NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1192/2008
ze dne 17. listopadu 2008,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (2) v současnosti obsahuje ustanovení o jednotných povoleních, která se týkají celních orgánů ve více než jednom členském státě, pouze pro celní režimy s hospodářským účinkem a v případě zvláštního použití.
(2)
Vzhledem k Lisabonské strategii, jejímž cílem je učinit EU nejkonkurenceschopnějším hospodářstvím na světě, je zásadní vytvořit moderní a jednoduché prostředí s podmínkami pro skutečný vnitřní trh, na němž se zvýší obchodní konkurenceschopnost a je zamezeno narušení hospodářské soutěže mezi společnostmi v různých členských státech. Jednotná povolení zjednodušených postupů, jakož i integrované jednotné povolení hospodářským subjektům umožní centralizovat a integrovat účetní, logistické a distribuční funkce s následnými úsporami administrativních a transakčních nákladů a znamená skutečné zjednodušení. Je proto vhodné rozšířit ustanovení o jednotných povoleních na používání zjednodušeného celního prohlášení a na místní celní řízení.
(3)
V souladu s tím je vhodné sloučit stávající definice „jednotného povolení“ v souvislosti s celními režimy s hospodářským účinkem a v případě zvláštního použití s definicemi pro zjednodušené celní prohlášení a místní celní řízení vzhledem k tomu, že tyto režimy lze při jejich použití spojit.
(4)
Nařízení Komise (ES) č. 1875/2006 (3), kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, stanovilo minimální údaje, které je nutno uvést v celním prohlášení v rámci postupu zjednodušeného celního prohlášení nebo v záznamech v rámci místního celního řízení. Na základě jednotného povolení by měly být minimální údaje, které je nutno uvést v celním prohlášení v rámci postupu zjednodušeného celního prohlášení, maximálními údaji, které lze zpřístupnit celnímu úřadu v jiném členském státě.
(5)
Jelikož osvědčení AEO, a zejména osvědčení pro zjednodušené celní postupy, budou často kombinována s jednotnými povoleními, je vhodné pokud možno co nejvíce sladit pravidla pro udělování, pozastavení a zrušení obou druhů povolení, včetně ustanovení o záznamech umožňujících patřičnou kontrolu postupu.
(6)
Přepravci, zasílatelé a celní zástupci, kteří jsou držiteli osvědčení AEO, mají snazší přístup k zjednodušeným celním postupům, včetně používání zjednodušeného celního prohlášení a místního celního řízení. Je proto vhodné stanovit, že zástupcům je možno udělit povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, jestliže splňují určité podmínky a kritéria.
(7)
Je nezbytné zlepšit postup podávání žádostí a schvalování, pokud jde o jednotná povolení, a to zkrácením doby potřebné k výměně informací a vypracováním společných pravidel s cílem zamezit prodlevám při udělování těchto povolení. Tato pravidla by měla umožnit celním orgánům vykonávat dohled nad operacemi probíhajícími na základě jednotných povolení a sledovat tyto operace, aniž by byla přijímána správní opatření neúměrná hospodářským potřebám.
(8)
Podmínky a kritéria pro udělování vnitrostátních i jednotných povolení zjednodušeného celního prohlášení a místního celního řízení by měly být totožné, aby bylo dosaženo harmonizace v rámci jednotného trhu.
(9)
Je nezbytné stanovit společná pravidla pro změnu, pozastavení a zrušení povolení zjednodušeného celního prohlášení a místního celního řízení s cílem zajistit společný postup na celém celním území Společenství.
(10)
K dosažení cíle zlepšit postupy podávání žádostí a schvalování je pro jednotná povolení nutné zavést elektronickou komunikaci a databázový systém, jež se budou používat v rámci výměny informací a komunikace mezi celními orgány a k informování Komise a hospodářských subjektů. Tento systém by měl představovat rozšíření informačního a komunikačního systému pro udělování osvědčení AEO.
(11)
Používání zjednodušeného celního prohlášení a místního celního řízení by po přechodném období mělo být povoleno pouze pro hospodářské subjekty, které podávají elektronická celní prohlášení nebo oznámení, jak se požaduje pro jednoduché prostředí bez papírových dokumentů.
(12)
Je nutno objasnit, že celní prohlášení může být se souhlasem celního orgánu nebo orgánů podílejících se na udělování povolení podáno u jiného celního úřadu, než je celní úřad, jemuž zboží je nebo bude předloženo nebo zpřístupněno k provedení kontroly.
(13)
Pokud se týká tranzitních formalit, je vhodné, aby se v případě vyřizování těchto formalit za použití elektronického zpracování dat předtím, než se začne používat nařízení (ES) č. 1875/2006, přijímalo souhrnné celní prohlášení na základě sdělení „zprávy o očekávaném příchodu zboží“.
(14)
V souladu s nařízením (EHS) č. 2454/93, ve znění nařízení Rady (ES) č. 837/2005 (4), podle kterého mají být tranzitní prohlášení ode dne 1. července 2005 podávána prostřednictvím počítačových postupů, by všechny hospodářské subjekty měly tranzitní prohlášení podávat prostřednictvím informatizovaného tranzitního systému. Dále by mělo být cestujícím umožněno podávat písemná tranzitní prohlášení celním orgánům, které by měly zajistit, aby mezi celními orgány docházelo k výměně údajů z tranzitních prohlášení za použití informační technologie a počítačových sítí.
(15)
Úmluva ze dne 20. května 1987 o společném tranzitním režimu (5) byla změněna v souladu s povinností podávat společná tranzitní prohlášení standardním postupem za použití elektronického zpracování dat a souběžná ustanovení právních předpisů Společenství by měla být odpovídajícím způsobem upravena.
(16)
Prováděcí ustanovení tranzitního režimu Společenství založená na podávání písemného tranzitního prohlášení, včetně prováděcích ustanovení týkajících se prohlášení, by za těchto okolností měla být přizpůsobena povinnosti podávat tranzitní prohlášení Společenství standardním postupem za použití elektronického zpracování dat.
(17)
Používání písemných celních prohlášení a souvisejících dokladů by s výjimkou cestujících mělo být omezeno na nouzový postup umožňující hospodářským subjektům provádět tranzitní operace v případě, kdy nefunguje celní informatizovaný tranzitní systém nebo informatizovaný systém schváleného odesílatele nebo hlavního povinného, nebo nefunguje-li síť mezi hlavním povinným a celními orgány.
(18)
Pro operace TIR, které probíhají na celním území Společenství, je nutné používat počítačové zpracování dat, aby se zajistila efektivní výměna údajů a stejná úroveň celní kontroly jako v rámci Společenství/společného tranzitního režimu.
(19)
Operace TIR probíhající na celním území Společenství by měly být začleněny do elektronického prostředí zavedeného nařízením (ES) č. 1875/2006, které stanoví podávání prohlášení před příchodem a odesláním elektronickou cestou.
(20)
Používáním elektronických údajů by měla zaniknout potřeba vracet příslušnou část útržkového listu č. 2 karnetu TIR v rámci celního území Společenství, kdykoli je používán informatizovaný systém, a následně snížit počet zbytečných šetření. Mělo by také zlepšit účinnost a bezpečnost operací TIR, jelikož informatizovaný systém nad nimi urychlí dohled, což by bylo spojeno s konkrétními přínosy jak pro celní správy, tak pro hospodářské subjekty.
(21)
Je vhodné stanovit, aby držitel karnetu TIR podal údaje karnetu TIR na celním úřadě odeslání nebo vstupu za použití počítačového zpracování dat. Jakékoli právní následky vyplývající z nesouladu mezi podanými elektronickými údaji karnetu TIR a karnetem TIR by se však v souladu s Úmluvou TIR měly zakládat na náležitostech karnetu TIR. Formality týkající se jiných stran než celních orgánů Společenství by měly být i nadále plněny na základě karnetu TIR, včetně použití karnetu TIR jako důkazu mezinárodní jistoty.
(22)
Zproštění povinnosti podat údaje karnetu TIR za použití počítačového zpracování dat by mělo být povoleno pouze ve výjimečných případech, kdy nefunguje celní informatizovaný tranzitní systém nebo aplikace pro podání prohlášení a rovněž kdy nefunguje síť mezi těmito dvěma systémy.
(23)
Z důvodu jasnosti je v čl. 453 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2454/93 třeba odkázat na pravidlo povolující prokázání statusu zboží Společenství propuštěného do režimu TIR.
(24)
Náležitosti údajů poskytnutých v informatizovaném systému pro elektronické údaje karnetu TIR by měly být včleněny do pravidel a kódů elektronických tranzitních prohlášení stanovených v přílohách 37 A a 37 C.
(25)
Aby se zjednodušilo a urychlilo zveřejňování veškerých změn na seznamu úřadů ke koordinaci určených členskými státy za účelem opatření pro případy porušení předpisů nebo nesrovnalostí týkajících se karnetů ATA, bude se toto zveřejňování uskutečňovat prostřednictvím oficiálních internetových stránek Evropské unie.
(26)
Pravidelný přezkum seznamu zboží, které představuje vyšší riziko podvodu v průběhu tranzitní operace, stanoveného v příloze 44C nařízení (EHS) č. 2454/93, provedený podle článku 340a uvedeného nařízení na základě informací získaných od členských států, ukázal, že určité zboží uvedené na tomto seznamu již není považováno za zboží představující vyšší riziko podvodu. Seznam v příloze 44C je proto vhodné odpovídajícím způsobem upravit.
(27)
Příloha 67 nařízení (EHS) č. 2454/93 obsahuje společný tiskopis žádosti a povolení pro režimy s hospodářským účinkem a pro zvláštní použití. Tento tiskopis je nutno použít v případě, je-li dotčen jeden celní orgán, i v případě zapojení více celních orgánů. Je vhodné rozšířit používání přílohy 67 na případy, kdy se předkládá žádost o povolení používat zjednodušené celní prohlášení nebo místní celní řízení, a to jak na vnitrostátní úrovni, tak i v případě zapojení více než jednoho celního orgánu.
(28)
Nařízení (EHS) č. 2454/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(29)
Jelikož se změny stanovené v rozhodnutí smíšeného výboru ES-ESVO Společný tranzit č. 1/2008 ze dne 16. června 2008, kterým se mění Úmluva ze dne 20. května 1987 o společném tranzitním režimu použijí od 1. července 2008 a 1. července 2009, měla by se odpovídající ustanovení tohoto nařízení použít od stejného dne.
(30)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1)
V článku 1 se vkládají nové body, které znějí:
„13.
jednotným povolením se rozumí:
povolení, do něhož jsou zapojeny celní orgány ve více než jednom členském státě pro jeden z těchto postupů:
-
postup zjednodušeného celního prohlášení podle čl. 76 odst. 1 kodexu nebo
-
místní celní řízení podle čl. 76 odst. 1 kodexu nebo
-
celní režimy s hospodářským účinkem podle čl. 84 odst. 1 písm. b) kodexu nebo
-
zvláštní použití podle čl. 21 odst. 1 kodexu;
14.
integrovaným povolením se rozumí:
povolení používat více než jeden z postupů uvedených v bodě 13; může mít podobu integrovaného jednotného povolení, je-li dotčena více než jedna celní správa;
15.
schvalujícím celním orgánem se rozumí:
celní orgán, který uděluje povolení.“
2)
V článku 183 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Souhrnné celní prohlášení pro zboží přepravované v tranzitním režimu, pro který se formality provedou za použití elektronického zpracování dat předtím, než jsou předloženy celnímu orgánu, má podobu tranzitního prohlášení předaného celnímu úřadu určení za použití ‚zprávy o očekávaném příchodu zboží‘.
Souhrnné celní prohlášení má podobu kopie tranzitního dokladu nebo tranzitního doprovodného dokladu, je-li použit čl. 353 odst. 2.“
3)
V článku 199 se odstavce 1 a 2 nahrazují těmito:
„1. Aniž je dotčeno případné použití trestněprávních předpisů, má se za to, že podáním celního prohlášení podepsaného deklarantem nebo jeho zástupcem nebo tranzitního celního prohlášení podaného za použití elektronického zpracování dat celnímu úřadu vzniká v souladu s platnými předpisy odpovědnost deklaranta nebo jeho zástupce za:
-
správnost údajů uvedených v celním prohlášení,
-
pravost přiložených dokladů a
-
splnění všech povinností v souvislosti s propuštěním dotyčného zboží do daného celního režimu.
2. Používá-li deklarant k vyhotovení svých celních prohlášení, včetně tranzitních celních prohlášení vyhotovených v souladu s čl. 353 odst. 2 písm. b), systémy počítačového zpracování dat, mohou celní orgány stanovit, že vlastnoruční podpis lze nahradit jiným identifikačním technickým postupem, který může být založen na použití kódů. Tato možnost se poskytuje pouze při splnění technických a administrativních podmínek stanovených celními orgány.
Celní orgány mohou také stanovit, že celní prohlášení vyhotovená pomocí celních systémů počítačového zpracování dat, včetně tranzitních prohlášení vyhotovených v souladu s čl. 353 odst. 2 písm. b), jsou ověřována přímo těmito systémy namísto ručního nebo mechanického otisku razítka celního úřadu a podpisu příslušného úředníka.“
4)
V článku 201 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Celní orgány mohou povolit, aby celní prohlášení bylo podáno u jiného celního úřadu, než je celní úřad, jemuž zboží je nebo bude předloženo nebo zpřístupněno k provedení kontroly, je-li splněna jedna z těchto podmínek:
a)
celní úřady uvedené v návětí se nacházejí v témže členském státě;
b)
zboží má být do celního režimu propuštěno držitelem jednotného povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení.“
5)
V článku 202 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Tranzitní celní prohlášení musí být celnímu úřadu odeslání podáno a zboží předloženo v jeho úředních hodinách.
Celní úřad odeslání však může na žádost hlavního povinného a na jeho náklady povolit, aby zboží bylo předloženo na jiném místě.“
6)
Článek 203 se nahrazuje tímto:
„Článek 203
1. Na celním prohlášení se vyznačí datum jeho přijetí.
2. Tranzitní prohlášení Společenství celní úřad odeslání přijme a zaeviduje v úředních hodinách stanovených celními orgány.“
7)
V čl. 205 odst. 3 se pátá a šestá odrážka nahrazují tímto:
„-
možnost, aby zúčastněné osoby u zásilek obsahujících více druhů zboží použily ke splnění formalit tranzitního režimu Společenství ložné listy, použije-li se čl. 353 odst. 2 a článek 441,
-
možnost, aby celní prohlášení pro vývoz, dovoz a tranzit, použije-li se čl. 353 odst. 2, a doklady, kterými se prokazuje původ ve Společenství u zboží, které nebylo přepravováno v režimu vnitřního tranzitu Společenství, bylo vyhotoveno pomocí veřejných nebo soukromých systémů počítačového zpracování dat nebo případně na čistém bílém papíře za podmínek, které stanoví členské státy.“
8)
V článku 208 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Pokud se zboží před propuštěním do tranzitního režimu Společenství nebo společného tranzitního režimu nachází v jiném celním režimu nebo je do něj propuštěno následně, může se použít sada obsahující počet výtisků potřebný pro tranzitní režim, použije-li se čl. 353 odst. 2, a pro předchozí nebo následující celní režim.“
9)
V čl. 215 odst. 1 se druhý a třetí pododstavec nahrazují těmito:
„Pro všechny výtisky se používá bílý papír. Na výtiscích pro tranzitní režim Společenství používaných v souladu s čl. 353 odst. 2 však mají kolonky 1 (první a třetí dílčí kolonka), 2, 3, 4, 5, 6, 8, 15, 17, 18, 19, 21, 25, 27, 31, 32, 33 (první dílčí kolonka vlevo), 35, 38, 40, 44, 50, 51, 52, 53, 55 a 56 zelený podtisk.
Tiskopisy jsou tištěny zeleným tiskem.“
10)
V článku 219 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Zboží, které je předmětem tranzitního prohlášení, se předkládá společně s přepravním dokladem.
Celní úřad odeslání může zprostit povinnosti předložit tento doklad při plnění formalit za podmínky, že má tento doklad nadále k dispozici.
Přepravní doklad však musí být během přepravy předložen celním orgánům nebo jakýmkoli jiným pověřeným orgánům na jejich vyžádání.“
11)
V článku 247 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5. Při uplatnění tranzitního režimu Společenství uvede celní úřad odeslání v souladu s výsledky kontroly příslušné údaje na tranzitním prohlášení.“
12)
V článku 249 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Při uplatnění tranzitního režimu Společenství, pokud to výsledky kontroly prohlášení umožňují, povolí celní úřad odeslání propuštění zboží a zaznamená datum tohoto propuštění do informatizovaného systému.“
13)
V části I hlavě IX kapitole 1 se před článek 253 vkládá nový název, který zní:
„Oddíl 1
Obecná ustanovení “.
14)
V článku 253 se doplňují nové odstavce, které znějí:
„4. Kdokoli může požádat o povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, které bude této osobě uděleno pro vlastní použití nebo k použití jako zástupce, jsou-li zavedeny dostatečné záznamy a postupy, které celnímu orgánu umožní identifikovat zastoupené osoby a vykonávat patřičné celní kontroly.
Tato žádost se může týkat rovněž integrovaného povolení, aniž je dotčen článek 64 kodexu.
5. Používání zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení je podmíněno poskytnutím jistoty pro dovozní cla a jiné poplatky.
6. Držitel povolení splní podmínky a kritéria stanovená v této kapitole a povinnosti vyplývající z povolení, aniž jsou dotčeny povinnosti deklaranta a pravidla týkající se vzniku celního dluhu.
7. Držitel povolení schvalující celní orgán informuje o všech činitelích, které nastaly po udělení povolení a které mohou mít vliv na další trvání nebo obsah povolení.
8. Nové posouzení povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení provádí schvalující celní orgán v těchto případech:
a)
významné změny příslušných právních předpisů Společenství;
b)
přiměřené náznaky, že držitel povolení již nesplňuje příslušné podmínky.
Pokud je povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení vydáno žadateli, jehož společnost byla založena před méně než třemi lety, provádí se v průběhu prvního roku po vydání podrobné sledování.“
15)
V článku 253a se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Používání zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení je podmíněno podáváním elektronických celních prohlášení a oznámení.“
16)
V části I hlavě IX kapitole 1 se za článek 253a vkládá nový oddíl, který zní:
„Oddíl 2
Udělování, pozastavení a zrušení povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení
Článek 253b
1. Žádosti o povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení se předkládají pomocí vzoru žádosti uvedeného v příloze 67 nebo odpovídajícího elektronického formátu.
2. Pokud se schvalující celní orgán domnívá, že žádost neobsahuje veškeré požadované údaje, vyzve žadatele ve lhůtě 30 kalendářních dnů po obdržení žádosti, aby příslušné informace doplnil, a svou výzvu odůvodní.
3. Žádost není přijata, pokud:
a)
není v souladu s odstavcem 1;
b)
nebyla předložena příslušným celním orgánům;
c)
byl žadatel odsouzen za závažný trestný čin související s jeho hospodářskou činností;
d)
bylo v okamžiku předložení žádosti proti žadateli zahájeno řízení o prohlášení konkursu.
4. Před udělením povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení celní orgány zkontrolují záznamy žadatele, nelze-li využít výsledků předchozího auditu.
Článek 253c
1. Povolení zjednodušeného celního prohlášení se udělí za předpokladu, že jsou splněny podmínky a kritéria stanovené v článku 14h s výjimkou odst. 1 písm. c), v čl. 14i písm. d), e) a g) a v článku 14j.
Povolení místního celního řízení se udělí za předpokladu, že jsou splněny podmínky a kritéria stanovené v článku 14h s výjimkou odst. 1 písm. c), v článku 14i a v článku 14j.
Při udělování povolení uvedených v prvním a druhém pododstavci celní orgány použijí čl. 14a odst. 2 a tiskopis povolení uvedený v příloze 67.
2. Je-li žadatel držitelem osvědčení AEO podle čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), má se za to, že byly splněny podmínky a kritéria stanovené v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 253d
1. Schvalující celní orgán pozastaví povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, jestliže:
a)
je zjištěno nesplnění podmínek a kritérií uvedených v čl. 253c odst. 1;
b)
se celní orgány důvodně domnívají, že držitel povolení nebo jiná osoba uvedená v čl. 14h odst. 1 písm. a), b) nebo d) spáchali čin, jenž povede k trestnímu řízení a souvisí s porušením celních předpisů.
V případě podle prvního pododstavce písmena b) tohoto článku však může schvalující celní orgán rozhodnout nepozastavit povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, pokud má za to, že takové porušení je zanedbatelné ve vztahu k množství nebo objemu celních operací a že v souvislosti s tímto porušením nevzniká pochybnost o dobré víře držitele povolení.
Před přijetím rozhodnutí sdělí schvalující celní orgán svá zjištění držiteli povolení. Držitel povolení je oprávněn provést nápravu a/nebo vyjádřit své stanovisko do třiceti kalendářních dnů počínaje dnem sdělení.
2. Jestliže držitel povolení nezjedná nápravu situace uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) ve lhůtě třiceti kalendářních dnů, schvalující celní orgán držiteli oprávnění oznámí, že povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení se pozastavuje na dobu třiceti kalendářních dnů s cílem umožnit držiteli povolení přijmout požadovaná opatření k nápravě.
3. V případech podle odst. 1 prvního pododstavce písm. b) schvalující celní orgán pozastaví povolení do konce soudního řízení. Tuto skutečnost sdělí držiteli povolení.
4. Pokud držitel povolení není schopen zjednat nápravu během třiceti kalendářních dnů, avšak prokáže, že podmínky může splnit, jestliže bude prodloužena doba pozastavení, pozastaví schvalující celní orgán povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení o dalších 30 kalendářních dnů.
5. Pozastavením povolení není dotčen celní režim, který začal již před datem pozastavení, ale nebyl ještě ukončen.
Článek 253e
1. Jestliže držitel povolení schvalujícímu celnímu orgánu věrohodně prokázal, že přijal nutná opatření k dodržování podmínek a kritérií, které musí být splněny při povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, zruší schvalující celní orgán pozastavení a vyrozumí držitele povolení. Pozastavení může být zrušeno před uplynutím lhůty stanovené v čl. 253d odst. 2 nebo 4.
2. Jestliže držitel povolení nepřijme nezbytná opatření v průběhu doby pozastavení stanovené v čl. 253d odst. 2 nebo 4, použije se článek 253g.
Článek 253f
1. Pokud držitel povolení není dočasně schopen plnit některou z podmínek a kritérií stanovených pro povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, může požádat o pozastavení povolení. V tomto případě držitel povolení oznámí tuto skutečnost schvalujícímu celnímu orgánu a uvede den, kdy bude opět schopen plnit podmínky a kritéria. Schvalujícímu celnímu orgánu oznámí rovněž plánovaná opatření a harmonogram jejich provedení.
