NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1973/2004
dne 29. října 2004
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ohledně režimů podpor stanovených v hlavě IV a IVa tohoto nařízení a ohledně využití půdy vyjmuté pro pěstování surovin
OBSAH
Kapitola 1
Rozsah a všeobecná ustanovení
Kapitola 2
Specifická jakostní cena za tvrdou pšenici
Kapitola 3
Cena proteinových plodin
Kapitola 4
Specifická platba plodiny za rýži
Kapitola 5
Oblast platby za ořechy
Kapitola 6
Pomoc pro škrobovou bramboru
Kapitola 7
Mlékárenská cena a doplňková platba
Kapitola 8
Pomoc pro energetické plodiny
Oddíl 1
Definice
Oddíl 2
Smlouva
Oddíl 3
Doplňky a vypovězení smluv
Oddíl 4
Reprezentativní pole a doručované množství
Oddíl 5
Podmínky vyplacení pomoci
Oddíl 6
Smlouva a povinnosti žadatelů a prvních zpracovatelů
Oddíl 7
Zabezpečení
Oddíl 8
Dokumenty pro prodej, převod nebo doručení do jiného členského státu nebo export
Oddíl 9
Kontroly
Oddíl 10
Vyloučení z pomoci pro energetické plodiny a ohodnocení
Kapitola 9
Účelová regionální subvence pro zemědělské plodiny
Kapitola 10
Subvence na osivo
Kapitola 11
Dotace na plochu obdělané půdy
Oddíl 1
Všeobecná ustanovení podmínek pro obdržení dotace na plochu obdělané půdy
Oddíl 2
Zvláštní ustanovení týkající se některých zemědělských plodin
Oddíl 3
Základní plochy, referenční výnosy a horní limity
Oddíl 4
Plochy vyňaté z produkce
Oddíl 5
Sdělení
Kapitola 12
Prémie na ovce a kozy
Oddíl 1
Přímé platby
Oddíl 2
Limity, rezervy a převody
Oddíl 3
Další platby (navíc)
Oddíl 4
Obecná ustanovení
Kapitola 13
Platby pro hovězí a telecí
Oddíl 1
Speciální příplatek (článek 123 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Oddíl 2
Prémie na porážku mimo sezónu (článek 124 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Oddíl 3
Prémie na krávy bez tržní produkce mléka (články 125 až 129 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Oddíl 4
Společná ustanovení pro zvláštní prémie a prémie na krávy bez tržní produkce mléka
Oddíl 5
Porážková prémie (článek 130 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Oddíl 6
Dodatečné platby (články 133 až 136 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Oddíl 7
Obecná ustanovení
Oddíl 8
Přechodná a závěrečná ustanovení
Kapitola 14
Program poskytnutí plateb v jednotném prostoru
Kapitola 15
Dodatečné přímé národní platby
Kapitola 16
Využití půdy vyňaté z produkce k produkci surovin
Oddíl 1
Předmět a definice
Oddíl 2
Smlouva
Oddíl 3
Změna nebo ukončení smlouvy
Oddíl 4
Reprezentativní výnosy a dodávaná množství
Oddíl 5
Podmínky pro platbu pomoci
Oddíl 6
Povinnosti nákupčího a žadatele
Oddíl 7
Jistoty
Oddíl 8
Doklady pro prodej, převod nebo dodání do jiného členského státu nebo pro vývoz
Oddíl 9
Kontroly
Oddíl 10
Vyloučení z režimu a sdělení
Kapitola 17
Plošná podpora za chmel
Kapitola 18
Závěrečná ustanovení
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovenska a Slovinska, a zejména na čl. 41 odst. 1 tohoto aktu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. srpna 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a určité režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (1), a zejména na článek 110 a čl. 145 odst. c), d), e) a f) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Hlava IV a IVa nařízení (ES) č. 1782/2003 zavádí určité režimy podpor pro zemědělce. Prováděcí pravidla některých těchto režimů již byla stanovena těmito akty: nařízením Komise (EHS) č. 1686/72 ze dne 2. srpna 1972 kterým se stanoví prováděcí pravidla k podpoře pro osivo (2), nařízením Komise (EHS) č. 1445/76 ze dne 22. června 1976, kterým se stanoví seznam různých odrůd Lolium perenne L. (3), nařízením Komise (ES) č. 1644/96 ze dne 30. července 1996 kterým se stanoví prováděcí pravidla k poskytování podpory pro některé luskoviny pěstované na zrno (4), nařízením Komise (ES) č. 609/1999 ze dne 19. března 1999 o poskytování podpory pro producenty chmele (5); nařízením Komise (ES) č. 2316/1999 ze dne 22. října 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1251/1999 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě (6), nařízením Rady (ES) č. 2342/1999 ze dne 28. října 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem, pokud jde o režim prémií (7), nařízením Komise (ES) č. 2461/1999 ze dne 19. listopadu 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1251/1999, pokud jde o využití půdy vyňaté z produkce pro produkci surovin (8), které jsou ve Společenství použity pro zpracování produktů, jež nejsou přímo určeny k výživě lidí nebo zvířat, nařízení Komise 2529/2001 o společné organizaci trhu se skopovým a kozím masem, co se týká režimů prémií, a kterým se mění nařízení (ES) č. 2419/2001 (9), nařízení Komise (ES) č. 2199/2003 ze dne 16. prosince 2003 o přechodných opatřeních pro používání nařízení Rady (ES) č. 1259/1999, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky pokud jde o režim jednotných plateb na plochu pro Českou republiku, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litvu, Maďarsko, Maltu, Polsko, Slovinsko a Slovensko (10), nařízení Komise (ES) č. 2237/2003 ze dne 23. prosince 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k určitým režimům podpor stanoveným v hlavě IV nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a zavádějí určité režimy podpor pro zemědělce (11). V zájmu jasnosti legislativy Společenství je vhodné tyto akty zrušit a nahradit je jedním nařízením, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro všechny tyto režimy, a které bude platit od 1. ledna 2005.
(2)
Pro zajištění efektivního spravování těchto schémat jsou platby omezeny na určité oblasti a jsou určeny podmínky.
(3)
Malta má velmi vysoký počet malých farem o rozsahu menším než 0,3 ha. Aby se zamezilo vyloučení mnoha zemědělců na Maltě z přímých plošných plateb, je stanovena minimální velikost pro žádosti o plošné přímé platby na 0,1 ha a pro roky 2005 a 2006 je Maltě dovoleno odchýlit se od čl. 107 odst. 9 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(4)
Je nutno zabránit osevu půdy za účelem pouhého dosažení oprávnění na plošné platby. Jsou určeny jisté podmínky související s osevem a pěstováním plodin, zejména pšenice tvrdé, bílkovinných plodin a rýže. Je nutno dodržovat místní předpisy za účelem odrazu různých zemědělských postupů uvnitř Společenství.
(5)
V daném roce je povolena pouze jedna žádost o plošné platby v souvislosti s každým obdělávaným pozemkem, s výjimkou případů, kdy jsou plošné platby poskytovány jako příplatek na stejné plodiny či souvisí-li příplatek s pěstováním osiv. Plošné platby mohou být poskytovány na plodiny podporované režimem spadajícím pod strukturální politiku či politiku životního prostředí Společenství.
(6)
Podpůrné režimy založené na plošných příplatcích ukládají povinnost, aby tam, kde plocha, na kterou se příplatek požaduje, přesahuje maximální zaručenou plochu či základní plochu nebo základní podplochu, byla plocha na zemědělce, na kterou je požadována podpora, v příslušném roce proporcionálně snížena. Je proto vhodné zavést způsoby a termíny pro výměnu informací mezi Komisí a členskými státy za účelem stanovení snižujících koeficientů a pro informování Komise o oblastech, na které byly příplatky vyplaceny. Stejná ustanovení platí pro snížení celkového množství jednotlivých referenčních množství v případě provádění čl. 95 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(7)
Podle článku 73 nařízení (ES) č. 1782/2003 podléhá poskytování zvláštních jakostních prémií za tvrdou pšenici použití jistého množství certifikovaného osiva těch odrůd, které jsou ve výrobním sektoru uznávány jako nejlepší pro výrobu hrubé mouky či těstovin. Za účelem zajištění plnění těchto požadavků je nutno stanovit v každém členském státě kritéria způsobu sledování odrůd a postup stanovení seznamu povolených odrůd, jakož i minimálního množství použitých certifikovaných osiv.
(8)
Krátká doba mezi přijetím nařízení (ES) č. 1782/2003 a vstoupením v platnost zvláštních jakostních prémií za tvrdou pšenici, znemožňuje stanovení seznamu povolených odrůd pro poskytování podpory v roce 2005 podle předpokládaného způsobu sledování. Je proto nezbytné, aby členské státy stanovily přechodný seznam na základě výběru z běžných odrůd.
(9)
V některých regionech jsou ze zemědělských důvodů tradičně osévány bílkovinné plodiny spolu s obilninami. Výsledná plodina se skládá hlavně z bílkovinných plodin. Za účelem poskytnutí prémií za bílkovinné plodiny je nutno tudíž takto oseté oblasti považovat za oblasti s bílkovinnými plodinami.
(10)
Je nutno stanovit standardy pro sladké lupiny a testy na určení toho, zda jsou lupiny sladké či nikoliv.
(11)
V zájmu účinnosti a dobrého řízení systému podpor za ořechy nebudou poskytované plošné podpory používány na financování okrajových plantáží či izolovaných stromů. Proto je nutno určit minimální osázenou plochu a minimální hustotu stromů ve specializovaných sadech. Za účelem umožnění přechodu mezi stávajícími plány na vylepšení situace, jejichž platnost vyprší až po zavedení nového systému podpor, je vhodné stanovit přechodná opatření.
(12)
Platební podmínky, jakož i plodinové specifické platby za výpočet rýže nezávisí pouze na základní ploše či plochách určených každému členskému státu nařízením (ES) č. 1782/2003, ale také na možných děleních těchto oblastí do základních podoblastí a na objektivních kritériích zvolených každým členským státem vzhledem k tomuto dělení, na podmínkách, za jakých jsou tyto obdělávané plochy obdělávány a na minimální velikosti základních ploch. V důsledku toho je nutno stanovit podrobná pravidla pro zakládání, spravování a způsoby obdělávání, které souvisí se základními oblastmi a podoblastmi.
(13)
Zjištění případného překročení základní plochy, na které se odkazuje článek 82 nařízení (ES) č. 1782/2003 má za následek snížení plodinových specifických plateb za rýži. Za účelem stanovení výpočtových metod pro takové snížení je nutno definovat kritéria, jež je třeba brát v úvahu, jakož i příslušné koeficienty.
(14)
Předpokladem pokračování v poskytování plodinových specifických plateb za rýži je to, že byly Komisi předloženy určité informace související s obděláváním základních ploch a podploch. Z tohoto důvodu musí být určeny podrobné informace, které musí členský stát poskytovat Komisi, jakož i termíny pro dodání těchto informací.
(15)
Články 93 a 94 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanovují podporu zemědělcům pěstujícím brambory; tato podpora je určena na výrobu bramborového škrobu, který podléhá kultivační smlouvě, a v množství, které je stanoveno nařízením Rady (ES) č. 1868/94 ze dne 27. července 1994, kterým se stanoví systém kvót pro výrobu bramborového škrobu (12). Je proto nutno stanovit podmínky pro poskytování těchto podpor a případně je nutno poskytnout odkazy na stávající ustanovení, která souvisí se systémem kvót stanovených v nařízení (ES) č. 1868/94.
(16)
Články 95 a 96 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanovují, že jsou výrobcům vypláceny prémie a dodatečné platby za mléčné produkty. Nařízení Rady (ES) č. 1788/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se zavádí dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků (13) stanoví zvláštní ustanovení v případě nečinnosti. Je proto vhodné stanovit, kdy fyzická či právnická osoba s individuálním referenčním množstvím již nesplňuje podmínky uvedené v čl. 5 odst. c) nařízení Rady (ES) č. 1788/2003 v průběhu dvanáctiměsíčního období před 31. březnem příslušného roku za účelem vyřazení z procesu získávání prémií a plateb.
(17)
Články 88 až 92 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví nový systém podpor poskytovaných zemědělcům za energetické plodiny. V souladu s nařízením (ES) č. 2461/1999, které z podpory vyčleňuje cukrovou řepu, je nutno z podpůrného systému pro energetické plodiny vyčlenit pěstování cukrové řepy.
(18)
Je nutno pro tuto podporu určit způsobilostní podmínky. Z tohoto důvodu je nutno stanovit, že musí být mezi výrobcem a prvním zpracovatelem uzavřena smlouva týkající se příslušných zemědělských surovin. Je nutno též definovat podmínky pro případ, kdy je zpracovávání prováděno zemědělcem.
(19)
Pro zajištění zpracování suroviny na určený energetický výrobek musí první zpracovatel složit finanční záruku, navzdory tomu, že podpora je poskytována zemědělcům, a ne prvním zpracovatelům. Finanční záruka musí být dostatečně vysoká, aby se zamezilo jakémukoliv riziku, že suroviny nakonec uniknou svému určení. Dále je nutno za účelem zefektivnění kontrolního systému tohoto podpůrného systému nutno omezit počet prodejů surovin či polotovarů na maximálně dva před konečným zpracováním.
(20)
Je nutno dobře rozlišovat mezi povinnostmi žadatele, které končí dodáním celkového množství sklizeného materiálu a povinnostmi, které zatěžují prvního zpracovatele, a které začínají dodáním a končí konečným zpracováním surovin na energetický výrobek.
(21)
Je nutno, aby určité přepravní operace na území Společenství, které souvisí se surovinami a jejich výrobky, podléhaly kontrolám zahrnujícím použití kontrolních výtisků T5, které jsou vydány v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 2454/93 ze 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (14). Je nutno zavést ustanovení týkající se náhradní evidence v případě, že dojde ke ztrátě kontrolního výtisku T5 v důsledku podmínek, za něž není první zpracovatel odpovědný.
(22)
Článek 98 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví snížení specifické regionální podpory za plodiny na orné půdě, překročí-li celkové množství požadované podpory určený strop. Je proto nutno stanovit způsoby výpočtu redukčního koeficientu.
(23)
Článek 99 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví možnost poskytnutí přímé podpory za pěstování více než jedné odrůdy osiv.
(24)
Ta může být poskytnuta pouze na pěstování základního osiva či certifikovaného osiva, a tyto výrobky musí být jasně definovány odkazem na směrnici o certifikaci a uvádění osiv na trh: směrnice Rady 66/401/EEC ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva pícnin na trh (15), směrnice Rady 66/402/EEC ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva obilovin na trh (16) a směrnice Rady 2002/57/EC ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva olejnin a přadných rostlin na trh (17).
(25)
Pro umožnění kontrol musí být základní osivo a certifikované osivo pěstováno na základě smluv či pěstitelských deklarací, které budou přiloženy k příslušné žádosti, a podniky a pěstitelé osiva budou oficiálně schváleni či zaregistrováni. Je nutno přijmout nezbytná opatření pro případy, kdy podnik či pěstitel osiva z jednoho členského státu pěstuje osivo v jiném členském státu.
(26)
Z administrativních důvodů je v každém členském státě podpora poskytována pouze za produkty vypěstované na území tohoto členského státu.
(27)
Podle přílohy XI nařízení (ES) č. 1782/2003 je možno vyplácet produkční podporu za základní či certifikované osivo odrůd Cannabis sativa L. s obsahem tetrahydrokannabinolu nepřesahujícím 0,2 %. Pro zajištění jednotného provádění pravidel o poskytování podpory na území Společenství bje nutno používat k tomuto účelu seznam odrůd Cannabis sativa L. způsobilých pro podporu, který je uveden v příloze II nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanová podrobná pravidla zavádění souladu, modulace a integrovaného administrativního a kontrolního systému, který je stanoven v nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a určité režimy podpor pro zemědělce (18).
(28)
Článek 108 nařízení (ES) č. 1782/2003 definuje půdu, která je způsobilá plošné platby za plodiny na orné půdě. Tento článek povoluje určité výjimky pod kontrolou členských států, které nepodkopávají účinnost ustanovení tohoto nařízení. Za účelem zabránění jakýmkoliv takovým rizikům je nutno přijmout vhodná opatření na udržení celkové plochy způsobilé půdy na současné úrovni a pro zabránění jejího značného zvětšení. Tato opatření mohou v některých případech zahrnovat jako opatření posouzení dříve způsobilých ploch jako plochy nezpůsobilé.
(29)
Členské státy, ve kterých není kukuřice tradiční plodinou, mohou učinit silážní píci způsobilou pro plošné platby za plodiny na orné půdě. Je tudíž nezbytné definovat, co se míní silážní pící.
(30)
Článek 106 nařízení (ES) č. 1782/2003 určuje, že plošné platby za přadný len a konopí podléhají uzavření smlouvy či dohody, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1673/2000 ze dne 27. července 2000 o společné organizaci trhu s přadným lnem a konopím (19). Je nutno učinit ustanovení o zasílání kopie smlouvy či dohody kompetentním orgánům členského státu, které jsou odpovědné za administraci žádostí o platby. Je také nutno zajistit, že odrůdy přadného lnu a konopí odpovídají odrůdám uvedeným ve Společném katalogu odrůd zemědělských rostlin jako přadné plodiny, a zejména v případě lnu jako „přadný len“. Navíc nesmí v případě lnu obsah tetrahydrokannabinolu převýšit 0,2 %. Je proto nutno sestavit seznam způsobilých odrůd lnu, jelikož způsobilé odrůdy konopí jsou uvedeny v příloze II nařízení Komise (ES) č. 796/2004. Pro zajištění lepších záruk v případě konopí je nutno též požadovat použití certifikovaných osiv.
(31)
Článek 109 nařízení (ES) č. 1782/2003 vyžaduje po pěstitelích obilovin, olejnatých semen a bílkovinných plodin ukončit setbu nejpozději 31. května. V určitých případech může být setba odložena na dobu po 31. květnu z klimatických důvodů. V určitých regionech je pro určité plodiny možno termín pro setbu a podávání žádostí posunout. Toto prodloužení ovšem nesmí negativně ovlivňovat účinnost podpůrného systému či podkopat kontrolní systém zavedený kapitolou 4 hlavy II nařízení (ES) č. 1782/2003.
(32)
Za účelem zajištění toho, že zpracovatelský průmysl obdrží pravidelné dodávky kukuřice během obchodního roku, je nutno umožnit pěstitelům rozšířit jejich setbu na delší dobu. Konečný termín pro setbu kukuřice je proto nutno posunout na 15. červen.
(33)
Je vhodné zajistit, aby bylo v případě příplatků a zvláštních podpor tvrdé pšenice použito určité minimální množství certifikovaného osiva tvrdé pšenice. S ohledem na různost zemědělských postupů v členských státech je stanovení minimálního množství nutno ponechat na rozhodnutí příslušných členských států.
(34)
Pro účely článku 103 nařízení (ES) č. 1782/2003 nutno definovat význam pojmu zavlažování.
(35)
Je nutno specifikovat oblasti, které je třeba brát v úvahu při vyhodnocování jakéhokoliv překročení v základní ploše, a dále pravidla pro určování rozsahu takových překročení. Kde je určena oddělená základní plocha pro kukuřici, zavlažované plochy či silážní píci, je nutno stanovit zvláštní pravidla, které se budou týkat oblastí, které je nutno brát v úvahu s ohledem na výpočet jakýchkoliv překročení v příslušné základní ploše. Pravidla pro určení jakýchkoliv překročení v základní ploše musí zajistit, aby byla ve všech případech základní plocha dodržena. Je nutno též určit způsob, jakým by mělo být překročení vypočteno vzhledem k maximální zaručené ploše pro tvrdou pšenici. Je také nutno určit postup, jakým se stanoví překročení horní hranice plateb uvedených v čl. 102 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(36)
V případě použití článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003 je způsobilost pro plošnou podporu pro plodiny na orné půdě podmíněna povinností příslušných pěstitelů vyjmout část plochy v jejich držení. Je nutno stanovit podrobná prováděcí pravidla, která zajistí, že systém je dostatečně účinný. Z tohoto důvodu je vydat ustanovení pro srovnání ploch započítaných jako vyjmuté s těmi, které jsou započteny pro účely výpočtu regionální základní plochy. Je nutno definovat pojem „luštěninové plodiny“, na které se odkazuje čl. 107 odst. 3 druhá odrážka nařízení (ES) č. 1782/2003.
(37)
Podle čl. 107 odst. 6 a v případě použití článku 66 nařízení (ES) č. 1782/2003 musí být stanovena podrobná pravidla týkající se dobrovolného vyjmutí půdy. Tato pravidla musí být konzistentní s celkovým systémem zavedeným nařízením (ES) č. 1782/2003.
(38)
Je nutno stanovit kritéria způsobilosti a zejména vyžadované podmínky, pro prémie za skopové a kozí maso, které jsou stanovena kapitolou 11 hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003.
(39)
Čl. 113 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanovuje poskytování prémií výrobcům kozího masa v určitých oblastech Společenství. Dotyčné oblasti musí být proto určeny v souladu s kritérii určenými v tomto ustanovení.
(40)
Podle čl. 114 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 mohou být zemědělci, kteří vlastní nejméně 50 % své plochy využívané pro zemědělství umístěné v méně příznivých oblastech, způsobilí pro získání dodatečných prémií. Čl. 113 odst. 2 se odkazuje na zvláštní geografické oblasti, ve kterých nalézají pěstitelé kozího masa nezbytné podmínky pro získání prémií za kozí maso. Je nutno učinit ustanovení, které se týká prohlášení poskytovaných zemědělci, kteří tato kritéria splňují; toto prohlášení prokazuje, že nejméně 50 % jejich plochy využívané pro zemědělství je umístěné v méně příznivých oblastech či v oblastech, které splňují podmínky prémie za kozí maso.
