SmĚrnice Rady
ze dne 21. prosince 1982
o hlášení chorob zvířat ve Společenství
(82/894/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Shromáždění [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
vzhledem k tomu, že Společenství vydalo předpisy pro obchod uvnitř Společenství se skotem a prasaty, s čerstvým masem, s čerstvým drůbežím masem a. s. masnými výrobky;
vzhledem k tomu, že vzplanutí nebo výskyt určitých nakažlivých nemocí zvířat představuje nebezpečí pro stavy dobytka ve Společenství, obzvláště z důvodu jejich šíření v důsledku obchodu uvnitř Společenství; že je nezbytná rychlá a přesná informace pro provádění různých ochranných opatření uvedených v předpisech Společenství;
vzhledem k tomu, že povinnosti každého členského státu je hlásit ostatním členským státům a Komisi propuknutí a zánik některých chorob na jeho území v souladu s článkem 9 směrnice Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství [3], naposledy pozměněné směrnicí 80/1274/EHS [4], s článkem 11 směrnice Rady 71/118/EHS ze dne 15. února 1971 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým drůbežím masem [5], naposledy pozměněné směrnicí 80/216/EHS [6], s článkem 7 směrnice Rady 72/461/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních otázkách obchodu s čerstvým masem uvnitř Společenství [7], naposledy pozměněné směrnicí 80/1099/EHS [8], a článkem 7 směrnice Rady 80/215/EHS ze dne 22. ledna 1980 o veterinárních otázkách obchodu s masnými výrobky uvnitř Společenství [9], naposledy pozměněné směrnicí 80/1100/EHS [10];
vzhledem k tomu, že se musí specifikovat způsob hlášení i choroby povinné hlášením a že je zvláště vhodné pravidelně informovat o nákazové situaci v každém členském státě;
vzhledem k tomu, že na základě zkušeností s tímto hlášením se přizpůsobení technickým potřebám bude provádět postupem zakládajícím úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice se týká hlášení:
- vzplanutí jedné z chorob uvedených v příloze I,
- zrušení (po eradikaci posledního ohniska) omezení zavedených ve spojení se vzplanutím jedné z chorob uvedených v příloze I.
2. Touto směrnicí nejsou dotčena zvláštní ustanovení týkající se informací o sladění opatření pro eradikaci a/nebo profylaxi chorob zvířat.
Článek 2
Pro účely této směrnice se rozumí:
a) "hospodářstvím" zemědělské nebo jiné zařízení umístěné na území členského státu, ve kterém jsou zvířata držena nebo chována;
b) "případem" úřední zjištění jedné z chorob uvedených v příloze I u kteréhokoli zvířete nebo mrtvého těla;
c) "ohniskem" hospodářství nebo místo nacházející se na území Společenství, kde jsou zvířata shromážděna a kde byl úředně potvrzen jeden nebo více případů;
d) "primárním ohniskem" každé ohnisko nesouvisející z epizootologického hlediska s nějakým předchozím ohniskem zjištěným ve stejné oblasti členského státu ve smyslu definice podle článku 2 směrnice 64/432/EHS, anebo první vzplanutí v jiné oblasti stejného členského státu.
Článek 3
1. Každý členský stát hlásí do 24 hodin přímo jak Komisi, tak i dalším členským státům:
- primární ohnisko jedné z chorob uvedených v příloze 1, zjištěné na jeho území,
- zrušení (po eradikaci posledního ohniska) omezení zavedených ve spojení se vzplanutím jedné z chorob uvedených v příloze I na jeho území.
2. Hlášení uvedená v odstavci 1 obsahují informace uvedené v příloze II a předávají se dálnopisem.
3. V případě klasického moru prasat stačí poskytnout informaci v souladu se směrnicí Rady 80/217/EHS ze dne 20. ledna 1980 [11], kterou se zavádějí opatření Společenství pro tlumení klasického moru prasat, naposledy pozměněnou směrnicí 80/1274/EHS [12].
Článek 4
1. Aniž by tím byla dotčena ustanovení čl. 1 odst, 2, hlásí každý členský stát přímo Komisi nejpozději první pracovní den každého týdne sekundární ohniska chorob uvedených v příloze I, zjištěných na jeho území.
Výše uvedené hlášení se týká týdne, který končí o půlnoci neděle před hlášením.
Komise uvede různé informace do případné vzájemné souvislosti a oznámí ji veterinárním útvarům každého členského státu.
2. Skutečnost, že Komise neobdrží hlášení, znamená, že se během doby uvedené v pododstavci 2 odstavce 1 neobjevilo žádné druhotné ohnisko.