2. Jestliže držitel povolení není schopen zjednat nápravu ve lhůtě stanovené v jeho oznámení, může schvalující celní orgán povolit přiměřené prodloužení, pokud držitel povolení jednal v dobré víře.
Článek 253g
Aniž je dotčen článek 9 kodexu a článek 4 tohoto nařízení, schvalující celní orgán zruší povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení v těchto případech:
a)
držitel povolení nezjedná nápravu podle čl. 253d odst. 2 a čl. 253f odst. 1;
b)
držitel povolení nebo jiné osoby uvedené v čl. 14h odst. 1 písm. a), b) nebo d) se dopustili závažných nebo opakovaných porušení celních předpisů a neexistuje žádné další právo odvolání;
c)
na žádost držitele povolení.
V případě podle prvního pododstavce písm. b) však může schvalující celní orgán rozhodnout, že povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení nezruší, pokud má za to, že taková porušení jsou zanedbatelná ve vztahu k množství nebo objemu celních operací a že v souvislosti s těmito porušeními nevzniká pochybnost o dobré víře držitele povolení.“
17)
V části I hlavě IX se za kapitolu 1 vkládá nová kapitola, která zní:
„KAPITOLA 1A
Jednotné povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení
Oddíl 1
Podávání žádosti
Článek 253h
1. Žádost o jednotné povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení se předkládá jednomu z celních orgánů uvedených v čl. 14d odst. 1 a 2.
Pokud se však povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení požaduje v rámci žádosti o jednotné povolení k zvláštnímu použití nebo pro celní režim s hospodářským účinkem nebo na základě takové žádosti, použije se čl. 292 odst. 5 a 6 nebo články 500 a 501.
2. Jestliže je část příslušných záznamů a dokumentace vedena v jiném členském státě, než ve kterém byla předložena žádost, žadatel řádně vyplní kolonky 5a, 5b a 7 tiskopisu žádosti, jejíž vzor je uveden v příloze 67.
3. Žadatel uvede snadno přístupné ústřední místo nebo jmenuje kontaktní osobu v rámci své organizace v členském státě, v němž byla předložena žádost, tak aby měly celní orgány k dispozici veškeré informace nezbytné k prokázání splnění požadavků pro udělení jednotného povolení.
4. Žadatelé v možném rozsahu předloží celním orgánům nezbytné údaje v elektronické podobě.
5. Do zavedení elektronického systému výměny údajů mezi dotčenými členskými státy, které je nezbytné pro účely příslušného celního režimu, může schvalující celní orgán zamítnout žádosti předložené podle odstavce 1, pokud by žádost o jednotné povolení znamenala neúměrný správní poplatek.
Článek 253i
1. Členské státy oznámí Komisi seznamy celních orgánů uvedených v čl. 253h odst. 1, jimž mají být žádosti podávány, a jakékoli jejich následné změny. Komise tyto informace zpřístupní na internetu. Tyto orgány působí jako celní orgány udělující jednotná povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení.
2. Členské státy jmenují ústřední úřad odpovědný za výměnu informací mezi členskými státy navzájem a mezi členskými státy a Komisí a informují o tomto úřadu Komisi.
Oddíl 2
Postup při vydávání
Článek 253j
1. Předkládá-li se žádost o jednotné povolení zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení, schvalující celní orgán zpřístupní ostatním dotčeným celním orgánům tyto informace:
a)
žádost;
b)
předlohu povolení;
c)
veškeré informace nezbytné pro udělení povolení.
Informace jsou zpřístupněny pomocí komunikačního systému uvedeného v článku 253m, jakmile je tento systém k dispozici.
2. Informace uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c) schvalující celní orgán zpřístupní v těchto lhůtách:
a)
30 kalendářních dnů, pokud bylo žadateli dříve povoleno zjednodušené celní prohlášení nebo místní celní řízení nebo uděleno osvědčení AEO podle čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c);
b)
90 kalendářních dnů ve všech ostatních případech.
Pokud schvalující celní orgán není schopen tyto lhůty dodržet, může je prodloužit o dalších 30 kalendářních dnů. V těchto případech schvalující celní orgán sdělí žadateli důvody prodloužení před uplynutím těchto lhůt.
Lhůta počíná běžet okamžikem, kdy schvalující celní orgán obdrží veškeré nezbytné informace uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c). Schvalující celní orgán vyrozumí žadatele o přijetí žádosti a o datu, kdy začíná běžet příslušná lhůta.
3. Do dne 31. prosince 2009 se maximální lhůty v délce 30 nebo 90 kalendářních dnů stanovené v prvním pododstavci odstavce 2 nahrazují 90 nebo 210 kalendářními dny.
Článek 253k
1. Schvalující celní orgán členského státu, v němž byla předložena žádost, a celní orgány ostatních členských států, jež jsou zapojeny do požadovaného jednotného povolení, spolupracují při stanovování provozních požadavků a požadavků na vykazování, včetně plánu kontrol pro dohled nad celním režimem používaným na základě jednotného povolení. Údaje, které mají být mezi dotčenými celními orgány vyměňovány pro účely celního režimu nebo režimů, však nejdou nad rámec údajů stanovených v příloze 30 A.
2. Celní orgány ostatních členských států, jichž se týká požadované jednotné povolení, sdělí schvalujícímu celnímu orgánu případné námitky do třiceti kalendářních dnů ode dne obdržení předlohy povolení. Je-li pro toto oznámení zapotřebí delší lhůta, schvalující celní orgán musí být vyrozuměn co nejdříve, v každém případě nejpozději v uvedené lhůtě. Tuto dodatečnou lhůtu lze prodloužit nejvýše o dalších 30 kalendářních dnů. Je-li lhůta prodloužena, schvalující celní orgán vyrozumí žadatele o prodloužení lhůty.
Pokud byly sděleny námitky a celní orgány v uvedené lhůtě nedosáhly dohody, žádost je zamítnuta v rozsahu, v němž byly vzneseny námitky.
Pokud konzultovaný celní orgán neodpoví ve lhůtě nebo lhůtách stanovených v prvním pododstavci, schvalující celní orgán může na odpovědnost konzultovaného celního orgánu předpokládat, že neexistují žádné námitky ohledně vydání takovéhoto povolení.
3. Před částečným nebo úplným zamítnutím žádosti schvalující celní orgán sdělí žadateli důvody, na nichž hodlá založit své rozhodnutí, a žadatel může sdělit své stanovisko do 30 kalendářních dnů ode dne oznámení.
Článek 253l
1. Jestliže o jednotné povolení žádá žadatel, jenž je držitelem osvědčení AEO podle čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), povolení se udělí, pokud došlo k nezbytné výměně informací mezi:
a)
žadatelem a schvalujícím celním orgánem;
b)
schvalujícím celním orgánem a ostatními celními orgány, jichž se týká požadované jednotné povolení.
Pokud žadatel není držitelem osvědčení AEO podle čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), povolení se udělí, jestliže se schvalující celní orgán ujistí, že žadatel bude schopen plnit podmínky a kritéria pro povolení stanovené nebo uvedené v článcích 253, 253a a 253c, a jestliže došlo k nezbytné výměně informací podle prvního pododstavce tohoto odstavce.
2. Poté, co schvalující celní orgán od ostatních dotčených celních orgánů obdrží souhlas či neobdrží žádné odůvodněné námitky, vydá povolení v souladu s tiskopisem povolení uvedeným v příloze 67 do 30 kalendářních dnů od uplynutí lhůt stanovených v čl. 253k odst. 2 nebo 3.
Schvalující celní orgán zpřístupní povolení celním orgánům v zúčastněných členských státech pomocí informačního a komunikačního systému uvedeného v článku 253m, jakmile je tento systém k dispozici.
3. Jednotná povolení zjednodušeného celního prohlášení a místního celního řízení jsou uznávána ve všech členských státech uvedených v kolonce 10 nebo kolonce 11 povolení, či případně v obou těchto kolonkách.
Oddíl 3
Předávání informací
Článek 253m
1. Pro informování a komunikaci mezi celními orgány a k informování Komise a hospodářských subjektů se použije, jakmile bude k dispozici, elektronický informační a komunikační systém, který vymezí Komise a celní orgány po vzájemné dohodě. Informace poskytnuté hospodářským subjektům jsou omezeny na údaje, které nemají důvěrnou povahu a které jsou vymezeny v hlavě II bodu 16 vysvětlivek k tiskopisu žádosti o zjednodušené celní postupy uvedenému v příloze 67.
2. Komise a celní orgány si pomocí systému uvedeného v odstavci 1 vyměňují, ukládají a zpřístupňují tyto informace:
a)
údaje žádostí;
b)
informace nezbytné pro proces vydání povolení;
c)
jednotná povolení vydaná pro postupy uvedené v čl. 1 bodech 13 a 14 a popřípadě jejich změny, pozastavení a zrušení;
d)
výsledky nového posouzení podle čl. 253 odst. 8.
3. S předchozím souhlasem držitele povolení mohou Komise a členské státy prostřednictvím internetu zveřejnit seznam jednotných povolení, jakož i údaje, které nemají důvěrnou povahu a které jsou vymezeny v hlavě II bodu 16 vysvětlivek k tiskopisu žádosti o zjednodušené postupy uvedenému v příloze 67. Tento seznam se aktualizuje.“
18)
V čl. 260 odst. 1 se slovo „deklarant“ nahrazuje slovem „žadatel“.
19)
Článek 261 se nahrazuje tímto:
„Článek 261
1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a a 253c.
2. Je-li žadatel držitelem osvědčení AEO uvedeného v čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), schvalující celní orgán povolení udělí, pokud mezi žadatelem a schvalujícím celním orgánem došlo k nezbytné výměně informací. Veškeré podmínky a kritéria stanovené v odstavci 1 tohoto článku se považují za splněné.“
20)
Článek 264 se nahrazuje tímto:
„Článek 264
1. Povolení používat místní celní řízení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a a 253c.
2. Je-li žadatel držitelem osvědčení AEO uvedeného v čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), schvalující celní orgán povolení udělí, pokud mezi žadatelem a schvalujícím celním orgánem došlo k nezbytné výměně informací. Veškeré podmínky a kritéria stanovené v odstavci 1 tohoto článku se považují za splněné.“
21)
Článek 265 se zrušuje.
22)
V článku 269 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí v souladu s podmínkami a kritérii a způsobem stanoveným v článcích 253, 253a a 253c a 270.“
23)
Článek 270 se mění takto:
a)
odstavce 2, 3 a 4 se zrušují;
b)
odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„5. Je-li žadatel držitelem osvědčení AEO uvedeného v čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), schvalující celní orgán povolení udělí, pokud mezi žadatelem a schvalujícím celním orgánem došlo k nezbytné výměně informací. Veškeré podmínky a kritéria stanovené v odstavci 1 tohoto článku se považují za splněné.“
24)
V článku 282 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 261 a 262, které se použijí přiměřeně.“
25)
Článek 288 se zrušuje.
26)
V čl. 291 odst. 2 se zrušuje písmeno a).
27)
V článku 340b se doplňují nové body, které znějí:
„6. ‚tranzitním doprovodným dokladem‘ doklad vytištěný počítačovým systémem doprovázející zboží a vycházející z údajů tranzitního prohlášení;
7. ‚nouzovým postupem‘ postup založený na papírových dokladech vyhotovených s cílem umožnit podání a kontrolu tranzitního prohlášení a sledování tranzitní operace, nemůže-li být použit standardní postup elektronickou cestou.“
28)
V článku 340c se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Zboží Společenství se propouští do režimu vnitřního tranzitu Společenství, pokud je odesláno:
a)
z části celního území Společenství, na kterou se vztahuje směrnice 2006/112/ES, do části celního území Společenství, na kterou se uvedená směrnice nevztahuje, nebo
b)
z části celního území Společenství, na kterou se nevztahuje směrnice 2006/112/ES, do části celního území Společenství, na kterou se uvedená směrnice vztahuje, nebo
c)
z části celního území Společenství, na kterou se nevztahuje směrnice 2006/112/ES, do části celního území Společenství, na kterou se uvedená směrnice rovněž nevztahuje.“
29)
V článku 342 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„4. Je-li jistota poskytnuta ručením u celního úřadu záruky:
a)
pro použití jistoty a pro identifikaci každého závazku ručitele se hlavnímu povinnému přiděluje ‚referenční číslo jistoty‘;
b)
hlavnímu povinnému se přidělí a sdělí přístupový kód spojený s ‚referenčním číslem jistoty‘.“
30)
Článek 343 se nahrazuje tímto:
„Článek 343
Každý členský stát vloží do informatizovaného systému seznam celních úřadů příslušných pro tranzitní operace Společenství, jejich identifikační čísla, působnost a jejich pracovní dobu (dny a hodiny). Do informatizovaného systému musí být rovněž zaznamenány veškeré změny těchto údajů.
Komise předá tyto informace ostatním členským státům prostřednictvím informatizovaného systému.“
31)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 343a
Každý členský stát uvědomí Komisi o vytvoření ústředních celních úřadů a o kompetencích přidělených těmto úřadům při řízení a kontrole tranzitního režimu Společenství a rovněž při přijímání a předávání dokladů s uvedením typu příslušných dokladů.
Komise sdělí tyto údaje ostatním členským státům.“
32)
V části II hlavě II kapitole 4 oddílu 1 se vkládá nový článek, který zní:
„Článek 344a
1. V rámci tranzitního režimu Společenství se formality plní za použití elektronického zpracování dat.
2. Mezi správními orgány se používají zprávy, které jsou v souladu se strukturou a náležitostmi, které po dohodě určily celní orgány.“
33)
V článku 345 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„4. Při poskytnutí jednotlivé jistoty ručením nemůže hlavní povinný měnit přístupový kód spojený s ‚referenčním číslem jistoty‘ s výjimkou případů, kdy se uplatňují ustanovení přílohy 47A bodu 3.“
34)
V článku 346 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Při poskytnutí jednotlivé jistoty ručením musí být vystavena záruční listina podle vzoru uvedeného v příloze 49.
Záruční listina je ponechána na celním úřadě záruky.“
35)
Článek 347 se nahrazuje tímto:
„Článek 347
1. V případě uvedeném v čl. 345 odst. 3 musí být pro jednotlivou jistotu vystavena záruční listina podle vzoru uvedeného v příloze 50.
Ustanovení čl. 346 odst. 2 se použijí přiměřeně.
2. Ručitel poskytne celnímu úřadu záruky za podmínek stanovených celními orgány veškeré podrobnosti o záručních dokladech jednotlivé jistoty, které vystavil.
Poslední den, kdy lze doklad použít, nesmí nastat později než 1 rok ode dne vystavení.
3. Ručitel sdělí hlavnímu povinnému ‚referenční číslo jistoty‘ u každého záručního dokladu jednotlivé jistoty, který mu byl přidělen. Přiřazený přístupový kód hlavní povinný nesmí měnit.
4. Pro účely čl. 353 odst. 2 písm. b) ručitel vydá hlavnímu povinnému záruční doklady jednotlivé jistoty na tiskopise, který odpovídá vzoru uvedenému v příloze 54. Na záručním dokladu je uvedeno identifikační číslo.
5. Ručitel může vystavit záruční doklady jednotlivé jistoty, které neplatí pro operaci tranzitu Společenství týkající se zboží uvedeného v příloze 44 C. V tom případě ručitel přes každý záruční doklad jednotlivé jistoty v papírové formě uvede diagonálně následující poznámku:
-
Omezená platnost - 99200.
6. Hlavní povinný předloží na celním úřadu odeslání počet záručních dokladů jednotlivé jistoty odpovídající násobku částky 7 000 EUR, který je nezbytný k pokrytí celkové částky uvedené v čl. 345 odst. 1. Pro účely čl. 353 odst. 2 písm. b) se záruční doklady v papírové formě předkládají celnímu úřadu odeslání, který si je ponechá a sdělí celnímu úřadu záruky uvedenému na záručním dokladu identifikační číslo každého záručního dokladu.“
36)
V článku 348 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Celní orgány členského státu, o jehož celní úřad záruky se jedná, zaznamenají informaci o zrušení nebo odstoupení a den nabytí účinku do informatizovaného systému.“
37)
Článek 350 se zrušuje.
38)
Článek 351 se nahrazuje tímto:
„Článek 351
Jestliže zásilky obsahují zboží, které má být propuštěno do režimu vnějšího tranzitu Společenství, a zároveň zboží, které má být propuštěno do režimu vnitřního tranzitu Společenství, doplní se tranzitní prohlášení označené symbolem ‚T‘ u každé jednotlivé položky symbolem ‚T1‘, ‚T2‘ nebo ‚T2F‘.“
39)
Článek 352 se zrušuje.
40)
Článek 353 se nahrazuje tímto:
„Článek 353
1. Tranzitní prohlášení dodržují strukturu a náležitosti stanovené v příloze 37A.
2. Celní orgány přijímají tranzitní prohlášení vyhotovená písemně na formuláři odpovídajícím vzoru uvedenému v příloze 31 a v souladu s postupem, který celní orgány vymezily po vzájemné dohodě, v těchto případech:
a)
převážejí-li zboží cestující, kteří nemají přímý přístup k informatizovanému systému celních orgánů, způsobem uvedeným v článku 353a;
b)
je-li zaveden nouzový postup za podmínek a způsoby, které jsou stanoveny v příloze 37D.
3. Nefunguje-li aplikace hlavního povinného a/nebo síť, podléhá použití písemného tranzitního prohlášení podle odst. 2 písm. b) schválení celními orgány.
4. Tranzitní prohlášení může být doplněno doplňkovými listy podle vzoru uvedeného v příloze 33. Listy tvoří nedílnou součást prohlášení.
5. Namísto doplňkových listů lze použít ložné listy vyhotovené v souladu s přílohou 44A a podle vzoru uvedeného v příloze 45 jako popisnou část písemného tranzitního prohlášení, jehož nedílnou součást tvoří.“
41)
V části II hlavě II kapitole 4 oddílu 2 pododdílu 2 se vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 353a
1. Pro účely čl. 353 odst. 2 písm. a) cestující vyhotoví tranzitní prohlášení v souladu s článkem 208 a přílohou 37.
2. Celní orgány zajistí, aby mezi příslušnými orgány došlo k výměně údajů o tranzitu za použití informační technologie a počítačových sítí.“
42)
V článku 356 se zrušuje odstavec 3.
43)
Článek 357 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Aniž je dotčen odstavec 4, může být zboží, které má být propuštěno do tranzitního režimu Společenství, propuštěno, pouze je-li opatřeno celní závěrou. Celní úřad odeslání přijme identifikační opatření, která uzná za potřebná, a uvede příslušné informace do tranzitního prohlášení.“;
b)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Celní úřad odeslání může zprostit povinnosti použít celní závěru, lze-li totožnost zboží určit popisem v tranzitním prohlášení nebo v průvodních dokladech s ohledem na případná jiná opatření ke ztotožnění zboží.
Popis zboží se považuje za dostatečný k určení jeho totožnosti, je-li dostatečně přesný pro snadné zjištění jeho množství a povahy.“
44)
Články 358 a 359 se nahrazují tímto:
„Článek 358
1. Po propuštění zboží předá celní úřad odeslání podrobnosti o tranzitní operaci Společenství celnímu úřadu určení uvedenému v celním prohlášení prostřednictvím ‚zprávy o očekávaném příchodu zboží‘ a všem celním úřadům tranzitu uvedeným v celním prohlášení prostřednictvím ‚zprávy o očekávaném tranzitu‘. Tyto zprávy vycházejí z údajů uvedených v tranzitním prohlášení, případně opravených.
2. Po propuštění zboží doprovází přepravované zboží propuštěné do tranzitního režimu Společenství tranzitní doprovodný doklad. Jeho vzor a náležitosti jsou uvedeny v příloze 45A. Tento doklad se zpřístupní hospodářskému subjektu jedním z následujících způsobů:
a)
hlavnímu povinnému ho předá celní úřad odeslání nebo na základě povolení celních orgánů je vytištěn v systému počítačového zpracování dat hlavního povinného;
b)
vytiskne se v systému počítačového zpracování dat schváleného odesílatele po přijetí zprávy o povolení propuštění zboží, kterou zašle celní úřad odeslání.
3. Tranzitní doprovodný doklad se případně doplní seznamem položek, který odpovídá vzoru a vysvětlivkám uvedeným v příloze 45B. Tento seznam tvoří nedílnou součást tranzitního doprovodného dokladu.
Článek 359
1. Zásilka se spolu s tranzitním doprovodným dokladem předkládá každému celnímu úřadu tranzitu.
2. Celní úřad tranzitu zaznamená průjezd, o kterém byl vyrozuměn prostřednictvím ‚zprávy o očekávaném tranzitu‘ celním úřadem odeslání. Celní úřad odeslání je vyrozuměn o překročení hranice prostřednictvím zprávy ‚potvrzení o přestupu hranice‘.
3. Celní úřady tranzitu provedou prohlídku zboží, považují-li to za nutné. Případná prohlídka zboží se provádí zejména na podkladě ‚zprávy o očekávaném tranzitu‘.
4. Je-li zboží dopravováno přes celní úřad tranzitu, který není totožný s původně určeným celním úřadem uvedeným v tranzitním doprovodném dokladu, celní úřad tranzitu si od celního úřadu odeslání vyžádá ‚zprávu o očekávaném tranzitu‘ a informuje celní úřad odeslání o tranzitu prostřednictvím zprávy ‚potvrzení o přestupu hranice‘.“
45)
Článek 360 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se návětí nahrazuje tímto:
„Dopravce je povinen opatřit záznamem tranzitní doprovodný doklad a předložit jej spolu se zásilkou celním orgánům členského státu, na jehož území se nachází dopravní prostředek:“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Pokud celní orgány dojdou k názoru, že daná tranzitní operace Společenství může pokračovat obvyklým způsobem, učiní případná nezbytná opatření a potvrdí tranzitní doprovodný doklad.
Příslušné celní orgány tranzitu nebo místa určení uvedou do informatizovaného systému příslušné nezbytné informace týkající se překládky nebo jiné události.“
46)
Články 361, 362 a 363 se nahrazují těmito:
„Článek 361
1. Zboží a požadované doklady se předloží celnímu úřadu určení v jeho úředních hodinách. Na žádost zúčastněné osoby a na její náklady však může tento úřad povolit předložení požadovaných dokladů a zboží mimo tuto úřední dobu. Celní úřad určení může rovněž na žádost zúčastněné osoby a na její náklady povolit předložení zboží a požadovaných dokladů na jiném místě.
2. Je-li zboží předloženo celnímu úřadu určení po uplynutí lhůty stanovené celním úřadem odeslání a je-li její nedodržení způsobeno okolnostmi, které jsou celnímu úřadu určení uspokojivě vysvětleny a které nelze přičítat dopravci ani hlavnímu povinnému, má se za to, že hlavní povinný lhůtu dodržel.