(41)
Za účelem kontroly způsobilosti pro správnou úroveň prémií za chovné ovce musí členské státy vytvořit seznam zemědělců, kteří dodávají na trh ovčí mléko či výrobky z ovčího mléka.
(42)
S ohledem na zavádění systému individuálních limitů stanovených v článcích 116, 117 a 118 nařízení (ES) č. 1782/2003 mohou být i nadále aplikována existující administrativní pravidla týkající se zejména využití bezplatně poskytnutých práv, využití normálních práv včetně minimálního využití, přechodného pronájmu či převodu práv, oznamování změn v jednotlivých maximálních množstvích a převodu práv pomocí státních rezerv. Některá z těchto pravidel jsou specifickými ustanoveními pro výjimečně a řádně odůvodněné situace, jako např. využití práv, účast malých zemědělců a zemědělců účastnících se extenzifikačních programů a systémů předčasného důchodu, a pro převodní účely dědění práv na prémie a případy zemědělců, kteří pro pastvu používají pouze veřejně či kolektivně vlastněnou půdu.
(43)
Komise bude sledovat nová opatření a v důsledku toho jí musí být řádně poskytovány členskými státy základní informace o zavádění pravidel o poskytování prémií.
(44)
Případně je nutno Komisi předávat podrobné informace o národních pravidlech o dodatečných platbách a o jejich zavádění.
(45)
Hlava IV kapitoly 12 nařízení (ES) č. 1782/2003 určuje platby za hovězí a telecí maso. Je nutno stanovit způsobilostní kritéria a zejména podmínky vyžadované pro tyto platby.
(46)
Cíle regionálních maximálních limitů a intenzity chovu určují, že již nesmí být poskytovány prémie vzhledem ke stejnému intervalu stáří těch zvířat, která jsou postižena použitím těchto dvou opatření. Pro účely poskytování prémií za porážku mimo sezónu je nutno tato zvířata považovat za způsobilá pro zvláštní prémie.
(47)
Je nutno vytvořit ustanovení pro administrativní dokument stanovený čl. 123 odst. 3 pododst. b) nařízení (ES) č. 1782/2003, aby dokument mohl být na národní úrovni vytvořen a vydán. Pro zohlednění konkrétních administrativních a kontrolních podmínek v členských státech je nutno povolit použití různých forem administrativních dokumentů.
(48)
Čl. 123 odst. 3 pododst. a) a čl. 130 odst. 1 nařízení ((ES) č. 1782/2003 stanovují retenční dobu jako podmínku pro poskytnutí zvláštní a porážkové prémie. Je proto nezbytné definovat a určit tuto dobu.
(49)
Ustanovení pro poskytnutí zvláštní prémie v době porážky musí být konzistentní s ustanoveními pro poskytování porážkové prémie. Je nutno určit typy dokumentů, které musí doprovázet zvíře až k dodání k porážce či k vývozu. Za účelem zohlednění specifických rysů způsobu poskytování v době porážky musí být stanoveny věkové podmínky pro býky a způsob určení jatečných kusů jako dospělého hovězího dobytka.
(50)
Je nutno stanovit podmínky pro poskytování prémií na porážku mimo sezónu v souladu s ustanoveními pro poskytování porážkových prémií. Komise na základě dostupných informací určí, které státy splňují podmínky pro zavádění tohoto prémiového systému.
(51)
Je nutno definovat koncept krav bez tržní produkce mléka, který je stanoven článkem 125 nařízení (ES) č. 1782/2003. V tomto ohledu musí být udržována stejná plemena jako ta dle nařízení Komise (ES) č. 2342/1999. Navíc mohou nadále platit stávající základní požadavky, zejména ve vztahu k průměrné dojivosti a k dodatečným národním prémiím.
(52)
Stávající administrativní pravidla mohou nadále platit, zejména ta, která se týkají jednotlivých maximálních limitů, ohlašování jednotlivých maximálních limitů a státních rezerv, bezplatně získaných práv, využití práv, převodu a přechodnému pronájmu práv, převodů pomocí státních rezerv.
(53)
Komise na základě dostupných informací určí, které členské státy splňují podmínky pro zavedení zvláštního režimu stanoveného článkem 129 nařízení (ES) č. 1782/2003. Je nutno stanovit zvláštní podmínky pro poskytování prémií.
(54)
Je nutno určit způsob výpočtu intenzity chovu. Je třeba stanovit termín pro uvažování referenčního množství mléka.
(55)
Intenzita chovu pro systém extenzifikačních prémií musí zahrnovat veškerý hovězí dobytek ve věku 6 měsíců a výše ve vlastnictví. Jsou proto požadována zvláštní pravidla pro počítání zvířat a pro prohlášení chovatele o účasti v tomto systému. Je nutno vydat ustanovení o použití počítačové databáze, na niž se odkazuje nařízení (ES) č. 1760/2000 Evropského parlamentu a Rady ze dne 17. července 2000 o systému identifikace a registrace skotu a o označování hovězího masa a výrobků z hovězího masa, kterým se zároveň zrušuje nařízení Rady (ES) č. 820/97 (20).
(56)
Je nutno učinit kroky pro zajištění toho, aby nebyly extenzifikační prémie vypláceny zemědělcům, kteří uměle splňují průměrné stavy dobytka, které jsou požadovány pro poskytnutí extenzifikačních prémií.
(57)
Je nutno stanovit postupy určující na základě dostupných informací, které členské státy splňují podmínky čl. 132 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003 pro poskytování extenzifikačních prémií za dojnice. Je nutno specifikovat zvláštní podmínky pro poskytování prémií. Je nutno určit minimální retenční dobu.
(58)
Je nutno určit specifická ustanovení, která se týkají aplikace pravidel o intervalech, datech a časových termínech retenční doby.
(59)
V zájmu zjednodušení je třeba převzít z integrovaného systému žádost o podporu na „dobytek“ pro předložení žádosti o porážkové prémie, ovšem za předpokladu, že obsahuje všechny části potřebné pro odůvodnění výplaty prémií, a že kus je poražen ve stejném členském státě nebo v jiném členském státě, nebo je vyvezen.
(60)
Je nutno umožnit použití počítačové databáze, na kterou se odkazuje nařízení (ES) č. 1760/2000, za účelem usnadnění správy porážkových prémií, za předpokladu, že dotyčný členský stát považuje databázi za dostatečně důvěryhodnou vzhledem k přesnosti údajů pro účely výplat prémií.
(61)
Porážková prémie za telata je podmíněna maximálním hmotnostním limitem. Je tedy nutno stanovit standardní typ označování poražených kusů, kterých se týká maximální váha.
(62)
Je nutno Komisi předávat podrobné informace o národních pravidlech o dodatečných platbách a o jejich zavádění.
(63)
Je nutno stanovit ustanovení pro poskytování záloh za účelem zajištění co nejrychlejšího obdržení plateb zemědělci. Ovšem z pohledu aplikace národních či regionálních maximálních limitů je nutno přijmout kroky zajišťující, že zálohy nepřevýší konečnou platbu. Je proto nutno stanovit ustanovení, které členským státům umožní snížení procenta záloh na systém prémií, které podléhají těmto maximálním limitům. .
(64)
Nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví penále za neoprávněné použití či držení látek či výrobků nepovolených příslušnými veterinárními předpisy. V případě opakovaných protiprávních jednání bude určení trvání penále ponecháno na členských státech, které jsou nejlepšími místy pro posouzení závažnosti spáchaného činu.
(65)
Je nezbytné určit termín pro uvažování prvků při provádění systémů zvláštních prémií a prémií za krávy bez tržní produkce mléka. Za účelem zajištění hladké a konzistentní administrace musí být tento termín obecně datem podání žádostí. Ovšem vzhledem ke zvláštním prémiím vypláceným za porážku je nutno stanovit zvláštní pravidla za účelem zamezení převodů z jednoho roku do druhého s cílem obdržení vyšších prémií. Co se týče porážkových prémií je datum porážky či vývozu lepším ukazatelem toho, zda byla příslušná operace skutečně provedena.
(66)
Směnný kurs platný k datu skutečnosti rozhodné pro prémie je nutno stanovit takovým způsobem, aby byl zajištěn princip, že tyto prémie nepodléhají žádným velkým výkyvům převodu na národní měny, které jsou způsobeny směnným kurzem v jednom dni.
(67)
Je nutno stanovit ustanovení pro členské státy podléhající určitým ohlašovacím povinnostem. Pro usnadnění přenosu a analyzování dat musí být stanoven konzistentní formát, v jakém je nutno předávat údaje.
(68)
Za účelem usnadnění přechodu na nový systém jsou potřebná přechodná ustanovení, které se týkají povinnosti označovat a určovat původ zvířat.
(69)
Článek 143b nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 povoluje České republice, Estonsku, Kypru, Lotyšsku, Litvě, Maďarsku, Maltě, Polsku, Slovensku a Slovinsku (novým členským státům) nahrazovat přímé platby jednotlivými platbami (‘jednotný plošný platební systém’). Česká republika, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Polsko a Slovensko si tento způsob zvolily. Proto je nutno stanovit podrobná pravidla pro zavedení jednotného plošného platebního systému.
(70)
V souladu s čl. 143b. odst. 5 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1782/2003 a za účelem zamezení spravování množství žádostí, které by požadovaly platby v hodnotě menší než 50 eur, požádaly Česká republika, Estonsko, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Polsko a Slovensko o povolení nastavit minimální rozměr způsobilé plochy v držení na hodnotu vyšší než 0,3 ha.
(71)
Česká republika, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Polsko a Slovensko odhadly provedly 30. června 2003 odhad jejich využité zemědělské plochy, která je udržována v dobrém zemědělském stavu a navrhly ji přizpůsobit minimální velikosti způsobilé plochy v jednom držení.
(72)
Článek 143c nařízení (ES) č. 1782/2003 přiznává novým členským státům možnost doplnění přímých podpůrných plateb zemědělcům, přičemž to podléhá schválení se strany Komise. Je nutno stanovit obecné postupy pro zavádění této možnosti.
(73)
Čl. 55 písm. b) a čl. 107 odst. 3 první odrážka nařízení (ES) č. 1782/2003 předpokládají zproštění povinnosti vyjmutí z produkce, pokud je půda používána k produkci surovin sloužících pro výrobu produktů v rámci Společenství, jež nejsou přímo určeny k výživě lidí nebo zvířat za podmínky, že budou použity účinné systémy kontroly.
(74)
Je žádoucí, aby za určitých podmínek nebyly na půdě vyňaté z produkce vyloučeny kultury cukrové řepy, topinambur, nebo kořenů čekanky. Na tyto kultury nemůže být vyplacena platba vzhledem k riziku zasahování do trhu s cukrem. Je nicméně nutné zařídit, aby tyto kultury byly v souladu s pravidly upravujícími využívání půd vyňatých z produkce.
(75)
Je vhodné definovat podmínky týkající se přijatelnosti ve prospěch tohoto režimu. Je nutné upřesnit v tomto ohledu podmínku uzavření smlouvy mezi výrobcem a buď nákupčím, nebo prvním zpracovatelem pro dotčené zemědělské suroviny. V případě, kdy je zpracování realizováno zemědělcem na jeho hospodářství, musí pro to být také definovány podmínky.
(76)
Z důvodu zajištění souladu s bodem 7 memoranda o porozumění mezi Evropským hospodářským společenstvím a Spojenými státy americkými o olejninách v rámci GATT, schváleného rozhodnutím 93/355/ES Rady (21) je nutné vytvořit postupy pro případné snížení množství vedlejších výrobků, které mohou být vyrobeny a použity pro výživu lidí nebo zvířat, pokud by celkové množství uvedených vedlejších výrobků přesáhlo ročně 1 milion tun, vyjádřených v ekvivalentu moučky ze sojových bobů.
(77)
Aby bylo zajištěno, že bude surovina zpracována na předpokládaný konečný produkt, musí být nákupčím nebo prvním zpracovatelem složena jistina, bez ohledu na to, zda je zemědělci udělena pomoc. Kromě toho je za účelem zefektivnění systému kontroly režimu vhodné omezit počet zpracovatelů.
(78)
Je nutné jasně rozlišovat mezi povinnostmi žadatele, které končí při dodání celého množství sklizené suroviny, a povinnostmi nákupčího nebo prvního zpracovatele, souvisejícími s jistinou, které začínají v okamžiku dodávky a končí s konečným zpracováním surovin do konečných produktů.
(79)
Určité operace dopravy surovin a výrobků, které z nich pocházejí, na území Společenství musí podléhat systému kontrol obsahujících použití prohlášení a kontrolních kopií T5, které musí být podány podle nařízení (EHS) č. 2454/93. Je nutné počítat s alternativními doklady pro případ, že kontrolní kopie T5 nevyhovují příslušnému orgánu nákupčího nebo prvního zpracovatele v důsledku okolností, které mu nejsou přičitatelné. Pro zajištění účinnosti a dobrého řízení režimu pomoci je vhodné přijmout ustanovení upravující kontrolu.
(80)
Kromě způsobilostních kritérií na plošnou podporu za chmel stanovených článkem 110o nařízení (ES) č. 1782/2003 je nutno stanovit některá dodatečná kritéria za účelem zajištění toho, zda je podpora poskytována oblastem, ve kterých se chmel pěstuje za normálních pěstitelských podmínek. Na úrovni Společenství je nutno definovat koncept oblasti „osázené chmelem“ za účelem zajištění toho, aby byly oblasti, kterým jsou poskytovány dodatečné platby, počítány stejným způsobem. Je nutno stanovit způsob, jakým bude rozdělena celková částka pro členský stát dostupná pro dodatečné platby mezi způsobilé oblasti.
(81)
Je nutno stanovit časový termín pro poskytnutí plateb ve vztahu k opatřením uvedeným v čl. 7 odst. 1 pododst. b) až d) nařízení Rady č. 1696/71 ze dne 26. července 1971 o společné organizaci trhu s chmelem (22) se strany uznávaných skupin pěstitelů chmele a komise musí být informována o způsobu použití plateb. Veškeré částky neprovedené v určitém časovém období musí být vráceny. Je nutno stanovit způsob, jakým bude rozdělena celková částka pro členský stát dostupná pro platby uznávaným skupinám pěstitelů chmele.
(82)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídicího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
ROZSAH A VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a rozsah
1. Toto nařízení stanoví podrobná pravidla pro zavádění následujících podpůrných programů stanovených v článcích IV a IVa nařízení (ES) č. 1782/2003:
a)
specifické příplatky za kvalitu pro pšenici tvrdou stanovené v článku IV, kapitole 1 tohoto nařízení;
b)
příplatky na bílkovinné plodiny stanovené v článku IV, kapitole 2 tohoto nařízení;
c)
příplatky na specifické plodiny pro rýži stanovené v stanovené v článku IV, kapitole 3 tohoto nařízení;
d)
plošné platby za ořechy stanovené v článku IV, kapitole 4 tohoto nařízení;
e)
podpora energetických plodin stanovená v článku IV, kapitole 5 tohoto nařízení;
f)
podpora pro škrobové brambory stanovené v článku IV, kapitole 6 tohoto nařízení;
g)
příplatky za mléčné výrobky a dodatečné platby stanovené v článku IV, nařízení 7 tohoto nařízení;
h)
specifická regionální podpora jednoletých plodin stanovená v článku IV, kapitole 8 tohoto nařízení;
i)
podpora osiva stanovená v článku IV, kapitole 9 tohoto nařízení;
j)
platby za jednoleté plodiny podle rozlohy stanovené v článku IV, kapitole 10 tohoto nařízení;
k)
příplatky za ovce a kozy stanovené v článku IV, kapitole 11 tohoto nařízení;
l)
platby za hovězí a telecí maso stanovené v článku IV, kapitole 12 tohoto nařízení;
m)
podpora obilných luštěnin stanovená v článku IC, kapitole 13 tohoto nařízení;
n)
platební plán dle jednotlivých rozloh stanovený v článku 143b tohoto nařízení;
o)
doplňkové národní přímé platby stanovené v článku 143c tohoto nařízení;
p)
podpora chmelařských oblastí stanovená v článku IV, kapitole 10d tohoto nařízení.
2. Toto nařízení stanoví podrobná pravidla týkající se půdy určené pro produkci surovin podle platebního plánu stanoveného v článku II nařízení (ES) č. 1782/2003 a podle plateb za jednoleté plodiny dle území stanovených v článku IV, kapitole 10 zmíněného nařízení.
Článek 2
Platební podmínky
1. Přímé platby zmíněné v čl. 1 odst. a), b), c), e), h), i), j), m) a p) budou uděleny pouze pro rozlohy, podle jednotlivých druhů plodin, které byly předmětem žádosti, a byly o rozloze alespoň 0,3 hektarů, kde každý obdělávaný pozemek přesahuje minimální rozlohu stanovenou členským státem v limitu stanoveném čl. 14 odst. 4 nařízení č. 796/2004.
V případě Malty, přímé platby zmíněné v čl. 1 odst. a), b), c), e), h), i), j), m) a p) budou uděleny pouze pro rozlohy, podle jednotlivých druhů plodin, které byly předmětem žádosti, a byly o rozloze alespoň 0,1 hektaru, kde každý obdělávaný pozemek přesahuje minimální rozlohu stanovenou členským státem v limitu stanoveném čl. 14 odst. 4 nařízení (ES) č. 796/2004.
2. Přímé platby zmíněné v čl. 1 odst. a), b), c), h) a j) budou uděleny pouze pro zcela oseté rozlohy, na kterých byly dodrženy všechny podmínky běžného obdělávání v souladu s místními normami.
Nicméně, v případě specifického příplatku za kvalitu u pšenice tvrdé stanoveného v článku IV, kapitole 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 a v případě plateb za jednoleté plodiny stanovených v článku IV, kapitole 10 zmíněného nařízení, plodin pěstovaných v plně osetých rozlohách, které jsou obdělávány v souladu s místními normami, ale které nedosahují stupně rozkvětu z důvodu mimořádných klimatických podmínek uznávaných členským státem, jehož se to týká, zůstanou způsobilé pro podporu za předpokladu, že předmětné rozlohy nebudou používány k jinému účelu k tomuto stupni růstu.
3. V daném roce nemůže být podána více než jedna žádost o platbu dle rozlohy týkající se kteréhokoliv obdělávaného pozemku podle programu financovaného podle čl. 1 odst. 2 pododst. b) nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 (23).
Nicméně:
a)
jakýkoliv obdělávaný pozemek, který je pro stejný rok zahrnutý do žádosti o specifické příplatky za kvalitu pro tvrdou pšenici, které jsou stanoveny v článku IV, kapitole 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo příplatky za proteinové plodiny stanovené v článku IV, kapitole 2 zmíněného nařízení, může být předmětem žádosti o platby pro jednoleté plodiny stanovené v článku IV, kapitole 10 nařízení (ES) č. 1782/2003.
b)
jakýkoliv obdělávaný pozemek, který je pro stejný rok zahrnutý do žádosti o příplatky na specifické plodiny pro rýži, které jsou stanoveny v článku IV, kapitole 3 nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo příplatky za proteinové plodiny stanovené v článku IV, kapitole 2 zmíněného nařízení, může být předmětem žádosti o podporu osiva stanovené v článku IV, kapitole 9 nařízení (ES) č. 1782/2003;
c)
jakýkoliv obdělávaný pozemek, který je pro stejný rok zahrnutý do žádosti o podporu energetických plodin, která je stanovena v článku IV, kapitole 5 nařízení (ES) č. 1782/2003, může být předmětem žádosti o platby pro jednoleté plodiny stanovené v článku IV, kapitole 10 nařízení (ES) č. 1782/2003, bez omezení druhého pododstavce článku 90 nařízení (ES) č. 1782/2003, nebo může být předmětem žádosti o příplatky na specifické plodiny pro rýži, které jsou stanoveny v článku IV, kapitole 3 nařízení (ES) č. 1782/2003;
d)
jakýkoliv obdělávaný pozemek, který je pro stejný rok zahrnutý do žádosti o platby pro jednoleté plodiny, které jsou stanoveny v článku IV, kapitole 10 nařízení (ES) č. 1782/2003 může být předmětem žádosti o podporu osiva stanovené v článku IV, kapitole 9 nařízení (ES) č. 1782/2003.
4. Půda používaná k produkci surovin podle čl. 55 odst. b) a podle první odrážky čl. 107 odst. 3) nařízení (ES) č. 1782/2003, nebo obdělávaná podle podpory energetických plodin stanovené v článku IV, kapitole 5 zmíněného Nařízení, nebude způsobilá pro podporu Společenství podle článku II, kapitoly VIII nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 (24), s výjimkou podpory udělené s ohledem na náklady na pěstování rychle rostoucích druhů, jak je stanoveno ve druhé odrážce čl. 31 odst. 3) zmíněného nařízení.
Suroviny uvedené v čl. 55 bod b) a čl. 107 odst. 3), první odrážka nařízení (ES) č. 1782/2003, které jsou pěstované na určené půdě a polotovary, koncové výrobky, vedlejší produkty a vedlejší výrobky z nich získané, nebudou způsobilé pro žádné financování ze strany záruční sekce Evropského zemědělského záručního a rozvojového fondu podle čl 1 odst. 2) pododst. a) a b) nařízení (ES) č. 1258/1999.
5. Pro účely příplatku za proteinové plodiny stanoveného v článku IV, kapitole 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 a plateb za jednoleté plodiny stanovených v článku IV, kapitole 10 zmíněného nařízení, budou „sladké boby“ znamenat ty druhy bobů, které produkují semena, jež neobsahují více než 5 % hořkých semen. Obsah hořkých semen bude počítán v souladu s testem uvedeným v příloze 1 tohoto nařízení.
