraient pas dû être fondés sur la phrase introductive de l’article 2, paragraphe 6, du règlement de base en raison de la situation commerciale particulière à Taïwan, qui se caractérise par des prix maintenus à un niveau artificiellement bas.
(46)
Toutefois, pour les raisons évoquées dans les considérants 28 à 30 ci-dessus, ces affirmations sont rejetées. De ce fait, le considérant 47 du règlement provisoire est confirmé.
2.4. Prix à l’exportation
(47)
En l’absence d’observations sur les prix à l’exportation, les considérants 48 à 50 du règlement provisoire sont confirmés.
2.5. Comparaison
(48)
En l’absence d’observations sur la comparaison, le considérant 51 du règlement provisoire est confirmé.
2.6. Marge de dumping
(49)
En l’absence d’observations sur la marge de dumping, les considérants 52 et 53 du règlement provisoire, selon lesquels la marge de dumping de la RPC s’établit à 10 % au niveau national, sont confirmés.
E. PRÉJUDICE
1. Production et industrie communautaires
(50)
En l’absence d’informations ou d’arguments nouveaux et étayés, les considérants 54 à 60 du règlement provisoire sont confirmés.
2. Consommation communautaire
(51)
L’examen des données statistiques disponibles auprès d’Eurostat et leur recoupement avec les données disponibles auprès d’autres sources montrent que les importations en provenance des États-Unis, comme indiqué dans le règlement provisoire, ont été sous-estimées, notamment en ce qui concerne l’année 2003 (voir le considérant 80 ci-dessous). Aussi a-t-il été décidé de remplacer ces chiffres par des données provenant de la base de données «exportations» des États-Unis. Après que l’information finale a été donnée, il a également été établi que les chiffres relatifs aux importations chinoises d’APV déclarés par Eurostat étaient erronés et devaient être corrigés (voir le considérant 56 ci-dessous).
(52)
Les chiffres de la consommation sont donc révisés comme suit:
2003
2004
2005
PE
Consommation en tonnes
143 515
154 263
166 703
166 755
Indice (2003 = 100)
100
107
116
116
(53)
Le tableau ci-dessus montre que la demande du produit concerné a augmenté de 16 % durant la période d’enquête. Les autres conclusions, telles qu’elles sont résumées au considérant 64 du règlement provisoire, restent valables.
(54)
En l’absence d’autres informations ou arguments nouveaux et documentés à cet égard, les considérants 61 à 64 du règlement provisoire sont confirmés, à l’exception des modifications apportées aux considérants 61 et 64 comme il apparaît ci-dessus.
3. Importations en provenance des pays concernés
(55)
Comme il a été confirmé que la marge de dumping pour Taïwan est de minimis, les importations en provenance de Taïwan sont définitivement exclues de l’évaluation du préjudice.
(56)
Après que l’information finale a été donnée, certaines parties intéressées ont exprimé de sérieux doutes quant à la fiabilité des données Eurostat sur les importations d’APV en provenance de la RPC en 2003. La question a été étudiée et il s’est avéré qu’il y avait eu communication d’informations particulièrement erronées concernant ces importations. Les volumes des importations d’APV en provenance de la RPC ont donc été corrigés comme suit:
Importations
2003
2004
2005
PE
Tonnes de la RPC
16 197
14 710
21 561
21 513
Indice (2003 = 100)
100
91
133
133
(57)
Au lieu d’une baisse des importations chinoises durant la période concernée, comme indiqué au stade provisoire à partir des données erronées de 2003, les importations en provenance de la RPC ont augmenté de 33 % pendant cette période mais on chuté de 9 % en 2004 par rapport à 2003.
(58)
Compte tenu de cet élément et des chiffres révisés de la consommation communautaire (voir le considérant 51 ci-dessus), la part de marché que représentent les importations en provenance de la RPC est donc modifiée comme suit pour la période concernée:
Parts de marché de la RPC
2003
2004
2005
PE
Marché communautaire
11,3 %
9,5 %
12,9 %
12,9 %
Indice (2003 = 100)
100
84
115
114
(59)
Les parts de marché que représentaient les importations en provenance de la RPC ont augmenté de 1,6 point de pourcentage au cours de la période concernée. Durant la PE, les importations chinoises représentaient 12,9 % de l’ensemble du marché communautaire.
(60)
Compte tenu des données relatives aux importations 2003 révisées, les prix des importations en provenance de la RPC mentionnés au considérant 68 du règlement provisoire ont été modifiés en conséquence. Le prix moyen des importations a donc diminué de 3 %.