3. Celní úřad určení si ponechá tranzitní doprovodný doklad a prohlídka zboží se provádí zejména na základě ‚zprávy o očekávaném příchodu zboží‘ obdržené od celního úřadu odeslání.
4. Na žádost hlavního povinného a jako důkaz ukončení režimu v souladu s čl. 366 odst. 1 uvede celní úřad určení v tranzitním doprovodném dokladu tuto poznámku:
-
Alternativní důkaz - 99202.
5. Tranzitní operace může být ukončena u jiného celního úřadu, než který je uveden v tranzitním prohlášení. Tento úřad se tím stává celním úřadem určení.
Pokud je nový celní úřad určení úřadem jiného členského státu, než tomu bylo u původně určeného celního úřadu, vyžádá si nový celní úřad určení od celního úřadu odeslání ‚zprávu o očekávaném příchodu zboží‘.
Článek 362
1. Celní úřad určení vydá osobě, která předloží zboží a požadované doklady, na vyžádání stvrzenku.
2. Stvrzenka se vystavuje na tiskopise, který odpovídá vzoru uvedenému v příloze 47.
3. Stvrzenku předem vyplní zúčastněná osoba. Mimo místa vyhrazeného pro celní úřad určení může obsahovat i další údaje o zásilce. Stvrzenku nelze použít k prokázání ukončení režimu ve smyslu čl. 366 odst. 1.
Článek 363
1. Celní úřad určení vyrozumí celní úřad odeslání o příchodu zboží ve stejný den, kdy je zboží předloženo celnímu úřadu určení pomocí ‚zprávy o příchodu zboží‘.
2. Je-li tranzitní operace ukončena u jiného celního úřadu, než který byl původně uveden v tranzitním prohlášení, informuje nový celní úřad určení o příchodu zboží celní úřad odeslání pomocí ‚zprávy o příchodu zboží‘.
Celní úřad odeslání informuje o příchodu zboží původně určený celní úřad určení ‚předanou zprávou o příchodu zboží‘.
3. ‚Zprávu o příchodu zboží‘ uvedenou v odstavci 1 a 2 nelze použít jako důkaz ukončení režimu ve smyslu čl. 366 odst. 1.
4. S výjimkou oprávněných případů zašle celní úřad určení ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ celnímu úřadu odeslání nejpozději třetí den následující po dni, kdy je zboží předloženo celnímu úřadu určení. Použije-li se však článek 408, celní úřad určení zašle ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ celnímu úřadu odeslání nejpozději šestý den následující po dni, kdy je zboží předloženo.“
47)
Článek 364 se zrušuje.
48)
V části II hlavě II kapitole 4 oddílu 2 se název pododdílu 6 nahrazuje tímto:
„Postup šetření“.
49)
Článek 365 se nahrazuje tímto:
„Článek 365
1. Neobdrží-li celní orgány členského státu odeslání ‚zprávu o příchodu zboží‘ ve lhůtě stanovené pro předložení zboží celnímu úřadu určení, nebo ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ ve lhůtě do šesti dnů po obdržení ‚zprávy o příchodu zboží‘, zváží tyto orgány, zda zahájí šetření k získání informací nezbytných buď k vyřízení režimu nebo, není-li to možné:
-
ke zjištění vzniku celního dluhu,
-
ke zjištění dlužníka a
-
k určení celních orgánů příslušných k vymáhání dluhu.
2. Šetření se zahájí nejpozději sedm dní po uplynutí jedné ze lhůt uvedených v odstavci 1 s výjimkou mimořádných případů, které určí členské státy dohodou. Jestliže celní orgány obdrží informace nebo nabudou podezření o neukončení tranzitního režimu dříve, zahájí se šetření ihned.
3. Obdrží-li celní orgány členského státu odeslání pouze ‚zprávu o příchodu zboží‘, zahájí šetření žádostí o ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ směrovanou na celní úřad určení, který zaslal ‚zprávu o příchodu zboží‘.
4. Neobdrží-li celní orgány členského státu odeslání ‚zprávu o příchodu zboží‘, zahájí šetření žádostí hlavnímu povinnému o informace potřebné pro ukončení režimu nebo celnímu úřadu určení, jsou-li k dispozici dostatečné informace pro šetření na místě určení.
Nemůže-li být tranzitní operace vyřízena, je hlavní povinný požádán o informace nezbytné k vyřízení režimu nejpozději dvacet osm dnů po zahájení šetření u celního úřadu určení.
5. Celní úřad určení a hlavní povinný odpoví na žádost uvedenou v odstavci 4 ve lhůtě dvaceti osmi dnů. Poskytne-li hlavní povinný v průběhu této lhůty dostatečné informace, celní orgány členského státu odeslání k těmto informacím přihlédnou nebo vyřídí operaci, pokud to poskytnuté informace umožňují.
6. Neumožní-li informace poskytnuté hlavním povinným vyřídit režim, avšak celní orgány členského státu odeslání je považují za dostatečné pro pokračování v šetření, musí být neodkladně zaslána žádost příslušnému celnímu úřadu.
7. Pokud šetření prokáže, že byl tranzitní režim řádně ukončen, celní orgány členského státu odeslání vyřídí režim a neprodleně vyrozumí hlavního povinného a případně všechny celní orgány, které zahájily vymáhání podle článků 217 až 232 kodexu.“
50)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 365a
1. Pokud během šetření a před uplynutím lhůty uvedené v článku 450a první odrážce získají celní orgány členského státu odeslání (dále jen ‚žádající orgány‘) jakýmkoli způsobem důkaz týkající se místa, kde došlo k událostem rozhodným pro vznik celního dluhu, a toto místo se nachází v jiném členském státě, zašlou tyto celní orgány bezodkladně veškeré informace, které mají k dispozici, orgánům pro toto místo příslušným, dále jen ‚dožádané orgány‘.
2. Dožádané orgány potvrdí příjem oznámení a uvedou, zda jsou příslušné k vymáhání. Neodpovědí-li do dvaceti osmi dnů, žádající orgány bezodkladně pokračují v šetření.“
51)
Články 366 a 367 se nahrazují těmito:
„Článek 366
1. Hlavní povinný může celním orgánům poskytnout věrohodný důkaz o ukončení režimu ve lhůtě uvedené v prohlášení předložením dokladu ověřeného celními orgány členského státu určení, který obsahuje ztotožnění dotyčného zboží a prokazuje, že zboží bylo předloženo celnímu úřadu určení nebo, použije-li se článek 406, schválenému příjemci.
2. Tranzitní režim Společenství se rovněž považuje za ukončený, jestliže hlavní povinný způsobem uspokojivým pro celní orgány předloží jeden z následujících dokladů:
a)
celní doklad o propuštění zboží k celně schválenému určení nebo použití ve třetí zemi;
b)
doklad vydaný ve třetí zemi, potvrzený celními orgány této země a osvědčující, že zboží je považováno za zboží propuštěné do volného oběhu v příslušné třetí zemi.
3. Doklady uvedené v odstavci 2 lze nahradit jejich kopiemi nebo fotokopiemi, ověřenými subjektem, který potvrdil původní doklady, orgány příslušných třetích zemí nebo orgány některého z členských států.
Článek 367
Ustanovení o výměně zpráv mezi celními orgány pomocí informačních technologií a datových sítí se nepoužijí na zjednodušené postupy stanovené u konkrétních způsobů přepravy a na jiné zjednodušené postupy založené na čl. 97 odst. 2 celního kodexu, které jsou uvedeny v čl. 372 odst. 1 písm. f) a g).“
52)
Články 368a, 369, 369a, 370 a 371 se zrušují.
53)
Článek 372 se nahrazuje tímto:
„Článek 372
1. Na žádost hlavního povinného nebo příjemce mohou celní orgány povolit následující zjednodušení:
a)
použití souborné jistoty nebo zproštění povinnosti poskytnout jistotu;
b)
použití zvláštního typu celních závěr;
c)
zproštění povinnosti závazné trasy;
d)
status schváleného odesílatele;
e)
status schváleného příjemce;
f)
použití zjednodušených postupů na zboží:
i)
dopravované po železnici nebo ve velkokapacitních kontejnerech,
ii)
dopravované letecky,
iii)
dopravované po moři,
iv)
přepravované potrubím;
g)
použití jiných zjednodušených postupů na základě čl. 97 odst. 2 kodexu.
2. Není-li v tomto oddíle nebo v povolení stanoveno jinak, platí povolená zjednodušení uvedená v odst. 1 písm. a) a f) ve všech členských státech. Jsou-li povolena zjednodušení uvedená v odst. 1 písm. b), c) a d), platí pouze pro tranzitní operace Společenství, které jsou zahájeny v členském státě, kde bylo povolení uděleno. Je-li povoleno zjednodušení uvedené v odst. 1 písm. e), platí toto povolení výlučně v členském státě, kde bylo uděleno.“
54)
V čl. 373 odst. 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
pravidelně využívají tranzitní režim Společenství, nebo o kterých celní orgány vědí, že jsou schopny splnit povinnosti vyplývající z tohoto režimu, anebo, pokud jde o zjednodušení uvedené v čl. 372 odst. 1 písm. e), které pravidelně přijímají zboží propuštěné do tranzitního režimu Společenství, a“.
55)
V článku 374 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Žádost o povolení používat zjednodušení (dále jen ‚žádost‘) musí být opatřena datem a podepsána. Žádost musí mít písemnou formu nebo musí být podána za použití elektronického zpracování dat za podmínek a způsobem stanoveným celními orgány.“
56)
V článku 376 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. V případě zjednodušení uvedených v čl. 372 odst. 1 písm. b), c) a f) se povolení předloží celnímu úřadu odeslání, kdykoliv o ně požádá.“
57)
Článek 379 se nahrazuje tímto:
„Článek 379
1. Hlavní povinný může využívat soubornou jistotu nebo zproštění povinnosti poskytnout jistotu až do výše referenční částky.
2. Referenční částka se rovná částce celního dluhu, který může vzniknout v souvislosti se zbožím, které bylo hlavnímu povinnému propuštěno do tranzitního režimu Společenství po dobu alespoň jednoho týdne.
Celní úřad záruky stanoví tuto částku ve spolupráci se zúčastněnou osobou:
a)
na základě údajů o zboží, které hlavní povinný přepravoval v minulosti, a na základě odhadu objemu předpokládaných operací tranzitu Společenství, jak vyplývá mimo jiné z jeho obchodní dokumentace a účetnictví;
b)
při stanovení referenční částky se vychází z nejvyšší sazby cel a poplatků platných pro dané zboží v členském státě, o jehož celní úřad záruky se jedná. Pro účely tohoto výpočtu se se zbožím Společenství, které se přepravuje nebo které se má přepravovat podle Úmluvy o společném tranzitním režimu, musí zacházet jako se zbožím, které není zbožím Společenství.
Provádí se výpočet výše možného celního dluhu pro každou tranzitní operaci. Nejsou-li potřebné údaje dostupné, stanoví se částka ve výši 7 000 EUR, pokud jiné informace, které jsou celním orgánům známy, nepoukazují na částku jinou.
3. Celní úřad záruky prověří referenční částku zejména na základě žádosti hlavního povinného a v případě potřeby tuto částku upraví.
4. Hlavní povinný zajistí, že částky pro jím uskutečňované a dosud neukončené tranzitní operace nepřekročí referenční částku.
Informatizované systémy celních orgánů zpracovávají a mohou sledovat použití referenční částky u každé tranzitní operace.“
58)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 380a
Při použití souborné jistoty a/nebo zproštění povinnosti poskytnout jistotu:
a)
se hlavnímu povinnému pro použití souborné jistoty přidělí ‚referenční číslo jistoty‘ spojené se stanovenou referenční částkou;
b)
celní úřad záruky přidělí a sdělí hlavnímu povinnému počáteční přístupový kód spojený s ‚referenčním číslem jistoty‘.
Hlavní povinný může pro sebe nebo své zástupce přidělit jeden nebo více přístupových kódů k této jistotě.“
59)
Článek 382 se nahrazuje tímto:
„Článek 382
1. Soubornou jistotu poskytuje ručitel.
2. K souborné jistotě musí být vystavena záruční listina podle vzoru uvedeného v příloze 48. Záruční listinu si ponechá celní úřad záruky.
3. Ustanovení čl. 346 odst. 2 se použijí přiměřeně.“
60)
Článek 383 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Platnost osvědčení nesmí být delší než dva roky. Celní úřad záruky ji však může jednou prodloužit, a to nejvýše o dva roky.“;
b)
odstavec 3 se zrušuje.
61)
Článek 384 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Celní úřad záruky uvede do informatizovaného systému informaci o zrušení povolení používat soubornou jistotu nebo zproštění povinnosti poskytnout jistotu, které vydají celní orgány, den účinku zrušení závazku ručitele, které vydá celní úřad záruky, nebo den účinku odstoupení ručitele od závazku.“;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Ode dne účinku zrušení nebo odstoupení nelze osvědčení vydaná podle čl. 353 odst. 2 písm. b) dále použít při propouštění zboží do tranzitního režimu Společenství a hlavní povinný je neprodleně vrátí celnímu úřadu záruky.
Každý členský stát sdělí Komisi identifikační znaky platných osvědčení, která dosud nebyla vrácená nebo která byla ohlášena jako odcizená, ztracená nebo padělaná. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy.“;
c)
odstavec 4 se zrušuje.
62)
Článek 385 se zrušuje.
63)
V článku 386 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Hlavní povinný uvede typ, počet a značky přiložených celních závěr v údajích tranzitního prohlášení.
Hlavní povinný přiloží celní závěry nejpozději při propuštění zboží.“
64)
V článku 387 se zrušuje odstavec 2.
65)
V článku 398 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Kterékoli osobě, která hodlá uskutečňovat operace tranzitu Společenství, aniž by toto zboží a odpovídající tranzitní prohlášení předkládala celnímu úřadu odeslání nebo kterémukoli jinému schválenému místu, může být udělen status schváleného odesílatele.“
66)
V článku 399 se písm. b) nahrazuje tímto:
„b)
lhůta, kterou mají celní orgány po podání tranzitního prohlášení schváleným odesílatelem k dispozici, aby mohly případně před odesláním zboží provést jeho kontrolu;“
67)
Článek 400 se nahrazuje tímto:
„Článek 400
Schválený odesílatel podává tranzitní prohlášení celnímu úřadu odeslání. Propuštění zboží nemůže nastat před koncem lhůty, která je stanovena v čl. 399 písm. b).“
68)
Článek 401 se zrušuje.
69)
Článek 402 se nahrazuje tímto:
„Článek 402
Schválený odesílatel vloží v případě potřeby do informatizovaného systému informaci o závazné trase stanovené podle čl. 355 odst. 2 a o lhůtě stanovené podle článku 356, ve které musí být zboží předloženo celnímu úřadu určení, a rovněž o počtu, typu a značce celních závěr.“
70)
Články 403 a 404 se zrušují.
71)
Článek 406 se nahrazuje tímto:
„Článek 406
1. Kterékoli osobě, která hodlá ve svých prostorách nebo na jiném vymezeném místě přijímat zboží propuštěné do tranzitního režimu Společenství, aniž by toto zboží a tranzitní doprovodný doklad předkládala celnímu úřadu určení, může být udělen status schváleného příjemce.
2. Povinnosti hlavního povinného jsou splněny podle čl. 96 odst. 1 písm. a) kodexu a tranzitní režim Společenství se považuje za ukončený, jakmile ve stanovené lhůtě předá tranzitní doprovodný doklad, který zásilku doprovázel, a zboží v nezměněném stavu schválenému příjemci v jeho prostorách nebo na místě určeném v povolení, jestliže byla dodržena opatření ke ztotožnění zboží.
3. Pro každou zásilku, která mu je předána za podmínek uvedených v odstavci 2, vystaví schválený příjemce na žádost dopravce stvrzenku uvedenou v článku 362, který se použije přiměřeně.“
72)
V článku 407 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. V povolení se zejména stanoví:
a)
jeden nebo více celních úřadů určení příslušných pro zboží, které obdrží schválený příjemce;
b)
lhůta, ve které schválený příjemce obdrží od celního úřadu určení prostřednictvím zprávy ‚povolení k vykládce‘ potřebné údaje ze ‚zprávy o očekávaném příchodu zboží‘ pro účely přiměřeného použití čl. 361 odst. 3;
c)
vyloučené kategorie nebo pohyby zboží.“
73)
Článek 408 se nahrazuje tímto:
„Článek 408
1. Pokud jde o zboží, které došlo do jeho prostor nebo na místo určené v povolení, je schválený příjemce povinen:
a)
neprodleně oznámit příslušnému celnímu úřadu určení příchod zboží prostřednictvím ‚zprávy o příchodu zboží‘ s uvedením mimořádných událostí, ke kterým došlo během přepravy;
b)
před vykládkou vyčkat na zprávu ‚povolení k vykládce‘;
c)
po obdržení zprávy ‚povolení k vykládce‘ zaslat nejpozději třetí den po příchodu zboží celnímu úřadu určení zprávu ‚informace o vykládce‘, včetně veškerých rozdílů, v souladu s pravidly stanovenými v povolení;
d)
uchovat pro potřeby celního úřadu určení nebo mu zaslat výtisk tranzitního doprovodného dokladu, který doprovázel zboží, podle pravidel stanovených v povolení.
2. Celní úřad určení zaznamená do informatizovaného systému data obsažená ve ‚zprávě o výsledcích kontroly‘.“
74)
Článek 408a se zrušuje.
75)
V čl. 441 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
‚Článek 353 odst. 5 a bod 23 přílohy 37 D se vztahují na ložné listy, které se případně přikládají k nákladnímu listu CIM nebo k předávacímu listu TR.“
76)
V článku 442 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Jestliže se zboží přepravuje v tranzitní režimu Společenství, nevylučují články 412 až 441 použití postupů stanovených v článcích 344 až 362, 367 a v bodu 22 přílohy 37 D. Články 415 a 417 nebo 429 a 432 se přesto použijí.“
77)
Článek 450a se nahrazuje tímto:
„Článek 450a
Lhůta uvedená v čl. 215 odst. 1 třetí odrážce kodexu činí:
-
sedm měsíců od data, ke kterému mělo být zboží předloženo celnímu úřadu určení, není-li zaslána žádost o vymáhání dle článku 365a; v opačném případě je tato doba prodloužena nejvýše o jeden měsíc, nebo
-
jeden měsíc po uplynutí lhůty uvedené v čl. 365 odst. 5, poskytl-li hlavní povinný nedostatečné informace nebo neposkytl-li žádné informace.“
78)
V článku 450c se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Pokud nebyl režim ještě vyřízen, celní orgány členského státu odeslání do devíti měsíců ode dne, kdy mělo být zboží předloženo celnímu úřadu určení, oznámí ručiteli, že režim nebyl vyřízen.“
79)
V článku 450d se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Tyto orgány sdělí celnímu úřadu odeslání a celnímu úřadu záruky všechny případy, kdy vznikl celní dluh v souvislosti s celními prohlášeními pro tranzit Společenství přijatými celním úřadem odeslání a o postupu vymáhání dotyčných částek u dlužníka. Mimoto informují celní úřad odeslání o výběru cel a jiných poplatků s cílem umožnit tomuto úřadu vyřízení tranzitní operace.“
80)
V čl. 453 odst. 2 se slova „článků 314b“ nahrazují slovy „článků 314“.
81)
Článek 454 se nahrazuje tímto:
„Článek 454
1. Ustanovení tohoto oddílu se použijí v případě dopravy zboží na podkladě karnetu TIR na celním území Společenství.
2. Zprávy uvedené v tomto oddíle jsou v souladu se strukturou a náležitostmi, které po dohodě určily celní orgány.
3. Držitel karnetu TIR podá údaje karnetu TIR za použití počítačového zpracování dat v souladu se strukturou a odpovídajícími náležitostmi stanovenými v příloze 37A a 37C na celním úřadě odeslání nebo vstupu.
4. Při propuštění zboží pro operaci TIR vytiskne celní úřad odeslání nebo vstupu tranzitní doprovodný doklad, který se připojí k útržkovému listu č. 2, a předá elektronické údaje uvedenému celnímu úřadu určení nebo výstupu prostřednictvím sdělení ‚zprávy o očekávaném příchodu zboží‘.
5. Náležitosti karnetu TIR se použijí za účelem určení jakýchkoli právních následků vyplývajících z nesouladu mezi elektronickými údaji karnetu TIR a náležitostmi karnetu TIR.
6. Ke zproštění povinnosti podat údaje karnetu za použití počítačového zpracování dat smí dojít pouze ve výjimečných případech, kdy:
a)
nefunguje informatizovaný tranzitní systém používaný celními orgány;
b)
nefunguje aplikace pro podání údajů karnetu TIR za použití počítačového zpracování dat;
c)
nefunguje síť mezi aplikací pro podání údajů karnetu TIR za použití počítačového zpracování dat a celními orgány.
7. Zproštění povinnosti podle odst. 6 písm. b) a c) podléhá souhlasu celních orgánů.“
82)
V čl. 454a odst. 2 se vkládá nové písmeno, které zní:
„d)
používají ke komunikaci s celním úřadem určení počítačové zpracování dat.“
83)
Článek 454b se nahrazuje tímto:
„Článek 454b
1. V okamžiku, kdy zboží dorazí do jeho prostor nebo na místo vymezené v povolení uvedeném v článku 454a, je schválený příjemce v souladu s postupem stanoveným v povolení povinen dodržet tyto povinnosti:
a)
neprodleně oznámit celnímu úřadu určení došlou zásilku zboží ‚zprávou o příchodu zboží‘, včetně informací o veškerých nesrovnalostech a událostech, které nastaly během přepravy;
b)
před vykládkou vyčkat na zprávu ‚povolení k vykládce‘;
c)
bezodkladně zapsat výsledky vykládky do svých výkazů;
d)
zaslat nejpozději třetí den po příchodu zboží celnímu úřadu určení zprávu ‚informace o vykládce‘ včetně informací o veškerých nesrovnalostech nebo událostech.
2. Schválený příjemce dbá na to, aby byl karnet TIR a tranzitní doprovodný doklad bezodkladně předložen celním orgánům celního úřadu určení. Tyto celní orgány vyplní kmenový list č. 2 karnetu TIR a zajistí, aby karnet TIR byl navrácen držiteli karnetu TIR nebo osobě, která jedná jeho jménem. Útržkový list č. 2 si ponechá celní úřad určení nebo výstupu.
3. Dnem ukončení operace TIR je dnem zápisu do výkazů uvedených v odst. 1 písm. c).
V případech, kdy během přepravy nastala jakákoli nesrovnalost nebo událost, je však dnem ukončení operace TIR den ‚zprávy o výsledcích kontroly‘ uvedené v čl. 455 odst. 4.