Článek 3
Komunikace
Členské Státy budou sdělovat následující údaje Komisi elektronickým přenosem:
a)
nejpozději k 15. září příslušného roku: dostupná data o rozlohách nebo o množstvích v případě příplatků za mléčné výrobky a dodatečných plateb stanovených v článcích 95 a 96 nařízení (ES) č. 1782/2003, pro které byla žádána podpora na tento kalendářní rok, pokud to případ vyžaduje, pak rozděleny podle základových rozloh;
b)
nejpozději k 31. říjnu příslušného roku: definitivní data o rozlohách nebo o množstvích uvedených v bodě (a), s ohledem na již provedené kontroly;
c)
nejpozději k 31. červenci následujícího roku: konečné údaje odpovídající rozlohám nebo množstvím, pro které byla podpora skutečně vyplacena za zmíněný rok, tam kde je to platné, tak po odpočtu redukcí v rozlohách stanovených v článku IV, kapitole 1 nařízení (ES) č. 796/2004.
Rozlohy budou vyjádřeny v hektarech na dvě desetinná místa. Množství budou vyjádřena v tunách na tři desetinná místa.
Článek 4
Koeficient redukce
1. Koeficient redukce rozloh v případech uvedených v čl. 75, 78 odst. 2, 82, 85, 89 odst. 2, 98, 143 a 143b odst. 7 nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo koeficient redukce množství a objektivní kriteria v případě uvedeném v článku 95(4) tohoto nařízení, bude stanoven nejpozději 15. listopadu příslušného roku na základě údajů sdělených v souladu s čl. 3 odst. b) tohoto nařízení.
2. V případech uvedených v článku 75, článku 82, článku 85, čl. 95 odst. 4), článku 98, článku 143 a čl. 143b odst. 7 nařízení (ES) č. 1782/2003, sdělí členské státy Komisi nejpozději k 1. prosinci příslušného roku použitý koeficient redukce a v případě uvedeném v čl. 95 odst. 4) zmíněného nařízení, i použitá objektivní kriteria.
KAPITOLA 2
SPECIFICKÁ JAKOSTNÍ CENA ZA TVRDOU PŠENICI
Článek 5
Třídění odrůdy
1. Členské státy vyjmenované na seznamu v čl. 74 odst. 1 nařízení (EC) č. 1782/2003 stanoví seznam odrůd tvrdé pšenice způsobilých pro zvláštní jakostní cenu, jež je poskytovaná v článku 72 tohoto nařízení v souladu s metodou třídění odrůdy předepsané v odstavcích 2 až 5 tohoto článku.
2. Členské státy budou přinejmenším každé dva roky identifikovat nejméně dvě reprezentativní odrůdy. Reprezentativní odrůdy budou ty nejosvědčenější odrůdy tvrdé pšenice.
3. Členské státy budou analyzovat odrůdy tvrdé pšenice podle následujících parametrů kvality a budou přidělovat každému parametru relevantní váhu:
a)
obsah proteinů (40 %);
b)
kvalita lepku (30 %):
c)
index žlutosti (20 %);
d)
specifická váha nebo váha jednoho tisíce zrn (10 %).
Suma průměrů parametrů kvality uváděná v a) až d) prvního pododstavce násobená indikovanou hodnotou v procentech bude zastupovat index kvality odrůd.
Každý členský stát bude během období přinejmenším dvou let porovnávat indexy kvality odrůd tvrdé pšenice s reprezentativními odrůdami na regionální úrovni. Budou zkoumány ty odrůdy, jež jsou registrované v národním katalogu jednotlivého členského státu s výjimkou těch odrůd, pro něž nejsou dostupná žádná analytická data za poslední tři roky, neboť nejsou déle používané nebo osvědčené.
K tomuto konci, založeném na indexu průměrné kvality 100, přiřazovanému reprezentativním odrůdám, bude každý členský stát kalkulovat pro jednotlivé parametry uvedené v bodech (a) až (d) prvního pododstavce procento, jež má být přiděleno ostatním odrůdám tvrdé pšenice v porovnání s indexem 100. Pouze odrůdy tvrdé pšenice s indexem rovnocenným nebo vyšším než 98 budou způsobilé pro specifickou jakostní cenu za tvrdou pšenici.
4. Členský stát může ze seznamu způsobilých odrůd vyloučit ty odrůdy, jež mají procentuelní kvótu ztráty aspektu sklovitosti tvrdé pšenice přesahující 27 %.
5. Odrůdy, jež jsou registrovány v národním katalogu dalšího členského státu, mohou být také zkoumány pro svou způsobilost.
Článek 6
Metody analýzy
1. Metody analýzy obsahu proteinů, specifická váha a poměr ztráty aspektu sklovitosti tvrdé pšenice budou ty, jež jsou předepsány v nařízení Komise (EC) No 824/2000 (25).
2. Index žlutosti bude měřen v souladu s metodou ICC 152 nebo ekvivalentní uznávanou metodou.
3. Kvalita lepku bude měřena v souladu s metodou ICC 158 nebo podle metody ICC 151.
Článek 7
Množství osvědčených semen
Členské státy určí před 1. říjnem roku, který předchází tomu, jehož se týká poskytnutá specifická jakostní cena za tvrdou pšenici, minimální množství semene osvědčené v souladu s direktivou 66/402/EEC (26) na použití v souladu se současnou zemědělskou praxí v produkční oblasti.
Článek 8
Publikace a komunikace
1. Členské státy zveřejní seznam vybraných odrůd, jež jsou způsobilé na národní nebo regionální úrovni pro zvláštní cenu za jakostní tvrdou pšenici, nejpozději do 1. října pro zimní odrůdy a nejpozději do 31. prosince pro jarní odrůdy roku, který předchází rok, jehož se týkají poskytnuté ceny.
2. Členské státy budou Komisi předávat oznámení, ne později než jeden měsíc po datech uvedených v paragrafu 1, seznam uvedený v paragrafu 1 stejně tak, jako - pokud došlo k doplňování, minimální množství certifikovaného osiva, jež má být použito.
Článek 9
Platnost
1. Odrůdy zahrnuté na seznamu, na nějž je odkazováno v čl. 8 odst. 1 jsou způsobilé pro zvláštní jakostní cenu za tvrdou pšenici pro období pěti let, počínající datem jejich prvního uvedení na seznam.
2. Způsobilost jednotlivé odrůdy může být prodloužena na období pěti let, založená na výsledku kvalitativních analýz prováděných během druhého a třetího roku pětiletého období způsobilosti.
Článek 10
Přechodná opatření
1. Členské státy budou publikovat seznam vybraných odrůd, jež jsou způsobilé pro zvláštní jakostní cenu za tvrdou pšenici v roce 2005 nejpozději do 1. října 2004 pro zimní odrůdy a nejpozději do 31. prosince 2004 pro jarní odrůdy.
2. Členské státy zřídí seznam uvedený v článku 1 eliminací ze seznamu odrůd, jež jsou registrovány v národním katalogu odrůd, a které nebyly potvrzeny v letech 2003 a 2004 a ty, jež neuspokojují alespoň dva ze čtyř následujících parametrů:
a)
minimální obsah proteinů 11,5 %;
b)
minimální měrná hmotnost 78 kg/hl nebo minimální hmotnost jednoho tisíce zrn 42 g;
c)
maximální poměr ztráty parametru sklovitosti tvrdé pšenice 27 %;
d)
minimální obsah lepku 10 %.
3. Seznamy odrůd, jež jsou způsobilé pro cenu v letech 2005 a 2006, mohou zahrnovat odrůdy, jež jsou na seznamu vybraných odrůd jiného členského státu na základě výsledků kvalitativní analýzy prováděné oním jiným členským státem.
KAPITOLA 3
CENA PROTEINOVÝCH PLODIN
Článek 11
Směs obilí a proteinových plodin
V regionech, kde jsou proteinové plodiny tradičně vysévány ve směsi s obilím, bude cena proteinových plodin vyplacena na žádost uchazeče za podmínky, že dokáže ke spokojenosti kompetentních autorit zúčastněných členských států, že ve směsi jsou proteinové plodiny převládající. Zúčastněné oblasti nebudou způsobilé pro specifickou regionální pomoc pro jednoleté plodiny poskytovanou dle článku 98 nařízení (EC) č. 1782/2003.
KAPITOLA 4
SPECIFICKÁ PLATBA PLODINY ZA RÝŽI
Článek 12
Data pro osévání
Pro způsobilost specifické platby plodin za rýži bude vyhlášena oblast osetá nejpozději:
a)
dne 30. června předcházejícího zmíněné žně pro Španělsko a Portugalsko,
b)
dne 31. května pro ostatní produkující členské státy uvedené v čl. 80 odst. 2 nařízení (EC) č. 1782/2003.
Avšak ve Francouzské Guiney budou oblasti osévány samostatně pro jednotlivý ze dvou osévacích cyklů, nejpozději do 31. prosince a do 30. června předcházejícího každý z nich a specifická platba plodin za rýži bude poskytnuta na základě průměru osévaných ploch v každém ze obou osévacích cyklů.
Článek 13
Koeficient redukce
Koeficient redukce specifické platby plodin za rýži, na nějž se odkazuje v článku 82 nařízení (EC) č. 1782/2003 bude vypočítán v souladu s přílohou II k tomuto nařízení..
Článek 14
Komunikace
1. Členské státy budou Komisi sdělovat oznámení v souladu s článkem následující informace:
a)
do 15. září nejpozději:
i)
seznam odrůd registrovaných v národním katalogu, klasifikovaných podle kritérií definovaných v bodu 2 přílohy I nařízení Rady (EC) č. 1785/2003 (27),
ii)
osévané oblasti, pro které byly podány žádosti o specifickou platbu plodin pro rýži s odrůdou rýže a základní oblasti a pod-základní oblasti, používaje model stanovený v příloze III(A) k tomuto nařízení, zahrnujíce přesažení základních oblastí a pod-základních oblastí;
b)
nejpozději do 31. října úpravy osévaných ploch, na něž byly předloženy žádosti o specifickou platbu plodin za rýži, předané v souladu s odstavcem (a) a používaje modelový formulář podrobně vysvětlený v příloze III(B);
c)
nejpozději do 31. července informace, které se týkají osévaných oblastí, pro něž již byla zaplacena platba specifických plodin pro rýži za minulý tržní rok v souladu s kalkulační metodou definovanou v příloze II a s použitím modelového formuláře podrobně vysvětleného v příloze III(C).
2. Pro Francouzskou Guineu bude informace, jež se týká osévaných oblastí, předávána na základě průměru osévaných oblastí během dvou osévacích cyklů.
3. Členské státy mohou každoročně kontrolovat rozdělení jejich základní plochy nebo oblastí v základních podoblastech a objektivní kritéria, na jejichž základě jsou tato rozdělení založena. Tuto informaci budou předávat Komisi nejpozději do 15. května předcházejícího dotyčné sklizni.
KAPITOLA 5
OBLAST PLATBY ZA OŘECHY
Článek 15
Podmínky způsobilosti pomoci Společenství
1. Pro účely této kapitoly bude ovocný sad znamenat homogenní a soudržnou oblast osázenou ořechy, která není protínána jinými plodinami nebo sadbou, a která je geograficky souvislá. Izolované stromy nebo jednotlivá řada ořechů vysázená podél cest nebo jiné plodiny nemohou být považovány za ovocný sad.
Jako náhradu poklesu z prvního odstavce mohou členské státy dovolit přítomnost stromů jiných než jsou ořechy do limitu korespondujícímu 10 % z počtu stromů předepsaných v paragrafu 3. Navíc mohou členské státy povolit přítomnost kaštanů, jestliže je respektován počet stromů předepsaných v odstavci 3 způsobilými ořechy.
2. Pouze ovocné sady produkující ořechy a dodržující podmínky vyžadované v článcích 3 a 4 tohoto článku k datumu určenému v souladu s článkem 11 nařízení (EC) č. 796/2004 budou způsobilé pro oblastní platbu poskytovanou v článku 83 nařízení (EC) č. 1782/2003.
V případě ovocného sadu, kde vyrůstají různé typy ořechů a v případě, že je pomoc odlišována ve funkci produktů, budou uplatňovány podmínky způsobilosti a úroveň pomoci specifické podle typu ořechu, který je převládající.
3. Minimální plocha pozemku nesmí být menší než povrchová plocha 0,10 hektaru.
Počet ořechů na hektar sadu nesmí být menší než:
i)
125 pro lískové ořechy ;
ii)
50 pro mandle;
iii)
50 pro vlašské ořechy;
iv)
50 pro pistácie ;
v)
30 pro lusky rohovníku.
4. Členské státy mohou určit minimální plochu pozemku a hustotu stromů na vyšší úrovni, než bylo předepsáno v článku 3, v souladu s objektivními kritérii a při přihlédnutí ke specifickým charakteristikám týkajících se oblastí a produkcí.
Článek 16
Podmínky způsobilosti pro národní pomoc
Článek 15 bude aplikován na národní pomoc zmíněnou v článku 87 nařízení (EC) č. 1782/2003.
Bez újma na článku 87 nařízení (EC) č. 1782/2003 může členský stát ustanovit další kritéria způsobilosti za předpokladu, že takováto kritéria jsou ve shodě s cíli životního prostředí, s cíli zemědělskými, sociálními a s ekonomickými schématy pomoci a nevnáší diskriminaci mezi producenty. Členské státy ustanoví nezbytná opatření, aby kontrolovaly, že kritéria způsobilosti jsou zemědělci dodržována.
Článek 17
Komunikace
1. Členské státy budou sdělí Komisi v každém případě před datem pro podání žádosti ustanoveným členskými státy v souladu s článkem 11 nařízení (EC) č. 796/2004 a nejpozději:
a)
do 31. března, vyšší úrovně a kritéria, jež jsou zmíněna v čl. 15 odst. 4, a dodatečná kritéria uvedená v článku 16;
b)
do 15. května, kde členský stát rozlišuje pomoc v souladu s čl. 83 odst. 2 nařízení (EC) č. 1782/2003, úroveň oblastní platby na produkty a/nebo modifikovanou národní garantovanou oblast.
2. Jakákoli modifikace informací, které mají být předány Komisi v souladu s článkem 1, budou aplikovány následující rok a budou ihned předány členským státem Komisi, doprovázené objektivními kritérii, která zdůvodňují takovéto modifikace.
Článek 18
Přechodná opatření
1. Členské státy mohou určovat, zda a za jakých podmínek může být upuštěno od plánů zlepšování, na něž se odkazuje v čl. 86 odst. 2 nařízení (EC) č. 1782/2003, před jejich normálním datem vypršení a příbuzné oblasti se stanou způsobilé podle schématu, jež je poskytnuto v kapitole 4 Název IV tohoto nařízení.
2. Při stanovení podmínek uvedených v článku 1 členský stát zajistí, že:
a)
plán nebude pozastaven před kompletní realizací ročního období;
b)
původní cíle plánu byly dosaženy ke spokojenosti členského státu.
KAPITOLA 6
POMOC PRO ŠKROBOVOU BRAMBORU
Článek 19
Způsobilost
Pomoc pro škrobovou bramboru poskytovaná v článku 93 nařízení (EC) č. 1782/2003 bude poskytnuta na brambory, které jsou pokryty kultivační smlouvou, jak je to zajištěno v článku 3 nařízení Komise (EC) č. 2236/2003 (28), na základě čisté váhy brambor, určené jednou z metod popsaných v příloze I k nařízení Komise (EC) č. 2235/2003 (29) a obsah škrobu dodávaných brambor v souladu s poměry stanovenými v Příloze II k tomu nařízení.
Nebude poskytnuta žádná pomoc pro škrobový brambor bramborám, jejichž obsah škrobu je menší než 13 %, mimo případu, kdy je aplikován čl. 5 odst. 3 druhý pododstavec nařízení (EC) č. 2236/2003 .
Článek 20
Minimální cena
Pomoc pro škrobový brambor bude předmětem požadavku, pokud je poskytnut důkaz, že byla zaplacena cena ne menší, než je uvedeno v článku 4a nařízení (EC) č. 1868/94 způsobem „doručeno do továrny“ v souladu s kvótami stanovenými v příloze II k nařízení (EC) č. 2235/2003.
Aplikuje se čl. 10 odst. 2 nařízení (EC) č. 2236/2003.
Článek 21
Platba
1. Bez újmy na článku 28 nařízení (EC) č. 1782/2003 bude zemědělci členským státem, na jehož území byl škrobový brambor zpracován, zaplacena pomoc pro škrobový brambor, jakmile celé jeho množství za marketingový rok bylo doručeno do podniku vyrábějícího škrob do čtyřech měsíců od data, kdy byl poskytnut důkaz, jak je uvedeno v článku 20 tohoto nařízení a byly respektovány podmínky uvedené v článku 19 tohoto nařízení.
2. Členské státy mohou poskytnout zálohy, počínaje od 1. prosince marketingového roku, na základě různých částí množství škrobových brambor dodávaných zemědělcem do podniku vyrábějícího škrob pro marketingový rok, jehož se týkají. Každá předem poskytnutá platba bude za množství dodaných škrobových brambor, pro něž byl poskytnut důkaz uvedený v článku 20 a při respektování podmínek uvedených v článku 19.
3. Převodní sazba, která bude použita k vyjádření pomoci pro škrobový brambor v národní měně, bude ta, která bude použita dle článku 20 nařízení (EC) č. 2236/2003.
KAPITOLA 7
CENA MLÉKA A DOPLŇKOVÁ PLATBA
Článek 22
Případy neaktivity
1. Pokud fyzická či právnická osoba vlastnící individuální referenční množství nepřijde v rámci definice výrobce připravené v čl. 5 odst. c) nařízení (EC) č. 1788/2003 během dvanácti měsíčního období končícího 31. březnem příslušného roku, nebudou vyplaceny žádné mlékárenské ceny ani doplňkové platby pro zmíněný rok, pokud nedokáže před konečným termínem žádosti a ke spokojenosti oprávněného orgánu, že produkce byla zahájena.
2. Odstavec 1 se nebude týkat případů vyšší moci a v náležitě odůvodněných případech přechodně ovlivňujících kapacitu výroby dotyčných producentů a uznaných oprávněným orgánem.
KAPITOLA 8
POMOC PRO ENERGETICKÉ PLODINY
ODDÍL 1
Definice
Článek 23
Definice
Pro účely této kapitoly:
a)
„žadatel“ znamená jakýkoli zemědělec obhospodařující oblasti zmiňované v článku 88 nařízení (EC) č. 1782/2003 s výhledem na získání pomoci připravené v tomto článku;
b)
„první zpracovatel“ znamená jakýkoli uživatel surových zemědělských materiálů, který z nich vykonává první zpracování vzhledem k získání jednoho nebo více produktů, jež jsou zmiňovány v článku 88 druhém odstavci nařízení (EC) č. 1782/2003.
ODDÍL 2
Smlouva
Článek 24
Použití surového materiálu
1. Jakýkoli surový zemědělský materiál s výjimkou cukrové řepy může být pěstován v oblastech pokrytých pomocí poskytovanou podle článku 88 nařízení (EC) č. 1782/2003 za předpokladu, že jsou použity s primárním úmyslem k produkci energetických výrobků zmíněných v druhém odstavci toho článku.
Ekonomická hodnota energetických produktů získaných zpracováním surových materiálů by měla být vyšší než ta z ostatních produktů míněných pro jiné použití a získaných takovým zpracováním, jak je určeno hodnotící metodou vysvětlenou v čl. 39 odst. 3.
2. Surové materiály, jež jsou zmíněny v paragrafu 1 budou pokryty smlouvou v souladu s článkem 90 nařízení (EC) č. 1782/2003 pod podmínkami předepsanými v tomto oddíle.
3. Žadatelé doručí všechny surové materiály získané sklizní prvnímu zpracovateli, který ji převezme a zajistí, že ekvivalentní množství takových surových materiálů je použito v rámci Společenství k výrobě jednoho nebo více energetických produktů, jak se o nich praví v druhém paragrafu článku 88 nařízení (EC) č. 1782/2003.
Tam, kde první zpracovatel používá surový materiál právě sklizený k výrobě polotovaru nebo vedlejšího produktu, může použít ekvivalentní množství takovýchto polotovarů nebo vedlejších produktů k výrobě jednoho nebo více konečných produktů, jak je na ně odkazováno v prvním pododstavci.
V případě uvedeném v druhém pododstavci, první zpracovatel bude tak informovat pověřený orgán, některý je pověřen zajištěním bezpečnosti. Tam, kde je takové ekvivalentní množství použito v členském státu jiném, než je ten, kde je surový materiál sklizen, kompetentní autority zmíněných členských států budou informovat jeden druhého o detailech takové transakce.
4. V souladu s národními pravidly, které řídí smluvní vztahy, může první zpracovatel postoupit třetí straně soubor surového materiálu od zemědělce, který žádá pomoc. Zástupce bude jednat jménem a v zastoupení zpracovatele, který zůstává jako jediný zodpovědný s ohledem na závazky předepsané touto kapitolou.
Článek 25
Poškození
1. Nehledě na čl. 24 odst. 2 a odst. 3, členské státy mohou povolit žadatelům:
a)
použít pokácené krátké obmýcené lesní stromy podle ex 0602 90 41 nebo sklizené všechno obilí nebo olejová semena podle kódů KN 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 a 1206 00 99 :
i)
jako palivo pro vytápění jejich zemědělských statků,
ii)
pro výrobu zásob energie nebo biopaliv;
b)
zpracovat všechny surové materiály sklizené na jejich půdě na bioplyn podle kódu KN 2711 29 00.