Prix unitaires
2003
2004
2005
PE
RPC (EUR/tonne)
1 162
1 115
1 164
1 132
Indice (2003 = 100)
100
96
100
97
(61)
À la suite de la publication des informations définitives, le plaignant a fait valoir que la Commission n’aurait pas dû exclure le moindre type de produit correspondant du calcul de la sous-cotation. Il affirme que, ce faisant, les prix communautaires des importations en provenance de la RPC auraient été gravement surestimés. À cet égard, au considérant 70 du règlement provisoire, il est effectivement indiqué qu’un nombre limité de types de produit (PCN) a été exclu de la comparaison de sous-cotation car il a été jugé qu’il fallait que la comparaison par type de produit soit significative et équitable, et donc qu’aucune comparaison ne devait être autorisée entre une qualité ordinaire et une qualité spéciale relevant de la définition du produit.
(62)
Les PCN concernés représentaient 34 % des importations chinoises pendant la période d’enquête, mais l’industrie communautaire (pas le plaignant) les produisait en très petits volumes, soit entre 0,1 et 0,5 % de ses ventes de produits similaires durant la PE. Alors que les importations d’APV en provenance de la RPC dans le cadre de ces PCN concernaient un APV de qualité ordinaire, le producteur communautaire de ces PCN avait indiqué à la Commission que, dans son cas, les PCN en question concernaient des produits spécialisés de haute qualité destinés à des applications de niche qui ne peuvent être remplacés par des APV ordinaires. De plus, ils n’avaient pas été produits sur son site de production type mais dans son usine spécialisée au cours d’un processus de fabrication par lots. Le producteur communautaire concerné a aussi spécifiquement indiqué que cet APV ne faisait pas concurrence à l’APV standard. La Commission en a donc conclu que pour ces PCN importés de la RPC, qui étaient des APV ordinaires, il n’existait pas de qualité équivalente commercialisée par l’industrie communautaire. Compte tenu du fait que le calcul de sous-cotation pouvait alors encore s’appuyer sur des volumes représentatifs (c’est-à-dire 54 % des importations concernées), il a été décidé d’exclure ces PCN de la comparaison.
(63)
Sur cette base et comme l’argument du plaignant ne contenait pas de preuve du contraire, il est confirmé que l’exclusion de ces PCN des calculs de sous-cotation est justifiée et cette demande est donc rejetée.
(64)
En l’absence d’autres données ou arguments nouveaux et documentés à cet égard, les considérants 65 à 71 du règlement provisoire sont confirmés, à l’exception des importations chinoises et des données sur les parts de marché, questions qui ont été réglées ci-dessus.
4. Situation de l’industrie communautaire
(65)
Compte tenu des chiffres révisés de la consommation communautaire (voir le considérant 51 ci-dessus), les parts de marché de l’industrie communautaire sont modifiées comme suit pour la période concernée:
Parts de marché de l'industrie communautaire
2003
2004
2005
PE
Indice (2003 = 100)
100
101
96
103
(66)
Comme cela est indiqué au considérant 76 du règlement provisoire, les ventes de l’industrie communautaire ont profité de la hausse de la demande sur le marché communautaire.
5. Conclusion relative au préjudice
(67)
À la suite de la publication des faits et considérations essentiels sur la base desquels il a été décidé d’imposer des mesures antidumping provisoires, plusieurs parties ont déclaré que la plupart des indicateurs de préjudice avaient connu une évolution positive, de sorte qu’il n’y aurait pas eu de préjudice matériel. L’une des parties intéressées a même affirmé que la Commission avait constaté que l’industrie communautaire avait souffert d’un préjudice matériel du seul fait du recul des prix de vente de l’industrie communautaire.
(68)
À cet égard, il convient de rappeler, comme cela est indiqué au considérant 90 du règlement provisoire, que plusieurs indicateurs ont effectivement connu une évolution positive durant la période concernée, en raison du niveau élevé et croissant de la demande sur le marché communautaire. Toutefois, le recul des prix sur le marché communautaire, en liaison avec la forte hausse du coût des principales matières premières au niveau mondial, a conduit à une détérioration de l’ensemble des indicateurs financiers tels que la rentabilité, le retour sur investissement et les flux de liquidités. Cette évolution est expliquée en détail aux considérants 84 et 85 du règlement provisoire. Même si, comme cela est indiqué à l’article 3, paragraphe 5, du règlement de base, un seul ou plusieurs des facteurs économiques pertinents qui sont évalués à cet égard ne constituent pas nécessairement une base de jugement déterminante, il est évident que les indicateurs financiers figurent au nombre des indicateurs clés. Il convient donc de rejeter l’argument.