4. Na žádost držitele karnetu TIR vydá schválený příjemce stvrzenku, která potvrzuje příchod zboží do prostor schváleného příjemce a obsahuje odkaz na tranzitní doprovodný doklad a karnet TIR. Stvrzenku nelze použít jako důkaz o ukončení operace TIR ve smyslu čl. 1 písm. d) Úmluvy TIR nebo článku 455b.
5. Celní úřad určení zaznamená do informatizovaného systému data obsažená ve ‚zprávě o výsledcích kontroly‘.
Celní orgány také zašlou údaje dle přílohy 10 Úmluvy TIR.
6. V případě, kdy nefunguje aplikace schváleného příjemce pro zpracování dat, příslušné orgány mohou povolit jiné metody komunikace s celními orgány na celním úřadě určení.“
84)
V článku 454c se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Operace TIR ve smyslu čl. 1 písm. d) Úmluvy TIR je ukončena, pokud jsou splněny požadavky čl. 454b odst. 1 a 2 první věty.“
85)
Článek 455 se nahrazuje tímto:
„Článek 455
1. Celní úřad určení nebo výstupu vyplní kmenový list č. 2, ponechá si útržkový list č. 2 a tranzitní doprovodný doklad a použije ‚zprávu o příchodu zboží‘, čímž vyrozumí celní úřad odeslání nebo vstupu o příchodu zboží v den, kdy je předloženo celnímu úřadu určení nebo výstupu.
2. Je-li operace TIR ukončena u jiného celního úřadu, než který byl původně uveden v tranzitním prohlášení, informuje nový celní úřad určení nebo výstupu o příchodu zboží celní úřad odeslání pomocí ‚zprávy o příchodu zboží‘.
O příchodu bude původně uvedený celní úřad určení nebo výstupu vyrozuměn celním úřadem odeslání nebo vstupu ‚předanou zprávou o příchodu zboží‘.
3. ‚Zprávu o příchodu zboží‘ uvedenou v odstavci 1 a 2 nelze použít jako důkaz ukončení režimu ve smyslu článku 455b.
4. S výjimkou oprávněných případů předá celní úřad určení nebo výstupu ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ celnímu úřadu odeslání nebo vstupu nejpozději třetí den následující po dni, kdy je zboží předloženo celnímu úřadu určení nebo výstupu. Nicméně v případě, kdy se uplatňuje článek 454b, předá celní úřad určení ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ celnímu úřadu odeslání nebo vstupu nejpozději šestý den po příchodu zboží do prostor schváleného příjemce.
Celní orgány také zašlou údaje dle přílohy 10 Úmluvy TIR.
5. V případě, že se uplatňuje čl. 454 odst. 6, vrátí celní orgány členského státu určení nebo výstupu příslušnou část útržkového listu č. 2 karnetu TIR celním orgánům členského státu odeslání nebo vstupu, a to bez prodlení a nejpozději do osmi dnů ode dne, kdy byla operace TIR ukončena.“
86)
Článek 455a se nahrazuje tímto:
„Článek 455a
1. Neobdrží-li celní orgány členského státu odeslání nebo vstupu ‚zprávu o příchodu zboží‘ ve lhůtě stanovené pro předložení zboží celnímu úřadu určení nebo výstupu, nebo ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ ve lhůtě do šesti dnů po obdržení ‚zprávy o příchodu zboží‘, zváží tyto orgány, zda zahájí šetření k získání údajů potřebných buď k vyřízení operace TIR, nebo, není-li to možné:
-
ke zjištění vzniku celního dluhu,
-
ke zjištění dlužníka a
-
k určení celních orgánů příslušných k zaúčtování dluhu.
2. Šetření se zahájí nejpozději sedm dní po uplynutí jedné ze lhůt uvedených v odstavci 1 s výjimkou mimořádných případů, které určí členské státy dohodou. Jestliže celní orgány obdrží informace nebo nabudou podezření o neukončení operace TIR dříve, zahájí šetření okamžitě.
3. Pokud celní orgány členského státu odeslání nebo vstupu obdržely pouze ‚zprávu o příchodu zboží‘, zahájí šetření žádostí o ‚zprávu o výsledcích kontroly‘ směrovanou na celní úřad určení nebo výstupu, který zaslal ‚zprávu o příchodu zboží‘.
4. Pokud celní orgány na celním úřadu odeslání nebo vstupu neobdrží ‚zprávu o příchodu zboží‘, zahájí šetření žádostí o informace nezbytné k vyřízení operace TIR směrovanou na celní úřad určení nebo výstupu. Tento úřad na žádost odpoví do dvaceti osmi dnů.
5. Nemůže-li být operace TIR vyřízena, držitel karnetu TIR je požádán o poskytnutí informací nezbytných k vyřízení režimu nejpozději dvacet osm dnů po zahájení šetření u celního úřadu určení nebo výstupu. Držitel karnetu TIR na žádost odpoví do dvaceti osmi dnů. Na žádost držitele karnetu TIR může být tato lhůta prodloužena o dalších dvacet osm dnů.
Celní orgány členského státu odeslání nebo vstupu také vyrozumějí dotyčné záruční sdružení, aniž je dotčeno oznámení, jež má být učiněno v souladu s čl. 11 odst. 1 Úmluvy TIR, a vyzvou ji, aby poskytla důkaz o tom, že operace TIR byla ukončena.
6. Použije-li se čl. 454 odst. 6, celní orgány členského státu odeslání nebo vstupu zahájí šetření uvedené v odstavci 1, neobdrží-li důkaz, že operace TIR byla ukončena do dvou měsíců od data přijetí karnetu TIR. K tomuto účelu tyto orgány zašlou celním orgánům členského státu určení nebo výstupu žádost spolu s veškerými nezbytnými informacemi. Jestliže celní orgány obdrží informace nebo nabudou podezření o neukončení operace TIR dříve, zahájí šetření ihned. Šetření se zahájí také v případě, že se dodatečně ukáže, že doklad o ukončení operace TIR byl padělán a že je nutné zahájit šetření, které by dosáhlo cílů uvedených v odstavci 1.
Postup stanovený v odstavci 5 se použije přiměřeně.
Celní orgány členského státu určení nebo výstupu odpoví ve lhůtě do dvaceti osmi dnů.
7. Pokud šetření prokáže, že operace TIR byla řádně ukončena, celní orgány členského státu odeslání nebo vstupu vyřídí režim a neprodleně vyrozumí záruční sdružení a držitele karnetu TIR a případně všechny celní orgány, které zahájily vymáhání podle článků 217 až 232 kodexu.“
87)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 455b
1. Důkaz o ukončení operace TIR ve lhůtě uvedené v karnetu TIR lze celním orgánům věrohodně poskytnout formou dokladu ověřeného celními orgány členského státu určení nebo výstupu, který obsahuje ztotožnění dotyčného zboží a prokazuje, že zboží bylo předloženo celnímu úřadu určení nebo výstupu nebo, použije-li se článek 454a, schválenému příjemci.
2. Operace TIR se rovněž považuje za ukončenou, jestliže držitel karnetu TIR nebo záruční sdružení způsobem uspokojivým pro celní orgány předloží jeden z následujících dokladů identifikujících zboží:
a)
celní doklad o propuštění zboží k celně schválenému určení nebo použití ve třetí zemi;
b)
doklad vydaný ve třetí zemi, potvrzený celními orgány této země a osvědčující, že zboží je považováno za zboží propuštěné do volného oběhu v příslušné třetí zemi.
3. Doklady uvedené v písmeně a) a b) lze nahradit jejich kopiemi nebo fotokopiemi ověřenými subjektem, který potvrdil původní doklady, orgány příslušných třetích zemí nebo orgány některého z členských států.“
88)
Článek 456 se mění takto:
a)
V odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Lhůta uvedená v čl. 215 odst. 1 třetí odrážce celního kodexu činí sedm měsíců od data, ke kterému mělo být zboží předloženo celnímu úřadu určení nebo výstupu.“
b)
Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„Články 450b a 450d se použijí přiměřeně v rámci vymáhání celního dluhu v souvislosti s režimem TIR.“
89)
Článek 457b se nahrazuje tímto:
„Článek 457b
1. Pokud se operace TIR týká stejného zboží, jako je zboží uvedené v článku 340a, nebo pokud to celní orgány považují za nutné, může celní úřad odeslání nebo vstupu pro zásilku stanovit závaznou trasu.
2. Celní orgány členského státu, ve kterém se zásilka nachází, učiní odpovídající záznamy v tranzitním doprovodném dokladu a kmenovém listu č. 1 karnetu TIR v případech, kdy:
a)
dojde ke změně závazné trasy na žádost držitele karnetu TIR;
b)
se přepravce odchýlí od závazné trasy z důvodu zásahu vyšší moci.
Celní úřad určení nebo výstupu zaznamená příslušné informace do informatizovaného systému.
3. V případech uvedených v odst. 2 písm. b) musí být zásilka, tranzitní doprovodný doklad a karnet TIR neprodleně předloženy nejbližším celním orgánům.“
90)
V čl. 458 odst. 1 druhém pododstavci se poslední věta nahrazuje tímto:
„Komise tyto informace sdělí ostatním členským státům prostřednictvím oficiálních internetových stránek Evropské unie.“
91)
V článku 496 se zrušuje písmeno c).
92)
V článku 843 se zrušuje odstavec 2.
93)
V příloze 30A bodě 1 „Úvodní poznámky k tabulkám“ poznámce 5 „Zjednodušené postupy“ se v bodě 5.1 zrušuje číslo „288“.
94)
V příloze 37 hlavě I oddílu A písm. c) se první věta nahrazuje tímto:
„c)
pokud tak výslovně stanoví předpisy Společenství, zejména v rámci tranzitního režimu Společenství pro tranzitní prohlášení podávané cestujícími, a rovněž pro nouzový postup.“
95)
Příloha 37A hlava II oddíl B „Údaje uváděné v tranzitním prohlášení“ se mění takto:
a)
V datové skupině „TRANZITNÍ OPERACE“ se text atributu „Poznávací značka dopr. prostředku překračujícího hranice“ (kolonka 21) nahrazuje tímto:
„Typ/délka: an ..27
V souladu s přílohou 37 je používání tohoto atributu ponecháno na vůli členských států.“
b)
V datové skupině „POLOŽKA ZBOŽÍ - KÓDY CITLIVÉHO ZBOŽÍ“ (kolonka 31) se text nahrazuje tímto:
„Kódy citlivého zboží
(kolonka 31)
Počet: 9
Tato datová skupina se použije v případě, že se tranzitní prohlášení týká zboží uvedeného v příloze 44C.
Kódy citlivého zboží
(kolonka 31)
Typ/délka: n ..2
Kód uvedený v příloze 37C musí být uveden v případě, že zbožový kód nestačí pro jedinečnou identifikaci zboží uvedeného na seznamu v příloze 44C.
Množství citlivého zboží
(kolonka 31)
Typ/délka: n ..11,3
Tento atribut se použije v případě, že se tranzitní prohlášení týká zboží uvedeného na seznamu v příloze 44C.“
c)
V datové skupině „POLOŽKA ZBOŽÍ - NÁKLADOVÉ KUSY“ (kolonka 31) se text atributů „Značky a čísla nákladových kusů“, „Druh nákladových kusů“ a „Počet kusů“ nahrazuje tímto:
„Značky a čísla nákladových kusů
(kolonka 31)
Typ/délka: an ..42
Tento atribut se použije v případě, že atribut ‚Druh nákladových kusů‘ obsahuje jiné kódy uvedené v příloze 37 C, než kódy používané pro ‚volně loženo‘ (VQ, VG, VL, VY, VR nebo VO) nebo ‚nebaleno‘ (NE, NF, NG). Jeho používání je nepovinné, pokud atribut ‚Druh nákladových kusů‘ obsahuje jeden z výše uvedených kódů.
Druh nákladových kusů
(kolonka 31)
Typ/délka: a2
Použijí se kódy stanovené v položce ‚kolonka 31‘ přílohy 38.
Počet nákladových kusů
(kolonka 31)
Typ/délka: n ..5
Tento atribut se použije v případě, že atribut ‚Druh nákladových kusů‘ obsahuje jiné kódy uvedené v příloze 37C, než jsou kódy používané pro ‚volně loženo‘ (VQ, VG, VL, VY, VR nebo VO) nebo pro ‚nebaleno‘ (NE, NF, NG). Nelze ho použít, obsahuje-li atribut ‚Druh nákladových kusů‘ jeden z výše uvedených kódů.“
d)
V datové skupině „POLOŽKA ZBOŽÍ - PŘEDLOŽENÉ DOKLADY/OSVĚDČENÍ A POVOLENÍ“ (kolonka 44) se text položky „Počet: 99“ nahrazuje tímto:
„Tato datová skupina se použije pro zprávy TIR. V ostatních případech se použije v souladu s přílohou 37. Použije-li se tato datová skupina, musí obsahovat alespoň jeden z následujících atributů:“.
96)
V příloze 37C se doplňují nové body, které znějí:
„9.
Pro atribut ‚Typ celního prohlášení‘ (kolonka 1): Pro prohlášení TIR použijte kód ‚TIR‘.
10.
Pro atribut ‚Druh jistoty‘ (kolonka 52): Pro zprávy TIR použijte kód ‚B‘.“
97)
Vkládá se nová příloha ve znění uvedeném v příloze I tohoto nařízení.
98)
Příloha 38 se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
99)
V příloze 44A hlavě I se bod 1 nahrazuje tímto:
„1.
Definice
1.1
Ložným listem se rozumí doklad, který má charakteristické rysy popsané v této příloze.
1.2
Pro účely čl. 353 odst. 2 se může používat s tranzitním prohlášením.“
100)
Příloha 44B se mění takto:
a)
bod 3.1 se nahrazuje tímto:
„3.1
Tiskopisy musí být vytištěny na papíře dostatečně pevném, aby se při běžném používání netrhal ani nemačkal. Papír má bílou barvu.“;
b)
bod 4.3 se nahrazuje tímto:
„4.3
Na tiskopisech musí být uveden název a adresa tiskárny nebo značka umožňující její identifikaci, a identifikační číslo.“
101)
Příloha 44C se nahrazuje zněním uvedeným v příloze III tohoto nařízení.
102)
Příloha 45A se mění takto:
a)
v kapitole I „Vzor tranzitního doprovodného dokladu“ se zrušuje výtisk „B“;
b)
kapitola II se nahrazuje textem uvedeným v příloze IV tohoto nařízení.
103)
Příloha 45B se mění v souladu s přílohou V tohoto nařízení.
104)
V příloze 46B se druhý sloupec tabulky mění takto:
a)
komentář ke kritériu 1 „Dostatečné zkušenosti“ se nahrazuje tímto:
„Dostatečné zkušenosti se prokazují pravidelným a správným používáním tranzitního režimu Společenství ve funkci hlavního povinného po jedno z následujících období před podáním žádosti o zkrácení:
-
šest měsíců v případě, že se použije čl. 380 odst. 2 písm. a) a čl. 381 odst. 1,
-
jeden rok v případě, že se použije čl. 380 odst. 2 písm. b) a čl. 381 odst. 2 písm. a),
-
dva roky v případě, že se použije čl. 380 odst. 3 a čl. 381 odst. 2 písm. b)“;
b)
komentář ke kritériu 2 „Vysoká úroveň spolupráce s celními úřady“ se nahrazuje tímto:
„Hlavní povinný dosáhne vysoké úrovně spolupráce s celními orgány tím, že do řízení svých operací začlení specifická opatření, která usnadní celním orgánům provádění kontrol a ochranu příslušných zájmů.
Tato opatření se za předpokladu, že jsou vyhovující pro celní orgány, mohou mimo jiné týkat:
-
jednotlivých metod vyplňování tranzitních celních prohlášení, nebo
-
obsahu těchto celních prohlášení, pokud hlavní povinný poskytne doplňující informace v případě, kdy jejich poskytování není povinné, nebo
-
způsobů plnění formalit pro umístění zboží do určitého režimu (například hlavní povinný vždy předkládá svá celní prohlášení na stejném celním úřadě).“
105)
Příloha 47A se mění takto:
a)
bod 1 se nahrazuje tímto:
„1.
Situace, v nichž je možné dočasně zakázat používání souborné jistoty se sníženou zaručenou částkou nebo souborné jistoty
1.1
Dočasný zákaz používání souborné jistoty se sníženou zaručenou částkou
‚Zvláštními okolnostmi‘ ve smyslu čl. 94 odst. 6 kodexu se rozumí situace, kdy je ve velkém počtu případů, které zahrnují více než jednoho hlavního povinného a v jejichž případě hrozí nebezpečí narušení plynulého chodu režimu, prokázáno, že i přes případné použití článku 384 a článku 9 kodexu již souborná jistota se sníženou zaručenou částkou uvedená v čl. 94 odst. 4 kodexu není dostačující k uhrazení celního dluhu vzniklého při odnětí zboží uvedeného na seznamu v příloze 44C tranzitnímu režimu Společenství ve stanovené lhůtě.
1.2
Dočasný zákaz používání souborné jistoty
‚Rozsáhlými podvody‘ ve smyslu čl. 94 odst. 7 se rozumí situace, kdy je prokázáno, že i přes případné použití článku 384, článku 9 kodexu a případně čl. 94 odst. 6 kodexu již souborná jistota uvedená v čl. 94 odst. 2 písm. b) kodexu není dostačující k uhrazení celního dluhu vzniklého při odnětí zboží uvedeného na seznamu v příloze 44C tranzitnímu režimu Společenství ve stanovené lhůtě. V této souvislosti je nutné vzít v úvahu, v jakém objemu a za jakých okolností bylo zboží odňato, zejména pokud se jedná o důsledek mezinárodní organizované trestné činnosti.“;
b)
v bodě 2 se zrušuje bod 2.2;
c)
v bodě 3 se zrušuje druhá odrážka;
d)
v bodě 4 se bod 4.3 nahrazuje tímto:
„4.3
Pokud celní úřady tuto výjimku povolí, uvedou do kolonky 8 osvědčení o souborné jistotě tuto větu:
-
NEOMEZENÉ POUŽITÍ - 99209“.
106)
V příloze 51B se bod 1.2.1 nahrazuje tímto:
„1.2.1
Není-li možné použít soubornou jistotu, protože je zboží uvedeno na seznamu v příloze 44C, musí být do kolonky 8 osvědčení uvedeno:
-
Omezená platnost - 99200“.
107)
Příloha 67 - „TISKOPISY ŽÁDOSTÍ A POVOLENÍ“ - se mění takto:
a)
V druhém řádku názvu se mezi slova „Články“ a „292“ vkládají čísla „253b“, „253c“, „253h“ a „253l“.
b)
Po „Všeobecných poznámkách“ a před tiskopisem „Žádost o povolení celního režimu s hospodářským účinkem/zvláštní použití“ se vkládají tiskopisy a vysvětlivky uvedené v příloze VII tohoto nařízení.
c)
Za tiskopisem „Žádost o povolení pasivního zušlechťovacího styku, dodatkový tiskopis“ se název „VYSVĚTLIVKY“ nahrazuje tímto:
„VYSVĚTLIVKY K TISKOPISU PRO CELNÍ REŽIMY S HOSPODÁŘSKÝM ÚČINKEM A ZVLÁŠTNÍ POUŽITÍ“.
Článek 2
Do dne 1. ledna 2012 posoudí celní orgány v souladu s čl. 253 odst. 8 nařízení (EHS) č. 2454/93 opětovně povolení pro zjednodušené celní prohlášení a pro místní celní řízení udělená přede dnem uvedeným v čl. 3 odst. 3 a vydají nová povolení v souladu s nařízením (EHS) č. 2454/93, ve znění tohoto nařízení.
Článek 3
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Ustanovení čl. 1 bodů 2, 3, 5 až 12, 27 až 48, 51 až 76, 92 a 94, bodu 95 písm. a), b) a c) a bodů 97 až 100 a 102 až 106 se použijí ode dne 1. července 2008.
3. Ustanovení čl. 1 bodů 1, 4, 13, 14, 16 až 24, 26, 80 až 85, 87, 89, 90 a 91, bodu 95 písm. d) a bodů 96, 101 a 107 se použijí ode dne 1. ledna 2009.
4. Ustanovení čl. 1 bodů 49, 50, 77, 78, 79, 86 a 88 se použijí ode dne 1. července 2009.
5. Ustanovení čl. 1 bodů 15, 25 a 93 se použijí ode dne 1. ledna 2011.
6. Ustanovení čl. 1 bodu 2 se použije do dne 30. června 2009.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. listopadu 2008.
RÈGLEMENT (CE) N o 1192/2008 DE LA COMMISSION
du 17 novembre 2008
modifiant le règlement (CEE) no 2454/93 fixant certaines dispositions d'application du règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil établissant le code des douanes communautaire
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu le règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil du 12 octobre 1992 établissant le code des douanes communautaire (1), et notamment son article 247,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CEE) no 2454/93 de la Commission (2) établit actuellement les dispositions applicables aux autorisations uniques impliquant des administrations douanières dans plusieurs États membres, exclusivement pour les régimes douaniers économiques et les destinations particulières.
(2)
Dans la perspective de la stratégie de Lisbonne, qui vise à doter l'Union européenne de l'économie la plus compétitive du monde, il est crucial de mettre en place un environnement moderne, plus simple, offrant les conditions d'un véritable marché intérieur qui permettra de renforcer la compétitivité commerciale et d'éliminer toute distorsion de la concurrence entre entreprises dans différents États membres. Les autorisations uniques portant sur des procédures simplifiées et l'autorisation unique intégrée permettent aux opérateurs de centraliser et d'intégrer les fonctions de comptabilité, de logistique et de distribution, et de réaliser ainsi d'importantes économies sur leurs coûts administratifs et leurs coûts de transaction; il s'agit donc d'une véritable simplification. Il convient donc d'étendre les dispositions régissant les autorisations uniques à l'utilisation de la déclaration simplifiée et à la procédure de domiciliation.
(3)
En conséquence, il convient de fusionner les définitions existantes d'«autorisation unique» retenues pour les régimes douaniers économiques et les destinations particulières, et celles retenues pour la déclaration simplifiée et la procédure de domiciliation, puisque, dans la pratique, ces procédures peuvent être combinées.
(4)
Le règlement (CE) no 1875/2006 de la Commission (3) portant modification du règlement (CEE) no 2454/93 indique les éléments minimum à déclarer dans le cadre de la déclaration simplifiée ou à inscrire dans les écritures dans le cadre de la procédure de domiciliation. Dans le cas des autorisations uniques, les éléments minimaux à déclarer dans le cadre de la procédure de déclaration simplifiée doivent être les données maximales pouvant être mises à la disposition d'un bureau de douane d'un autre État membre.
(5)
Étant donné que les certificats AEO, notamment ceux qui se rapportent aux régimes douaniers simplifiés, seront souvent combinés avec des autorisations uniques, il convient d'aligner, autant que possible, les règles relatives à la délivrance, à la suspension et au retrait de ces deux types d'autorisation, y compris les dispositions relatives aux écritures permettant d'effectuer un contrôle adéquat de la procédure.