2. V případech uvedených v odstavci 1, žadatelé:
a)
převezmou, prostřednictvím prohlášení na místě nebo smlouvy odkazované v článku 26, zodpovědnost za použití a přímé zpracování surového materiálu zahrnutého v prohlášení; články 26 až 40 se používají obdobně na tyto případy.
b)
si nechají veškerý sklizený surový materiál zvážit korporací nebo podnikem ustanoveným státem a bude uchovávat odděleně účty pro použitý surový materiál a produkty a vedlejší produkty, jež jsou výsledkem jeho zpracování; avšak, v případě obilí a olejových semen a slámy a tam, kde byla použita celá rostlina, vážení může být nahrazeno volumetrickou mírou surového materiálu.
3. Členské státy, které aplikují odstavec 1, zavedou adekvátní kontrolní opatření aby zajistily, zda je surový materiál používán přímo v zemědělském podniku nebo je zpracován na bioplyn spadající pod CN kód 2711 29 00.
4. Obilí a olejová semena použitá v souladu s odstavcem 1 a) jsou denaturována v souladu s metodou předepsanou členským státem. Členské státy mohou autorizovat olej vyrobený zpracováním olejových semen v souladu s odstavcem 1 písm. a) a písm. ii) k denaturaci namísto samotných olejových semen za předpokladu, že takové denaturování proběhne ihned po té, co semena byla zpracována na olej, a že jsou kontrolována použití, ke kterým jsou semena vynakládána.
Článek 26
Smlouva
1. Na podporu žádostí o pomoc podstoupí žadatelé svým pověřeným orgánům smlouvy, které uzavřeli s prvním zpracovatelem.
2. Žadatelé zajistí, že smlouvy specifikují následující:
a)
jména a adresy stran smlouvy;
b)
dobu trvání smlouvy;
c)
druhy všech příslušných surových materiálů a oblast osázenou jednotlivými odrůdami;
d)
jakékoli příslušné podmínky k dodání předpokládaného množství surových materiálů;
e)
převzetí naplnit své závazky podle čl. 24 odst. 3;
f)
zamýšlené prvotní konečné použití surového materiálu, každé jeho konečné použití, které souhlasí s podmínkami předepsanými v čl. 24 odst. 1 a čl. 39 odst. 3.
3. Žadatelé zajistí, že smlouvy budou uzavřeny v čase, který dovolí prvnímu zpracovateli dát kopii pověřenému orgánu žadatele v časových limitech předepsaných v čl. 34 odst. 1.
4. Pro účely kontroly mohou členské státy vyžadovat po každém žadateli, aby uzavřel jednotlivou dodavatelskou smlouvu pro jednotlivý surový materiál.
ODDÍL 3
Doplňky a vypovězení smluv
Článek 27
Doplňky a vypovězení smluv
Tam, kde strany doplňují nebo vypovídají smlouvu po té, co žadatel podal žádost o pomoc, žadatel může trvat na takové žádosti o pomoc pouze za podmínky a s ohledem na povolení nezbytných inspekcí, jež mají být provedeny, a informuje pověřené orgány o takovém doplňku nebo vypovězení ne později než je datum uzávěrky, který je stanovený v příslušném členském státu, jehož se doplněk žádosti týká.
Článek 28
Výjimečné okolnosti
Bez újmy na článku 27, kde žadatel informuje svůj pověřený orgán, že kvůli výjimečným okolnostem nebude schopen dodat všechny nebo část surových materiálů, pověřený orgán může, po obdržení dostatečných důkazů takovýchto výjimečných situací, ověřit tyto dodatky ke smlouvě, neboť se jeví ospravedlnitelné nebo může ověřit její vypovězení.
Tam, kde je půda krytá smlouvou snížena v důsledku změn nebo kde je smlouva vypovězena, žadatel ztratí právo na pomoc, o níž se hovoří v této kapitole pro oblasti odstupující od smlouvy.
Článek 29
Změny v konečných uživatelích
Bez újmy na článku 27, první zpracovatel může pozměnit zamýšlené primární konečné použití surových materiálů, jak je na ně odkazováno v čl. 26 odst. 2 pododst. f), jakmile smluvní surové materiály k němu byly doručeny a jakmile byly naplněny podmínky předepsané v čl. 31 odst. 1 a v prvním pododstavci čl. 34 odst. 3.
Změny v konečném použití mají být provedeny v souladu s podmínkami předepsanými v druhém pododstavci čl. 24 odst. 1 a čl. 39 odst. 3.
První zpracovatelé podají přednostní oznámení svým pověřeným orgánům s ohledem na nezbytné kontroly.
ODDÍL 4
Reprezentativní sklizně a dodávaná množství
Článek 30
Representativní sklizně
Každý rok členské státy zajistí za použití příslušného postupu reprezentativní sklizně, kterých musí být dosaženo a informuje o nich příslušné žadatele.
Článek 31
Dodávaná množství
1. Žadatelé uvedou celkové množství sklizených surových materiálů podle odrůd svým pověřeným orgánům a potvrdí dodávky surových materiálů a strany, jimž jsou tyto dodávky určeny.
2. Aktuální množství k doručení žadatelům k prvnímu zpracování budou muset přinejmenším odpovídat reprezentativní sklizni.
Avšak v náležitě odůvodněných případech členské státy mohou výjimečným způsobem přijmout množství až o 10 % pod reprezentativní sklizní.
Navíc, tam, kde pověřené orgány ověřily doplněk nebo vypovězení smluv v souladu s článkem 28, mohou, kde se to zdá ospravedlnitelné, zredukovat množství, která mají žadatelé doručit v souladu s prvním pododstavcem tohoto odstavce.
ODDÍL 5
Podmínky vyplacení pomoci
Článek 32
Platba
1. Pomoc může být žadatelům vyplacena před tím, než je surový materiál zpracován. Avšak, takovéto platby budou provedeny pouze tam, kde byla prvnímu zpracovateli doručena nezbytná množství surových materiálů v souladu s touto kapitolou a kde:
a)
bylo učiněno prohlášení, které je uvedeno v čl. 31 odst. 1,
b)
kopie smlouvy byla doručena pověřenému orgánu prvního zpracovatele a v souladu s čl. 34 odst. 1 a byly naplněny podmínky vyjádřené v čl. 24 odst. 1,
c)
pověřený orgán obdržel důkaz, že byla zajištěna plná bezpečnost podle čl. 35 odst. 2.
d)
pověřený orgán zodpovědný za platbu zkontroloval, že podmínky předepsané v článku 26 byly dodrženy s ohledem na každou žádost.
2. V případě dvouletých plodin, kde surové materiály jsou sklizeny a z toho důvodu doručeny pouze v průběhu druhého roku kultivace, platba bude provedena v každém ze dvou roků následujících po datu uzavření smlouvy, jak se o tom praví v článku 26 za podmínky, že pověřený orgán stanoví, že:
a)
závazky, na něž odkazuje odst. 1 pododst. b), pododst. c) a pododst. d) tohoto článku jsou naplněny od prvního roku pěstování;
b)
závazky, na něž odkazuje odst. 1 pododst. a) tohoto článku jsou naplněny a informace, na něž je odkazováno v čl. 34 odst. 3 prvním pododstavci jsou předány v druhém roku kultivace.
Vzhledem k prvnímu roku pěstování, budou platby provedeny pouze tehdy, jestliže pověřené orgány obdržely důkaz, že bezpečnost, která je zajišťována podle čl. 35 odst. 2, byla dodržena. Vzhledem ke druhému roku kultivace, může být platba provedena bez zajištění bezpečnosti.
3. V případě trvalých nebo víceletých plodin, platba pomoci bude provedena každý rok po datu uzavření smlouvy. Podmínky předepsané v odstavci 2 by měly být aplikovány obdobně.
ODDÍL 6
Smlouva a povinnosti žadatelů a prvních zpracovatelů
Článek 33
Počet zpracovatelů
Energetické produkty budou získány ponejvíce od druhého zpracovatele.
Článek 34
Smlouva a povinnosti žadatelů a prvních zpracovatelů
1. První zpracovatelé pošlou kopii smlouvy svým pověřeným orgánům v časovém harmonogramu stanoveném příslušným členským státem a ne později, než je datum uzávěrky odevzdání žádostí o pomoc členského státu, jehož se to týká, pro příslušný rok.
Tam, kde žadatelé a první zpracovatelé doplňují nebo vypovídají smlouvy předcházející v daném roce datum, na které odkazuje článek 27, první zpracovatel pošle svému pověřenému orgánu kopii upravené nebo vypovězené smlouvy ne později, než je tento datum.
2. První zpracovatelé poskytnou svým pověřeným orgánům nezbytné informace o příslušném zpracovatelském řetězci, zejména co se týče cen a technických koeficientů, jež mají být použity k určení množství konečných produktů, které mohou být získány, jak je na to poukazováno v čl. 40 odst. 1 druhém pododstavci.
3. První zpracovatelé, kteří převzali od žadatelů surové materiály, budou informovat své pověřené orgány o množství přijatých surových materiálů, specifikujíce odrůdy, jméno a adresu strany ve smlouvě, která doručila surové materiály, místo doručení a odkaz na smlouvu během časového limitu stanoveného členskými státy, který dovolí, aby platby byly učiněny během doby specifikované v článku 28 nařízení (EC) č. 1782/2003.
Tam, kde členský stát prvního zpracovatele není stejný členský stát, ve kterém byly surové materiály vypěstovány, pověřený orgán prvního zpracovatele bude informovat pověřený orgán žadatele celkového množství doručovaných surových materiálů do 40 pracovních dnů obdržení informací, o nichž se hovoří v prvním pododstavci.
ODDÍL 7
Zabezpečení
Článek 35
První zpracovatelé
1. První zpracovatelé s jejich pověřeným orgánem zajistí plné pojištění, jak je na to odkazováno v paragrafu 2, do datumu uzávěrky podání žádostí o platby pro příslušný rok v příslušném členském státě.
2. Pojištění zajištěné s ohledem na jednotlivý surový materiál se počítá vynásobením součtu všech oblastí pokrytých smlouvou podepsanou prvním zpracovatelem, jež je zainteresován a použitých k produkci tohoto surového materiálu koeficientem 60 EUR na hektar.
3. Tam, kde jsou smlouvy doplněny nebo vypovězeny v souladu s články 27 nebo 28, pojištění se podle toho upraví.
4. Část pojištění bude snížena pro každý surový materiál pod podmínkou, že pověřený orgán prvního zpracovatele, který je zainteresován, vlastní důkaz, že množství zmiňovaného surového materiálu bylo zpracováno v souladu s požadavky předepsanými v čl. 26 odst. 2 pododst. f), s přihlédnutím, kde je to nezbytné, k jakýmkoli změnám podle článku 29.
Článek 36
Primární a podřízené požadavky
1. Následující závazky budou stanoví primární požadavky ve smyslu článku 20 nařízení Komise (EEC) č. 2220/85 (30):
a)
závazek zpracovat množství surových materiálů v první řadě do konečných produktů upřesněných ve smlouvě. Surové materiály musí být zpracovány do 31. června druhého roku následujícím po roku sklizně;
b)
závazek, že produkty budou doprovázeny kontrolní kopií T5 v souladu s články 37 a 38 tohoto nařízení.
2. Následující závazky připadající na první zpracovatele ustanoví podřízené požadavky ve smyslu článku 20 nařízení (EEC) č. 2220/85:
a)
závazek převzít dodávku všech surových materiálů dodaných žadateli v souladu s čl. 24 odst. 3 tohoto nařízení,
b)
závazek předat kopie smluv v souladu s čl. 34 odst. 1 tohoto nařízení,
c)
závazek poskytnout požadované informace v souladu s čl. 34 odst. 3 prvním pododstavcem tohoto nařízení,
d)
závazek zajistit pojištění v souladu s čl. 35 odst. 1 tohoto nařízení.
ODDÍL 8
Dokumenty pro prodej, převod nebo převod do jiného členského státu nebo export
Článek 37
T5 kontrolní kopie
Tam, kde první zpracovatelé prodávají nebo dopravují druhým zpracovatelům v jiných členských státech polotovary podle smluv dle článku 26, jsou produkty doprovázeny kontrolními kopiemi T5 vydanými v souladu s nařízením (EEC) č. 2454/93.
Pod hlavičkou „Ostatní“ v rámečku 104 kontrolních kopií T5 uvede jednu z následujících zpráv:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 26 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 26 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 26 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 26 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 26
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 26 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 26 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 26. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 26 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 26 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 26 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 26 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 26 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 26 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Článek 38
Alternativy k T5 kontrolní kopii
Jestliže kontrolní kopie T5 není navrácena do kanceláře orgánu odbavení, který je zodpovědný za kontrolu v členském státu, v kterém sídlí první zpracovatel, dva měsíce po uplynutí konečné doby pro zpracování surových materiálů, které jsou uvedeny v čl. 36 odst. 1 pododst. a) v důsledku okolností, za něž první zpracovatel není zodpovědný, mohou být přijaty následující dokumenty jako alternativy ke kontrolní kopii T5:
a)
nákupní faktury za polotovary;
b)
prohlášení druhého zpracovatele potvrzujícího konečné zpracování surových materiálů na energetické produkty, jak na ně odkazuje článek 88 nařízení (EC) č. 1782/2003;
c)
ověřené fotokopie účetních dokumentů od druhého zpracovatele dokazujících, že zpracování bylo provedeno.
ODDÍL 9
Kontroly
Článek 39
Uchovávání záznamů
1. Pověřené orgány členského státu určí záznamy, které budou uchovávány zpracovateli a jejich četnost, která je nejméně měsíční.
Uvedené záznamy budou zahrnovat nejméně následující informace:
a)
množství různých surových materiálů zakoupených pro zpracování,
b)
množství zpracovaných surových materiálů a množství a druhy konečných výrobků, polotovarů a vedlejších produktů z nich získaných,
c)
odpady během zpracování,
d)
likvidační množství a důvody pro tuto likvidaci,
e)
množství a typy výrobků prodaných nebo převedených zpracovatelem a obdržené ceny,
f)
kde je to vhodné, jména a adresy následných zpracovatelů.
2. Pověřený orgán prvního zpracovatele zkontroluje, zda se postoupená smlouva shoduje s podmínkami, které jsou předepsané v čl. 24 odst. 1. O tom, kde nejsou tyto podmínky dodrženy, informuje žadatel pověřený orgán.
3. kalkulaci pohledu výpočtu ekonomické hodnoty produktů, na něž odkazuje čl. 24 odst. 1, příslušné pověřené orgány porovnají, na základě informace uvedené v čl. 34 odst. 2, součet hodnot všech energetických produktů s celkovým součtem hodnot všech ostatních produktů určených pro jiné použití a získaných ze stejné zpracovatelské operace. Každá hodnota je rovna odpovídajícímu množství násobenému průměrem výstupních cen z továrny zaznamenaných během předcházejícího marketingového roku. Tam, kde tyto ceny nejsou dostupné, pověřený orgán určí odpovídající ceny, zejména na základě informací, jež jsou zmiňovány v čl. 34 odst. 2.
Článek 40
Kontroly v provozech výrobců
1. Pověřené orgány členských států, ve kterých probíhá zpracování, ověří shodu s čl. 24 odst. 1 v provozen nejméně u 25 % zpracovatelů umístěných na jejich teritoriu, vybraných na základě rizikové analýzy. Takové kontroly budou zahrnovat nejméně:
a)
porovnání součtu hodnot všech energetických produktů se součtem hodnot všech ostatních produktů určených pro jiné použití a získaných ze stejné zpracovatelské operace,
b)
analýzu výrobního systému výrobce, zahrnující fyzické kontroly a kontroly obchodních dokumentů z pohledu ověření, v případě zpracovatelů, že dodávky surových materiálů, konečných produktů, polotovarů a vedlejších produktů jsou v souladu.
Pro účel kontroly, na niž je odkazováno v bodě b) prvního odstavce, pověřené orgány si samy vytvoří základnu zejména v jednotlivých technických koeficientech zpracování pro příslušné surové materiály. Tam, kde tyto koeficienty existují pro export v legislativě Společenství, budou aplikovány. Tam, kde neexistují, ale v legislativě Společenství existují jiné koeficienty, ty budou aplikovány. V jiných případech bude kontrola spoléhat zejména na koeficienty obecně přijímané zpracovatelským průmyslem.
2. Pro zpracovatelské operace, na něž se odkazuje v článku 25, budou kontroly prováděny u 10 % žadatelů vybraných na základě rizikové analýzy s uvážením:
a)
výše pomoci;
b)
počtu zemědělských parcel a oblasti pokryté žádostí o pomoc;
c)
vývoje od předcházejícího roku;
d)
zjištění kontrol provedených v minulých letech;
e)
ostatních parametrů definovaných členskými státy, založenými na reprezentativnosti předložených prohlášení.
3. Tam, kde kontroly, na něž je odkazováno v paragrafu 2, odhalují nepravidelnosti v nejméně 3 % případů, provede pověřený orgán dodatečné kontroly během roku a následně zvýší procento zemědělců, jejichž provozy budou předmětem kontroly v následujícím roce.
4. Pokud bylo stanoveno, že jisté části kontroly, jak je na ně odkazováno v paragrafech 1 a 2, mohou být vykonány na základě vzorku, zaručuje uvedený vzorek spolehlivou a reprezentativní úroveň kontroly.
5. O každé kontrola v provozu se zpracuje inspekční zpráva podepsaná inspektorem, který uvede detaily o provedených kontrolách. Zpráva uvede zejména:
a)
datum kontroly;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované období;
d)
použité techniky kontroly včetně toho, kde byly použity, odkazy na metody vzorkování.,
e)
výsledky kontroly.
Článek 41
Výroba konopí
Použijí se ustanovení o konopí, na která se odkazuje v článku 29 nařízení Komise (EC) č. 795/2004 (31) a v článku 33 nařízení (EC) č. 796/2004.
Článek 42
Další opatření a vzájemná pomoc
1. Členské státy podstoupí všechna další opatření požadovaná pro řádné uplatnění této kapitoly a poskytnou vzájemnou pomoc potřebnou pro účely kontroly požadované na základě této kapitoly. Kde tato kapitola neposkytuje příslušné redukce a výjimky, členské státy mohou aplikovat příslušné národní sankce proti účastníkům trhu zahrnutým v procesu poskytování pomoci.
2. Pokud je to nutné nebo vyžadované touto kapitolou, budou členské státy vzájemně pomáhat jeden druhému, aby zajistili efektivní kontroly a umožnily autentičnost předkládaných dokumentů a přesnost dat vyměňovaných k ověření.
ODDÍL 10
Vyloučení z pomoci pro energetické plodiny a ohodnocení
Článek 43
Vyloučení surových materiálů z pomoci pro energetické plodiny a minimální pěstební oblast
1. Členské státy mohou vyloučit jakýkoli zemědělský surový materiál z pomoci pro energetické plodiny, pokud takové materiály vyvolávají obtíže z hlediska kontroly, veřejného zdraví, životního prostředí, trestního zákona nebo zredukovaného poměru konečných energetických produktů.
2. Pro jakýkoli surový materiál odkazovaný v článku 24 mohou členské státy osít minimální pěstební oblast.
Článek 44
Ohodnocení
Před 15. říjnem následujícím po konci toho roku, ve kterém byla pomoc poskytnuta, postoupí členské státy Komisi veškeré informace potřebné k ohodnocení pomoci pro energetické plodiny.
Takové informace zahrnou zejména:
a)
oblasti odpovídající jednotlivým odrůdám surového materiálu;
b)
množství každého typu surového materiálu, konečný výrobek, vedlejší výrobek a získaný doprovodný výrobek s detaily o typu použitého surového materiálu;
c)
opatření přijatá dle článku 25;
d)
surové materiály vyloučené z pomoci pro energetické plodiny nebo energetické plodiny na základě čl. 43 odst. 1 a minimální pěstební oblasti uváděné v čl. 43 odst. 2.
KAPITOLA 9
ÚČELOVÁ REGIONÁLNÍ POMOC PRO ZEMĚDĚLSKÉ PLODINY
Článek 45
Termín setby
Pro poskytnutí účelové regionální pomoci pro zemědělské plodiny podle článku 98 nařízení (ES) č. 1782/2003 musí být deklarovaná plocha oseta do termínu, který jsou povinny stanovit členské státy a to nejpozději do 15. června.
KAPITOLA 10
PODPORA NA OSIVO
Článek 46
Schválená osiva
Podle znění článku 99 nařízení (ES) č. 1782/2003 se podpora poskytuje pro zemědělskou výrobu ze základního a úředně schváleného osiva, jak je uvedeno ve směrnicích 66/401/EHS, 66/402/EHS a 2002/57/ES a to v souladu s normami a podmínkami stanovenými těmito směrnicemi a ve shodě s články 47 až 50 tohoto nařízení.
Článek 47
Výroba osiva
1. Osivo bude vyráběno:
a)
v rámci pěstitelské smlouvy uzavřené mezi organizací provádějící setbu nebo pěstitelem a specialistou na výrobu osiv.
b)
nebo přímo organizací provádějící setbu nebo pěstitelem pod podmínkou, že taková výroba je schválena pěstitelskou deklarací.
2. Organizace provádějící setbu nebo pěstitelé uvedení v odstavci 1 jsou držiteli osvědčení nebo registrace členskými státy. Takové osvědčení nebo registrace členským státem má platnost v celém Společenství.
3. Organizace provádějící setbu nebo pěstitel vyrábějící osivo nebo pěstitel, který si nechal osivo vyprodukovat v jiném členském státě než ve kterém bylo vydáno osvědčení nebo registrace podle znění odstavce 2, poskytne na požádání příslušným orgánům tohoto jiného členského státu veškeré informace potřebné ke kontrole oprávnění k přijetí dotace.
Článek 48
Teritoriální způsobilost
Každý členský stát poskytne podporu pouze na setbu sklizenou na vlastním území během kalendářního roku, ve kterém začíná sezóna, pro niž byla podpora udělena.