(69)
En l’absence d’autres données ou arguments nouveaux et documentés sur la situation de l’industrie communautaire, les considérants 72 à 92 du règlement provisoire sont confirmés, à l’exception des considérants 75 et 76 qui sont traités ci-dessus.
F. LIEN DE CAUSALITÉ
1. Effets des importations faisant l’objet d’un dumping
(70)
Plusieurs parties intéressées ont mis en exergue la conclusion provisoire selon laquelle les importations chinoises ont fortement reculé entre 2003 et 2004. Elles ont affirmé que la baisse des prix n’a pas pu être provoquée par les importations chinoises, étant donné que la rentabilité de l’industrie communautaire avait accusé une baisse considérable de 62 % au cours de la même période.
(71)
À cet égard, il convient de rappeler que l’enquête a permis d’établir que les importations en provenance de la RPC ont entraîné une sous-cotation de 3,3 % des prix de l’industrie communautaire durant la PE et que les importations en provenance de la RPC ont été déclarées à la frontière communautaire à des prix plus bas que ceux qui étaient pratiqués par l’industrie communautaire pendant l’ensemble de la période concernée. L’écart entre les données Eurostat sur le prix des importations en provenance de la RPC et le prix des ventes de l’industrie communautaire semble plus important en 2003 que durant la PE. Toutefois, aucune conclusion ne peut être tirée d’une telle analyse en ce qui concerne la sous-cotation dans les années qui précèdent la PE; une marge de sous-cotation fiable et correcte ne peut être calculée que pour la PE, étant donné qu’elle doit être élaborée sur la base d’une comparaison modèle par modèle et en corrigeant dûment les frais de (post-) importation ainsi que les écarts dans le niveau des échanges. De telles données n’étaient disponibles que pour la PE. Aucune conclusion ne peut donc être tirée quant à la question de savoir si les importations en provenance de la RPC ont entraîné une sous-cotation des prix de l’industrie communautaire pendant l’ensemble de la période concernée.
(72)
L’enquête a en outre permis d’établir que le marché souffrait d’une baisse sensible des prix. Cette baisse des prix est préjudiciable en raison de la forte augmentation du coût des principales matières premières pendant l’ensemble de la période, comme cela est indiqué en détail dans les considérants 78 et 79 du règlement provisoire. Compte tenu des observations reçues et mentionnées dans le considérant 70 ci-dessus, l’évolution du prix des matières premières durant la période concernée a été analysée année par année. Comme cela est indiqué dans le considérant 78 du règlement provisoire, l’acétate de vinyle monomère («VAM») est la principale matière première des APV. Il représente environ 65 % du coût de fabrication des APV. Le tableau ci-dessous fait apparaître le coût du VAM par tonne d’APV durant la période concernée:
Industrie communautaire
2003
2004
2005
PE
Coût des VAM par tonne d'APV
Indice
100
107
119
130
(73)
L’analyse montre que, en 2004, la hausse du coût des matières premières a été mineure, en comparaison avec la hausse observée en 2005 et durant la PE. Compte tenu de cette évolution du prix des matières premières, qu’illustre parfaitement l’évolution du coût VAM indiqué ci-dessus et qui ne correspond pas exactement avec la tendance de la rentabilité, on peut conclure que la baisse marquée de la rentabilité en 2004 a été provoquée davantage par le recul de 7 % des prix de vente de l’industrie communautaire, comme cela est indiqué dans le considérant 79 du règlement provisoire, que par la hausse du coût des matières premières.
(74)
Compte tenu de ce qui précède, les parts de marché en 2004 ont été aussi analysées en termes absolus et en termes relatifs par rapport à 2003, afin de déterminer si les importations faisant l’objet d’un dumping, prises isolément, ont eu une incidence matérielle sur le préjudice subi. Il a été établi que les parts de marché de l’industrie communautaire ont augmenté de 1 % en 2004. En même temps, les importations chinoises ont perdu 16 % de leurs parts de marché. De ce fait, les parts de marché de l’industrie communautaire ont atteint en 2004 un niveau quatre fois supérieur à celui des parts de marché de la RPC. Dans ce contexte, il est effectivement difficile d’attribuer la chute des prix durant l’année pivot 2004 aux importations en provenance de la RPC, étant donné que le volume de ces importations affichait un niveau relativement faible et un déclin marqué.