(6)
Les transporteurs, commissionnaires de transport ou commissionnaires en douane qui sont titulaires d'un certificat AEO ont plus aisément accès aux régimes douaniers simplifiés, y compris pour l'utilisation de la déclaration simplifiée et de la procédure de domiciliation. Il convient donc de prévoir que les représentants peuvent recevoir une autorisation pour la déclaration simplifiée ou la procédure de domiciliation dès lors qu'ils satisfont à certaines conditions et à certains critères.
(7)
Il y a lieu d'améliorer l'application de la procédure de demande et d'autorisation pour les autorisations uniques, en réduisant le temps nécessaire à l'échange d'informations et en fixant des règles communes afin d'éviter les retards dans la délivrance de ces autorisations. Il convient que ces règles permettent aux autorités douanières de superviser et de surveiller les opérations relevant des autorisations uniques sans avoir à tenir compte de dispositions administratives disproportionnées par rapport aux besoins économiques en jeu.
(8)
Dans l'intérêt de l'harmonisation du marché unique, il convient que les conditions et critères d'octroi des autorisations nationales et des autorisations uniques aux fins de la déclaration simplifiée et de la procédure de domiciliation soient identiques.
(9)
Pour faire en sorte qu'une pratique commune s'applique sur tout le territoire douanier de la Communauté, il y a lieu de prévoir des règles communes en ce qui concerne la modification, la suspension et le retrait des autorisations relatives à la déclaration simplifiée et à la procédure de domiciliation.
(10)
Pour atteindre l'objectif d'amélioration des procédures de demande et d'autorisation, il y a lieu de mettre en place, pour les autorisations uniques, un système électronique de communication assorti d'une base de données, qui sera utilisé pour les échanges d'informations et la communication entre autorités douanières ainsi que pour informer la Commission et les opérateurs économiques. Il convient que ce système soit conçu comme une extension du système d'information et de communication prévu dans le cadre de délivrance des certificats AEO.
(11)
Il convient qu'au terme d'une période de transition, seuls les opérateurs introduisant des déclarations en douane ou des notifications sous format électronique soient à autorisés à recourir à la déclaration simplifiée et à la procédure de domiciliation, et ce afin de permettre la mise en place d'un environnement simple et sans support papier.
(12)
Il convient de préciser que, moyennant l'accord de l'autorité ou des autorités douanières dont dépend la délivrance de l'autorisation, une déclaration en douane peut être introduite dans un autre bureau de douane que celui où les marchandises sont ou seront présentées ou mises à disposition en vue du contrôle.
(13)
En ce qui concerne les formalités de transit, il convient que, jusqu'à la mise en application du règlement (CE) no 1875/2006, la déclaration sommaire soit acceptée sur la base du message «Avis anticipé d'arrivée» lorsque ces formalités sont accomplies à l'aide de techniques électroniques de traitement des données.
(14)
Conformément au règlement (CEE) no 2454/93 tel que modifié par le règlement (CE) no 837/2005 du Conseil (4) portant obligation de déposer les déclarations de transit en utilisant des procédés informatiques à compter du 1er juillet 2005, il convient que tous les opérateurs économiques déposent leurs déclarations de transit dans le système de transit informatisé douanier. Par ailleurs, il devrait être permis aux voyageurs de déposer les déclarations de transit établies par écrit auprès des autorités douanières qui devraient s'assurer que les données de transit sont échangées entre les autorités douanières au moyen de technologies de l'information et de réseaux informatiques.
(15)
La convention du 20 mai 1987 relative à un régime de transit commun (5) a été modifiée afin de tenir compte de l'obligation de déposer les déclarations de transit commun en procédure standard en utilisant des techniques électroniques de traitement des données et il y a lieu d'adapter en conséquence les dispositions parallèles de la législation communautaire.
(16)
Dans ces circonstances, les dispositions d'application du régime de transit communautaire fondées sur le dépôt de déclarations de transit par écrit, y compris les dispositions concernant les documents liés à la déclaration, doivent être adaptées à l'obligation de déposer les déclarations de transit communautaire en procédure standard en utilisant des techniques électroniques de traitement des données.
(17)
Hormis pour les voyageurs, il importe que l'utilisation des déclarations par écrit et des documents qui y sont liés soit circonscrite à la procédure de secours permettant aux opérateurs d'effectuer les opérations de transit lorsque le système de transit informatisé douanier ou l'application de l'expéditeur agréé ou du principal obligé ne fonctionnent pas, ou lorsque le réseau entre ces derniers et les autorités douanières ne fonctionne pas.
(18)
Il est nécessaire d'utiliser des techniques de traitement des données pour les opérations TIR qui ont lieu sur le territoire douanier de la Communauté afin d'assurer un échange efficace des données et le même niveau de contrôle douanier que celui qui est assuré dans le cadre du régime de transit communautaire/commun.
(19)
Il convient que les opérations TIR sur le territoire douanier de la Communauté soient intégrées dans l'environnement électronique introduit par le règlement (CE) no 1875/2006 prévoyant le dépôt des déclarations préalables à l'arrivée et à la sortie par voie électronique.
(20)
L'utilisation des données électroniques doit éliminer la nécessité de retourner la partie appropriée du volet no 2 du carnet TIR sur le territoire douanier de la Communauté chaque fois que le système informatisé est utilisé et, par conséquent, réduire le nombre de procédures de recherche inutiles. Elle doit également améliorer l'efficacité et la sécurité des opérations TIR étant donné que le système informatisé accélère leur surveillance, ce qui entraînera des avantages tangibles à la fois pour les administrations douanières et les opérateurs économiques.
(21)
Il convient de prévoir que le titulaire du carnet TIR soumet les données du carnet TIR au bureau du départ ou d'entrée en utilisant des procédés informatiques. Il importe cependant que toute conséquence juridique résultant d'une divergence entre les données électroniques du carnet TIR soumises et le carnet TIR ait pour base les énonciations du carnet TIR, conformément à la convention TIR. Il y a lieu que les formalités concernant d'autres parties que les autorités douanières de la Communauté continuent à être accomplies sur la base du carnet TIR, y compris l'utilisation du carnet TIR comme preuve d'une garantie internationale.
(22)
Il convient de n'accorder une dérogation à l'obligation de soumettre les données du carnet TIR au moyen d'un procédé informatique que dans des cas exceptionnels, lorsque le système de transit informatisé des autorités douanières ou l'application permettant de déposer la déclaration ne fonctionnent pas, ou que le réseau entre ces deux systèmes ne fonctionne pas.
(23)
Pour des raisons de clarté, il convient que l'article 453, paragraphe 2, du règlement (CEE) no 2454/93 fasse référence à la règle permettant la détermination du statut communautaire des marchandises placées sous le régime TIR.
(24)
Il importe d'intégrer les éléments d'information à fournir dans le système informatisé pour les données électroniques du carnet TIR dans les règles et les codes pour les déclarations de transit électroniques spécifiées aux annexes 37 bis et 37 quater.
(25)
Pour simplifier et accélérer la publication de toute modification de la liste des bureaux de coordination désignés par les États membres pour toute action concernant des infractions ou irrégularités relatives aux carnets ATA, il importe que cette publication soit effectuée sur le site internet officiel de l'Union européenne.
(26)
Il ressort du réexamen périodique de la liste des marchandises présentant un risque de fraude accru pendant une opération de transit figurant à l'annexe 44 quater du règlement (CEE) no 2454/93, réalisé conformément à l'article 340 bis dudit règlement sur la base des informations recueillies par les États membres, que certaines marchandises de ladite liste ne présentent plus de risques de fraude accrus. Il convient donc d'adapter en conséquence la liste figurant à l'annexe 44 quater.
(27)
L'annexe 67 du règlement (CEE) no 2454/93 contient un formulaire commun de demande et d'autorisation à utiliser pour les régimes douaniers économiques et les destinations particulières. Ce formulaire doit être utilisé aussi bien lorsqu'il n'y a qu'une administration douanière concernée que lorsqu'il y en a plusieurs. Il convient d'étendre l'utilisation de l'annexe 67 aux cas dans lesquels une demande d'autorisation de recourir à la déclaration simplifiée ou à la procédure de domiciliation est introduite, tant au niveau national que lorsque plusieurs administrations douanières sont impliquées.
(28)
Il y a lieu de modifier le règlement (CEE) no 2454/93 en conséquence.
(29)
Étant donné que les modifications prévues par la décision no 1/2008 de la commission mixte CE-AELE «transit commun» du 16 juin 2008 modifiant la convention du 20 mai 1987 relative à un régime de transit commun s'appliquent à compter du 1er juillet 2008 et du 1er juillet 2009, les dispositions correspondantes du présent règlement doivent s'appliquer à compter des mêmes dates.
(30)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l'avis du comité du code des douanes,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le règlement (CEE) no 2454/93 est modifié comme suit:
1)
À l'article 1er, les points 13), 14) et 15) suivants sont ajoutés:
«13.
autorisation unique: une autorisation impliquant des administrations douanières de plusieurs États membres aux fins d'une des procédures suivantes:
-
la procédure de déclaration simplifiée prévue à l'article 76, paragraphe 1, du code,
-
la procédure de domiciliation visée à l'article 76, paragraphe 1, du code,
-
les régimes douaniers économiques visés à l'article 84, paragraphe 1, point b), du code,
-
les destinations particulières visées à l'article 21, paragraphe 1, du code.
14.
autorisation intégrée: une autorisation de recourir à plusieurs des procédures visées au point 13 et qui peut prendre la forme d'une autorisation unique intégrée lorsque plusieurs administrations douanières sont impliquées.
15.
autorité douanière de délivrance: l'autorité douanière responsable de la délivrance d'une autorisation.»
2)
À l'article 183, le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. La déclaration sommaire pour les marchandises qui ont, préalablement à leur présentation en douane, circulé sous une procédure de transit pour laquelle les formalités ont été accomplies en utilisant des techniques électroniques de traitement des données est constituée par la déclaration de transit transmise au bureau de destination au moyen du message “Avis anticipé d'arrivée”.
La déclaration sommaire est constituée par l'exemplaire du document de transit ou du document d'accompagnement transit destiné au bureau de destination lorsque l'article 353, paragraphe 2, est appliqué.»
3)
À l'article 199, les paragraphes 1 et 2 sont remplacés par le texte suivant:
«1. Sans préjudice de l'application éventuelle de dispositions répressives, le dépôt d'une déclaration signée par le déclarant ou par son représentant dans un bureau de douane ou d'une déclaration de transit déposée en utilisant des techniques électroniques de traitement des données vaut engagement du déclarant ou de son représentant conformément aux dispositions en vigueur en ce qui concerne:
-
l'exactitude des indications figurant dans la déclaration,
-
l'authenticité des documents présentés, et
-
le respect de l'ensemble des obligations inhérentes au placement des marchandises en cause sous le régime considéré.
2. Lorsque le déclarant utilise des systèmes informatiques pour établir ses déclarations en douane y compris pour les déclarations de transit établies conformément à l'article 353, paragraphe 2, point b), les autorités douanières peuvent prévoir que la signature manuscrite peut être remplacée par une autre technique d'identification pouvant éventuellement reposer sur l'utilisation de codes. Cette facilité n'est accordée que si les conditions techniques et administratives fixées par les autorités douanières sont remplies.
Les autorités douanières peuvent également prévoir que les déclarations établies au moyen des systèmes informatiques douaniers y compris les déclarations de transit établies conformément à l'article 353, paragraphe 2, point b), peuvent être directement authentifiées par ces systèmes en lieu et place de l'apposition manuelle ou mécanique du cachet du bureau de douane et de la signature du fonctionnaire compétent.»
4)
À l'article 201, le paragraphe 3 suivant est ajouté:
«3. Les autorités douanières peuvent autoriser le dépôt de la déclaration de douane dans un autre bureau de douane que celui où les marchandises ont été ou seront présentées ou mises à disposition en vue du contrôle, sous réserve que l'une des conditions suivantes soit remplie suivantes:
a)
les bureaux de douane visés dans la phrase introductive sont situés dans le même État membre;
b)
les marchandises seront placées sous un régime douanier par le détenteur d'une autorisation unique de déclaration simplifiée ou de procédure de domiciliation.»
5)
À l'article 202, le paragraphe 3 suivant est ajouté:
«3. La déclaration de transit communautaire est déposée et les marchandises sont présentées au bureau de départ pendant les jours et heures établis par les autorités douanières.
Le bureau de départ peut, à la demande et aux frais du principal obligé, autoriser la présentation des marchandises dans un autre lieu.»
6)
L'article 203 est remplacé par le texte suivant:
«Article 203
1. La date d'acceptation de la déclaration doit être apposée sur celle-ci.
2. La déclaration de transit communautaire est acceptée et enregistrée par le bureau de départ pendant les heures et jours établis par les autorités douanières.»
7)
À l'article 205, paragraphe 3, les cinquième et sixième tirets sont remplacés par le texte suivant:
«-
la possibilité pour les intéressés d'utiliser des listes de chargement aux fins de l'accomplissement des formalités de transit communautaire pour les envois comportant plusieurs espèces de marchandises, lorsque l'article 353, paragraphe 2, ou l'article 441 sont appliqués,
-
l'édition par des moyens informatiques publics ou privés sous les conditions fixées par les États membres, le cas échéant sur papier vierge, de déclarations d'exportation, d'importation et de transit lorsque l'article 353, paragraphe 2, est appliqué, ainsi que de documents devant attester le caractère communautaire des marchandises ne circulant pas sous le régime de transit communautaire interne.»
8)
À l'article 208, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Lorsque le régime du transit communautaire ou commun est précédé ou suivi d'un autre régime douanier, une liasse comprenant le nombre d'exemplaires prévu pour l'accomplissement des formalités relatives au régime de transit, lorsque l'article 353, paragraphe 2, est appliqué, et du régime douanier précédent ou suivant peut être présentée.»
9)
À l'article 215, paragraphe 1, les deuxième et troisième alinéas sont remplacés par le texte suivant:
«Ce papier est de couleur blanche pour l'ensemble des exemplaires. Toutefois, en ce qui concerne les exemplaires relatifs au transit communautaire utilisés conformément à l'article 353, paragraphe 2, les cases nos 1 (en ce qui concerne les première et troisième sous-cases), 2, 3, 4, 5, 6, 8, 15, 17, 18, 19, 21, 25, 27, 31, 32, 33 (en ce qui concerne la première sous-case située à gauche), 35, 38, 40, 44, 50, 51, 52, 53, 55 et 56 ont un fond vert.
L'impression des formulaires est de couleur verte.»
10)
À l'article 219, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Les marchandises faisant l'objet de la déclaration de transit sont présentées conjointement avec le document de transport.
Les autorités douanières du bureau de départ peuvent dispenser de la présentation de ce document lors de l'accomplissement des formalités pour autant que celui-ci soit tenu à leur disposition.
Toutefois, le document de transport doit être présenté à toute réquisition des autorités douanières ou de toute autre autorité habilitée, au cours du transport.»
11)
À l'article 247, le paragraphe 5 suivant est ajouté:
«5. Pour l'application du régime de transit communautaire, le bureau de départ introduit les données correspondantes dans le système informatique en fonction des résultats de la vérification.»
12)
À l'article 249, le paragraphe 3 suivant est ajouté:
«3. Pour l'application du régime de transit communautaire, si les résultats de la vérification le permettent, le bureau de départ octroie la mainlevée des marchandises et enregistre la date de la mainlevée dans le système informatique.»
13)
À la partie I, titre IX, chapitre 1, l'intitulé suivant est inséré avant l'article 253:
«Section 1
Généralités»
14)
À l'article 253, les paragraphes 4 à 8 suivants sont ajoutés:
«4. Toute personne peut introduire une demande d'autorisation pour une procédure de déclaration simplifiée ou de domiciliation, à utiliser en son nom propre ou en qualité de représentant, dès lors qu'il existe des registres et procédures adéquats permettant à l'autorité douanière de délivrance d'identifier les personnes représentées et d'effectuer les contrôles douaniers appropriés.
Sans préjudice de l'article 64 du code, la demande peut également concerner une autorisation intégrée.
5. Le recours à la déclaration simplifiée ou à la procédure de domiciliation est subordonné à la constitution d'une garantie couvrant les droits à l'importation et autres impositions.
6. Le titulaire de l'autorisation satisfait aux critères et conditions établis dans le présent chapitre ainsi qu'aux obligations découlant de l'autorisation, sans préjudice des obligations du déclarant ni des règles relatives à la naissance d'une dette douanière.
7. Le titulaire de l'autorisation informe les autorités douanières de délivrance de tout événement survenu après la délivrance de l'autorisation et susceptible d'avoir une incidence sur son maintien ou sur sa teneur.
8. L'autorité douanière de délivrance procède à un réexamen de l'autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation dans les cas suivants:
a)
modifications importantes de la législation communautaire pertinente;
b)
existence d'éléments permettant raisonnablement de penser que le titulaire de l'autorisation ne remplit plus les conditions applicables.
Lorsqu'une autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation a été délivrée à un demandeur établi depuis moins de trois ans, un contrôle étroit est assuré au cours de la première année suivant la délivrance.»
15)
À l'article 253 bis, le paragraphe suivant est ajouté:
«Le recours à la déclaration simplifiée ou à la procédure de domiciliation est subordonné au dépôt sous format électronique des déclarations en douane et des notifications.»
16)
À la partie I, titre IX, chapitre premier, la section 2 suivante est insérée après l'article 253 bis:
«Section 2
Délivrance, suspension et retrait d'autorisations aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation
Article 253 ter
1. La demande d'autorisation aux fins de la déclaration simplifiée et de la procédure de domiciliation s'effectue à l'aide du modèle de formulaire de demande figurant à l'annexe 67 ou sous le format électronique correspondant.
2. Lorsque l'autorité douanière de délivrance constate que la demande ne contient pas tous les énonciations requises, elle invite le demandeur, dans un délai de 30 jours civils suivant la réception de la demande, à fournir les informations utiles, en justifiant sa demande.
3. Une demande n'est pas acceptée si:
a)
elle ne satisfait pas au paragraphe 1;
b)
elle n'a pas été déposée auprès des autorités douanières compétentes;
c)
le demandeur a été condamné pour une grave infraction pénale liée à son activité économique;
d)
le demandeur fait l'objet d'une procédure de faillite au moment où il introduit sa demande.
4. Avant d'accorder une autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation, les autorités douanières contrôlent les écritures de l'intéressé, sauf s'il est possible d'utiliser les résultats d'un contrôle précédent.
Article 253 quater
1. L'autorisation aux fins de la procédure de déclaration simplifiée est accordée dès lors que sont satisfaits les critères et conditions établis à l'article 14 nonies, à l'exception du paragraphe 1, point c), à l'article 14 decies, points d), e) et g) et à l'article 14 undecies.
L'autorisation aux fins de la procédure de domiciliation est accordée dès lors que sont satisfaits les critères et conditions établis à l'article 14 nonies, à l'exception du paragraphe 1, point c), à l'article 14 decies et à l'article 14 undecies.
Aux fins de la délivrance des autorisations visées aux premier et deuxième alinéas, les autorités douanières appliquent l'article 14 bis, paragraphe 2 et utilisent le formulaire d'autorisation figurant à l'annexe 67.
2. Lorsque l'intéressé est titulaire du certificat AEO visé à l'article 14 bis, paragraphe 1, points a) ou c), les critères et conditions visés au paragraphe 1 du présent article sont réputés satisfaits.
Article 253 quinquies
1. L'autorité douanière de délivrance suspend l'autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation lorsque:
a)
il a été constaté que les critères et conditions visés à l'article 253 quater, paragraphe 1, ne sont pas respectés;
b)
les autorités douanières ont des raisons suffisantes de penser que le titulaire de l'autorisation ou une autre personne visée à l'article 14 nonies, paragraphe 1, points a), b) ou d), a commis un acte passible de poursuites pénales et lié à une infraction à la réglementation douanière.
Toutefois, dans le cas visé au premier alinéa, point b), l'autorité douanière de délivrance peut décider de ne pas suspendre l'autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation si elle considère que l'infraction n'a qu'une importance négligeable au regard du nombre ou du volume des opérations douanières et ne suscite aucun doute quant à la bonne foi du titulaire de l'autorisation.
Avant d'arrêter sa décision, l'autorité douanière de délivrance communique ses conclusions au titulaire de l'autorisation. Celui-ci est en droit de régulariser sa situation et/ou d'exprimer son point de vue dans un délai de trente jours civils à compter de la date de cette communication.
2. Si le titulaire de l'autorisation ne régularise pas la situation visée au paragraphe 1, premier alinéa, point a), dans le délai cité de trente jours civils, l'autorité douanière de délivrance lui notifie que son autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation est suspendue pour une période de trente jours civils, afin qu'il puisse prendre les mesures nécessaires pour régulariser la situation.
3. Dans les cas visés au paragraphe 1, premier alinéa, point b), l'autorité douanière de délivrance suspend l'autorisation jusqu'à la clôture de la procédure judiciaire. Elle notifie la suspension au titulaire de l'autorisation.
4. Lorsque le titulaire de l'autorisation n'a pas été en mesure de régulariser la situation dans les trente jours civils mais peut fournir la preuve que les conditions fixées peuvent être respectées si la période de suspension est prolongée, l'autorité douanière de délivrance suspend l'autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation pour une période supplémentaire de trente jours civils.
5. La suspension d'une autorisation n'a pas d'incidence sur les procédures douanières entamées avant la date de la suspension et toujours en cours.
Article 253 sexies
1. Lorsque l'autorité douanière de délivrance estime que le titulaire de l'autorisation a pris les mesures nécessaires pour se conformer aux critères et conditions à respecter pour bénéficier d'une autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation, elle annule la suspension et en informe l'intéressé. La suspension peut être annulée avant l'expiration du délai prévu à l'article 253 quinquies, paragraphe 2 ou paragraphe 4.
2. Si le titulaire de l'autorisation ne prend pas les mesures nécessaires au cours de la période de suspension prévue à l'article 253 quinquies, paragraphe 2 ou paragraphe 4, l'article 253 octies s'applique.
Article 253 septies
1. Lorsque le titulaire d'une autorisation se trouve temporairement dans l'incapacité de satisfaire à l'un des critères ou à l'une des conditions à respecter pour bénéficier d'une autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation, il peut demander la suspension de l'autorisation. Dans ce cas, il le notifie à l'autorité douanière de délivrance, en précisant la date à laquelle il pourra à nouveau satisfaire auxdits critères et conditions. Il communique également à l'autorité douanière de délivrance toutes les mesures prévues ainsi que leur calendrier de mise en œuvre.