Podporu poskytne všem pěstitelům za podmínek, které zaručují příjemcům podpor rovnocenné zacházení bez ohledu na místo jejich sídla v rámci Společenství.
Článek 49
Odbyt osiva
Podpora se poskytne pouze tehdy, pokud osivo bylo skutečně uvedeno příjemcem na trh za účelem výsevu v termínu nejpozději do 15. června roku následujícího po žni. „Uvést na trh“ znamená: mít k dispozici nebo skladem, vystavit za účelem prodeje, nabídnout k prodeji, prodej nebo dodávka jiné osobě.
Článek 50
Odrůdy Cannabis sativa L. (konopí)
Odrůdy konopí (Cannabis sativa L) splňující podmínky podpory podle článku 99(4) nařízení (ES) č. 1782/2003 jsou uvedeny v seznamu přílohy II k nařízení (ES) č. 796/2004.
KAPITOLA 11
ÚHRADY NA PLOCHU OBDĚLANÉ PŮDY
ODDÍL 1
Všeobecná ustanovení podmínek pro obdržení úhrady na plochu obdělané půdy
Článek 51
Půdní způsobilost
1. Pro účely kapitoly 10 nařízení (ES) č. 1782/2003:
a)
„trvalá pastvina“ znamená „trvalou pastvinu“ ve smyslu čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 796/2004;
b)
„trvale obdělaná půda“ znamená „trvale obdělanou půdu“ ve smyslu čl. 2 odst. c) nařízení Komise (ES) č. 795/2004.
2. Pro účely prvního odstavce článku 108 nařízení (ES) č. 1782/2003 půda označená jako trvalá pastvina pro rok 2003 bude:
a)
půda deklarovaná zemědělcem v jeho žádosti o podporu pro rok 2003 jako trvalá pastvina,
a
b)
půda, která nebyla deklarovaná zemědělcem v jeho žádosti o podporu pro rok 2003, pokud však nelze dokázat, že tato půda nespadá v roce 2003 do kategorie trvalé pastviny.
3. Ve smyslu třetího odstavce článku 108 nařízení (ES) č. 1782/2003 mohou členské státy nedodržet první odstavec tohoto článku pouze v následujících případech:
a)
pro oblasti podléhající restrukturalizačnímu programu definovanému jako „změna struktury a/nebo příslušné oblasti vlastnických vztahů uložená veřejnou správou“ jsou členské státy povinny učinit opatření k zamezení významného nárůstu celkové plochy obdělané půdy s nárokem na dotaci na obdělanou půdu; může se jednat hlavně o přehodnocení ploch dříve s nárokem, nyní bez nároku na dotaci, a to formou kompenzačního opatření; plochy, které nově prohlásí členský stát za způsobilé k získání dotace v rámci restrukturalizačního programu, nesmí přesáhnout výměru plochy nově prohlášené za nezpůsobilé ke získání dotace v rámci tohoto programu o více než 5 %;
b)
v případě jakéhokoliv zásahu veřejné správy, který by vedl k tomu, že zemědělec by pěstoval zemědělské plodiny na půdě dříve prohlášené za nezpůsobilou k získání dotace na obdělanou půdu, v zájmu pokračování jeho obvyklé zemědělské činnosti a uvedený zásah znamená, že půda původně způsobilá přestává být způsobilou, členské státy nesmějí zvyšovat svoji celkovou plochu obdělané půdy vhodné k získání dotace, ani přechodně ani trvale, o více než 0,1 % své celkové základní plochy;
c)
v případech, kdy zemědělci mohou udávat pádné a objektivní důvody pro změny kvalifikace půdy z nezpůsobilé na způsobilou k získání dotace na obdělanou půdu v jejich držení, mají členské státy povinnost prověřit, zda neexistují skutečné důvody pro zamítnutí takových změn, zvláště z hlediska negativních vlivů na životní prostředí a formou plánu poskytnou důkaz, který odevzdají Komisi, že celková velikost způsobilé půdy zůstává nezměněna; za žádných okolností nesmí takové změny způsobit nárůst celkové rozlohy registrované způsobilé obdělané půdy; členské státy zajistí systém předběžných hlášení a schvalování takovýchto změn.
Článek 52
Podmínky pro získání dotace
Bez újmy ustanovení článku 2 budou dotace na obdělanou půdu vyplaceny pouze za plochy:
a)
nacházejících se v oblastech klimaticky a zemědělsky vhodných k pěstování zemědělských plodin; členské státy mají právo rozhodovat o tom, že jakákoliv oblast není vhodná k pěstování určitých plodin;
b)
na kterých zůstává zemědělská plodina alespoň do začátku kvetení v podmínkách normálního růstu.
Pokud jde o pšenici tvrdou, bude tato plodina navíc pěstována v souladu s místními normami alespoň do 30. června, platba je poskytnuta splněním této podmínky, pokud však není plodina sklizena v plné zralosti před tímto datem.
Článek 53
Regionální sazby
1. V případě, kdy je plocha výrobce vhodná k získání dotace na obdělanou půdu je umístěna ve více než jednom výrobním regionu, bude splatná částka stanovena podle umístění každé plochy, na kterou byla producentem podána žádost.
2. Členské státy, které upravují zvláštními předpisy pěstování kukuřice pro oblasti, kde se plodina pěstuje hlavně na siláž, mají právo v tomto regionu uplatnit výnos z krmného obilí pro všechny oblasti s pěstováním kukuřice v regionech, které splňují tuto podmínku.
ODDÍL 2
Zvláštní ustanovení týkající se některých zemědělských plodin
Článek 54
Silážní píce
1. Pro účely článku 100(3) nařízení (ES) č. 1782/2003 „silážní píce“ znamená plodinu pěstovanou na plochách osetých zejména travou a sklízených nazeleno alespoň jednou do roka za účelem uchování v uzavřených prostorách pomocí anaerobního kvašení.
Plochy registrované pro pěstování travního osiva schváleného podle směrnice 66/401/EHS během daného marketingového roku nesmějí být deklarovány jako plochy způsobilé k získání dotací na obdělanou půdu.
2. Ustanovení této kapitoly, s výjimkou podmínky ohledně doby květu v bodě (b) prvního odstavce článku 52, platí i pro silážní píce.
3. V členských státech, které mají předpisy pro specifické oblasti pro pěstování silážní píce, jak je uvedeno v příloze IV, jsou zemědělci oprávněni získat podporu na plochu obdělané půdy podle kategorie „silážní píce“.
Článek 55
Pšenice tvrdá
1. Žádosti o podporu na tvrdou pšenici s příplatkem na tvrdou pšenici a speciální podporu stanovené článkem 105 nařízení (ES) č. 1782/2003 platí pouze tehdy, když:
a)
žádost o podporu na obdělanou půdu, jak je uvedeno v článku 101 nařízení (ES) č. 1782/2003, je podána na stejný počet hektarů osetých tvrdou pšenicí;
b)
je použito minimální množství osiva schváleného podle směrnice 66/402/EHS.
2. Členské státy mají povinnost před 1. říjnem roku předcházejícího roku, na který je poskytnuta subvence, stanovit a sdělit zemědělcům minimální množství schváleného osiva, které je nutno použít v souladu se zemědělskou praxí v daném členském státu.
Článek 56
Len a konopí pěstované na vlákno
1. Podpora na plochu obdělané půdy pro len a konopí pěstovaných na vlákno má stanoveny následující podmínky:
a)
předání kopie smlouvy nebo závazku uvedených v prvním odstavci článku 106 nařízení (ES) č. 1782/2003 nejpozději do 15. září roku, pro který je poskytnuta dotace, nebo v dřívějším termínu stanoveném členským státem;
b)
použití osiva následujících odrůd:
i)
pro len pěstovaný na vlákno platí odrůdy uvedené na seznamu v příloze V ze dne 15. května roku, pro který je poskytnuta dotace;
ii)
pro konopí pěstované na vlákno platí odrůdy uvedené na seznamu v příloze II nařízení (ES) č. nařízení (ES) č. 796/2004 ze dne 15. května roku, pro který je poskytnuta podpora, a schváleném podle Směrnice 2002/57/EHS (32).
2. Pro účely poskytnutí podpory na plochu obdělané půdy pro konopí pěstované na vlákno může členský stát stanovit minimální osevní kvótu v souladu s dobrou pěstitelskou praxí.
Článek 57
Termín setby
Omezením platnosti článku 109 nařízení (ES) č. 1782/2003 může členský stát posunout konečné datum pro setbu na pozdější termín, nejpozději však na 15. června pro plodiny uvedené na seznamu v příloze VIII tohoto nařízení, a to v pásmech, která stanoví dotyčné členské státy, nacházející se v regionech uvedených v této příloze.
ODDÍL 3
Základní plochy, referenční výnosy a horní limity
Článek 58
Zavlažovaná a nezavlažovaná půda
1. V případech, kdy regionalizační plány uvedené v článku 103 nařízení (ES) č. 1782/2003 určí odlišné výnosy pro zavlažovanou a nezavlažovanou půdu, členské státy stanoví pravidla pro rozlišení, zda daná oblast v daném marketingovém roce je zavlažovaná nebo ne. Zejména uvedou:
a)
seznam zemědělských plodin, na které se poskytují podpory na plochu obdělané půdy podle sazby za zavlažovaný výnos;
b)
popis zavlažovacího zařízení, které musí mít zemědělec k dispozici; takové zařízení musí být úměrné velikosti dané plochy zemědělské půdy a musí dodávat dostatečné množství vody pro normální vývoj rostlin během vegetačního cyklu;
c)
přiměřenou dobu zavlažování.
2. Odstavec 1 se netýká výrobních oblastí „regadío“ ve Španělsku nebo jiných oblastí, kde je zavlažování historickým fenoménem spjatým s pozemky a slouží pro jejich ohraničení a k zápisu do katastru.
Článek 59
Překročení limitu základní plochy
1. Pro účely stanovení jakéhokoliv překročení limitu regionálních základních ploch ve shodě s článkem 102 nařízení (ES) č. 1782/2003 musí příslušný úřad dotčeného členského státu vzít v úvahu:
a)
regionální základní plochu stanovenou v příloze IV k tomuto nařízení;
b)
součet ploch nárokovaných v žádostech o podporu na plochu obdělané půdy podaných pro každou jednotlivou plodinu, včetně, v případě použití článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003, příslušných povinných rezerv.
Jakékoliv dobrovolné rezervy musí být zahrnuty do ploch jiných než zavlažovaných, jiných než určených pro kukuřici a/nebo jiných než určených pro silážní píci.
2. Součet ploch nárokovaných podanými žádostmi o subvenci nesmí zahrnovat plochy nebo jejich části nárokované žádostmi, když se při administrativní kontrole zjistí, že jsou prokazatelně neoprávněné.
Případně je nutno započítat plochu, která je zjištěna během kontrol v terénu podle článku 23 nařízení (ES) č. 1782/2003.
3. Plochy oseté zemědělskými plodinami v souladu s kapitolou 10 části IV nařízení (ES) č. 1782/2003 a použité na podporu žádosti o subvenci podle kapitoly 12 části IV tohoto nařízení se připočítají k součtu ploch nárokovaných podanými žádostmi po úpravě podle ustanovení odstavce 2.
4. Překročení limitů základních ploch se bude počítat podle tabulky v příloze VI.
Článek 60
Překročení limitů ploch pro tvrdou pšenici
1. Pro účely stanovení jakéhokoliv překročení limitu pro plochu osetou tvrdou pšenicí s nárokem na příplatek k podpoře na plochu obdělané půdy stanoveným v čl. 105 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003 mají příslušné úřady členských států povinnost přihlédnout k součtu ploch nárokovaných žádostmi o příplatek k dotaci na plochu obdělané půdy pro tvrdou pšenici po úpravě podle čl. 59 odst. 2) tohoto nařízení a případně sníženou podle článku 102 nařízení (ES) č. 1782/2003.
2. Odstavec 1 se použije pro účely stanovení jakéhokoliv překročení limitu pro plochu s nárokem na speciální podporu pro tvrdou pšenici stanovenou čl. 105 odst. 3) nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 61
Konečná hodnota překročení limitu ploch a koeficient krácení
1. Kde bude podle článků 59 a 60 zjištěno překročení limitu, musí dotčený členský stát nejpozději do 31. října daného roku stanovit konečnou hodnotu překročení limitu zaokrouhlenou na dvě desetinná místa.
2. Konečná hodnota překročení limitu stanovená tímto způsobem bude použita k výpočtu poměrného krácení nárokované plochy:
a)
Podpora na plochu obdělané půdy podle čl. 102 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003;
b)
Příplatek k této částce a speciální podpora pro tvrdou pšenici podle článku 105 nařízení (ES) č. 1782/2003 s použitím článku 102(1) tohoto nařízení.
Článek 62
Dělené plochy
Pro účely článku 102(5) nařízení (ES) č. 1782/2003 je členský stát povinen nejpozději do 15. září roku, pro který je požadována podpora na plochu obdělané půdy, stanovit následující body a obeznámit s nimi Komisi:
a)
celostátní základní plochu, která se bude dále dělit;
b)
kritéria vytvoření dělených ploch pro členský stát;
c)
dělené plochy (počet, název a velikost);
d)
podrobná pravidla pro koncentrační opatření v případě překročení limitu.
Článek 63
Mezní hodnota součtu dotací
Pro účely stanovení jakéhokoliv překročení mezního limitu podpor a odpovídajícího koeficientu krácení podle článku 102(2) nařízení (ES) č. 1782/2003 musí příslušné úřady členských států provést poměrné krácení nárokovaných ploch podle článku 102(1) a článku 105(2) tohoto nařízení.
ODDÍL 4
Plochy vyňaté z produkce
Článek 64
Definice
Pro účely článku 107(1) nařízení (ES) č. 1782/2003 znamená výraz „plocha vyňatá z produkce“, že se plocha způsobilá pro podporu na plochu dle článku 108 nařízení (ES) č. 1782/2003 ponechá ležet ladem.
Článek 65
Podmínky
1. Použije se článek 32 nařízení (ES) č. 795/2004.
2. Odchýlením se od článku 107(9) nařízení (ES) č. 1782/2003 a pro roky 2005 a 2006 může Malta stanovit minimální požadavky na velikost pro plochy vyňaté z produkce o velikosti méně než 0,1 ha a šířce 10 metrů.
Článek 66
Regionální členění
1. Žádosti o podporu uvedené v části II nařízení (ES) č. 1782/2003 musí být rozčleněny podle regionů v souladu s regionalizačním plánem uvedeným v článku 103 zmíněného nařízení.
2. Ke každé žádosti o podporu na plochu v daném produkčním regionu musí být předloženo odpovídající prohlášení o plochách vyňatých z produkce týkající se alespoň odpovídajícího počtu hektarů ve stejném produkčním regionu.
3. Členský stát může umožnit odchýlení se od odstavce 2 v souladu s objektivními kritérii.
4. Odchýlením se od odstavce 2 může být plocha povinně vyňatá z produkce odpovídající předložené žádosti o podporu na plochu soustředěna zcela nebo zčásti:
a)
ve Španělsku, v regionu „secano“ v případě zemědělských podniků nacházejících se v produkčních regionech „secano“ a „regadío“;
b)
v jiném produkčním regionu za předpokladu, že se budou plochy, které mají být vyňaty z produkce, nacházet v produkčních regionech sousedících s regiony, ve kterých se nachází obdělávána půda.
5. Použijí-li se odstavce 3 a 4, musí být plocha, která má být vyňata z produkce, přizpůsobena tak, aby zohledňovala rozdíl mezi výnosy použitými pro výpočet platby týkající se plochy vyňaté z produkce v předmětných regionech. Avšak použití tohoto odstavce nebude mít za následek menší počet hektarů vyňatých z produkce, než jaký je stanoven jako povinný.
Článek 67
Úroda luštěnin
1. Pro účely uplatnění druhé odrážky článku 107(3) nařízení (ES) č. 1782/2003 znamená „úroda luštěnin“ plochy oseté jedním nebo více druhy krmných luštěnin uvedených v příloze VII k tomuto nařízení. Výsev ve směsi s obilovinami a/nebo travinami je možný s výhradou následujících podmínek:
a)
plocha je oseta hlavně krmnými luštěninami;
b)
jejich sklizeň nelze provést odděleně.
V případě, že zvláštní regionální ekologické standardy vydané členskými státy pro organické plodiny stanoví maximální hranici pro plochu osetou krmnými luštěninami, bude podmínka týkající se ploch osetých především krmnými luštěninami stanovená v bodu (a) splněna, pokud bude dosaženo alespoň 85 % limitu stanoveného členskými státy.
2. Plochy, na kterých se luštěniny dle ustanovení odstavce 1 stanou mezi 15. lednem a 31. srpnem způsobilými dle schématu podpory upraveného v nařízení Rady (ES) č. 1786/2003 (33), nejsou způsobilé pro podporu na plochu.
Článek 68
Podpora na plochu dobrovolně vyňatou z produkce
Pro účely článku 107(6) nařízení (ES) č. 1782/2003 umožní členské státy zemědělcům v případě uplatnění článku 66 uvedeného nařízení vyjmout z produkce až min. 10 % plochy, pro kterou je podávána žádost o podporu na plochu pro zemědělské plodiny a která není používána, aby vzniklo právo na úhradu nároků plynoucích z vyjmutí z produkce. Členský stát může stanovit vyšší procento s ohledem na specifické situace a v případě, že zajistí dostatečné využití zemědělské půdy.
Základní částka za dobrovolné vyjmutí z produkce činí 63,00 EUR/t počínaje hospodářským rokem 2005/2006. Jsou-li pro zavlažovanou a nezavlažovanou půdu stanoveny různé výnosy, použijí se platby za vyjmutí z produkce pro nezavlažovanou půdu.
Členské státy přijmou vhodná opatření pro specifický stav ploch dobrovolně vyňatých z produkce, aby zajistily, že budou tyto plochy udržovány v dobrém zemědělském a ekologickém stavu a že bude zajištěna ochrana životního prostředí.
ODDÍL 5
Sdělení
Článek 69
Sdělení
1. Členské státy zašlou Komisi informace uvedené v příloze IX ve standardizovaném formátu popsaném v této příloze, a to rozčleněné podle produkčních regionů, základních ploch a zemí, v souladu s časovým plánem uvedeným v článku 3.
2. Bude-li zjištěno, že plochy uvedené v článcích 59 a 60 byly překročeny, příslušný členský stát ihned, nejpozději do 15. listopadu příslušného roku, stanoví konečnou hodnotu možného překročení a o této hodnotě informuje Komisi nejpozději do 1. prosince příslušného roku. Údaje použité k výpočtu hodnoty, o kterou je základní plocha překročena, budou předány prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze VI.
3. Bude-li tato hodnota překročení rozložena dle článků 102(5) a 105(2) nařízení (ES) č. 1782/2003, příslušný členský stát o tomto rozložení informuje Komisi nejpozději do 15. listopadu.
4. V případě, že se použije článek 63, příslušný členský stát informuje Komisi o konečném koeficientu snížení nejpozději do 1. prosince příslušného roku.
KAPITOLA 12
PRÉMIE NA OVCE A KOZY
ODDÍL 1
Přímé platby
Článek 70
Žádosti a retenční období
1. Mimo požadavky integrovaného správního a kontrolního systému stanovené v kapitole 4 části II nařízení (ES) č. 1782/2003 („integrovaný systém“), označí zemědělci ve své žádosti o prémie na ovce a kozy a doplňkové prémie, zda budou ovčí mléko nebo mléčné výrobky z ovčího mléka dodávat na trh během roku, pro který o prémii žádají.
2. Žádosti o prémii pro zemědělce chovající ovce a/nebo kozy musí být předloženy kompetentnímu orgánu během specifické lhůty stanovené příslušným členským státem, která začne běžet nejdříve 1. listopadu před začátkem roku, pro který jsou žádosti předkládány, a skončí nejpozději 30. dubna následujícího po začátku roku, pro který jsou žádosti předkládány.
Avšak Spojené království může stanovit pro Severní Irsko jinou lhůtu než je stanovena pro Velkou Británii.
3. Lhůta uvedená v článku 115(1) nařízení (ES) č. 1782/2003, během které se zemědělec zavazuje chovat ve svém zemědělském podniku počet ovcí a/nebo koz, na které žádá prémii („retenční období“), činí 100 dnů od prvního dne následujícího po posledním dnu lhůty pro předložení žádostí uvedené v odstavci 2.
Článek 71
Plochy způsobilé pro prémii na kozy
Kritéria uvedená v článku 113(2) nařízení (ES) č. 1782/2003 jsou splněna v oblastech uvedených v příloze X.
Avšak členské státy budou pravidelně ověřovat, zda jsou tato kritéria nadále plněna ve všech oblastech uvedených v příloze X, které spadají do jejich příslušných území. Po tomto zhodnocení informují členské státy Komisi o všech nezbytných změnách přílohy X do 31. července roku předcházejícího roku, pro který bude změna platná. Toto oznámení musí uvádět zejména zóny nebo části zón uvedené v příloze X, které již nesplňují kritéria uvedená v článku 113(2) nařízení (ES) č. 1782/2003, a rovněž případné zóny, které tato kritéria splňují, avšak ještě nejsou v příloze X uvedeny. Pro tyto potenciální nové zóny předají členské státy Komisi podrobné odůvodnění svého návrhu.