(75)
À la suite de la publication des informations définitives, l’industrie communautaire a fait valoir que même avec de faibles parts de marché les importations en dumping ont entraîné de graves distorsions commerciales, en raison de la nature de ce secteur d’activités. Elle a affirmé que la Commission avait indiqué que l’APV est une marchandise et que les prix les plus bas du marché déterminent dans une large mesure les prix auxquels les producteurs doivent s’adapter s’ils souhaitent conserver leurs commandes. Il convient de préciser que la Commission avait, dans le document présentant les conclusions définitives, seulement cité un argument du plaignant sans le reprendre à son compte. Le plaignant a en outre fait valoir que cette influence alléguée des importations en provenance de la RPC sur les prix de vente de l’industrie communautaire était prouvée par la tendance à la baisse des prix de vente de l’industrie communautaire au cours de la période concernée, tandis que les prix de la principale matière première, le VAM, ont explosé. L’industrie communautaire a maintenu qu’elle n’était pas en mesure de répercuter la hausse du prix des matières premières sur ses clients, car la forte pression qu’exercent les importations en dumping sur les prix aurait abouti selon elle à une baisse marquée de la rentabilité, des retours sur investissements et des flux de liquidités.
(76)
Une étude plus détaillée de l’évolution révèle toutefois que la détérioration substantielle de la situation financière des entreprises communautaires s’est produite essentiellement entre 2004 et la PE. En 2003, lorsque les importations en provenance de la RPC s’élevaient à 11,3 % et que les prix de vente n’étaient pas sensiblement différents de ceux des années suivantes, l’industrie communautaire obtenait des résultats satisfaisants, notamment en termes de rentabilité. Cette évaluation est attestée par le fait que même l’industrie communautaire avait caractérisé (l’année 2002 et) 2003 comme une année «précédant la forte pénétration des importations en dumping sur le marché communautaire». Ce constat est corroboré par les résultats de l’enquête et il a donc été jugé, dans le considérant 131 du règlement provisoire, que la situation concurrentielle sur le marché communautaire était effectivement normale en 2003. Ce bilan n’avait été contesté par aucune des parties intéressées, ce qui donne à penser que 2003 n’a été caractérisé - au pire - que par des distorsions limitées des échanges. En 2004, lorsque les importations de la RPC ont reculé, alors que les prix de vente sont demeurés relativement stables, la situation financière de l’industrie communautaire s’est en revanche soudain sensiblement détériorée.
(77)
À la suite de la publication des données définitives, l’industrie communautaire a fait valoir que la Commission affirme à tort que les importations en dumping sont la principale cause de préjudice. À cet égard, on notera que la Commission n’a pas accusé les importations faisant l’objet d’un dumping d’être la principale cause de préjudice. L’article 3, paragraphe 6, du règlement de base précise en effet que «le volume et/ou les niveaux des prix […] ont un impact sur l’industrie communautaire […] et que cet impact est tel qu’on puisse le considérer comme important (mise en évidence ajoutée).»
(78)
Une analyse plus approfondie des faits relevés pendant l’enquête a permis d’établir que les importations en dumping, prises isolément, ont causé un préjudice important à l’industrie communautaire, mais compte tenu de ses parts de marché globalement limitées par rapport aux parts de marché croissantes de l’industrie communautaire et de l’absence d’une coïncidence temporelle claire entre les importations faisant l’objet d’un dumping et la situation la plus préjudiciable à l’industrie communautaire, cet impact n’est pas considéré comme important.
(79)
Compte tenu de ce qui précède, on ne peut conclure que les importations en dumping ont eu un impact sur le préjudice subi par l’industrie communautaire qui puisse être qualifié d’important.