2. Si le titulaire de l'autorisation ne régularise pas la situation au cours de la période mentionnée dans sa notification, l'autorité douanière de délivrance peut lui accorder un délai supplémentaire raisonnable, pour autant qu'il ait agi de bonne foi.
Article 253 octies
Sans préjudice de l'article 9 du code et de l'article 4 du présent règlement, l'autorité douanière de délivrance procède au retrait de l'autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation:
a)
lorsque le titulaire de l'autorisation ne régularise pas la situation visée à l'article 253 quinquies, paragraphe 2, et à l'article 253 septies, paragraphe 1;
b)
lorsque le titulaire de l'autorisation ou une autre personne visée à l'article 14 nonies, paragraphe 1, points a), b) ou d), s'est rendue coupable d'infractions graves ou répétées à la réglementation douanière et que toutes les voies de recours ont été épuisées;
c)
si le titulaire de l'autorisation en fait la demande.
Dans le cas visé au premier alinéa, point b), l'autorité douanière de délivrance peut toutefois décider de ne pas retirer l'autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation si elle considère que l'infraction n'a qu'une importance négligeable au regard du nombre ou du volume des opérations douanières et ne suscite aucun doute quant à la bonne foi du titulaire de l'autorisation.»
17)
À la partie I, titre IX, le chapitre 1 bis suivant est inséré:
«CHAPITRE 1 BIS
Autorisation unique aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation
Section 1
Procédure de demande
Article 253 nonies
1. La demande d'autorisation unique aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation est introduite auprès d'une des autorités douanières visées à l'article 14 quinquies, paragraphes 1 et 2.
Toutefois, lorsque l'autorisation aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation est demandée dans le cadre ou à la suite d'une demande d'autorisation unique aux fins de destinations particulières ou d'un régime douanier économique, l'article 292, paragraphes 5 et 6, ou les articles 500 et 501 s'appliquent.
2. Si une partie des écritures et documents est conservée dans un autre État membre que celui de l'autorité douanière à laquelle la demande a été présentée, le demandeur remplit en bonne et due forme les cases 5 a, 5 b et 7 du formulaire de demande figurant à l'annexe 67.
3. Le demandeur met en place un point de contact central facilement accessible ou désigne une personne à contacter au sein de son administration, dans l'État membre où il a introduit sa demande, afin que les autorités douanières puissent disposer de toutes les informations nécessaires pour établir le respect des conditions de délivrance de l'autorisation unique.
4. Dans toute la mesure du possible, le demandeur transmet les données nécessaires par voie électronique aux autorités douanières.
5. Jusqu'à la mise en place d'un système d'échange de données par voie électronique entre les États membres concernés, qui est nécessaire aux fins de la procédure douanière en question, l'autorité douanière de délivrance peut rejeter les demandes introduites au titre du paragraphe 1 si l'autorisation unique est susceptible d'occasionner une charge administrative disproportionnée.
Article 253 decies
1. Les États membres transmettent à la Commission la liste des autorités douanières visées à l'article 253 nonies, paragraphe 1, auxquelles il y a lieu d'adresser les demandes, et lui communiquent par la suite toute modification qui y est apportée. La Commission publie ces informations sur Internet. Ces autorités ont le statut d'autorités douanières de délivrance en ce qui concerne les autorisations uniques aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation.
2. Les États membres désignent un bureau central chargé des échanges d'information entre États membres, d'une part, et entre les États membres et la Commission, d'autre part; ils en communiquent les coordonnées à la Commission.
Section 2
Procédure de délivrance
Article 253 undecies
1. Pour chaque demande d'autorisation unique aux fins de la procédure de déclaration simplifiée ou de domiciliation, l'autorité douanière de délivrance met à la disposition des autres autorités douanières concernées:
a)
la demande;
b)
le projet d'autorisation;
c)
toutes les informations nécessaires pour accorder l'autorisation.
Ces informations sont mises à disposition au moyen du système de communication visé à l'article 253 quaterdecies, dès sa mise en service.
2. Les informations visées au paragraphe 1, points a), b) et c), sont mises à disposition par l'autorité douanière de délivrance dans les délais suivants:
a)
trente jours civils si le demandeur a déjà bénéficié de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation, ou encore du certificat AEO visé à l'article 14 bis, paragraphe 1, points a) ou c);
b)
quatre-vingt-dix jours civils dans tous les autres cas.
Lorsque l'autorité douanière de délivrance n'est pas en mesure de respecter ces délais, elle peut les prolonger de trente jours civils. Dans ce cas, l'autorité douanière de délivrance informe le demandeur des motifs de cette prolongation avant l'expiration du délai.
Le délai court à partir de la date à laquelle l'autorité douanière de délivrance reçoit toutes les informations nécessaires, visées au paragraphe 1, points a), b) et c). L'autorité douanière informe le demandeur de l'acceptation de sa demande et de la date à partir de laquelle le délai commence à courir.
3. Jusqu'au 31 décembre 2009, les périodes maximales de trente ou quatre-vingt-dix jours civils prévues au paragraphe 2, premier alinéa, sont portées à quatre-vingt-dix ou deux cent dix jours civils.
Article 253 duodecies
1. L'autorité douanière de délivrance de l'État membre où la demande a été déposée et les autorités douanières des autres États membres concernés par l'autorisation unique demandée coopèrent aux fins de l'établissement des exigences opérationnelles et des exigences relatives aux informations à communiquer, et notamment d'un plan de contrôle permettant de superviser la procédure douanière utilisée dans le cadre de l'autorisation unique. Les données à échanger entre les autorités douanières concernées aux fins de la procédure (ou des procédures) douanière(s) sont toutefois limitées à celles figurant à l'annexe 30 bis.
2. Les autorités douanières des autres États membres concernés par l'autorisation unique demandée notifient, le cas échéant, leurs objections, à l'autorité douanière de délivrance, dans un délai de trente jours civils à compter de la date de réception du projet d'autorisation. Si cette notification nécessite un délai supplémentaire, l'autorité douanière de délivrance en est informée dès que possible et, dans tous les cas, avant l'expiration du délai prévu. Le délai supplémentaire ne peut excéder trente jours civils. En cas de prolongation du délai, l'autorité douanière de délivrance en informe le demandeur.
Si des objections sont notifiées et qu'aucun accord n'intervient dans ce délai, la demande est rejetée sur tous les points ayant fait l'objet d'objections.
Si les autorités douanières consultées ne réagissent pas dans le(s) délai(s) fixé(s) au premier alinéa, l'autorité douanière de délivrance est libre de considérer, sous la responsabilité des autorités douanières consultées, qu'il n'existe aucune objection à la délivrance de l'autorisation concernée.
3. Avant de rejeter une demande en partie ou en totalité, l'autorité douanière de délivrance informe le demandeur des motifs sur lesquels elle entend fonder sa décision et le met en mesure d'exprimer son point de vue dans un délai de trente jours civils à compter de la date de cette communication.
Article 253 terdecies
1. Lorsque le demandeur d'une autorisation unique est titulaire d'un certificat AEO tel que visé à l'article 14 bis, paragraphe 1, points a) ou c), l'autorisation est accordée dès lors que l'échange d'informations requis a été organisé entre:
a)
le demandeur et l'autorité douanière de délivrance;
b)
l'autorité de délivrance et les autres autorités douanières concernées par l'autorisation unique demandée.
Lorsque le demandeur n'est pas titulaire d'un certificat AEO tel que visé à l'article 14 bis, paragraphe 1, points a) ou c), l'autorisation est accordée dès lors que l'autorité douanière de délivrance estime que le demandeur sera en mesure de satisfaire aux critères et conditions à respecter pour obtenir l'autorisation, tels qu'ils sont établis ou visés aux articles 253, 253 bis et 253 quater, et que l'échange d'informations requis, visé au premier alinéa du présent paragraphe, a été organisé.
2. Après avoir reçu le consentement des autres autorités douanières concernées ou en l'absence de toute objection motivée de leur part, l'autorité douanière de délivrance délivre l'autorisation au moyen du formulaire d'autorisation figurant à l'annexe 67, et ce dans un délai de trente jours civils à compter de l'expiration des délais prévus à l'article 253 duodecies, paragraphes 2 ou 3.
L'autorité douanière de délivrance tient l'autorisation à la disposition des autorités douanières des États membres participants, au moyen du système d'information et de communication visé à l'article 253 quaterdecies, dès sa mise en service.
3. Les autorisations uniques aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation sont reconnues dans tous les États membres visés dans les cases 10 et/ou 11, selon le cas, du formulaire d'autorisation.
Section 3
Échange d'informations
Article 253 quaterdecies
1. Un système électronique d'information et de communication, défini d'un commun accord par la Commission et les autorités douanières, est utilisé, dès sa mise en service, aux fins de la communication et de l'échange d'informations entre ces autorités ainsi que pour la transmission d'informations à la Commission et aux opérateurs économiques. Les informations communiquées aux opérateurs économiques sont limitées aux données non confidentielles définies au titre II, point 16, des notes explicatives du formulaire de demande relatif aux procédures simplifiées figurant à l'annexe 67.
2. La Commission et les autorités douanières échangent, stockent et ont accès, au moyen du système visé au paragraphe 1, aux informations suivantes:
a)
les données figurant dans les demandes;
b)
les informations nécessaires aux fins du processus de délivrance des autorisations;
c)
les autorisations uniques délivrées aux fins des procédures visées à l'article 1er, points 13 et 14, et, le cas échéant, leur modification, leur suspension ou leur retrait;
d)
les résultats de toute réexamen effectué en application de l'article 253, paragraphe 8.
3. La Commission et les États membres peuvent porter à la connaissance du public, en les publiant sur internet, la liste des autorisations uniques et les données non confidentielles définies au titre II, point 16, des notes explicatives du formulaire de demande relatif aux procédures simplifiées figurant à l'annexe 67, moyennant l'accord préalable du détenteur de l'autorisation. Cette liste est tenue à jour.»
18)
À l'article 260, paragraphe 1, les mots «le déclarant» sont remplacés par les mots «le demandeur».
19)
L'article 261 est remplacé par le texte suivant:
«Article 261
1. L'autorisation de recourir à la procédure de déclaration simplifiée est accordée au demandeur dès lors qu'il est satisfait aux critères et conditions visés aux articles 253, 253 bis et 253 quater.
2. Si le demandeur est titulaire du certificat AEO visé à l'article 14 bis, paragraphe 1, points a) ou c), l'autorité douanière de délivrance accorde l'autorisation une fois que l'échange d'informations requis a été organisé entre le demandeur et l'autorité douanière de délivrance. Tous les critères et conditions visés au paragraphe 1 du présent article sont alors réputés satisfaits.»
20)
L'article 264 est remplacé par le texte suivant:
«Article 264
1. L'autorisation de recourir à la procédure de domiciliation est accordée au demandeur dès lors qu'il est satisfait aux critères et conditions visés aux articles 253, 253 bis et 253 quater.
2. Si le demandeur est titulaire du certificat AEO visé à l'article 14 bis, paragraphe 1, points a) ou c), l'autorité douanière de délivrance accorde l'autorisation une fois que l'échange d'informations requis a été organisé entre le demandeur et l'autorité douanière de délivrance. Tous les critères et conditions visés au paragraphe 1 du présent article sont alors réputés satisfaits.»
21)
L'article 265 est supprimé.
22)
À l'article 269, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. L'autorisation de recourir à la procédure de déclaration simplifiée est accordée au demandeur dès lors qu'il est satisfait aux critères et conditions visés aux articles 253, 253 bis et 253 quater et selon les modalités prévues aux articles 253, 253 bis, 253 quater et 270.»
23)
L'article 270 est modifié comme suit:
a)
les paragraphes 2, 3 et 4 sont supprimés;
b)
le paragraphe 5 est remplacé par le texte suivant:
«5. Lorsque le demandeur est titulaire du certificat AEO visé à l'article 14 bis, paragraphe 1, points a) ou c), l'autorité douanière de délivrance accorde l'autorisation une fois que l'échange d'informations requis a été organisé entre le demandeur et l'autorité douanière de délivrance. Tous les critères et conditions visés au paragraphe 1 du présent article sont alors réputés satisfaits.»
24)
À l'article 282, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. L'autorisation de recourir à la procédure de déclaration simplifiée est accordée au demandeur dès lors qu'il est satisfait aux critères et conditions visés aux articles 261 et 262 appliqués mutatis mutandis.»
25)
L'article 288 est supprimé.
26)
À l'article 291, paragraphe 2, le point a) est supprimé.
27)
À l'article 340 ter, les points suivants sont ajoutés:
«6. “document d'accompagnement transit”, un document imprimé à partir du système informatique pour accompagner les marchandises et fondé sur les données de la déclaration de transit;
7. “procédure de secours”, une procédure fondée sur l'utilisation de documents papier établis pour permettre le dépôt, le contrôle de la déclaration de transit et le suivi de l'opération de transit lorsque la procédure standard, par la voie électronique, ne peut être mise en œuvre.»
28)
À l'article 340 quater, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Sont placées sous le régime du transit communautaire interne les marchandises communautaires qui sont expédiées:
a)
d'une partie du territoire douanier de la Communauté à laquelle les dispositions de la directive 2006/112/CE sont applicables à destination d'une partie du territoire douanier de la Communauté où les dispositions précitées ne sont pas applicables; ou
b)
d'une partie du territoire douanier de la Communauté à laquelle les dispositions de la directive 2006/112/CE ne sont pas applicables à destination d'une partie du territoire douanier de la Communauté où les dispositions précitées sont applicables; ou
c)
d'une partie du territoire douanier de la Communauté à laquelle les dispositions de la directive 2006/112/CE ne sont pas applicables à destination d'une partie du territoire douanier de la Communauté où les dispositions précitées ne sont pas non plus applicables.»
29)
À l'article 342, le paragraphe 4 suivant est ajouté:
«4. Lorsque la garantie est constituée par une caution auprès d'un bureau de garantie:
a)
un “numéro de référence de la garantie” est attribué au principal obligé pour l'utilisation de la garantie et pour identifier chaque engagement de la caution;
b)
un code d'accès associé au “numéro de référence de la garantie” est attribué et communiqué au principal obligé.»
30)
L'article 343 est remplacé par le texte suivant:
«Article 343
Chaque État membre introduit dans le système informatique la liste ainsi que le numéro d'identification, les attributions, et les jours et heures d'ouverture des bureaux compétents pour les opérations de transit communautaire. Toute modification doit également être introduite dans le système informatique.
La Commission communique ces informations aux autres États membres au moyen du système informatique.»
31)
L'article 343 bis suivant est inséré:
«Article 343 bis
Chaque État membre communique le cas échéant à la Commission la création de bureaux centralisateurs et les compétences attribuées à ces bureaux dans la gestion et le suivi de la procédure de transit communautaire ainsi que dans la réception et la transmission de documents en indiquant le type de documents concernés.
La Commission en informe les autres États membres.»
32)
À la partie II, titre II, chapitre 4, section 1, l'article 344 bis suivant est inséré:
«Article 344 bis
1. Dans le cadre de la procédure de transit communautaire, les formalités sont accomplies au moyen d'une technique électronique de traitement des données.
2. Les messages à utiliser entre administrations, sont conformes à la structure et aux caractéristiques définies d'un commun accord par les autorités douanières.»
33)
À l'article 345, le paragraphe 4 suivant est ajouté:
«4. Lorsque la garantie isolée est constituée par une caution, le principal obligé ne peut pas modifier le code d'accès associé au “numéro de référence de la garantie” sauf lorsque l'annexe 47 bis, point 3, sont appliquées.»
34)
À l'article 346, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. La garantie isolée par caution doit faire l'objet d'un acte de cautionnement conforme au modèle figurant à l'annexe 49.
L'acte de cautionnement est conservé par le bureau de garantie.»
35)
L'article 347 est remplacé par le texte suivant:
«Article 347
1. Dans le cas visé à l'article 345, paragraphe 3, la garantie isolée doit faire l'objet d'un acte de cautionnement conforme au modèle figurant à l'annexe 50.
L'article 346, paragraphe 2, s'applique mutatis mutandis.
2. La caution fournit au bureau de garantie, selon les modalités décidées par les autorités douanières, tout détail requis concernant les titres de garantie isolée qu'elle a émis.
Leur date limite d'utilisation ne peut être fixée au-delà d'un délai d'un an à compter de leur émission.
3. Un “numéro de référence de la garantie” est communiqué par la caution au principal obligé pour chaque titre de garantie isolée qui lui est attribué et le code accès qui y est associé ne peut être modifié par le principal obligé.
4. Pour l'application de l'article 353, paragraphe 2, point b), la caution délivre au principal obligé des titres de garantie isolée sous format papier établis conformément au modèle figurant à l'annexe 54. Le numéro d'identification est indiqué sur le titre.
5. La caution peut délivrer des titres de garantie isolée non valables pour une opération de transit communautaire portant sur des marchandises relevant de la liste figurant à l'annexe 44 quater. Dans ce cas, la caution fait figurer, en diagonale, sur le ou les titres de garantie isolée qu'elle délivre sous format papier la mention suivante:
-
Validité limitée - 99200
6. Le principal obligé doit déposer au bureau de départ le nombre de titres de garantie isolée correspondant au multiple de 7 000 EUR nécessaire pour couvrir l'intégralité du montant visé à l'article 345, paragraphe 1. Pour l'application de l'article 353, paragraphe 2, point b), les titres sous format papier doivent être remis et conservés au bureau de départ qui communique le numéro d'identification de chaque titre au bureau de garantie indiqué sur le titre.»
36)
À l'article 348, le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. Les autorités douanières de l'État membre dont relève le bureau de garantie introduisent sans délai dans le système informatique l'information concernant la révocation ou la résiliation et sa date d'effet.»
37)
L'article 350 est supprimé.
38)
L'article 351 est remplacé par le texte suivant:
«Article 351
Dans le cas d'envois comprenant à la fois des marchandises devant être placées sous le régime du transit communautaire externe et des marchandises devant être placées sous le régime du transit communautaire interne, la déclaration de transit portant le sigle T est complétée au niveau de chaque article de marchandises par l'attribut “T1”, “T2” ou “T2F”.»
39)
L'article 352 est supprimé.
40)
L'article 353 est remplacé par le texte suivant:
«Article 353
1. Les déclarations de transit doivent être conformes à la structure et aux indications figurant à l'annexe 37 bis.
2. Les autorités douanières acceptent une déclaration de transit établie par écrit sur un formulaire correspondant au modèle figurant à l'annexe 31 et conformément à la procédure définie par les autorités douanières en accord les unes avec les autres dans les cas suivants:
a)
lorsque les marchandises sont transportées par des voyageurs qui n'ont pas un accès direct au système douanier informatisé, selon les modalités décrites à l'article 353 bis;
b)
lorsque la procédure de secours est mise en œuvre, dans les conditions et selon les modalités définies à l'annexe 37 quinquies.
3. L'utilisation d'une déclaration de transit établie par écrit en vertu du paragraphe 2, point b), est soumise à l'approbation des autorités douanières lorsque l'application du principal obligé et/ou le réseau ne fonctionnent pas.
4. La déclaration de transit établie par écrit peut être complétée par un ou plusieurs formulaires complémentaires conformes au modèle figurant à l'annexe 33. Les formulaires font partie intégrante de la déclaration.
5. Des listes de chargement établies conformément à l'annexe 44 bis et selon le modèle figurant à l'annexe 45 peuvent être utilisées en lieu et place des formulaires complémentaires, comme partie descriptive de la déclaration de transit établie par écrit, dont elles font partie intégrante.»
41)
À la partie II, titre II, chapitre 4, section 2, sous-section 2, l'article 353 bis suivant est inséré:
«Article 353 bis
1. Pour l'application de l'article 353, paragraphe 2, point a), le voyageur établit la déclaration de transit conformément à l'article 208 et à l'annexe 37.
2. Les autorités compétentes veillent à ce que les données de transit soient échangées entre les autorités compétentes au moyen de technologies de l'information et de réseaux informatiques.»
42)
À l'article 356, le paragraphe 3 est supprimé.
43)
L'article 357 est modifié comme suit:
a)
Le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Sans préjudice du paragraphe 4, la mainlevée des marchandises à placer sous le régime du transit communautaire est subordonnée à leur scellement. Le bureau de départ prend les mesures d'identification qu'il estime nécessaire et introduit les informations correspondantes dans la déclaration de transit.»
b)
Le paragraphe 4 est remplacé par le texte suivant:
«4. Le bureau de départ peut dispenser du scellement lorsque, compte tenu d'autres mesures éventuelles d'identification, la description des marchandises dans les données de la déclaration de transit ou dans les documents complémentaires permet leur identification.
La description des marchandises est réputée permettre leur identification lorsqu'elle est suffisamment détaillée pour permettre une reconnaissance facile de leur quantité et de leur nature.»
44)
Les articles 358 et 359 sont remplacés par le texte suivant:
«Article 358
1. Lors de la mainlevée des marchandises, le bureau de départ informe le bureau de destination déclaré de l'opération de transit communautaire au moyen d'un message “Avis anticipé d'arrivée” et chacun des bureaux de passage déclarés au moyen d'un message “Avis anticipé de passage”. Ces messages sont établis à partir des données, le cas échéant rectifiées, figurant dans la déclaration de transit.
2. À la suite de la mainlevée des marchandises, le document d'accompagnement transit, dont le modèle et les énonciations figurent à l'annexe 45 bis, accompagne le transport des marchandises placées sous le régime de transit communautaire. Ce document est mis à la disposition de l'opérateur selon l'une des modalités suivantes:
a)
il est remis au principal obligé par le bureau de départ ou, moyennant une autorisation des autorités douanières, il est établi à partir du système informatique du principal obligé;
b)
il est établi à partir du système informatique de l'expéditeur agréé après la réception du message accordant la mainlevée des marchandises envoyé par le bureau de départ.
3. Le document d'accompagnement transit est, le cas échéant, complété par une liste d'articles dont le modèle et les énonciations figurent à l'annexe 45 ter. Cette liste fait partie intégrante du document d'accompagnement transit.
Article 359
1. L'envoi ainsi que le document d'accompagnement transit sont présentés à chaque bureau de passage.
2. Le bureau de passage enregistre le passage dont il a été prévenu par l'envoi d'un message “Avis anticipé de passage” par le bureau de départ. Le bureau de départ est informé du passage de la frontière au moyen du message “Avis de passage de frontière”.
3. Les bureaux de passage inspectent les marchandises s'ils l'estiment nécessaire. Le contrôle éventuel des marchandises est effectué en particulier sur la base du message “Avis anticipé de passage”.
4. Lorsque le transport s'effectue par un bureau de passage autre que celui déclaré et figurant sur le document d'accompagnement transit, le bureau de passage emprunté demande le message “Avis anticipé de passage” au bureau de départ et informe le bureau de départ du passage en envoyant le message “Avis de passage de frontière”.»