3. Hlášení uvedená v odstavci 1 obsahují informace uvedené v příloze II a předávají se dálnopisem.
Článek 5
1. Před datem provedení této směrnice se postupem podle článku 6 stanoví kodifikovaný formulář pro předávání informací uvedených v příloze II.
2. Postupem podle článku 6 může být rozhodnuto:
- doplnit nebo pozměnit přílohy,
- aby bez ohledu na článek 4 byly dočasně pozměněny rozsah, obsah a četnost hlášení s ohledem na dotyčnou chorobu, a zejména na vývoj nákazové situace.
Článek 6
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému veterinárnímu výboru (dále jen "výbor"), zřízenému rozhodnutím Rady ze dne 15. října 1968, jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Hlasům členských států ve výboru je přidělena váha podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.
3. Zástupce Komise předloží návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k opatřením ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou 45 hlasů.
4. Komise přijme zamýšlená opatření a ihned je provede, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrhopatření, která mají být přijata. Rada přijme opatření kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise a ihned je provede s výjimkou případů, kdy se Rada proti nim vysloví prostou většinou.
Článek 7
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 1984 a neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Článek 8
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 21. prosince 1982.
DIRECTIVE DU CONSEIL du 21 décembre 1982 concernant la notification des maladies des animaux dans la Communauté (82/894/CEE)
LE CONSEIL DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté économique européenne, et notamment ses articles 43 et 100,
vu la proposition de la Commission,
vu l'avis de l'Assemblée (1),
vu l'avis du Comité économique et social (2),
considérant que la Communauté a réglementé les échanges intracommunautaires d'animaux des espèces bovine et porcine, de viandes fraîches, de viandes fraîches de volaille et de produits à base de viande;
considérant que l'apparition ou la présence de certaines maladies des animaux contagieuses présentent un risque pour le cheptel communautaire, en raison notamment de leur propagation lors des échanges intracommunautaires ; qu'une information rapide et précise est indispensable pour appliquer les différentes mesures de protection prévues par la réglementation communautaire;
considérant qu'il appartient à chaque État membre de notifier aux autres États membres et à la Commission l'apparition et la disparition de certaines maladies sur son territoire, conformément à l'article 9 de la directive du Conseil 64/432/CEE, du 26 juin 1964, relative à des problèmes de police sanitaire en matière d'échanges intracommunautaires d'animaux des espèces bovine et porcine (3), modifiée en dernier lieu par la directive 80/1274/CEE (4), à l'article 11 de la directive 71/118/CEE du Conseil, du 15 février 1971, relative à des problèmes sanitaires en matière d'échanges de viandes fraîches de volaille (5), modifiée en dernier lieu par la directive 80/216/CEE (6), à l'article 7 de la directive 72/461/CEE du Conseil, du 12 décembre 1972, relative à des problèmes de police sanitaire en matière d'échanges intracommunautaires de viandes fraîches (7), modifiée en dernier lieu par la directive 80/1099/CEE (8), et à l'article 7 de la directive 80/215/CEE du Conseil, du 22 janvier 1980, relative à des problèmes de police sanitaire en matière d'échanges intracommunautaires de produits à base de viande (9), modifiée en dernier lieu par la directive 80/1100/CEE (10);
considérant que la méthode de notification et les maladies à notifier doivent être spécifiées et qu'il convient notamment de faire périodiquement le point de la situation dans chaque État membre;
considérant que, compte tenu de l'expérience qui sera réalisée en ce qui concerne ladite notification, une adaptation aux nécessités techniques sera effectuée selon une procédure instituant une coopération étroite entre les États membres et la Commission,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
1. La présente directive concerne la notification de: - l'apparition de l'une des maladies figurant à l'annexe I,
- la suppression - après l'extinction du dernier foyer - des restrictions mises en place à la suite de l'apparition de l'une des maladies figurant à l'annexe I.
2. La présente directive est applicable sans préjudice des dispositions particulières concernant l'information en matière d'harmonisation des mesures d'éradication et/ou de prophylaxie relatives aux maladies des animaux.