2. Effets d’autres facteurs
(80)
À la suite de l’imposition de mesures provisoires, des informations ont été obtenues qui donnent à penser que les données Eurostat sont incomplètes en ce qui concerne les importations en provenance des États-Unis. Les volumes déclarés semblaient trop faibles en comparaison avec les valeurs figurant dans la base de données américaine sur les exportations, mais aussi en comparaison avec d’autres sources. Les données relatives à ces importations ont donc dû être révisées et il a été jugé utile de les remplacer par les chiffres extraits de la base de données américaine sur les exportations, les valeurs converties en euros étant dûment corrigées «caf» frontière communautaire. L’impact des volumes révisés des importations en provenance de la RPC en 2003 sur la consommation communautaire calculée a également affecté les parts de marché d’autres pays cette année-là. Les tableaux du considérant 97 du règlement provisoire sont donc modifiés comme suit:
Importations en provenance d’autres pays tiers (quantité)
Importation (tonnes)
2003
2004
2005
PE
États-Unis
19 804
26 663
25 771
26 298
Indice (2003 = 100)
100
135
130
133
Japon
13 682
11 753
12 694
14 151
Indice (2003 = 100)
100
86
93
103
Taïwan (fourchettes)
11 000-14 000
13 000-16 500
10 000-13 000
9 000-12 000
Indice (2003 = 100)
100
118
88
83
Importations en provenance d’autres pays tiers (prix moyen)
Prix moyens (EUR)
2003
2004
2005
PE
États-Unis
1 308
1 335
1 446
1 416
Indice (2003 = 100)
100
102
111
108
Japon
1 916
1 532
1 846
1 934
Indice (2003 = 100)
100
80
96
101
Taïwan
1 212
1 207
1 308
1 302
Indice (2003 = 100)
100
100
108
108
Parts de marché
Parts de marché (%)
2003
2004
2005
PE
États-Unis
13,8
17,3
15,5
15,8
Japon
9,5
7,6
7,6
8,5
Taïwan (indice)
100
109
76
71
(81)
Par rapport au règlement provisoire, la différence principale concerne les volumes d’importations en provenance des États-Unis et la tendance qui se dégage de ces importations. En effet, durant la période concernée, les importations d’APV en provenance des États-Unis n’ont que légèrement augmenté, de 2 points en parts de marché, alors que le règlement provisoire avait constaté par erreur que ces importations avaient doublé durant la période en question. En outre, les prix «caf» frontière communautaire de ces importations semblent généralement plus élevés que ce qui avait été constaté provisoirement avec une hausse de 4,3 % durant la PE. Les autres conclusions relatives à ces importations, qui sont exposées au considérant 98 du règlement provisoire, restent valables.
(82)
En se référant aux considérants 97 et 99 du règlement provisoire, plusieurs parties intéressées ont exprimé de sérieux doutes quant à la fiabilité des données Eurostat sur le prix des importations japonaises, car les prix unitaires moyens de ces importations sont sensiblement plus élevés que les prix unitaires des APV provenant d’autres sources. Une des parties intéressées a déclaré que le niveau élevé des prix de vente moyens pourrait être dû au fait que d’autres produits plus chers, tels que les PVB, ont été pris en compte par erreur. À cet égard, il convient de souligner que ces données ont été analysées en détail et que cette analyse a montré, comme l’indique le considérant 99 du règlement provisoire, que les importations japonaises ne peuvent pas avoir contribué à l’évolution négative des prix qui a abouti à une détérioration grave de la situation financière des entreprises communautaires. Par souci d’exhaustivité et de clarté, un résumé de cette analyse est indiqué ci-après.
(83)
Un examen approfondi des données Eurostat concernant les importations en provenance du Japon a confirmé que ces importations ne comportaient pas de produits autres que les APV et que, partant, les données n’avaient donc pas été gonflées par des produits plus chers. En outre, comme cela avait déjà été indiqué dans la plainte, les importations japonaises d’APV comportent des quantités limitées d’APV autres que le produit similaire, dont les prix unitaires sont probablement beaucoup plus élevés. Dans la valeur moyenne à calculer pour les importations japonaises sur la base de données statistiques, l’influence de ces autres qualités d’APV sur le prix n’a pas pu être neutralisée, vu que ces données ne font aucune distinction entre le produit similaire et les autres qualités d’APV. Toutefois, en tenant compte des volumes approximatifs de ces importations, sur la base de données figurant dans la plainte ainsi que du prix moyen calculé pour l’ensemble des importations japonaises d’APV durant la PE, il est apparu très improbable que l’exclusion des qualités d’APV ne relevant pas de la définition du produit ne se traduise par une sous-cotation des prix de vente communautaires durant la PE, du fait du prix moyen «caf» frontière communautaire qui en résulterait pour le produit similaire. En outre, environ 25 % des importations japonaises durant la PE ont pu être vérifiées et concernaient des qualités d’APV relevant de la définition du produit. Ces ventes ont été réalisées auprès de parties apparentées, c’est-à-dire à des prix de transfert, et il est apparu que les prix de revente de ces achats aux premiers clients indépendants dans la Communauté dépassaient de 8 à 10 % les prix que les entreprises communautaires pouvaient obtenir. Les enseignements qui en ont été tirés et qui sont maintenus sont donc les suivants: rien ne donne à penser que les importations japonaises d’APV durant la PE ont entraîné une sous-cotation des prix de l’industrie communautaire et on estime par conséquent que ces importations n’ont pas contribué au préjudice subi par l’industrie communautaire.