45)
L'article 360 est modifié comme suit:
a)
Au paragraphe 1, la phrase introductive est remplacée par le texte suivant:
«Le transporteur est tenu d'annoter le document d'accompagnement transit et de le présenter avec l'envoi aux autorités douanières de l'État membre sur le territoire duquel se trouve le moyen de transport dans les cas suivants:»
b)
Le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Les autorités douanières, si elles estiment que l'opération de transit communautaire peut se poursuivre normalement, et après avoir pris le cas échéant les mesures nécessaires, visent le document d'accompagnement transit.
Les informations pertinentes concernant le transbordement ou un autre incident sont introduites dans le système informatique par les autorités douanières du bureau de passage ou du bureau de destination selon le cas.»
46)
Les articles 361, 362 et 363 sont remplacés par le texte suivant:
«Article 361
1. Les marchandises et les documents requis sont présentés au bureau de destination pendant ses jours et heures d'ouverture. Toutefois, ce bureau peut, à la demande et aux frais de l'intéressé, autoriser cette présentation en dehors de ces périodes. De même, le bureau de destination peut, à la demande et aux frais de l'intéressé, autoriser la présentation des marchandises et des documents requis en tout autre lieu.
2. Lorsque les marchandises sont présentées au bureau de destination après l'expiration du délai prescrit par le bureau de départ et que le non-respect de ce délai est dû à des circonstances dûment justifiées à la satisfaction du bureau de destination et non imputables au transporteur ou au principal obligé, ce dernier est réputé avoir observé le délai prescrit.
3. Le bureau de destination conserve le document d'accompagnement transit et l'examen des marchandises est effectué en s'appuyant, notamment, sur le message “Avis anticipé d'arrivée” reçu du bureau de départ.
4. À la demande du principal obligé, pour servir de preuve de la fin du régime conformément à l'article 366, paragraphe 1, le bureau de destination vise la copie du document d'accompagnement transit revêtue de la mention suivante:
-
Preuve alternative - 99202
5. L'opération de transit peut être terminée dans un bureau autre que celui prévu dans la déclaration de transit. Ce bureau devient alors le bureau de destination.
Si le nouveau bureau de destination appartient à un État membre différent de celui dont relève le bureau initialement prévu, le nouveau bureau de destination demande le message “Avis anticipé d'arrivée” au bureau de départ.
Article 362
1. Le bureau de destination vise un récépissé à la demande de la personne qui présente les marchandises et les documents requis.
2. Le récépissé est conforme aux indications du modèle figurant à l'annexe 47.
3. Le récépissé doit être préalablement rempli par l'intéressé. Il peut contenir, en dehors du cadre réservé au bureau de destination, d'autres indications relatives à l'envoi. Le récépissé ne peut servir de preuve de la fin du régime au sens de l'article 366, paragraphe 1.
Article 363
1. Le bureau de destination informe le bureau de départ de l'arrivée des marchandises le jour même de leur présentation au bureau de destination, au moyen d'un message “Avis d'arrivée”.
2. Lorsque l'opération de transit est terminée dans un autre bureau que celui prévu dans la déclaration de transit, le nouveau bureau de destination informe de l'arrivée le bureau de départ au moyen du message “Avis d'arrivée”.
Le bureau de départ informe de l'arrivée le bureau de destination initialement prévu au moyen du message “Renvoi de l'avis d'arrivée”.
3. Le message “Avis d'arrivée” visé aux paragraphes 1 et 2 ne peut servir de preuve de la fin du régime au sens de l'article 366, paragraphe 1.
4. Sauf circonstances dûment justifiées, le bureau de destination communique le message “Résultats du contrôle” au bureau de départ au plus tard le troisième jour qui suit le jour où les marchandises sont présentées au bureau de destination. Toutefois, lorsque l'article 408 est appliqué, le bureau de destination envoie le message “Résultats du contrôle” au bureau de départ au plus tard le sixième jour suivant le jour où les marchandises ont été présentées.»
47)
L'article 364 est supprimé.
48)
À la partie II, titre II, chapitre 4, section 2, l'intitulé de la sous-section 6 est remplacé par le texte suivant:
« Procédure de recherche »
49)
L'article 365 est remplacé par le texte suivant:
«Article 365
1. Lorsque les autorités douanières de l'État membre de départ n'ont pas reçu le message “Avis d'arrivée” dans le délai imparti pour la présentation des marchandises au bureau de destination, ou lorsqu'elles n'ont pas reçu le message “Résultats du contrôle” dans les six jours qui suivent la réception du message “Avis d'arrivée”, elles envisagent le lancement de la procédure de recherche afin de réunir les informations nécessaires à l'apurement du régime ou, à défaut:
-
d'établir les conditions de naissance de la dette douanière,
-
d'identifier le débiteur,
-
de déterminer les autorités douanières compétentes pour le recouvrement.
2. La procédure de recherche est engagée au plus tard sept jours à compter de l'expiration de l'un des délais visés au paragraphe 1, sauf cas exceptionnels définis d'un commun accord par les États membres. Cette procédure est engagée sans délai si les autorités douanières sont informées à un stade précoce que le régime n'a pas pris fin ou qu'elles le soupçonnent.
3. Si les autorités douanières de l'État membre de départ n'ont reçu que le message “Avis d'arrivée”, elles lancent la procédure de recherche en demandant le message “Résultats du contrôle” au bureau de destination qui a envoyé le message “Avis d'arrivée”.
4. Si les autorités douanières de l'État membre de départ n'ont pas reçu le message “Avis d'arrivée”, elles lancent la procédure de recherche en demandant les informations nécessaires à l'apurement du régime au principal obligé ou, lorsque des informations suffisantes sont disponibles pour l'enquête à destination, au bureau de destination.
Le principal obligé est invité à fournir les informations nécessaires à l'apurement du régime au plus tard vingt-huit jours à compter du lancement de la procédure de recherche auprès du bureau de destination lorsque l'opération de transit ne peut être apurée.
5. Le bureau de destination et le principal obligé répondent à la demande, visée au paragraphe 4, dans les vingt-huit jours. Si le principal obligé fournit des informations suffisantes durant cette période, les autorités douanières de l'État membre de départ tiennent compte de ces informations ou apurent le régime si les informations fournies le permettent.
6. Si les informations communiquées par le principal obligé ne permettent pas d'apurer le régime, mais sont considérées comme suffisantes par les autorités douanières de l'État membre de départ pour permettre la poursuite de la procédure de recherche, une demande est lancée immédiatement auprès du bureau de douane concerné.
7. Lorsque la procédure de recherche permet d'établir que le régime a pris fin correctement, les autorités douanières de l'État membre de départ apurent le régime et en informent sans délai le principal obligé ainsi que, le cas échéant, les autorités douanières qui auraient engagé une action en recouvrement conformément aux articles 217 à 232 du code.»
50)
L'article 365 bis suivant est inséré:
«Article 365 bis
1. Lorsque, au cours de la procédure de recherche et avant l'expiration du délai prévu à l'article 450 bis, premier tiret, la preuve du lieu où se sont produits les faits ayant fait naître la dette est apportée par tout moyen aux autorités douanières de l'État membre de départ, ci-après appelées “autorités requérantes”, et que ce lieu est situé dans un autre État membre, elles adressent sans délai toutes les informations disponibles aux autorités compétentes pour ce lieu, ci-après appelées “autorités requises”.
2. Les autorités requises accusent réception de la communication en indiquant si elles sont responsables du recouvrement. En l'absence de réponse dans les vingt-huit jours, les autorités requérantes poursuivent immédiatement la procédure de recherche.»
51)
Les articles 366 et 367 sont remplacés par le texte suivant:
«Article 366
1. La preuve que le régime a pris fin dans les délais indiqués dans la déclaration peut être apportée par le principal obligé, à la satisfaction des autorités douanières, sous la forme d'un document certifié par les autorités douanières de l'État membre de destination, comportant l'identification des marchandises en cause et établissant qu'elles ont été présentées au bureau de destination ou, en cas d'application de l'article 406, auprès du destinataire agréé.
2. Le régime de transit communautaire est également considéré comme ayant pris fin si le principal obligé produit, à la satisfaction des autorités douanières, l'un des documents suivants:
a)
un document douanier de placement sous une destination douanière établi dans un pays tiers;
b)
un document établi dans un pays tiers, visé par les autorités douanières de ce pays et certifiant que les marchandises sont considérées être en libre circulation dans le pays tiers concerné.
3. Les documents mentionnés au paragraphe 2 peuvent être remplacés par leurs copies ou photocopies certifiées conformes par l'organisme qui a visé les documents originaux, les autorités des pays tiers concernés ou les autorités d'un des États membres.
Article 367
Les dispositions relatives aux échanges de messages entre les autorités douanières de données concernant le transit par le biais de technologies de l'information et de réseaux informatiques ne sont pas applicables aux procédures simplifiées propres à certains modes de transport et aux autres procédures simplifiées fondées sur l'article 97, paragraphe 2, du code, visées à l'article 372, paragraphe 1, points f) et g).»
52)
Les articles 368 bis, 369, 369 bis, 370 et 371 sont supprimés.
53)
L'article 372 est remplacé par le texte suivant:
«Article 372
1. Sur demande du principal obligé ou du destinataire, selon le cas, les autorités douanières peuvent autoriser les simplifications suivantes:
a)
l'utilisation d'une garantie globale ou d'une dispense de garantie;
b)
l'utilisation de scellés d'un modèle spécial;
c)
la dispense d'itinéraire contraignant;
d)
le statut d'expéditeur agréé;
e)
le statut de destinataire agréé;
f)
l'application de procédures simplifiées propres aux transports de marchandises:
i)
par chemin de fer ou au moyen de grands conteneurs;
ii)
par voie aérienne;
iii)
par voie maritime;
iv)
par canalisations;
g)
l'application d'autres procédures simplifiées fondées sur l'article 97, paragraphe 2, du code.
2. Sauf dispositions contraires dans la présente section ou dans l'autorisation, lorsque les simplifications visées au paragraphe 1, points a) et f), sont accordées, elles sont applicables dans tous les États membres. Lorsque les simplifications visées au paragraphe 1, points b), c) et d), sont accordées, elles ne sont applicables qu'aux opérations de transit communautaire commençant dans l'État membre où l'autorisation a été accordée. Lorsque la simplification visée au paragraphe 1, point e), est accordée, elle n'est applicable que dans l'État membre où l'autorisation a été accordée.»
54)
À l'article 373, paragraphe 1, le point b) est remplacé par le texte suivant:
«b)
recourent régulièrement au régime de transit communautaire ou dont les autorités douanières savent qu'elles sont en mesure de remplir les obligations liées à ce régime ou, lorsqu'il s'agit de la simplification visée à l'article 372, paragraphe 1, point e), reçoivent régulièrement des marchandises placées sous le régime du transit communautaire, et»
55)
À l'article 374, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. La demande d'autorisation d'utiliser les simplifications, dénommée ci-après “la demande”, est datée et signée. Les autorités douanières prévoient, aux conditions et selon les modalités qu'elles déterminent, que la demande est établie par écrit ou déposée à l'aide de techniques électroniques de traitement des données.»
56)
À l'article 376, le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. Dans le cas des simplifications visées à l'article 372, paragraphe 1, points b), c) et f), l'autorisation est présentée à toute réquisition du bureau de départ.»
57)
L'article 379 est remplacé par le texte suivant:
«Article 379
1. Le principal obligé utilise la garantie globale ou la dispense de garantie dans la limite d'un montant de référence.
2. Le montant de référence correspond au montant de la dette douanière susceptible de naître à l'égard des marchandises placées par le principal obligé sous le régime du transit communautaire pendant une période d'au moins une semaine.
Ce montant est établi par le bureau de garantie en collaboration avec l'intéressé de la façon suivante:
a)
sur la base des données relatives aux marchandises transportées dans le passé et d'une estimation du volume des opérations de transit communautaire à effectuer, résultant notamment de la documentation commerciale et comptable de l'intéressé;
b)
pour établir le montant de référence, il est tenu compte des taux les plus élevés afférents aux marchandises dans l'État membre du bureau de garantie. Pour ce calcul, les marchandises communautaires qui doivent être ou qui ont été transportées en application de la convention relative à un régime de transit commun, sont considérées comme des marchandises non communautaires.
Il est procédé, pour chaque opération de transit, à un calcul du montant de la dette douanière susceptible de naître. Lorsque les données nécessaires ne sont pas disponibles, le montant est présumé s'élever à 7 000 EUR à moins que d'autres informations connues des autorités douanières n'aboutissent à des montants différents.
3. Le bureau de garantie procède à un examen du montant de référence, notamment en fonction d'une demande du principal obligé et, le cas échéant, réajuste ce montant.
4. Il est de la responsabilité de chaque principal obligé de s'assurer que les montants engagés, compte tenu des opérations pour lesquelles le régime n'a pas pris fin, n'excèdent pas le montant de référence.
Les systèmes informatiques des autorités douanières traitent et peuvent contrôler l'utilisation du montant de référence pour chaque opération de transit.»
58)
L'article 380 bis suivant est inséré:
«Article 380 bis
Pour l'utilisation de chaque garantie globale et/ou de chaque dispense de garantie,
a)
un “numéro de référence de la garantie” lié au montant de référence déterminé est attribué au principal obligé;
b)
un code d'accès initial associé au “numéro de référence de la garantie” est attribué et communiqué au principal obligé par le bureau de garantie.
Le principal obligé peut attribuer un ou plusieurs codes d'accès à cette garantie pour lui-même ou ses représentants.»
59)
L'article 382 est remplacé par le texte suivant:
«Article 382
1. La garantie globale est constituée par une caution.
2. Elle doit faire l'objet d'un acte de cautionnement conforme au modèle figurant à l'annexe 48. L'acte de cautionnement est conservé par le bureau de garantie.
3. L'article 346, paragraphe 2, s'applique mutatis mutandis.»
60)
L'article 383 est modifié comme suit:
a)
Le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. La durée de validité d'un certificat est limitée à deux ans. Toutefois, cette durée peut faire l'objet de la part du bureau de garantie d'une seule prorogation n'excédant pas deux ans.»
b)
Le paragraphe 3 est supprimé.
61)
L'article 384 est modifié comme suit:
a)
Le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. La révocation de l'autorisation de garantie globale ou de dispense de garantie par les autorités compétentes ou la révocation de la décision par laquelle le bureau de garantie a accepté l'engagement de la caution ou la résiliation de son engagement par la caution et sa date d'effet doivent être introduites dans le système informatique par le bureau de garantie.»
b)
Le paragraphe 3 est remplacé par le suivant:
«3. À compter de la date d'effet de la révocation ou de la résiliation, aucun certificat émis dans le cadre de l'application de l'article 353, paragraphe 2, point b), ne peut plus être utilisé pour le placement de marchandises sous le régime de transit communautaire et doit être restitué sans délai au bureau de garantie par le principal obligé.
Chaque État membre communique à la Commission les éléments d'identification des certificats en cours de validité qui n'ont pas été restitués ou qui ont été déclarés volés, perdus ou falsifiés. La Commission en informe les autres États membres.»
c)
Le paragraphe 4 est supprimé.
62)
L'article 385 est supprimé.
63)
À l'article 386, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Le principal obligé introduit le type, le nombre, et la marque des scellés utilisés dans les données de la déclaration de transit.
Il appose les scellés au plus tard lors de la mainlevée des marchandises.»
64)
À l'article 387, le paragraphe 2 est supprimé.
65)
À l'article 398, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«Toute personne qui entend effectuer des opérations de transit communautaire sans présenter au bureau de départ ou en tout autre lieu autorisé les marchandises qui font l'objet de la déclaration de transit, peut se voir accorder le statut d'expéditeur agréé.»
66)
À l'article 399, le point b) est remplacé par le texte suivant:
«b)
le délai dont disposent les autorités douanières après le dépôt de la déclaration par l'expéditeur agréé en vue de leur permettre de procéder éventuellement à un contrôle avant le départ des marchandises;»
67)
L'article 400 est remplacé par le texte suivant:
«Article 400
L'expéditeur agréé dépose une déclaration de transit au bureau de départ. La mainlevée des marchandises ne peut avoir lieu avant la fin du délai prévu à l'article 399, point b).»
68)
L'article 401 est supprimé.
69)
L'article 402 est remplacé par le texte suivant:
«Article 402
L'expéditeur agréé introduit, le cas échéant, dans le système informatique l'itinéraire contraignant fixé conformément à l'article 355, paragraphe 2, et le délai fixé conformément à l'article 356 dans lequel les marchandises doivent être présentées au bureau de destination, ainsi que le nombre, le type et la marque des scellés.»
70)
Les articles 403 et 404 sont supprimés.
71)
L'article 406 est remplacé par le texte suivant:
«Article 406
1. Toute personne qui entend recevoir dans ses locaux ou dans d'autres lieux déterminés des marchandises placées sous le régime du transit communautaire sans que ni ces marchandises ni le document d'accompagnement transit ne soient présentés au bureau de destination peut se voir accorder le statut de destinataire agréé.
2. Le principal obligé a rempli les obligations qui lui incombent en vertu de l'article 96, paragraphe 1, point a), du code et le régime de transit communautaire a pris fin dès lors que, dans le délai prescrit, le document d'accompagnement transit qui a accompagné l'envoi ainsi que les marchandises intactes sont remis au destinataire agréé dans ses locaux ou dans les lieux précisés dans l'autorisation, les mesures d'identification prises ayant été respectées.
3. Pour chaque envoi qui lui est remis dans les conditions prévues au paragraphe 2, le destinataire agréé délivre, à la demande du transporteur, le récépissé visé à l'article 362, qui s'applique mutatis mutandis.»
72)
À l'article 407, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. L'autorisation détermine notamment:
a)
le ou les bureaux de destination compétents pour les marchandises que le destinataire agréé reçoit;
b)
le délai selon lequel le destinataire agréé reçoit du bureau de destination via le message “Autorisation de déchargement” les données pertinentes du message “Avis anticipé d'arrivée” aux fins de l'application, mutatis mutandis, de l'article 361, paragraphe 3;
c)
les catégories ou mouvements de marchandises exclus.»
73)
L'article 408 est remplacé par le texte suivant:
«Article 408
1. Pour les marchandises arrivant dans ses locaux ou dans les lieux précisés dans l'autorisation, le destinataire agréé est tenu:
a)
d'informer immédiatement le bureau de destination compétent de l'arrivée des marchandises au moyen du message “Notification d'arrivée” comprenant les incidents survenus durant le transport;
b)
d'attendre le message “Autorisation de déchargement” avant de procéder à celui-ci;
c)
après avoir reçu le message “Autorisation de déchargement” d'envoyer au bureau de destination au plus tard le troisième jour suivant le jour où les marchandises sont arrivées le message “Remarques au déchargement” comprenant toutes les différences constatées, en accord avec les conditions fixées dans l'autorisation;
d)
de tenir à la disposition du bureau de destination ou de lui faire parvenir l'exemplaire du document d'accompagnement transit qui a accompagné les marchandises, selon les dispositions prises dans l'autorisation.
2. Le bureau de destination introduit les données constituant le message “Résultats du contrôle” dans le système informatique.»
74)
L'article 408 bis est supprimé.
75)
À l'article 441, le paragraphe 1, le premier alinéa est remplacé par le texte suivant:
«1. L'article 353, paragraphe 5, et le point 23 de l'annexe 37 quinquies s'appliquent aux listes de chargement qui seraient éventuellement jointes à la lettre de voiture CIM ou au bulletin de remise TR.»
76)
À l'article 442, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Dans les cas où le régime du transit communautaire est applicable, les articles 412 à 441 n'excluent pas la possibilité d'utiliser les procédures définies aux articles 344 à 362 et 367, et au point 22 de l'annexe 37 quinquies, les articles 415 et 417 ou 429 et 432 étant néanmoins applicables.»
77)
L'article 450 bis est remplacé par le texte suivant:
«Article 450 bis
Le délai visé à l'article 215, paragraphe 1, troisième tiret, du code est de:
-
sept mois à compter de la date à laquelle les marchandises auraient dû être présentées au bureau de destination, à moins qu'une demande de recouvrement au sens de l'article 365 bis ait été envoyée, auquel cas cette période est prolongée d'un mois au maximum,
-
un mois à compter de l'expiration du délai visé à l'article 365, paragraphe 5, lorsque le principal obligé n'a pas fourni d'informations ou a fourni des informations insuffisantes.»
78)
À l'article 450 quater, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Lorsque le régime n'est pas apuré, les autorités douanières de l'État membre de départ doivent, dans un délai de neuf mois à compter de la date à laquelle les marchandises auraient dû être présentées au bureau de destination, donner notification à la caution du non-apurement du régime.»
79)
À l'article 450 quinquies, le second alinéa est remplacé par le suivant:
«Celles-ci informent le bureau de départ et le bureau de garantie de tous les cas de naissance d'une dette en relation avec des déclarations de transit communautaire qui ont été acceptées par le bureau de départ, ainsi que des actions entreprises en vue du recouvrement auprès du débiteur. En outre, elles informent le bureau de départ de la perception des droits et autres impositions, afin de permettre au bureau d'apurer l'opération de transit.»
80)
À l'article 453, paragraphe 2, les termes «des articles 314 ter» sont remplacés par les termes «des articles 314».
81)
L'article 454 est remplacé par le texte suivant:
«Article 454
1. La présente section s'applique aux transports de marchandises effectués sous le couvert de carnets TIR sur le territoire douanier de la Communauté.
2. Les messages mentionnés dans la présente section sont conformes à la structure et aux énonciations définies d'un commun accord par les autorités douanières.
3. Le titulaire du carnet TIR soumet les données du carnet TIR au bureau de douane de départ ou d'entrée au moyen d'un procédé informatique conformément à la structure et aux énonciations correspondantes figurant aux annexes 37 bis et 37 quater.
4. Lors de la mainlevée des marchandises pour l'opération TIR, le bureau de douane de départ ou d'entrée imprime un document d'accompagnement transit à conserver avec le volet no 2 et communique les données électroniques au bureau douanier de destination ou de sortie déclaré, en utilisant le message “Avis anticipé d'arrivée”.
5. Les énonciations du carnet TIR sont utilisées pour déterminer toute conséquence juridique découlant d'une divergence entre les données électroniques du carnet TIR et les énonciations figurant dans le carnet TIR.
6. Il ne peut être dérogé à l'obligation de soumettre les données du carnet TIR au moyen d'un procédé informatique que dans les cas exceptionnels suivants:
a)
le système de transit informatisé des autorités douanières ne fonctionne pas;
b)
l'application permettant de déposer les données du carnet TIR au moyen d'un procédé informatique ne fonctionne pas;
c)
le réseau entre l'application permettant de déposer les données du carnet TIR au moyen d'un procédé informatique et les autorités douanières ne fonctionne pas.
7. La dérogation prévue au paragraphe 6, points b) et c), est soumise à l'approbation des autorités douanières.»
82)
À l'article 454 bis, paragraphe 2, le point d) suivant est inséré:
«d)
utilisent un procédé informatique pour communiquer avec le bureau de douane de destination.»