Článek 72
Žádost o doplňkovou prémii a prémii na kozy
1. Chce-li zemědělec, z jehož zemědělského podniku se min. 50 %, avšak méně než 100 % plochy užívané pro zemědělskou činnost nachází v oblastech uvedených v článku 114(1) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo v oblastech uvedených v příloze X tohoto nařízení, získat doplňkovou prémii nebo prémii na kozy, musí předložit jedno nebo více prohlášení s označením polohy jeho pozemků, a to v souladu s odstavci 2 a 3 tohoto článku:
2. Zemědělec, který musí každý rok předkládat prohlášení o celkové využité zemědělské půdě svého zemědělského podniku z důvodu žádosti o podporu dle ustanovení v článku 22(1) nařízení (ES) č. 1782/2003, musí v tomto prohlášení uvést pozemky využité pro zemědělskou činnost, které se nachází v oblastech uvedených v článku 114(1) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo případně v oblastech uvedených v příloze X k tomuto nařízení;
Zemědělec, který nemusí předkládat prohlášení uvedené v prvním odstavci, musí každý rok předložit zvláštní prohlášení s případným využitím systému pro identifikaci zemědělských pozemků stanoveného v integrovaném systému.
Toto zvláštní prohlášení musí uvádět polohu všech pozemků, které zemědělec vlastní, má pronajaté nebo využívá na základě jakýchkoli ujednání, s označením jejich rozlohy a údaji o pozemcích využívaných pro zemědělskou činnost, které se nachází v oblastech uvedených v článku 114(1) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo případně v oblastech uvedených v příloze X tohoto nařízení. Členské státy mohou stanovit, aby bylo zvláštní prohlášení obsaženo v žádosti o prémii na ovce a/nebo kozy. Členské státy mohou rovněž požadovat, aby bylo zvláštní prohlášení provedeno prostřednictvím formuláře „žádosti o jednotnou platbu“.
3. Pověřený vnitrostátní orgán může požadovat předložení vlastnického listu, nájemní smlouvy nebo písemné dohody mezi zemědělci a případně osvědčení místního nebo regionálního orgánu, který dal pozemek využívaný k zemědělské činnosti příslušnému zemědělci k dispozici. Toto osvědčení musí uvádět rozlohu pozemku poskytnutého zemědělci a pozemky nacházející se v oblastech uvedených v článku 114(1) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo případně v oblastech uvedených v příloze X tohoto nařízení.
Článek 73
Zemědělci provádějící sezónní přesun zvířat na jiné pastviny(transhumace)
1. Žádosti o prémie předložené zemědělci, jejichž zemědělské podniky sídlí v jedné ze zeměpisných oblastí uvedených v článku 114(2)(b) nařízení (ES) č. 1782/2003 a kteří chtějí získat doplňkovou prémii, musí uvést:
a)
místo nebo místa, kde bude v aktuálním roce provedena transhumace;
b)
lhůtu minimálně 90 dnů uvedenou v článku 114(2)(a) nařízení (ES) č. 1782/2003 a stanovenou pro aktuální rok.
2. K žádostem o prémie předloženým zemědělci dle odstavce 1 musí být přiloženy dokumenty osvědčující, že transhumace byla během předchozích dvou let skutečně prováděna, vyjma případů vyšší moci nebo vlivu náležitě odůvodněných přírodních okolností ovlivňujících život stáda, a zejména osvědčení místního nebo regionálního orgánu v místě transhumace potvrzujícím, že se transhumace během minimálně 90 po sobě jdoucích dnů opravdu uskutečnila.
Při provádění administrativních kontrol žádostí musí členské státy zajistit, aby se místo transhumace specifikované v žádosti o prémii skutečně nacházelo v oblasti uvedené v článku 114(1) nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 74
Způsobilost
1. Prémie budou zemědělcům vypláceny na základě počtu ovcí a/nebo koz chovaných v jejich zemědělských podnicích během retenčního období uvedeného v článku 70(3).
2. Za způsobilá zvířata se považují zvířata splňující podmínky stanovené v definicích uvedených v článku 112 nařízení (ES) č. 1782/2003 v poslední den retenčního období.
Článek 75
Seznam zemědělců dodávajících na trh ovčí mléko nebo výrobky z ovčího mléka
Pro každý rok vytvoří členské státy nejpozději do třicátého dne retenčního období seznam zemědělců dodávajících na trh ovčí mléko nebo výrobky z ovčího mléka na základě prohlášení zemědělců uvedených v článku 70(1).
Při vytváření seznamu musí členské státy zohlednit výsledky kontrol a všechny ostatní zdroje informací dostupné pověřenému orgánu, zejména informace získané od zpracovatelů nebo distributorů, které se týkají dodávání ovčího mléka nebo výrobků z ovčího mléka zemědělci na trh.
Článek 76
Oznámení
1. Členské státy musí informovat Komisi:
a)
nejpozději do 31. července každého roku o informacích týkajících se žádostí o prémie předložených pro aktuální rok, a to s využitím vzorového formuláře uvedeného v příloze XI;
b)
nejpozději do 31. července každého roku o počtu a výši prémií vyplacených v předchozím roce po případném uplatnění snížení podpory dle ustanovení článku 120 nařízení (ES) č. 1782/2003, a to s využitím vzorového formuláře uvedeného v příloze XII k tomuto nařízení;
c)
nejpozději do 31. října každého roku o všech změnách v seznamu zemědělských oblastí, ve kterých se provádí transhumace dle článku 114(2) nařízení (ES) č. 1782/2003 a článku 73 tohoto nařízení.
Informace požadované dle prvního pododstavce musí být na žádost poskytnuty vnitrostátním orgánům odpovědným za vytvoření úřední statistiky v sektoru skopového a kozího masa.
2. Pokud se informace požadované dle odstavce 1 změní, zejména v důsledku kontrol, oprav nebo zpřesnění předchozích údajů, musí být Komise o této aktualizaci informována do jednoho měsíce od výskytu změny.
ODDÍL 2
Limity, rezervy a převody
Článek 77
Práva získaná zdarma
Kromě výjimečných případů, kdy zemědělec obdrží práva na příplatek zdarma z národní rezervy, nebude oprávněn svá práva převést nebo je dočasně pronajmout po tři roky od doby, kdy práva získal.
Článek 78
Použití práv
1. Zemědělec mající práva, je může využít tím, že je uplatní sám a/nebo je pronajme jinému zemědělci.
2. Pokud zemědělec během každého roku neuplatní minimální procentní podíl svých práv podle odstavce 4, neuplatněná část se převede do národní rezervy vyjma následujících případů:
a)
V případě zemědělce majícího maximálně 20 práv na příplatky, pokud tento zemědělec neuplatní během každého ze dvou po sobě jdoucích roků minimální procentní podíl, převede se do národní rezervy pouze část neuplatněná během posledního kalendářního roku;
b)
v případě zemědělce účastnícího se extenzifikačního programu, uznaného Komisí;
c)
v případě zemědělce účastnícího se programu předčasného odchodu do důchodu uznaného Komisí, ve kterém převod a/nebo dočasné pronajmutí není povinné;
d)
za výjimečných a řádně odůvodněných okolností.
3. Dočasné pronajmutí se bude vždy vztahovat pouze na celé roky a je třeba, aby se přitom jednalo aspoň o minimální počet zvířat stanovených v článku 79(1). Na konci každého období pronájmu, které nesmí přesáhnout tři po sobě jdoucí roky, kromě případu, kdy se jedná o převod práv, zemědělec znovu svá práva pro sebe získá aspoň na další dva po sobě jdoucí roky. Pokud zemědělec během každého z těchto dvou roků neuplatní aspoň minimální procentní podíl svých práv stanovených v odstavci 4, potom kromě výjimečných a řádně zdůvodněných případů členský stát stáhne a ročně vrátí do národní rezervy tu část práv, kterou zemědělec neuplatnil.
V případě zemědělců účastnících se programů předčasného odchodu do důchodu uznaných Komisí mohou členské státy umožnit, aby se celková doba trvání dočasného pronajmutí na základě těchto programů prodloužila.
Zemědělci, kteří se zavázali účastnit se extenzifikačního programu v souladu s opatřením uvedeným v článku 2(1)(c) nařízení rady (EHS) č. 2078/92 (34) nebo extenzifikačního programu v souladu s články 22 a 23 nařízení (ES) č. 1257/1999 nebudou po dobu takovéto účasti oprávněni svá práva dočasně pronajímat a/nebo převádět. Toto ustanovení se však nebude uplatňovat v případech, kdy program povoluje převod a/nebo dočasný pronájem práv zemědělcům, jejichž účast na opatřeních jiných, než o kterých se hovoří v tomto pododstavci, vyžaduje získání práv.
4. Minimální procentní podíl uplatnění práv na prémii je 70 %.
Členské státy však tento procentní podíl mohou zvýšit až na 100 %. O tom, jaký procentní podíl zamýšlejí použít, musejí Komisi předem informovat.
Článek 79
Postoupení práv a dočasné pronajmutí
1. Členské státy mohou na základě svých výrobních struktur stanovit minimální počet práv na prémie, které mohou být předmětem dílčího převodu, který nezahrnuje převod držení. Toto minimum nesmí přesáhnout 10 práv na prémie.
2. Převody práv na prémie a dočasná pronajmutí těchto práv se stanou platnými teprve poté, co o nich zemědělec práva nabývající a zemědělec práva převádějící a/nebo dočasně pronajímající zpraví pověřené úřady členského státu.
Takovéto oznámení se musí provést do určitého nejzazšího termínu stanoveného členským státem, který nesmí být pozdější než datum, kdy v daném členském státu končí období podávání žádosti o prémie, kromě případů, kdy se převod děje prostřednictvím dědictví. V takovýchto případech musí být zemědělec, který práva nabývá, schopen předložit příslušné doklady prokazující, že je dědicem zesnulého zemědělce.
3. V případě převodu bez převodu držení nesmí být v žádném případě počet práv převedených bez náhrady do národní rezervy menší než jedno.
Článek 80
Změna individuálního stropu
V případě převodů nebo dočasných pronajmutí práv na prémie musejí členské státy stanovit nový strop a nejpozději do 60 dní od posledního dne období, během kterého výrobce předložil svou žádost, informovat zainteresované zemědělce o počtu práv na prémie, na která mají nárok.
První odstavec se nebude vztahovat na případ, kdy se převod děje prostřednictvím dědictví uvedeného v článku 79(2).
Článek 81
Zemědělci nevlastnící půdu, kterou obhospodařují
Na zemědělce obhospodařující pouze půdu ve vlastnictví veřejném nebo družstevním, kteří se rozhodnou, že už tuto půdu nebudou používat pro pastvu a že všechna svá práva převedou na jiného zemědělce, se bude pohlížet stejně jako na zemědělce, kteří držení své půdy prodávají nebo převádějí. Ve všech ostatních případech se na takovéto zemědělce bude pohlížet jako na zemědělce, kteří převádějí pouze svá práva na prémie.
Článek 82
Převod přes národní rezervu
V případech, kdy členské státy stanoví, že převod práv se má dít prostřednictvím národní rezervy, budou aplikovat národní ustanovení analogické ustanovením v této kapitole. Navíc v těchto případech:
a)
mohou členské státy umožnit, aby se dočasný pronájem uskutečnil prostřednictvím národní rezervy;
b)
v případě, že se převod práv či dočasný pronájem uskuteční podle bodu (a), stane se přesun do národní rezervy účinným až poté, co kompetentní úřady členského státu budou zemědělce převádějícího a/nebo pronajímajícího práva informovat a přesuny z rezervy na jiného zemědělce se stanou účinnými, až tohoto zemědělce budou úřady informovat.
Navíc národní ustanovení zmiňovaná v prvním odstavci zajistí, že ta část práv, která není pokrytá druhým pododstavcem článku 117(2) Nařízení (ES) č. 1782/2003, musí být vyrovnána platbou od členského státu odpovídající platbě, která by byla vyplacena následkem přímého přesunu mezi zemědělci, přičemž je zejména třeba vzít v úvahu výrobní trend v příslušném členském státě. Tato platba se bude rovnat platbě, účtované zemědělci, který obdrží ekvivalentní práva z národní rezervy.
Článek 83
Výpočet individuálních limitů
Při počátečních výpočtech a v následných upřesněních jednotlivých limitů pro práva na prémie se budou používat pouze celá čísla.
Za tímto účelem se v případech, kdy aritmetický výsledek výpočtů nebude celým číslem, použije nejbližší celé číslo. V případech, kdy výsledek výpočtů padne přesně do poloviny mezi dvě celá čísla, se pak použije vyšší celé číslo.
Článek 84
Uvědomění
1. Nejpozději do 1. března 2005 členské státy Komisi musejí uvědomit o části převedených práv na příplatky, které budou odevzdány národní rezervě v souladu s článkem 117(2) nařízení (ES) č. 1782/2003 a o případných opatřeních provedených podle článku 117(3) tohoto nařízení a před 1. lednem každého roku o jakýchkoliv jejich změnách.
2. Za použití tabulky uvedené v přílohách XIII a XIV členské státy komisi každý rok nejpozději 30. dubna uvědomí:
a)
o počtu práv na příplatek vrácených bez náhradní platby do národní rezervy po převodech práv bez převodu držení během předchozího roku;
b)
o počtu neuplatněných práv na příplatek zmiňovaných v článku 118(2) nařízení (ES) č. 1782/2003 převedených do národní rezervy během předchozího roku;
c)
o počtu práv udělených podle článku 118(3) nařízení (ES) č. 1782/2003 během předchozího roku;
d)
o počtu práv na příplatek udělených zemědělcům v nevýhodnějších oblastech z národní rezervy během předchozího roku;
e)
o datech týkajících se období a nejzazších termínů pro převody práv a pro žádosti o příplatky.
ODDÍL 3
Další platby
Článek 85
Další platby
Ty členské státy, které aplikují článek 71 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 musejí Komisi informovat o svých národních ustanoveních týkajících se poskytování dodatečných plateb stanovených článkem 119 tohoto nařízení. V případech, kdy to má smysl, budou tyto informace zejména obsahovat:
a)
objemy plateb spojených s počtem kusů stáda:
i)
informativní částky na hlavu a podmínky udělení;
ii)
informativní předpoklad celkových výdajů a počtu zvířat, jichž se to týká;
iii)
specifické požadavky skladování;
iv)
další informace o aplikačních pravidlech;
b)
ohledně plateb z pozemky tam, kde je to nutné:
i)
výpočet regionálních bázových oblastí;
ii)
informativní částky na hektar;
iii)
informativní předpoklad celkových výdajů a počtu daných hektarů;
iv)
další informace o aplikačních pravidlech;
c)
podrobnosti o dalších vytvořených programech pro uskutečnění dodatečných plateb.
Do jednoho měsíce od provedení jakékoliv změny ve svých národních ustanoveních členské státy Komisi o těchto změnách musejí uvědomit.
ODDÍL 4
Obecná ustanovení
Článek 86
Převod do národní měny
Účinným datem pro aplikaci směnného kurzu na částky příplatků plateb zmiňovaných v článcích 113, 114 a 119 nařízení (ES) č. 1782/2003 bude začátek kalendářního roku, pro který je příplatek či platba poskytována.
Směnný kurz, který se použije, se spočítá jako průměr směnných kurzů platných v měsíci prosinci předcházejícím účinné datum počítaný poměrným dílem. Bude stanoven Komisí během měsíce následujícího po účinném datu.
KAPITOLA 13
PLATBY PRO HOVĚZÍ A TELECÍ
ODDÍL 1
Speciální příplatek
(Článek 123 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 87
Žádosti
1. Kromě požadavků obsažených v integrovaném systému bude každá žádost o přímé platby uváděná v článku 22 nařízení (ES) č. 1782/2003 také obsahovat:
a)
podrobný rozpis počtu zvířat podle věkových skupin;
b)
odvolání na pasy nebo správní dokumenty doprovázející zvířata, která jsou předmětem žádosti.
2. Žádosti lze podávat pouze na zvířata, která k počátečnímu dni zadržovacího období uvedeného v článku 90:
a)
v případě býků jsou aspoň sedm měsíců stará;
b)
v případě mladých volů:
i)
nejsou mladší sedmi měsíců ani nejsou starší 19 měsíců v případě první věkové skupiny;
ii)
v případě druhé věkové skupiny jsou aspoň 20 měsíců stará.
Článek 88
Poskytnutí příplatku
Zvířata, která nemají nárok na speciální příplatek buďto kvůli aplikaci proporcionální redukce popsané v článku 123(4) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo aplikaci hustoty stáda popsané v článku 131 tohoto nařízení, dále nesmějí být předmětem žádosti pro tutéž věkovou skupinu a bude se na ně pohlížet jako kdyby byla předmětem vyplacení příplatku.
Článek 89
Pasy a administrativní doklady
1. Pokud pas ve smyslu podmínek stanovených v článku 6 nařízení (ES) č. 1760/2000 není vydáván, musí být nahrazen národním administrativním dokladem v souladu s čl. 123 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003.
2. Příslušné orgány členského státu zajistí, aby pasy nebo administrativní doklady zajistily poskytnutí pouze jedné prémie na zvíře a věkovou třídu. V tomto ohledu jsou si členské státy povinny navzájem poskytovat nezbytnou součinnost.
3. Členské státy mohou stanovit, že národní administrativní doklad, na který odkazuje odst. 1, bude mít formu:
a)
doprovodného dokumentu pro každé jednotlivé zvíře;
b)
souhrnného seznamu vedeného zemědělcem, který bude obsahovat veškeré potřebné informace požadované pro administrativní doklad, za předpokladu, že příslušná zvířata zůstanou od data, kdy byla podána první žádost, u stejného zemědělce až do okamžiku, kdy jsou umístěna na trh za účelem porážky;
c)
souhrnného seznamu vedeného centrálními orgány, který bude obsahovat veškeré požadované informace potřebné pro administrativní doklad, za předpokladu, že členský stát nebo region členského státu, jenž využije této možnosti, bude u všech zvířat uvedených v žádosti provádět prohlídky na místě, bude sledovat pohyb těchto zvířat a provede jasné označení každého prohlédnutého zvířete, a to za součinnosti zemědělců;
d)
souhrnného seznamu vedeného centrálními orgány, který bude obsahovat veškeré potřebné informace požadované pro administrativní doklad, za předpokladu, že členský stát přijme potřebná opatření, aby zajistil, že nebude prémie poskytnuta dvakrát ve stejné věkové třídě, a na požádání poskytne neprodleně informaci o tom, zda byl danému zvířeti prémiový statut přiznán.
4. Členské státy, které se rozhodnou využít jedné nebo více možností uvedených v odst. 3, to včas oznámí Komisi a předloží jí příslušné prováděcí předpisy.
Pro účely bodu (c) odst. 3 se jak Velká Británie tak Severní Irsko považují za regiony členského státu.
Článek 90
Retenční doba
Retenční doba uvedená v čl. 123 odst. 3) písm. a) nařízení (ES) č. 1782/2003 činí dva měsíce a začíná běžet dnem následujícím po datu podání žádosti.
Členské státy však mohou určit, že zemědělec je oprávněn stanovit jiný termín zahájení, který ale nesmí být pozdější než dva měsíce ode dne podání žádosti.
Článek 91
Regionální strop
1. Pokud je výsledkem uplatnění snížené sazby uvedené v čl. 123 odst. 4) nařízení (ES) č. 1782/2003 počet oprávněných zvířat menší než celé číslo, bude za desetinnou část poskytnuta odpovídající poměrná částka jednotkového množství prémie. Pro tyto účely se bere v úvahu pouze první desetinné místo.
2. Pokud se členské státy rozhodnou zavést různé regiony ve smyslu čl. 122 písm. a) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo upravit stávající regiony na svém území, oznámí toto své rozhodnutí Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku a zároveň předloží definici regionu a množstevního stropu. Veškeré další úpravy budou oznamovány Komisi vždy nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
Článek 92
Omezení počtu zvířat v chovu
1. Pokud se členské státy rozhodnou upravit limit 90 hlav skotu na chov a věkovou třídu, jak je uvedeno v čl. 123 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003, nebo se od něj odchýlit, oznámí toto rozhodnutí Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
Pokud navíc členské státy stanoví nejmenší počet zvířat v chovu, na který se bude vztahovat snížená sazba, oznámí to Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
2. Veškeré následné úpravy v aplikaci odst. 1 budou oznámeny Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
Článek 93
Poskytnutí prémie při porážce
1. Členské státy mohou poskytnout speciální prémii při porážce takto:
a)
u býků po dovršení stanoveného věku;
b)
u volů po dosažení první nebo druhé věkové třídy nebo kombinací poskytnutí prémií na obě dvě věkové třídy.
2. Členské státy, které se rozhodnou poskytnout speciální prémii při porážce v souladu s odst. 1, také zajistí, aby tato prémie byla poskytnuta i při expedici zvířat do jiného členského státu nebo vývozu do nečlenského státu.
3. Pokud se členské státy rozhodnout poskytnout zvláštní prémii při porážce v souladu s odst. 1 tohoto článku, bude se s nezbytnými úpravami na poskytování prémie vztahovat tento oddíl, čl. 120 a čl. 121 odst. 1) a 2).
4. Kromě informací uvedených v čl. 121 odst. 1) budou žádosti o podporu uvádět, zda se jedná o býka či vola, a bude k nim přiložen dokument obsahující údaje požadované pro účely čl. 89 odst. 2). Doprovodným dokumentem bude dle volby členského státu jeden z následujících dokladů:
a)
pas nebo kopie pasu, pokud používaný typ čítá několik kopií;
b)
kopie pasu, pokud je používaný typ pasu vydáván pouze v jediném vyhotovení, které musí být navráceno příslušnému orgánu pro účely čl. 6 nařízení (ES) č. 1760/2000; v takovém případě přijme členský stát opatření, kterými zajistí, aby se informace obsažené v kopii shodovaly s originálním dokumentem;
c)
národní administrativní doklad, pokud není pas vydáván, za podmínek stanovených čl. 6 nařízení (ES) č. 1760/2000.