(84)
Plusieurs parties intéressées se sont en outre demandé comment les importations japonaises ont pu conserver de fortes parts de marché malgré des prix aussi élevés, à supposer que le marché communautaire fût en proie à une guerre des prix. À cet égard, il convient tout d’abord de noter, comme cela est précisé au considérant 83 ci-dessus, que la prise en compte d’autres qualités d’APV plus chères a certainement gonflé les valeurs moyennes d’Eurostat pour les prix des importations japonaises. Les vérifications de données concernant 25 % environ des importations japonaises montrent que les prix moyens de ces importations pour les premiers clients indépendants dans la Communauté dépassent les prix de l’industrie communautaire de 8 à 10 %. Il ne s’agit pas du résultat d’une comparaison précise entre des qualités identiques, mais plutôt de l’écart de prix approximatif probable entre les prix de vente moyens d’une partie des importations japonaises et les prix de vente moyens obtenus par l’industrie communautaire. Dans ce contexte, le résultat de l’analyse des prix d’importation japonais n’est pas en contradiction avec la conclusion selon laquelle les prix du marché communautaire sont effectivement en recul et l’argument est rejeté.
(85)
L’une des parties intéressées a déclaré que le volume des importations taïwanaises avait augmenté entre 2003 et 2006, alors que les données de la Commission concluent à une perte de parts de marché, et que le prix moyen de ces importations a moins augmenté que ne le font apparaître les chiffres de la Commission. Cette déclaration repose sur une analyse des données d’Eurostat. À cet égard, il convient de noter que ce sont les chiffres du seul producteur taïwanais qui ont été utilisés, car il a pleinement coopéré à l’enquête, comme cela est indiqué dans le considérant 100 du règlement provisoire. Ces données vérifiées ont été jugées plus fiables que les données d’Eurostat, étant donné en particulier que ce producteur a également vendu durant la période concernée des quantités significatives d’APV couvert par le code NC ex 3905 30 00 qui ne relèvent toutefois pas de la définition du produit. L’affirmation de cette partie intéressée doit donc être rejetée.
(86)
Une autre partie intéressée a déclaré, au vu de l’analyse que la Commission a réalisée pour les prix des importations en provenance des États-Unis, que les importations taïwanaises ont contribué au recul des prix sur le marché communautaire. Cette partie a affirmé que, pour calculer les prix de vente moyens aux premiers clients indépendants, la Commission a revu à la hausse les données Eurostat sur le prix des importations en provenance des États-Unis, qui dépassaient déjà les prix taïwanais, de sorte que ces prix - ainsi ajustés - se situaient au même niveau général que les prix de l’industrie communautaire. Les prix taïwanais, qui ne nécessitent aucune correction, entraîneraient donc une sous-cotation des prix de l’industrie communautaire, contribuant ainsi au préjudice subi par cette dernière.
(87)
Cette affirmation est rejetée. En fait, le prix des importations taïwanaises mentionnées dans les considérants 97 et 100 du règlement provisoire correspond aux prix caf frontière communautaire. Pour les besoins des calculs de sous-cotation, plusieurs corrections ont été apportées à ces prix (droit d’importation, frais de postimportation, niveau des échanges). Dans le cas présent, le niveau des corrections commerciales a été sensible, puisque la quasi-totalité des ventes a été réalisée par l’intermédiaire d’agents/distributeurs dans la Communauté. Les calculs de sous-cotation ultérieurs ont alors pu être effectués au niveau PCN, ce qui a permis d’obtenir des chiffres très précis qui n’ont pas fait apparaître de sous-cotation.