83)
L'article 454 ter est remplacé par le texte suivant:
«Article 454 ter
1. Pour les marchandises arrivant dans ses locaux ou dans les lieux précisés dans l'autorisation visée à l'article 454 bis, le destinataire agréé est tenu, selon les modalités prévues dans l'autorisation, de respecter les obligations suivantes:
a)
il informe immédiatement le bureau de douane de destination de l'arrivée des marchandises par le message “Notification d'arrivée”, y compris les informations concernant toute irrégularité ou tout incident survenus pendant le transport;
b)
il attend le message “Autorisation de déchargement” avant de procéder au déchargement;
c)
il introduit sans tarder les résultats du déchargement dans ses écritures;
d)
il envoie, au plus tard le troisième jour suivant l'arrivée des marchandises, le message “Remarques au déchargement” comprenant les informations concernant toute irrégularité ou tout incident au bureau de douane de destination.
2. Le destinataire agréé veille à ce que le carnet TIR et le document d'accompagnement transit soient présentés sans délai aux autorités douanières du bureau de douane de destination. Ces autorités complètent la souche no 2 du carnet TIR et veillent à ce que le carnet TIR soit rendu au titulaire du carnet TIR ou à la personne agissant en son nom. Le volet no 2 est conservé par le bureau de douane de destination ou de sortie.
3. La date de fin de l'opération TIR est la date d'inscription dans les écritures conformément au paragraphe 1, point c).
Toutefois, dans les cas où une irrégularité ou un incident se sont produits pendant le transport, la date de fin de l'opération TIR est la date du message “Résultats du contrôle” visé à l'article 455, paragraphe 4.
4. À la demande du titulaire du carnet TIR, le destinataire agréé délivre un récépissé, certifiant l'arrivée des marchandises dans les locaux du destinataire agréé et contenant une référence au document d'accompagnement transit et au carnet TIR. Le récépissé ne peut être utilisé en tant que preuve de la fin de l'opération TIR au sens de l'article 1er, point d), de la convention TIR ou de l'article 455 ter.
5. Le bureau de douane de destination introduit le message “Résultats du contrôle” dans le système informatisé.
Les autorités douanières transmettent également les données prévues à l'annexe 10 de la convention TIR.
6. Dans les cas où l'application informatique du destinataire agréé ne fonctionne pas, les autorités compétentes peuvent autoriser d'autres méthodes pour communiquer avec les autorités douanières du bureau de destination.»
84)
À l'article 454 quater, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. La fin de l'opération TIR, au sens de l'article 1er, point d), de la convention TIR, intervient lorsque les exigences de l'article 454 ter, paragraphes 1 et 2, première phrase, ont été satisfaites.»
85)
L'article 455 est remplacé par le texte suivant:
«Article 455
1. Le bureau de douane de destination ou de sortie complète la souche no 2, conserve le volet no 2 et le document d'accompagnement transit et utilise le message “Avis d'arrivée” pour notifier au bureau de douane de départ ou d'entrée l'arrivée des marchandises le jour où elles sont présentées au bureau de douane de destination ou de sortie.
2. Lorsque l'opération TIR est terminée dans un autre bureau de douane que celui déclaré initialement dans la déclaration de transit, le nouveau bureau de douane de destination ou de sortie notifie l'arrivée au bureau de douane de départ ou d'entrée par le message “Avis d'arrivée”.
Le bureau de douane de départ ou d'entrée notifie l'arrivée au bureau de douane de destination ou de sortie initialement déclaré par le message “Renvoi de l'avis d'arrivée”.
3. Le message “Avis d'arrivée” cité aux paragraphes 1 et 2 ne peut pas être utilisé comme preuve de la fin de la procédure au sens de l'article 455 ter.
4. Sauf circonstances dûment justifiées, le bureau de douane de destination ou de sortie transmet le message “Résultats du contrôle” au bureau de départ ou d'entrée, au plus tard le troisième jour qui suit le jour où les marchandises sont présentées au bureau de douane de destination ou de sortie. Toutefois, lorsque l'article 454 ter s'applique, le bureau de douane de destination transmet le message “Résultats du contrôle” au bureau de douane de départ ou d'entrée au plus tard le sixième jour suivant l'arrivée des marchandises dans les locaux du destinataire agréé.
Les autorités douanières transmettent également les données prévues à l'annexe 10 de la convention TIR.
5. Lorsque l'article 454, paragraphe 6, s'applique, les autorités douanières de l'État membre de destination ou de sortie renvoient la partie appropriée du volet no 2 du carnet TIR aux autorités douanières de l'État membre de départ ou d'entrée sans délai, et dans un délai maximal de huit jours à compter de la date à laquelle l'opération TIR a pris fin.»
86)
L'article 455 bis est remplacé par le texte suivant:
«Article 455 bis
1. Lorsque les autorités douanières de l'État membre de départ ou d'entrée n'ont pas reçu le message “Avis d'arrivée” dans le délai dans lequel les marchandises doivent être présentées au bureau de douane de destination ou de sortie, ou n'ont pas reçu le message “Résultats du contrôle” dans les six jours suivant la réception du message “Avis d'arrivée”, ces autorités envisagent d'engager la procédure de recherche afin de réunir les informations nécessaires à l'apurement de l'opération TIR ou, lorsque ce n'est pas possible:
-
d'établir les conditions de naissance de la dette douanière,
-
d'identifier le débiteur, et
-
de déterminer les autorités douanières compétentes pour la prise en compte.
2. La procédure de recherche est engagée au plus tard sept jours à compter de l'expiration de l'un des délais visés au paragraphe 1, sauf dans des cas exceptionnels définis d'un commun accord entre les États membres. Cette procédure est engagée sans délai si les autorités douanières sont informées à un stade précoce que l'opération TIR n'a pas pris fin ou lorsqu'elles le soupçonnent.
3. Si les autorités douanières de l'État membre de départ ou d'entrée ont reçu uniquement le message “Avis d'arrivée”, elles engagent la procédure de recherche en demandant au bureau de douane de destination ou de sortie qui a envoyé le message “Avis d'arrivée” de leur transmettre le message “Résultats du contrôle”.
4. Si les autorités douanières du bureau de douane de départ ou d'entrée n'ont pas reçu le message “Avis d'arrivée”, elles ouvrent la procédure de recherche en demandant les informations nécessaires à l'apurement de l'opération TIR au bureau de douane de destination ou de sortie. Ce bureau répond à la demande dans un délai de vingt-huit jours.
5. Le titulaire du carnet TIR est invité à fournir les informations nécessaires à l'apurement de l'opération au plus tard vingt-huit jours à compter de l'engagement de la procédure de recherche au bureau de douane de destination ou de sortie lorsque l'opération TIR ne peut être apurée. Le titulaire du carnet TIR répond à la demande dans un délai de vingt-huit jours. À la demande du titulaire du carnet TIR, cette période peut être prolongée d'un délai supplémentaire de vingt-huit jours.
Les autorités douanières de l'État membre de départ ou d'entrée informent également l'association garante concernée, sans préjudice de la notification à effectuer conformément à l'article 11, paragraphe 1, de la convention TIR, et l'invitent à fournir la preuve que l'opération TIR a pris fin.
6. Lorsque l'article 454, paragraphe 6, s'applique, les autorités douanières de l'État membre de départ ou d'entrée engagent la procédure de recherche mentionnée au paragraphe 1, chaque fois qu'ils n'ont pas reçu la preuve que l'opération TIR a pris fin dans un délai de deux mois à compter de la date d'acceptation du carnet TIR. À cet effet, ces autorités envoient aux autorités douanières de l'État membre de destination ou de sortie une demande ainsi que toutes les informations nécessaires. Cette procédure est engagée sans délai si les autorités douanières sont informées à un stade précoce que l'opération TIR n'a pas pris fin ou lorsqu'elles le soupçonnent. La procédure de recherche est également engagée lorsqu'il apparaît a posteriori que la preuve de la fin de l'opération TIR a été falsifiée et que le recours à cette procédure est nécessaire pour parvenir aux objectifs du paragraphe 1.
La procédure du paragraphe 5 s'applique mutatis mutandis.
Les autorités douanières de l'État membre de destination ou de sortie répondent à la demande dans un délai de vingt-huit jours.
7. Lorsque la procédure de recherche permet d'établir que l'opération TIR a pris fin correctement, les autorités douanières de l'État membre de départ ou d'entrée apurent la procédure et en informent sans délai l'association garante concernée et le titulaire du carnet TIR ainsi que, le cas échéant, les autorités douanières qui auraient engagé une action en recouvrement conformément aux articles 217 à 232 du code.»
87)
L'article 455 ter suivant est inséré:
«Article 455 ter
1. La preuve que l'opération TIR a pris fin dans le délai prescrit dans le carnet TIR peut être fournie à la satisfaction des autorités douanières sous la forme d'un document certifié par les autorités douanières de l'État membre de destination ou de sortie identifiant les marchandises et établissant qu'elles ont été présentées au bureau de douane de destination ou de sortie ou, lorsque l'article 454 bis s'applique, à un destinataire agréé.
2. L'opération TIR est également considérée comme terminée dans le cas où le titulaire du carnet TIR ou l'association garante présente, à la satisfaction des autorités douanières, l'un des documents suivants identifiant les marchandises:
a)
un document douanier de placement sous une destination douanière établi dans un pays tiers;
b)
un document délivré dans un pays tiers, visé par les autorités douanières de ce pays et certifiant que les marchandises sont considérées être en libre circulation dans le pays tiers concerné.
3. Les documents mentionnés aux points a) et b) peuvent être remplacés par leurs copies ou photocopies certifiées conformes, soit par l'organisme qui a visé les documents originaux, soit par les autorités des pays tiers concernés, soit par les autorités de l'un des États membres.»
88)
L'article 456 est modifié comme suit:
a)
Au paragraphe 1, l'alinéa suivant est ajouté:
«Le délai visé à l'article 215, paragraphe 1, troisième alinéa, du code des douanes est de sept mois à compter de la date limite à laquelle les marchandises doivent avoir été présentées au bureau de douane de destination ou de sortie.»
b)
Le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Les articles 450 ter et 450 quinquies s'appliquent mutatis mutandis dans le cadre de la procédure de recouvrement relative à la procédure TIR.»
89)
L'article 457 ter est remplacé par le texte suivant:
«Article 457 ter
1. Lorsqu'une opération TIR concerne les mêmes marchandises que celles précisées à l'article 340 bis ou lorsque les autorités douanières le jugent nécessaire, le bureau de douane de départ ou d'entrée peut prescrire un itinéraire pour les marchandises considérées.
2. Les autorités douanières de l'État membre dans lequel se trouvent les marchandises portent les mentions pertinentes sur le document d'accompagnement transit et la souche no 1 du carnet TIR dans les cas où:
a)
l'itinéraire est changé sur demande du titulaire du carnet TIR;
b)
le transporteur s'est écarté de l'itinéraire prescrit en cas de force majeure.
Le bureau de douane de destination ou de sortie introduit les informations appropriées dans le système informatisé.
3. Dans les cas visés au paragraphe 2, point b), les marchandises, le document d'accompagnement transit et le carnet TIR sont présentés sans délai aux autorités douanières les plus proches.»
90)
À l'article 458, paragraphe 1, deuxième alinéa, la dernière phrase est remplacée par le texte suivant:
«La Commission communique ces informations aux autres États membres sur le site internet officiel de l'Union européenne.»
91)
À l'article 496, le point c) est supprimé.
92)
À l'article 843, le paragraphe 2 est supprimé.
93)
À l'annexe 30 bis, point 1 («Notes introductives aux tableaux»), note 5 («Procédures simplifiées»), point 5.1, le chiffre «288» est supprimé.
94)
À l'annexe 37, titre premier, point A c), la première phrase est remplacée par le texte suivant:
«c)
dans le cas où une disposition communautaire en prévoit expressément l'utilisation, en particulier dans le cadre du régime de transit communautaire pour la déclaration de transit pour les voyageurs ainsi que pour la procédure de secours.»
95)
L'annexe 37 bis, titre II, point B («Éléments d'information figurant sur la déclaration de transit»), est modifiée comme suit:
a)
Dans le groupe de données «OPÉRATION DE TRANSIT», le texte relatif à l'élément d'information «Identité au passage de la frontière» (case no 21) est remplacé par le texte suivant:
«Type/longueur: an ..27
L'utilisation de cet attribut est facultative pour les États membres conformément à l'annexe 37.»
b)
Le texte relatif au groupe de données «ARTICLE DE MARCHANDISES - Codes PRODUITS SENSIBLES» (case no 31) est remplacé par le texte suivant:
«Codes PRODUITS SENSIBLES
(case no 31)
Nombre: 9
Ce groupe de données est utilisé lorsque la déclaration de transit concerne des marchandises figurant sur la liste de l'annexe 44 quater.
Code produits sensibles
(case no 31)
Type/longueur: n ..2
Le code figurant à l'annexe 37 quater doit être utilisé si le code des marchandises ne suffit pas à identifier d'une façon univoque une marchandise couverte par la liste de l'annexe 44 quater.
Quantité sensible
(case no 31)
Type/longueur: n ..11,3
Cet attribut est utilisé lorsque la déclaration de transit concerne des marchandises figurant sur la liste de l'annexe 44 quater.»
c)
Dans le groupe de données «ARTICLE DE MARCHANDISES - COLIS» (case no 31), le texte des attributs «Marques et numéros des colis», «Nature des colis» et «Nombre de colis» est remplacé par le texte suivant:
«Marques et numéros des colis
(case no 31)
Type/longueur: an ..42
Cet attribut est utilisé lorsque l'attribut “Nature des colis” contient d'autres codes figurant à l'annexe 37 quater que ceux utilisés pour “Vrac” (VQ, VG, VL, VY, VR ou VO) ou “Marchandises non emballées” (NE, NF, NG). Son utilisation est facultative si l'attribut “Nature des colis” contient un des codes susmentionnés.
Nature des colis
(case no 31)
Type/longueur: a2
Les codes emballages prévus à l'annexe 38 pour la case no 31 sont utilisés.
Nombre de colis
(case no 31)
Type/longueur: n ..5
Cet attribut est utilisé lorsque l'attribut “Nature des colis” contient d'autres codes figurant à l'annexe 37 quater que ceux utilisés pour “Vrac” (VQ, VG, VL, VY, VR ou VO) ou pour “Marchandises non emballées” (NE, NF, NG). Il ne peut pas être utilisé si l'attribut “Nature des colis” contient un des codes susmentionnés.»
d)
Dans le groupe de données «ARTICLE DE MARCHANDISES - DOCUMENTS/CERTIFICATS PRODUITS» (case no 44), le texte figurant sous «Nombre: 99» est remplacé par le texte suivant:
«Le groupe de données est utilisé pour les messages TIR. Dans les autres cas, il est utilisé conformément à l'annexe 37. Si ce groupe est utilisé, il doit comporter au moins un des attributs suivants.»
96)
À l'annexe 37 quater, les points 9 et 10 suivants sont ajoutés:
«9.
Pour l'attribut “Type de déclaration” (case no 1): pour les déclarations TIR, utiliser le code “TIR”.
10.
Pour l'attribut “Type de garantie” (case no 52): pour les messages TIR, utiliser le code “B”.»
97)
L'annexe 37 quinquies figurant à l'annexe I du présent règlement est insérée.
98)
L'annexe 38 est modifiée conformément à l'annexe II du présent règlement.
99)
À l'annexe 44 bis, titre premier, le point 1 est remplacé par le texte suivant.
«1.
Définition
1.1.
La liste de chargement est un document répondant aux caractéristiques de la présente annexe.
1.2.
Elle peut être utilisée avec la déclaration de transit dans le cadre de l'application de l'article 353, paragraphe 2.»
100)
L'annexe 44 ter est modifiée comme suit:
a)
Le point 3.1 est remplacé par le texte suivant:
«3.1.
Le papier à utiliser doit avoir une résistance telle que, à l'usage normal, il n'accuse ni déchirure ni chiffonnage. Le papier est de couleur blanche.»
b)
Le point 4.3 est remplacé par le texte suivant:
«4.3.
Le formulaire de titre de garantie isolée doit être revêtu d'une mention indiquant le nom et l'adresse de l'imprimeur ou d'un sigle permettant son identification et porter, en outre, un numéro d'identification.»
101)
L'annexe 44 quater est remplacée par le texte figurant à l'annexe III du présent règlement.
102)
L'annexe 45 bis est modifiée comme suit:
a)
Au chapitre I («Modèle du document d'accompagnement transit»), l'exemplaire «B» est supprimé.
b)
Le chapitre II est remplacé par le texte figurant à l'annexe IV du présent règlement.
103)
L'annexe 45 ter est modifiée conformément à l'annexe V du présent règlement.
104)
À l'annexe 46 ter, la deuxième colonne du tableau est modifiée comme suit:
a)
Les commentaires du critère 1 «Expérience suffisante» sont remplacés par le texte suivant:
«Une expérience suffisante est attestée par l'utilisation correcte et régulière du régime de transit communautaire, en qualité de principal obligé, au cours d'une des périodes suivantes, précédant la demande:
-
six mois pour l'application de l'article 380, paragraphe 2, point a), et de l'article 381, paragraphe 1,
-
un an pour l'application de l'article 380, paragraphe 2, point b), et de l'article 381, paragraphe 2, point a),
-
deux ans pour l'application de l'article 380, paragraphe 3, et de l'article 381, paragraphe 2, point b).»
b)
Les commentaires du critère 2 «Niveau élevé de coopération avec les autorités douanières» sont remplacés par le texte suivant:
«Le principal obligé atteint un niveau élevé de coopération avec les autorités douanières lorsqu'il introduit dans la gestion de ses opérations des mesures particulières offrant à ces autorités des possibilités accrues de contrôle et de protection des intérêts en jeu.
Ces mesures peuvent notamment, à la satisfaction des autorités douanières, porter sur:
-
les conditions d'établissement de la déclaration de transit, ou
-
le contenu de la déclaration de transit, lorsque le principal obligé fait figurer sur cette déclaration des données supplémentaires, dans des cas autres que ceux où ces données sont obligatoires, ou
-
les modalités d'accomplissement des formalités de placement sous le régime (par exemple, la présentation de la déclaration auprès d'un seul bureau de douane).»
105)
L'annexe 47 bis est modifiée comme suit:
a)
Le point 1 est remplacé par le texte suivant:
«1.
Situations dans lesquelles le recours à la garantie globale d'un montant réduit ou le recours à la garantie globale peut être interdit temporairement
1.1.
Interdiction temporaire de recourir à la garantie globale d'un montant réduit
Par “circonstances particulières”, au sens de l'article 94, paragraphe 6, du code, on entend une situation dans laquelle il est établi pour un nombre significatif de cas impliquant plusieurs principaux obligés et mettant en péril le bon fonctionnement du régime que, malgré l'application éventuelle de l'article 384 et de l'article 9 du code, la garantie globale d'un montant réduit visée à l'article 94, paragraphe 4, du code n'est plus à même d'assurer le paiement dans le délai prévu des dettes nées à la suite de la soustraction au régime de transit communautaire de marchandises figurant sur la liste de l'annexe 44 quater.
1.2.
Interdiction temporaire de recourir à la garantie globale
Par “fraudes avérées en grande quantité” au sens de l'article 94, paragraphe 7, du code, on entend une situation dans laquelle il est établi que, malgré l'application éventuelle de l'article 384, de l'article 9 et, le cas échéant, de l'article 94, paragraphe 6, du code, la garantie globale visée à l'article 94, paragraphe 2, point b), du code n'est plus à même d'assurer le paiement dans le délai prévu des dettes nées suite aux soustractions au régime de transit communautaire de marchandises figurant sur la liste de l'annexe 44 quater, compte tenu de l'ampleur de ces soustractions et des conditions dans lesquelles elles sont effectuées, notamment lorsqu'elles résultent des activités d'une criminalité organisée au plan international».
b)
Au point 2, le point 2.2 est supprimé.
c)
Au point 3, le deuxième tiret est supprimé.
d)
Au point 4, le point 4.3 est remplacé par le texte suivant:
«4.3.
Lorsque les autorités compétentes accordent la dérogation, elles apposent en case 8 du certificat de garantie globale la mention suivante:
-
UTILISATION NON LIMITÉE - 99209»
106)
À l'annexe 51 ter, le point 1.2.1 est remplacé par le texte suivant:
«1.2.1.
Lorsque la garantie globale n'est pas utilisable pour des marchandises visées dans la liste de l'annexe 44 quater, la mention suivante doit être portée en case 8 du certificat:
-
Validité limitée - 99200»
107)
L'annexe 67 («Formulaires de demande et d'autorisation») est modifiée comme suit:
a)
À la seconde ligne du titre, les numéros «253 ter», «253 quater», «253 nonies» et «253 terdecies» sont insérés entre le mot «Articles» et le nombre «292».
b)
Le formulaire et les notes explicatives figurant à l'annexe VI du présent règlement sont insérés entre les remarques générales et le formulaire intitulé «Demande d'autorisation de régime douanier économique/traitement tarifaire favorable en raison d'une destination particulière».
c)
Après le formulaire intitulé «Autorisation de perfectionnement passif/Formulaire complémentaire», l'intitulé «NOTICE EXPLICATIVE» est remplacé par l'intitulé suivant:
«NOTES EXPLICATIVES CONCERNANT LE FORMULAIRE RELATIF AUX RÉGIMES DOUANIERS ÉCONOMIQUES ET AUX DESTINATIONS PARTICULIÈRES».
Article 2
Le 1er janvier 2012 au plus tard, les autorités douanières procèdent, conformément à l'article 253, paragraphe 8, du règlement (CEE) no 2454/93, au réexamen des autorisations aux fins de la déclaration simplifiée ou de la procédure de domiciliation à accordées avant la date visée à l'article 3, paragraphe 3, et délivrent de nouvelles autorisations conformément au règlement (CEE) no 2454/93 tel que modifié par le présent règlement.
Article 3
1. Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
2. Les points 2), 3), 5) à 12), 27) à 48), 51) à 76), 92), 94), 95 a), b) et c), 97) à 100) et 102) à 106) de l'article 1er s'appliquent à compter du 1er juillet 2008.
3. Les points 1), 4), 13), 14), 16) à 24), 26), 80) à 85), 87), 89), 90), 91), 95d), 96), 101) et 107) de l'article 1er s'appliquent à compter du 1er janvier 2009.
4. Les points 49), 50), 77), 78), 79), 86) et 88) de l'article 1er s'appliquent à compter du 1er juillet 2009.
5. Les points 15), 25) et 93) de l'article 1er s'appliquent à compter du 1er janvier 2011.
6. Le point 2) de l'article 1er s'applique jusqu'au 30 juin 2009.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 17 novembre 2008.