Členské státy mohou použití národního administrativního dokladu pozastavit. V takovém případě přijmou potřebná opatření, kterými zajistí, aby nebyla prémie na zvířata, které jsou předmětem obchodu v rámci Společenství, poskytována pro stejnou věkovou třídu dvakrát.
Pokud jsou v počítačových databázích uvedených v čl. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1760/2000 obsaženy ke spokojenosti členského státu potřebné informace, které zajistí, aby byla na každé zvíře a každou věkovou třídu poskytnuta pouze jedna prémie, dokument uvedený v prvním odstavci tohoto bodu k žádosti o podporu přiložen být nemusí.
Odchylně od prvního bodu tohoto odstavce, pokud členské státy uplatňují možnost uvedenou v prvním bodě čl. 121 odst. 2), přijmou potřebné opatření, které zajistí, aby mohl zemědělec určit zvířata, pro která požaduje zvláštní prémii.
5. U býků bude doklad o porážce uvádět hmotnost jatečně opracovaného těla.
6. Pokud je zvíře expedováno, je nutné vystavit doklad o expedici ve formě prohlášení vydaného odesilatelem zboží, které bude uvádět členský stát, do kterého je zvíře vyváženo.
V takovém případě budou žádosti o podporu obsahovat:
a)
název a adresu odesilatele (nebo ekvivalentní kód);
b)
identifikační číslo zvířete;
c)
prohlášení, že zvíře není mladší devíti měsíců.
Žádosti o podporu budou předloženy předtím, než zvíře opustí území příslušného členského státu, a doklad o expedici bude předložen ve lhůtě tří měsíců od data, kdy zvíře opustilo území příslušného členského státu.
Článek 94
Informace o systému podpory
1. Odchylně od čl. 90 bude prémie vyplacena zemědělcům, kteří měli zvířata v držení po minimální retenční dobu dvou měsíců, která končí méně než jeden měsíc před datem porážky nebo dodání nebo končí méně než dva měsíce před datem vývozu.
U volů podléhá výplata prémie následujícím pravidlům:
a)
prémie u první věkové třídy bude vyplacena pouze v případě, že měl zemědělec zvíře v držení nejméně dva měsíce mezi okamžikem, kdy zvíře dosáhlo sedmi měsíců věku, a okamžikem, kdy dosáhlo 22 měsíců věku;
b)
prémie u druhé věkové třídy může být vyplacena pouze v případě, že zemědělec měl v držení zvíře, které dosáhlo 20 měsíců věku, alespoň po dobu dvou měsíců;
c)
prémie u těchto dvou věkových tříd mohou být vyplaceny společně pouze v případě, že měl zemědělec zvíře v držení alespoň čtyři po sobě jdoucí měsíce při současném dodržení věkových požadavků stanovených v bodech a) a b);
d)
prémie pouze u druhé věkové třídy může být vyplacena v případě, že bylo zvíře vyvezeno z jiného členského státu poté, co dosáhlo 19 měsíců věku.
2. V kontextu výpočtu hustoty stáda, jak je uvedeno v čl. 131 nařízení (ES) č. 1782/2003, bude každé zvíře, na které se vztahuje kombinovaná aplikace obou dvou věkových tříd, vzato v úvahu dvakrát.
3. Hmotnost jatečně opracovaného těla se zjišťuje na základě jatečně opracovaného těla ve smyslu čl. 2 nařízení Rady (EHS) č. 1208/81 (35).
Pokud se bude vzhled jatečně opracovaného těla od uvedené definice lišit, platí korekční faktory stanovené v příloze k nařízení Komise (EHS) č. 563/82 (36).
Pokud se porážka uskuteční v jatečním zařízení, na které se nevztahuje jakostní stupnice pro jatečně opracovaná těla dospělých hovězích zvířat, mohou členské státy povolit, aby byla hmotnost určena na základě živé váhy poraženého zvířete. V těchto případech bude platit, že se hmotnost jatečně opracovaného těla rovná nebo je větší než 185 kilogramů, pokud byla živá váha jatečního zvířete rovna nebo větší než 340 kg.
Článek 95
Oznamování
Členské státy oznámí Komisi před začátkem příslušného kalendářního roku své rozhodnutí nebo případné úpravy rozhodnutí, které se týká uplatnění čl. 93 a souvisejících postupů.
ODDÍL 2
Prémie na porážku mimo sezónu
(Čl. 124 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 96
Uplatnění prémie
Komise nejpozději do 1. září každého kalendářního roku rozhodne, ve kterých členských státech může být v dalším kalendářním roce poskytována prémie na porážku mimo sezónu.
Členské státy oznámí Komisi nejpozději do 1. ledna kalendářního roku, ve kterém byla prémie poskytnuta, zda se rozhodly čl. 124 odst. 3) nařízení (ES) č. 1782/2003 uplatňovat.
Článek 97
Nárok na prémii
1. Prémie na porážku mimo sezónu může být poskytnuta pouze u volů, kteří již obdrželi speciální prémii nebo u kterých se má zato, že obdrželi speciální prémii v souladu s čl. 88 v členském státě, který prémii na porážku mimo sezónu uplatňuje, a kteří jsou poráženi v členském státě, jenž prémii na porážku mimo sezónu uplatňuje.
2. Prémii na porážku mimo sezónu lze poskytnout pouze zemědělci, který měl zvíře před porážkou naposledy v držení.
Článek 98
Žádosti
1. Zemědělec předloží žádost příslušnému orgánu členského státu, ve kterém se majetek nachází.
2. Žádosti budou vyhotoveny v souladu s čl. 93 odst. 4) a čl. 121, které budou aplikovány s nezbytnými úpravami.
Členské státy přijmou opatření, kterými bude ověřeno, že byla poskytnuta speciální prémie, a budou provádět pravidelné, neohlášené kontroly správnosti certifikátů uvedených v čl. 121.
ODDÍL 3
Prémie na krávy bez tržní produkce mléka
(Čl. 125 až 129 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 99
Masná plemena krav
Pro účely čl. 122 odst. d) a čl. 129 odst. 2) nařízení (ES) č. 1782/2003 se krávy, které patří k hovězím druhům uvedeným v příloze XV tohoto nařízení, nepovažují za masná plemena krav.
Článek 100
Maximální individuální referenční množství
1. Pokud se členské státy rozhodnou změnit maximální individuální referenční množství 120 000 kilogramů, které stanoví čl. 125 odst. 2) písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003, nebo se od něj odchýlit, oznámí to Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
2. Případné pozdější změny uplatnění odst. 1 budou oznámeny Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
Článek 101
Retenční doba
Šestiměsíční retenční doba stanovená v čl. 125 odst. 2) nařízení (ES) č. 1782/2003 začne běžet v den následující po datu podání žádosti.
Článek 102
Žádosti
1. Aniž by tím byly dotčeny požadavky stanovené v rámci integrovaného systému, pokud je podávána žádost o prémii dle čl. 125 odst. 2) písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003, musí žádost o přímé platby stanovené v čl. 22 nařízení (ES) č. 1782/2003 obsahovat:
a)
prohlášení uvádějící individuální referenční množství mléka, které měl producent k dispozici k 31. březnu předcházejícímu začátku 12měsíčního období uplatňování programu dodatečných dávek se začátkem v příslušném kalendářním roce; pokud není toto množství k datu podání žádosti známo, bude dodáno příslušnému orgánu při nejbližší příležitosti;
b)
závazek zemědělce, že nebude během dvanáctiměsíční doby od data podání žádosti zvyšovat své individuální referenční množství nad množstevní limit stanovený v čl. 125 odst. 2) písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003.
Bod (b) neplatí, pokud členský stát množstevní limit zrušil.
2. Žádosti se podávají po dobu šesti měsíců během kalendářního roku, kterou určí členský stát.
Členské státy mohou stanovit v rámci této celkové doby oddělené termíny pro podávání žádostí.
Článek 103
Průměrný výnos mléka
Průměrný výnos mléka se vypočítá na základě průměrných výnosů uvedených v příloze XVI. Pro tento výpočet však členské státy mohou využít vlastní uznaný doklad, který slouží jako potvrzení průměrného výnosu mléčného stáda zemědělce.
Článek 104
Dodatečná národní prémie
1. Dodatečná národní prémie na krávy bez tržní produkce mléka, jak stanoví čl.125 odst. 5) nařízení (ES) č. 1782/2003, může být poskytnuta pouze zemědělci, který ve stejném kalendářním roce obdrží prémii na krávy bez tržní produkce mléka.
Dodatečná národní prémie na krávy bez tržní produkce mléka bude poskytnuta pouze pro omezené množství zvířat oprávněných k získání této prémie a, pokud je to relevantní, po uplatnění snížené sazby uvedené v druhém pododstavci čl. 129 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003.
2. Členské státy mohou stanovit pro poskytování dodatečné národní prémie na krávy bez tržní produkce mléka další podmínky. O těchto podmínkách informují Komisi v dostatečném předstihu předtím, než vstoupí v účinnost.
3. Komise nejpozději do 1. září každého kalendářního roku rozhodne, které členské státy splňují podmínky uvedené v třetím pododstavci čl. 125 odst. 5) nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 105
Individuální strop
Členské státy určí individuální strop na zemědělce v souladu s čl. 126 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 106
Oznamování
1. Členské státy oznámí Komisi nejpozději do 1. května 2005 veškeré změny postupů využívaných k implementaci snížení individuálních stropů v souladu s čl. 126 odst. 3) nařízení (ES) č. 1782/2003.
2. Členské státy oznámí Komisi:
a)
nejpozději do 1. března 2005 veškeré změny způsobu výpočtu snížení uvedeného v druhém pododstavci čl. 127 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003;
b)
před 1. lednem každého roku případné úpravy opatření přijatých v rámci čl. 127 odst. 2) písm. a) tohoto nařízení.
3. Prostřednictvím tabulky uvedené v části 3 přílohy XVIII oznámí nejpozději do 1. března předběžně a nejpozději do 31. července s konečnou platností členské státy Komisi pro každý kalendářní rok:
a)
počet nároků na prémii, které se vrátily bez kompenzační výplaty do národní rezervy po převodu práv bez převodů majetku během předchozího kalendářního roku;
b)
počet nevyužitých nároků na prémii uvedených v čl. 109 odst. 2) převedených do národní rezervy během předchozího kalendářního roku;
c)
počet nároků udělených dle čl. 128 odst. 3) nařízení (ES) č. 1782/2003 během předchozího kalendářního roku.
Článek 107
Práva získaná bezplatně
Kromě řádně odůvodněných výjimečných případů platí, že pokud zemědělec získal nároky na prémii bezplatně z národní rezervy, není oprávněn během tří následujících kalendářních let svá práva převádět a/nebo dočasně pronajímat.
Článek 108
Uplatnění nároků
1. Zemědělec, kterému byly uděleny nároky, je může uplatnit buď přímým využitím těchto nároků pro sebe a/nebo jejich pronájmem jinému producentovi.
2. Pokud zemědělec během každého kalendářního roku nevyužil alespoň minimální podíl svých práv v souladu s odst. 4, bude nevyužitá část převedena do národní rezervy, vyjma následujících případů:
-
pokud je zemědělec držitelem nejvýše sedmi nároků na prémii a během každých dvou po sobě jdoucích kalendářních let nevyužil minimálního podílu svých práv stanoveného v souladu s odst. 4, bude část, která nebyla využita v minulém kalendářním roce, převedena do národní rezervy;
-
u zemědělce, jenž je účastníkem extenzifikačního programu uznaného Komisí;
-
u zemědělce, jenž je účastníkem programu předčasného důchodu uznaného Komisí, kdy není převod a/nebo dočasný pronájem práv povinný;
nebo
-
v dalších výjimečných a řádně odůvodněných případech.
3. Dočasný pronájem lze uskutečnit pouze na dobu celého kalendářního roku a musí se vztahovat alespoň na minimální počet zvířat stanovený v čl. 109 odst. 1). Na konci každého období dočasného pronájmu, který nesmí překročit tři po sobě jdoucí roky, získá zemědělec, pokud se nejednalo o převod práv, všechna práva zpět, a to nejméně na dobu dvou po sobě jdoucích kalendářních let. Pokud zemědělec v každém z těchto dvou let nevyužije alespoň minimální podíl svých práv, který je stanoven v souladu s odst. 4, odebere každoročně členský stát mimo výjimečných a řádně odůvodněných případů tu část práv, která zemědělec nevyužil, a vrátí ji do národní rezervy.
U zemědělců, kteří se účastní programů předčasného důchodu uznaných Komisí, mohou však členské státy celkové trvání dočasného pronájmu na základě těchto programů zvýšit.
Zemědělci, kteří se zavázali k účasti v extenzifikačním programu v souladu s opatřením uvedeným v čl. 2 odst. 1) písm. c) nařízení Rady (EHS) č. 2078/92 (37) nebo extenzifikačním programu v souladu s čl. 22 a 23 nařízení (ES) č. 1257/1999 (38), nejsou k dočasnému pronájmu a/nebo převodu svých nároků během doby této účasti oprávněni. Toto ustanovení se však nevztahuje na případy, kdy program povoluje převod a/nebo dočasný pronájem nároků zemědělcům, jejichž účasti na jiných opatřeních než opatřeních uvedených v tomto pododstavci vyžaduje získání práv.
4. Minimální podíl využití nároků na prémii činí 70 %. Členské státy však mohou tento podíl zvýšit až na 100 %.
Členské státy oznámí Komisi předem, jaký podíl budou používat a dále veškeré změny zde uvedeného podílu.
Článek 109
Převod nároků a dočasný pronájem
1. Členské státy mohou na základě svých struktur produkce stanovit minimální počet nároků na prémii, na které lze aplikovat částečný převod, který nezahrnuje převod majetku. Toto minimum může činit nejvýše pět nároků na prémii.
2. Převody nároků na prémii a dočasný pronájem těchto nároků vstoupí v účinnost teprve poté, co byly zemědělcem převádějícím a/nebo pronajímajícím tyto nároky společně se zemědělcem, který je získává, oznámeny příslušným orgánům členského státu.
Toto oznámení se musí uskutečnit ve lhůtě stanovené členským státem, nejpozději však v den, kdy zemědělec, který nároky získává, podal svou žádost, vyjma případů, kdy převod nároků vyplývá z dědictví. V takovém případě musí být zemědělec, který nároky získává, schopen doložit příslušné právní dokumenty potvrzující skutečnost, že je dědicem zesnulého zemědělce.
Článek 110
Změna individuálního stropu
U převodů nebo dočasného pronájmu nároků na prémii stanoví členské státy nový individuální strop a oznámí dotčeným zemědělcům počet práv na prémii, na které mají nárok, nejpozději do 60 dnů od poslední dne období, ve kterém zemědělec podal žádost.
První odstavec se netýká případů, kde dojde k převodu v důsledku dědictví.
Článek 111
Zemědělci, kteří nevlastní půdu, kterou obhospodařují
Zemědělci, kteří obhospodařují pouze veřejnou půdu nebo půdu v kolektivním vlastnictví, jež se rozhodli v obhospodařování této půdy nepokračovat a převést všechna svá práva na jiného zemědělce, jsou považováni za rovnocenné zemědělcům, kteří prodávají nebo převádějí svůj majetek. Ve všech ostatních případech se má zato, že tito zemědělci pouze převádějí své nároky na prémii.
Článek 112
Převod prostřednictvím národní rezervy
Pokud členský stát určí, že se převod nároků bez převodu majetku musí uskutečnit prostřednictvím národní rezervy v souladu s čl. 127 odst. 2) písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003, uplatní národní předpisy analogicky k předpisům uvedeným v čl. 109 až 111. Navíc v tomto případě:
-
členské státy mohou stanovit, že dočasný pronájem se uskuteční prostřednictvím národní rezervy;
-
při převodu nebo dočasném pronájmu nároků na prémii v případech, kdy se využívá prvního požadavku, jsou převody do rezervy účinné teprve poté, co byly příslušnými orgány členského státu oznámeny zemědělci převádějícímu a/nebo pronajímajícímu tyto nároky, a převody z rezervy na jiného zemědělce jsou účinné teprve poté, co byly těmito orgány oznámeny zemědělci, který je nabývá.
Dále musí tyto předpisy zajišťovat, aby členský stát zaplatil za část nároků, které netvoří část uvedenou v druhém pododstavci čl. 127 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003, odpovídající množství, které by vyplynulo z přímého převodu mezi zemědělci, s přihlédnutím především k trendu produkce v příslušném členském státě. Tato platba se musí rovnat platbě, která bude požadována od zemědělce nabývajícího shodná práva z národní rezervy.
Článek 113
Částečné nároky
1. Pokud jsou výsledkem výpočtů provedených dle čl. 105 až 112 hodnoty, které nejsou celými čísly, bere se v úvahu pouze první desetinné místo.
2. Pokud z aplikace ustanovení tohoto oddílu pro zemědělce nebo národní rezervu vyplynou částečné nároky na prémii, budou tyto částečné nároky sečteny.
3. Pokud je zemědělec držitelem částečného nároku, omezí se tento částečný nárok pouze na oprávnění k odpovídajícímu zlomku jednotkového množství prémie a, pokud je to relevantní, dodatečné národní prémie dle čl. 104 a extenzifikační platby dle čl. 118.
Článek 114
Speciální program pro jalovice
1. Členské státy, které mají zájem využít možnosti uvedené v čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003, to oznámí Komisi a současně předloží Komisi příslušné údaje, na základě kterých bude možno určit, zda jsou splněny podmínky stanovené v čl. 129 odst. 1 uvedeného nařízení.
Dotčené členské státy také sdělí konkrétní stropy, které případně stanovily.
Komise rozhodne, které členské státy splňují podmínky stanovené v čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Rozhodnutí platná v okamžiku vstoupení tohoto nařízení v platnost platí i nadále.
2. Členské státy splňující podmínky uvedené v čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 oznámí před 1. lednem příslušného roku Komisi veškeré úpravy konkrétních národních stropů, které stanovily.
3. Členské státy, které provádějí zvláštní program, stanoví kritéria, jimiž zajistí, aby byla prémie vyplácena zemědělcům, jejichž stádo jalovic má nahradit stádo krav. Mezi tato kritéria může patřit zejména věkový limit a/nebo plemenné požadavky. Členské státy přijatá kritéria oznámí Komisi před 1. lednem příslušného roku. Veškeré následné úpravy budou Komisi oznámeny před 1. lednem příslušného roku.
4. Pokud je výsledkem aplikace poměrného snížení uvedeného v druhém pododstavci čl. 129 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003 hodnota oprávněných zvířat menší než celé číslo, bude za tuto desetinnou část přiznán odpovídající zlomek jednotkového množství prémie a, pokud je to relevantní, dodatečné národní prémie dle čl. 104 a extenzifikační platby dle čl. 118. Pro tyto účely se uvažuje pouze první desetinné místo.
5. V členských státech, které aplikují zvláštní program, musí požadavek uvedený v čl. 125 odst. 2) nařízení (ES) č. 1782/2003 týkající se minimálního počtu zvířat, které musí mít zemědělec v držení, v plném rozsahu dodržen, buď co se týče krav bez tržní produkce mléka, pokud zemědělec podal žádost na krávy bez tržní produkce mléka, nebo co se týče jalovic, pokud zemědělec podal žádost na jalovice.
6. Ustanovení čl. 105 až 113 se na tento zvláštní program nevztahují.
Článek 115
Zaokrouhlování počtů zvířat
Pokud je výsledkem výpočtu maximálního počtu jalovic jako procentní podíl, jak je uvedeno v čl. 125 odst. 2) druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1782/2003, jiná hodnota než celé číslo, bude tato hodnota, pokud je menší než 0,5, zaokrouhlena dolů na nejbližší celé číslo, a pokud je rovna nebo větší než 0,5, bude tato hodnota zaokrouhlena nahoru.
ODDÍL 4
Společná ustanovení pro zvláštní prémie a prémie na krávy bez tržní produkce mléka
Pododdíl 1
Obecná ustanovení
Článek 116
Žádosti o zvláštní prémie a prémie na krávy bez tržní produkce mléka
1. Členské státy mohou, z administrativních důvodů, rozhodnout, že žádosti o přímé platby uvedené v článku 22 nařízení (ES) č. 1782/2003, co se týče zvláštní prémie a prémie na krávy bez tržní produkce mléka, budou podávány pro minimální počet zvířat s tím, že tento počet nepřekročí číslo tři.
2. Aniž je dotčen čl. 102 odst. 2 a čl. 118c odst. 2, členské státy mohou určit období a termíny pro předložení žádostí o prémii a počet žádostí, který mohou zemědělci předložit v jednom režimu prémií a kalendářním roce.
Článek 117
Intenzita chovu
1. Pro každého zemědělce, který, v rámci stejného kalendářního roku, předloží žádost o přímou platbu uvedenou v článku 22 nařízení (ES) č. 1782/2003 pro zvláštní prémii nebo prémii na krávy bez tržní produkce mléka, příslušné orgány stanoví počet VDJ (velkých dobytčích jednotek) odpovídající počtu zvířat, pro který je možné poskytnout zvláštní prémii nebo prémii na krávy bez tržní produkce mléka, s uvážením krmné plochy zemědělce.
2. Při stanovení intenzity chovu uvedené v článku 131 nařízení (ES) č. 1782/2003, se použije následující postup:
a)
bude zváženo individuální referenční množství pro mléko, které k dispozici v zemědělském podniku k 31. březnu před začátkem dvanáctiměsíčního období režimu pro žádosti o dodatečné platby začínajícího v příslušném kalendářním roce;
b)
počet dojnic potřebný pro vyprodukování tohoto referenčního množství pro mléko bude vypočítán podle článku 103 tohoto nařízení.