Article 2
Au sens de la présente directive, on entend par: a) «exploitation» : l'établissement, agricole ou autre, situé sur le territoire d'un État membre et dans lequel des animaux sont détenus ou élevés; (1) Avis rendu les 12 et 13 avril 1982 (non encore publié au Journal officiel). (2) JO no C 112 du 3.5.1982, p. 4. (3) JO no 121 du 29.7.1964, p. 1977/64. (4) JO no L 375 du 31.12.1980, p. 75. (5) JO no L 55 du 8.3.1971, p. 23. (6) JO no L 47 du 21.2.1980, p. 8. (7) JO no L 302 du 31.12.1972, p. 24. (8) JO no L 325 du 1.12.1980, p. 14. (9) JO no L 47 du 21.2.1980, p. 4. (10) JO no L 325 du 1.12.1980, p. 16.
b) «cas» : la constatation officielle sur tout animal ou carcasse de l'une des maladies figurant à l'annexe I;
c) «foyer» : l'exploitation ou l'endroit, situés sur le territoire de la Communauté, où des animaux sont groupés et où un ou plusieurs cas ont été officiellement confirmés;
d) «foyer primaire» : tout foyer non lié du point de vue épizootiologique à un foyer antérieur constaté dans la même région d'un État membre, telle que l'a défini l'article 2 la directive 64/432/CEE, ou bien la première apparition dans une région différente du même État membre.
Article 3
1. Tout État membre notifie, dans les vingt-quatre heures, directement à la Commission et directement aux États membres: - le foyer primaire de l'une des maladies figurant à l'annexe I, constaté sur son territoire,
- la suppression - après l'extinction du dernier foyer - des restrictions mises en place sur son territoire, suite à l'apparition de l'une des maladies figurant à l'annexe I.
2. Les notifications visées au paragraphe l comportent les informations figurant à l'annexe II et sont transmises par télex.
3. Dans le cas de la peste porcine classique, l'information fournie conformément à la directive 80/217/CEE du Conseil, du 22 janvier 1980, établissant des mesures communautaires de lutte contre la peste porcine classique (1), modifiée en dernier lieu par la directive 80/1274/CEE (2), est suffisante.
Article 4
1. Sans préjudice des dispositions visées à l'article 1er paragraphe 2, tout État membre notifie directement à la Commission, au moins le premier jour ouvrable de chaque semaine, les foyers secondaires de l'une des maladies figurant à l'annexe I, constatés sur son territoire.
Ladite notification couvre la semaine qui se termine à minuit le dimanche précédant la notification.
La Commission établit l'éventuelle corrélation existant entre les différents éléments d'information et les communique aux services vétérinaires de chaque État membre.
2. Le fait que la Commission ne reçoive pas de notification signifie qu'aucun foyer secondaire n'est apparu pendant la période visée au paragraphe 1 deuxième alinéa.
3. Les notifications visées au paragraphe 1 comportent les informations figurant à l'annexe II et sont toutes transmises par télex.
Article 5
1. Avant la mise en oeuvre de la présente directive, la forme codifiée selon laquelle les informations figurant à l'annexe II doivent être communiquées est établie conformément à la procédure prévue à l'article 6.
2. Selon la procédure prévue à l'article 6, il peut être décidé: - de compléter ou de modifier les annexes,
- que, sans préjudice de l'article 4, la portée, le contenu et la fréquence de la notification soient temporairement modifiés, compte tenu de la maladie considérée et de son évolution épizootiologique particulière.
Article 6
1. Dans le cas où il est fait référence à la procédure définie au présent article, le comité vétérinaire permanent institué par la décision du Conseil du 15 octobre 1968, ci-après dénommé «comité», est saisi sans délai par son président, soit à l'initiative de celui-ci, soit à la demande d'un État membre.
2. Au sein du comité, les voix des États membres sont affectées de la pondération prévue à l'article 148 paragraphe 2 du traité. Le président ne prend pas part au vote.
3. Le représentant de la Commission soumet un projet de mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ces mesures dans un délai que le président peut fixer en fonction de l'urgence des questions soumises à examen. Il se prononce à la majorité de quarante-cinq voix.
4. La Commission arrête les mesures et les met immédiatement en application lorsqu'elles sont conformes à l'avis du comité. Si elles ne sont pas conformes à l'avis du comité ou en l'absence d'avis, la (1) JO no L 47 du 21.2.1980, p. 11. (2) JO no L 375 du 31.12.1980, p. 75. Commission soumet aussitôt au Conseil une proposition relative aux mesures à prendre. Le Conseil arrête les mesures à la majorité qualifiée.
Si, à l'expiration d'un délai de trois mois à compter de la date à laquelle il a été saisi, le Conseil n'a pas arrêté de mesures, la Commission arrête les mesures proposées et les met immédiatement en application sauf dans le cas où le Conseil s'est prononcé à la majorité simple contre lesdites mesures.
Article 7
Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive au plus tard le 1er janvier 1984 et en informent immédiatement la Commission.
Article 8
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 21 décembre 1982.