(88)
Plusieurs parties intéressées ont déclaré que la baisse de rentabilité aurait été provoquée par l’industrie communautaire elle-même. Ils ont affirmé que, en raison de la création de nouvelles capacités de production en 2004, l’industrie communautaire a été obligée de vendre de grandes quantités supplémentaires d’APV. Ces parties ont fait valoir que c’est le plaignant lui-même qui avait donc mené une politique agressive de sous-cotation de l’ensemble des autres fournisseurs d’APV, en vue de maximiser ses propres volumes de vente et d’exclure d’autres concurrents du marché. Selon ces parties, cela expliquerait le recul des prix APV durant la période concernée. Les parties intéressées estiment que les producteurs chinois ont plutôt tendance à suivre les prix qu’à les fixer eux-mêmes.
(89)
Sur ce point, l’enquête a effectivement montré que les investissements réalisés par l’industrie communautaire en vue d’améliorer ses capacités de production ont permis aux entreprises de vendre de grandes quantités supplémentaires sur le marché communautaire. Ce fait montre, d’une part, que la décision de réaliser ces investissements a été justifiée en termes d’anticipation de la croissance du marché. La consommation d’APV sur le marché communautaire avait fortement augmenté durant la période concernée, comme cela est expliqué dans les considérants 51 à 53 ci-dessus, ce qui a conduit à une augmentation globale des ventes. D’autre part, une analyse des données post-PE (juillet 2006 à septembre 2007) relative à la consommation et aux ventes communautaires, fondée sur des données Eurostat et des données fournies par les parties soumises à l’enquête, confirme que la consommation a sensiblement augmenté et que l’industrie communautaire a vu le volume de ses ventes augmenter de 10 %.
(90)
En même temps toutefois, l’enquête a permis d’établir qu’une usine d’APV devait fonctionner en permanence pour maximiser son efficacité. Il en va de même pour l’industrie communautaire. L’enquête a montré que, du fait du renforcement des capacités intervenu entre 2004 et 2006, les volumes de production ont sensiblement augmenté à partir de 2004. À la suite de la publication des données définitives, l’industrie communautaire a fait valoir que le site de production APV supplémentaire n’est disponible que depuis 2005 et que, de ce fait, il n’y a pas eu d’accroissement de capacité. L’enquête a cependant montré que, en 2004, la capacité de production était supérieure de 7 % à celle de 2003. Dans le même temps, l’industrie communautaire a réduit ses prix de vente de 7 %; en 2005, en outre, année au cours de laquelle la hausse des capacités de production avait atteint 129 % de la capacité 2003, les prix sont restés à 5 % au-dessous du niveau 2003, malgré une forte hausse du coût des matières premières, conformément à ce qui est indiqué dans le considérant 72 ci-dessus (+ 19 % pour les VAM). Dans le même temps, l’industrie communautaire avait accru ses volumes de vente à des clients indépendants de 12 % et elle a amélioré ses ventes de 10 points de plus en 2005. Au vu de ce qui précède, il semble y avoir une relation entre le prix de vente de l’industrie communautaire et la quantité d’APV produit.
(91)
Les parties intéressées ont fait valoir que les investissements réalisés dans les capacités de production avaient provoqué une évolution négative des indicateurs financiers clés, étant donné que le coût de ces investissements aurait pesé lourdement sur la rentabilité de l’industrie communautaire. À cet égard, l’enquête a établi, comme l’indique le considérant 103 du règlement provisoire, que les frais occasionnés par le renforcement des capacités de production ont pu être identifiés et qu’ils n’avaient pas eu de répercussions sensibles sur la forte tendance à la baisse observée dans l’évolution de la position financière de l’industrie communautaire. L’affirmation selon laquelle ces frais auraient provoqué une forte détérioration des principaux indicateurs financiers de l’industrie communautaire est donc rejetée.
(92)
L’une des parties intéressées a déclaré que la tarification des ventes pour un usage captif a eu des répercussions négatives sur la rentabilité du plaignant. À cet égard, il y a lieu de noter que les ventes d’APV à des parties apparentées ont pu être vérifiées en détail. Premièrement, ces ventes étaient distinctes des ventes à des parties non apparentées. Elles ne sont donc pas prises en compte dans les indicateurs financiers figurant dans les considérants 84 et 85 du règlement provisoire, conformément à ce qui est mentionné spécifiquement dans le considérant 84. Deuxièmement, la vérification des ventes pour usage captif a montré que la tarification de ces ventes, qui représentaient moins de 20 % du total des ventes de l’industrie communautaire pendant la PE, n’a pas eu de répercussions négatives sur les résultats déclarés en ce qui concerne les ventes d’APV de l’industrie communautaire à des parties non apparentées. L’affirmation est donc rejetée.
(93)
Une autre partie intéressée a déclaré que la crise supposée du marché de la construction en Allemagne au cours des premières années de la période concernée aurait été à l’origine de l’évolution négative des principaux indicateurs financiers de l’industrie communautaire. Toutefois, aucun élément n’a été soumis qui étaye cette hypothèse et les données statistiques font clairement apparaître une tendance à la hausse de la consommation d’APV et une tendance à la hausse encore plus marquée de la consommation de PVB. L’argument est donc rejeté.
(94)
À la suite de la publication des données définitives, l’industrie communautaire a fait valoir que, en se concentrant sur 2003 et 2004, l’analyse du lien de causalité réalisée est insuffisante pour les années 2004 à 2006. À cet égard, il convient tout d’abord de noter que 2003 et 2004 sont les deux premières années de la période considérée et que, partant, elles ne peuvent certainement pas être considérées comme «dépassées». En outre, comme il est indiqué au considérant 91 du règlement provisoire, ce sont les indicateurs financiers qui démontrent un préjudice alors que la plupart des autres indicateurs font apparaître une évolution positive. Dans une telle situation, il n’est que légitime que les autorités chargées de l’enquête prêtent davantage attention à la période au cours de laquelle les indicateurs financiers ont le plus reculé, ce qui s’est produit en 2004, année où la rentabilité de l’industrie communautaire a diminué de 62 %, son retour sur investissement de 83 % et son flux de liquidités de 45 %. Pour finir, comme le montrent les considérants 70 à 93 ci-dessus, il est jugé que l’analyse du lien de causalité ne se limite pas aux années 2003 et 2004 mais couvre l’intégralité de la période concernée, c’est-à-dire va de 2003 jusqu’à la fin de la PE (septembre 2006). Cet argument est donc rejeté.
3. Conclusion concernant le lien de causalité
(95)
En conclusion, malgré une analyse approfondie faisant suite aux commentaires reçus après l’imposition de mesures provisoires, il ne peut être confirmé que les importations en dumping aient eu une incidence matérielle sur le préjudice subi par l’industrie communautaire. Compte tenu i) des parts de marché assez limitées et juste légèrement en hausse des importations en dumping en provenance de la RPC (passant de 11,3 à 12,9 %) et des parts de marché beaucoup plus importantes et en légère hausse de l’industrie communautaire (plus du triple des parts de marché de la RPC durant la PE; et compte tenu ii) de la sous-cotation limitée, même si elle n’est pas insignifiante, observée pour les importations en provenance de la RPC, on peut conclure que le faible niveau des prix sur le marché communautaire, pris dans le contexte d’une hausse du prix des matières premières ayant fortement contribué au préjudice subi par l’industrie communautaire, ne peut pas être attribué aux importations en dumping en provenance de la RPC. Le lien de causalité au sens de l’article 3, paragraphes 6 et 7, du règlement de base entre les importations en dumping en provenance de la RPC et le préjudice matériel subi par l’industrie communautaire n’a donc pas pu être suffisamment établi.
G. CONCLUSION
(96)
Il convient donc de mettre un terme à la procédure, car la marge de dumping déterminée pour Taïwan est inférieure à 2 % et en raison de l’absence de lien de causalité entre les pratiques de dumping et le préjudice subi par rapport aux importations en provenance de la RPC,
DÉCIDE:
Article premier
La procédure antidumping concernant les importations d’alcools polyvinyliques copolymériques (APV) fondés sur une polymérisation homopolymérique, ayant une viscosité (mesurée en solution à 4 %) de 3 mPa ou plus, mais n’excédant pas 61 mPa, et un degré d’hydrolyse de 84,0 mol % ou plus, mais n’excédant pas 99,9 mol %, relevant du code NC ex 3905 30 00 et en provenance de la République populaire de Chine et de Taïwan est close.
Article 2
Les montants déposés au moyen d’un droit antidumping provisoire en application du règlement (CE) no 1069/2007 sur les importations de certains alcools polyvinyliques sous la forme de résines homopolymères, ayant une viscosité (mesurée en solution à 4 %) de 3 mPa ou plus, mais n’excédant pas 61 mPa, et un degré d’hydrolyse de 84,0 mol % ou plus, mais n’excédant pas 99,9 mol %, relevant du code NC ex 3905 30 00 (code TARIC 3905300020), en provenance de la République populaire de Chine, sont libérés.
Article 3
La présente décision entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Fait à Bruxelles, le 17 mars 2008.