3. Při určení počtu zvířat způsobilých pro přidělení prémie:
a)
počet hektarů určený podle pravidel stanovených v integrovaném systému bude vynásoben intenzitou chovu uvedenou v článku 131 nařízení (ES) č. 1782/2003;
b)
počet VDJ odpovídající počtu dojnic potřebných pro vyprodukování referenčního množství mléka, které je zemědělci k dispozici, bude odečteno od takto získaného čísla;
c)
počet VDJ odpovídající počtu ovcí a/nebo koz, pro které byly podány žádosti o prémie, bude odečten od takto získaného čísla.
Takto získané konečné číslo bude odpovídat maximálnímu počtu VDJ, pro které bude poskytnuta zvláštní prémie a prémie na krávy bez tržní produkce mléka.
4. Členské státy informují každého dotčeného zemědělce o intenzitě chovu, která pro něho byla stanovena a o výsledném počtu VDJ, pro které může být poskytnuta prémie.
Pododdíl 2
Režim extenzifikačních prémií
(Článek 132 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 118
Účast v režimu extenzifikačních prémií
1. Pro přihlášení se k extenzifikační prémii, zemědělci uvedou v žádosti o přímou platbu uvedené v článku 22 nařízení (ES) č. 1782/2003, že si přejí zúčastnit se režimu extenzifikačních prémií.
2. Zvířata, která jsou považována za zvířata, která obdržela zvláštní prémii ve smyslu článku 88, se nebudou přihlašovat pro extenzifikační prémii.
Článek 118a
Určení intenzity chovu sčítáním
1. Pro kontrolu, že celkový počet zvířat vypočítaný podle čl. 132 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1782/2003 splňuje požadavky na intenzitu chovu stanovené v čl. 132 odst. 2 tohoto nařízení, členské státy každý rok určí alespoň pět sčítacích dnů zvířat a informují o tom Komisi.
Kromě případů, kdy členské státy rozhodnou, že sčítacím dnem může být kterýkoli den v roce, budou sčítací dny rozděleny náhodně tak, aby pokrývaly celý rok, měněny každý rok a každý sčítací den bude určen dodatečně a oznámen zemědělci nejdříve dva týdny po jeho určení.
2. Ve sčítací den budou zvířata spočítána podle jedné z následujících metod, podle výběru členského státu:
a)
Členské státy mohou požádat každého zemědělce aby potvrdil, na základě jeho registru zemědělského podniku, před určením sčítacího dne členským státem, počet VDJ nebo počet zvířat pro každou ze dvou kategorií skotu uvedených v převodní tabulce stanovené v čl. 131 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1782/2003;
b)
Členské státy mohou používat počítačové databáze uvedené v čl. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1760/2000 pro určení počtu VDJ za podmínky, že tyto databáze poskytují, ke spokojenosti dotčeného členského státu, adekvátní záruky co se týče přesnosti informací, které obsahují, pro účely režimu extenzifikačních plateb.
3. Počet VDJ použitý pro určení zda zemědělec splňuje požadavky na intenzitu chovu stanovené v čl. 132 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 bude aritmetickým průměrem počtů VDJ spočítaných ve sčítací dny plus počet VDJ odpovídající ovcím a kozám pro které byly podány žádosti o prémie pro stejný kalendářní rok.
Nicméně, kde se členské státy rozhodnou, že sčítacím dnem může být kterýkoli den v roce, mohou tyto státy rozhodnout, že čísla uvedená v odst. 2 písm. a) a b) budou vypočítána poměrně pro období po které jsou zvířata přítomna v podniku.
4. Členské státy přijmou nezbytná opatření pro používání článku 29 nařízení (ES) č. 1782/2003 v případě zemědělců, kteří, pomocí abnormálně nízkých chovných stavů během části roku, uměle vytvářejí podmínky požadované článkem 132 tohoto nařízení.
Článek 118b
Zjednodušené určení intenzity chovu
1. Odchylně od článku 118a, členské státy mohou poskytnout zemědělcům možnost zvolit si zjednodušené schéma pro výpočet intenzity chovu.
V takovém případě, zemědělec do žádosti o podporu zařadí:
a)
prohlášení, že každý den vyhověl maximální intenzitě chovu stanovené v článku 132 nařízení (ES) No 1782/2003 k datu jeho žádosti o podporu;
b)
závazek každý den vyhovět takovéto intenzitě chovu mezi datem jeho žádosti o podporu a následujícím 31. prosincem.
Tam kde si dotčený členský stát zvolil použít čl. 132 odst. 2 druhý pododstavec nařízení (ES) č. 1782/2003, zemědělec ve své žádosti uvede, kterou ze dvou maximálních intenzit chovu dodržuje. Farmář může tuto volbu změnit před oznámením kontroly na místě počtu jeho zvířat.
Zemědělec může oznámit příslušnému orgánu zrušení závazku uvedeného v bodě (b) druhého pododstavce před oznámením kontroly na místě počtu jeho zvířat. V takovém případě nebude kvalifikovaný pro extenzifikační prémii.
Prohlášení a závazky stanovené v druhém pododstavci budou podléhat opatřením kontroly a pokut stanovených podle integrovaného systému.
2. Kde si členské státy zvolí použít, nebo ukončit použití, možnosti stanovené v článku 132 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1782/2003, informují Komisi o svém rozhodnutí před 1. lednem dotčeného kalendářního roku.
Článek 118c
Zemědělci v horských oblastech
1. Členské státy, které si přejí využít možnosti stanovené v čl. 132 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003 o tomto informují Komisi a zároveň oznámí Komisi relevantní informace umožňující určení, zda jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku.
Pro účely č. 132 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003, „zemědělec v horské oblasti“ znamená jedno z následujících:
a)
zemědělce, jehož zemědělský podnik se nachází v horské oblasti;
b)
zemědělce, jehož minimálně 50 % krmné plochy se nachází v horské oblasti.
Komise rozhodne, které členské státy splňují podmínky stanovené v čl. 132 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Rozhodnutí, která budou v platnosti v dobu vstoupení v platnost tohoto nařízení se budou dále používat.
2. Aniž by byl dotčen čl. 118, odst. 1, zemědělci, kteří si přejí se kvalifikovat pro extenzifikační prémie podle odstavce 1 tohoto článku uvedou na žádosti o podporu, že žádají o extenzifikační prémii. Zemědělci budou udržovat, minimálně po dobu šesti následujících měsíců od data podání žádosti uvedené v článku 118, počet dojnic minimálně stejný jako počet dojnic pro který byla podána žádost o extenzifikační prémii. Toto retenční období začne prvním dnem po dni podání žádosti.
Žádosti budou podávány během celého období šesti měsíců v kalendářním roce, které budou určeny členským státem.
Členské státy mohou rozhodnout o oddělených obdobích pro podávání žádostí v rámci takovéhoto celého období.
Článek 118d
Maximální počet dojnic způsobilých pro prémii
Počet dojnic, pro který je zemědělci poskytnuta extenzifikační prémie nesmí překročit ani jedno z následujících čísel:
a)
počet dojnic potřebný pro vyprodukování individuální referenčního množství pro mléko, které je zemědělci k dispozici k 31. březnu před začátkem dvanáctiměsíčního období režimu pro žádosti o dodatečné platby začínajícího v dotčeném kalendářním roce; tento počet krav bude vypočítán pomocí průměrné dojivosti definované v příloze XVI;
b)
celkový počet krav v zemědělském podniku, stanovený podle článku 118a, mínus počet krav bez tržní produkce mléka odpovídající individuálnímu stropu.
Článek 119
Obecná ustanovení
1. Členské státy oznámí Komisi jakoukoli změnu v definici „pastviny“ použité pro účely čl. 132 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 1782/2003 před 1. lednem dotčeného roku.
2. Pro účely výpočtu intenzity chovu podle tohoto pododdílu budou brána v úvahu pouze první dvě desetinná místa.
3. V případě, že příslušné veterinární orgány rozhodnou, že žádné zvíře nesmí opustit výrobní jednotku kromě za účelem porážky, bude počet velkých dobytčích jednotek zaznamenaný v zemědělském podniku vynásoben koeficientem 0,8 pro účely použití tohoto pododdílu.
Takovéto opatření bude omezeno na období, plus 20 dnů, na které se vztahuje rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci, s tím, že zemědělec informoval příslušný orgán, písemně do 10 pracovních dnů od rozhodnutí, o přítomnosti dotčených zvířat a podnikl veškerá nezbytná opatření pro zabránění a/nebo omezení výskytu nákazy zvířat.
ODDÍL 5
Porážková prémie
(Článek 130 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 120
Členské státy mohou rozhodnout, že pro kvalifikování se pro porážkovou prémii za daný kalendářní rok každý zemědělec, před nebo v dobu podávání první žádosti pro takový kalendářní rok, předloží prohlášení o účasti.
Nicméně, tam kde zemědělec nečiní žádné změny v prohlášení o účasti, může členský stát přijmout, že platí předchozí prohlášení.
Článek 121
Žádosti
1. Žádosti o podporu budou obsahovat informace potřebné pro vyplacení porážkové prémie, zejména datum narození zvířete v případě zvířat narozených po 1. lednu 1998.
Žádosti o podporu budou předloženy v rámci období, která budou určena členským státem, která nesmí převyšovat šest měsíců po porážce zvířete, nebo tam kde je zvíře vyvezeno, po datu ke kterému opustilo celní území Společenství a skončí nejpozději na konci února následujícího roku kromě výjimečných případů o kterých bude rozhodnuto dotčeným členským státem, kdy jsou zvířata odesílána nebo vyvážena. Aniž by byl dotčen tento časový limit, členský stát může stanovit období a termíny pro předložení žádostí o podporu a mohou určit počet žádostí, který může každý zemědělec předložit za kalendářní rok.
Členské státy mohou povolit předkládání žádostí prostřednictvím osoby jiné než zemědělce. V takovýchto případech ponese žádost jméno a adresu zemědělce, který je zodpovědný za kvalifikaci pro porážkovou prémii.
Kromě požadavků zavedených jako součást integrovaného systému, bude každá žádost obsahovat:
a)
v případech kdy je podpora poskytnuta v době porážky, osvědčení z jatek nebo jakýkoli dokument vystavený nebo potvrzený na jatkách obsahující minimálně stejné informace, uvádějící:
i)
název a adresu jatek (nebo příslušný kód),
ii)
datum porážky a identifikační a porážkové číslo zvířete,
iii)
v případě telat, hmotnost jatečně opracovaného těla, kromě případů použití čl. 122 odst. 4;
b)
v případech, kdy je zvíře vyvezeno do třetí země:
i)
jméno a adresu vývozce (nebo příslušný kód),
ii)
identifikační číslo zvířete,
iii)
vývozní prohlášení uvádějící věk zvířete u zvířat narozených po 1. lednu 1998 a v případě telat, kromě případů použití čl. 122 odst. 4, živou hmotnost, která nesmí překročit 300 kilogramů,
iv)
důkaz, že zvíře opustilo celní prostor Společenství, prokázaný stejným způsobem jako pro vývozní náhradu.
Členské státy mohou rozhodnout, že informace obsažené v bodech (a) a (b) čtvrtého pododstavce budou předané prostřednictvím orgánu nebo orgánů schválených členským státem, které mohou používat informační technologii.
Členské státy budou provádět pravidelné, neohlášené kontroly přesnosti vydaných osvědčení nebo dokumentů a, tam kde je to vhodné, informací uvedených ve čtvrtém pododstavci.
2. Odchylně od odstavce 1, členské státy mohou rozhodnout, že informace o porážce zvířat, zadané do počítačových databází uvedených v čl. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1760/2000, odeslané příslušnému orgánu jatkami, budou považovány za žádosti o porážkovou prémii podanou za zemědělce, za podmínky, že tyto databáze nabízejí, ke spokojenosti členského státu, adekvátní záruky co se týče přesnosti informací, které obsahují, pro účely režimu porážkové prémie a, kde je to použitelné, pro výplatu zvláštní prémie při porážce a/nebo dodatečných plateb, pokud jsou vypláceny při porážce a/nebo prémie na porážku mimo sezónu.
Nicméně, členské státy mohou rozhodnout, že žádosti budou předkládány. V takovém případě mohou určit typ informací, které budou žádost provázet.
Členské státy, které si zvolí používání tohoto odstavce, informují Komisi o jakékoli následné změně před jejím provedením.
Členské státy zajistí, že informace poskytnuté platební agentuře obsahují veškeré informace potřebné pro výplatu porážkové prémie, zejména:
a)
typy a počty zvířat jak jsou uvedeny v čl. 130 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 poražených během dotčeného roku;
b)
informace týkající se plnění věkového omezení a váhy jatečně opracovaných těl zvířat uvedené v uvedeném odstavci a plnění retenčního období uvedeného v článku 123 tohoto nařízení;
c)
kde je to použitelné, informace potřebné pro výplatu zvláštní prémie v době porážky a/nebo dodatečné platby pokud je vyplácena při porážce a/nebo prémie na porážku mimo sezónu.
3. Pro zvířata, která podléhala obchodu v rámci Společenství po retenčním období uvedeném v článku 123, i pokud si členský stát, ve kterém byla provedena porážka, zvolí použití odchylky stanovené v odstavci 2 tohoto článku, vydají jatka dokument uvedený v bodě (a) tohoto článku, odstavce 1 čtvrtého pododstavce.
Nicméně, tam kde jsou jejich systémy pro přenos dat kompatibilní, mohou se dva členské státy dohodnout na používání systému popsaném v odstavci 2.
Členské státy si budou navzájem pomáhat při zajištění efektivní kontroly autentičnosti předaných dokumentů a/nebo přesnosti vyměňovaných informací. Za tímto účelem členský stát, kde je provedena platba pošle pravidelné přehledy členskému státu, kde je provedena porážka, rozdělené podle jatek, osvědčení o porážce (nebo nahrazujících informací) obdržených od druhého ze zmíněných členských států.
Článek 122
Váha a prezentace jatečně upravených těl
1. Pro účely čl. 130 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003, jatečně upravená těla telat budou prezentována po stáhnutí, vykolení a vykrvení, bez hlavy nebo kopyt, ale s játry, ledvinami a ledvinovým lojem.
2. Hmotnost, která bude brána v úvahu bude hmotnost jatečně upraveného těla po ochlazení, nebo teplá hmotnost jatečně upraveného těla stanovená jakmile je to možné po porážce, snížená o 2 %.
3. Tam kde jsou jatečně upravená těla prezentována bez jater, ledvin a/nebo ledvinového loje, bude jejich hmotnost navýšena o:
a)
3,5 kilogramů za játra;
b)
0,5 kilogramů za ledviny;
c)
3,5 kilogramů za ledvinový lůj.
4. Členské státy mohou rozhodnout, že tam kde jsou telata stará méně než šest měsíců v době porážky nebo vývozu, budou požadavky na hmotnost uvedené v čl. 130 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003 považovány za splněné.
Tam kde není možní stanovit hmotnost jatečně opracovaného těla na jatkách, budou požadavky na hmotnost uvedené v čl. 130 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003 považovány za splněné, pokud živá hmotnost nepřesahuje 300 kilogramů.
Článek 123
Příjemce prémie
1. Porážková prémie bude zaplacena zemědělci, který vlastnil zvíře po minimální retenční období dvou měsíců končící méně než jeden měsíc před porážkou nebo končící méně než dva měsíce před vývozem.
2. V případě telat poražených před dosažením stáří tří měsíců bude retenční období jeden měsíc.
Článek 124
Národní stropy
1. Národní stropy uvedené v čl. 130 odst. 1 a odst. 3 nařízení (ES) č. 1782/2003 jsou stanoveny v příloze XVII tohoto nařízení.
2. Kde použití poměrného snížení stanoveného v čl. 130 odst. 4 vede k výslednému počtu způsobilých zvířat, které je nižší než celé číslo, bude poskytnut s ohledem na desetinnou část odpovídající zlomek peněžní jednotky porážkové prémie. Pro tento účel budou brány v úvahu pouze první dvě desetinná čísla.
ČÁST 6
Dodatečné platby
(Články 133 až 136 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 125
Národní opatření
Podrobné informace o národních opatřeních uvedených v článku 137 nařízení (ES) č. 1782/2003 zahrnují následující:
1.
u plateb za počet kusů, v případě aplikovatelnosti:
a)
orientační částky za kus za každou kategorii zvířat a opatření pro udělení dotace;
b)
orientační odhad celkových výdajů za každou kategorii zvířat spolu s údaji o tom, zda-li budou tyto platby provedeny ve formě dodatečné platby k jatečnímu příplatku a údaji o počtu zvířat, na které se toto vztahuje;
c)
specifické požadavky na hustotu dobytka na plochu píce s výjimkou plateb ve formě dodatečné platby k jatečnímu příplatku;
d)
mezní počet kusů samčího skotu na statek, v případě aplikovatelnosti;
e)
další informace o pravidlech aplikace.
Do kategorie zvířat uvedených v bodech (a) a (b) spadají býci, volci, kojící krávy, dojnice, jalovice, na které může být obdržen příplatek za kojící krávy a další jalovice nebo jakákoliv skupina zvířat stanovená členským státem a zahrnutá do těchto kategorií;
2.
u plateb za rozlohu, v případě nutnosti:
a)
výpočet základních regionálních oblastí;
b)
orientační částky na hektar;
c)
orientační odhad celkových výdajů a počet hektarů, na které se tento vztahuje;
d)
další informace o pravidlech aplikace.
ČÁST 7
Obecná ustanovení
Článek 126
Platby předem
1. V souladu s čl. 28 odst. 3 pododst. b) nařízení (ES) č. 1782/2003 vyplatí na základě výsledků administrativních kontrol a kontrol prováděných místně příslušný orgán farmáři za počet zvířat splňujících podmínky zálohu ve výši 60 % speciálního příplatku, příplatku za dojící krávy a jatečního příplatku.
V případě speciálního příplatku, speciálního programu pro jalovice uvedeného v článku 114 a jatečního příplatku může být ze strany členského státu snížena výše platby předem, přičemž tato nesmí být nicméně nižší než 40 %.
Navíc se členské státy mohou na základě administrativních a na místě prováděných kontrol rozhodnout vyplatit farmářům zálohu v maximální výši 60 % z částky dodatečných plateb uvedených v článku 133 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Zálohu není možno vyplatit před 16. říjnem kalendářního roku, v souvislosti s kterým je zažádáno o poskytnutí příplatku nebo pro který je poskytnuta dodatečná platba.
2. Konečná platba příplatku nebo dodatečné platby představuje částku rovnající se rozdílu mezi zálohou a výší příplatku nebo dodatečné platby, na kterou má farmář nárok.
Článek 127
Alokační rok
1. Datum předložení žádosti představuje rozhodnou událost pro stanovení roku, do kterého jsou zařazena zvířata, na něž se vztahuje speciální příplatek, příplatek za dojící krávy, příplatek za nesezónnost a platební programy za extenzifikaci a pro určení počtu jednotek dobytka, které budou použity k výpočtu hustoty dobytka na plochu píce.
Pokud je nicméně v souladu s článkem 93 udělen speciální příplatek, bude v následujících případech za výši příplatku považována výše platná k 31. prosinci roku, ve kterém došlo k porážce nebo vývozu:
a)
jestliže bylo zvíře poraženo nebo vyvezeno nejpozději 31. prosince;
b)
jestliže byla žádost o příplatek za toto zvíře podána po tomto datu.
2. Co se týče jatečního příplatku, je za účelem stanovení výše pomoci a vypočtení proporcionálního snížení v souladu s článkem 124 za alokační rok považován rok, ve kterém došlo k porážce nebo vývozu.
Článek 128
Převod na národní měnu
Převod příplatků, plateb za extenzifikaci a dodatečných plateb na národní měnu bude proveden podle poměrným dílem vypočteného průměru směnných kurzů platných v měsíci prosinci před alokačním rokem stanoveným v souladu s článkem 127. Průměrný směnný kurz bude stanoven Komisí během následujícího měsíce.
Článek 129
Pokuty za nezákonné použití nebo držení určitých látek nebo výrobků
Dojde-li na základě nezákonného použití nebo držení látek či výrobků, které nejsou ve veterinárním sektoru povoleny příslušnými nařízeními Společenství k opakovanému porušení zákonů, rozhodnou členské státy v souladu s druhým pododstavcem čl. 140 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 a s ohledem na závažnost tohoto porušení o délce vyloučení z programů podpory.
Článek 130
Stanovení individuálního referenčního množství mléka
Až do konce 11. období uvedeného v článku 1 nařízení (ES) č. 1788/2003 se členský stát může odchylně od čl. 102 odst. 1 pododst. a),čl. 117 odst. 2 pododst. a) a čl. 118d odst. a) tohoto nařízení rozhodnout, že v případě farmářů produkujících mléko, kteří uvolňují nebo přebírají celkové nebo částečné individuální referenční množství, bude s platností od 31. března respektive 1. dubna v souladu s čl. 5 odst. j) a odst. k) nařízení (ES) č. 1788/2003 nebo podle národních ustanovení přijatých k provádění článků 16, 17 a 18 uvedeného nařízení dne 1. dubna stanoveno následující:
a)
maximální individuální referenční množství mléka opravňující k obdržení příplatku za kojící krávy a maximální počet kojících krav;
b)
přidělení dodatečných plateb za dojnice;
c)
počet dojnic za účelem poskytnutí platby za extenzifikaci v případě dojnic držených na statcích v horských oblastech;
d)
hustota dobytka na plochu píce.
Článek 130a
Stanovení retenčních období
Za poslední den retenčních období uvedených v čl. 90, čl. 94 odst. 1, čl. 101, čl. 118c odst. 2 a čl. 123 je považován den, ať již pracovní či nikoliv, který předchází dni, jenž nese stejné číslo jako datum započetí daného období.
Článek 131
Oznámení
1. V případě aplikace čl. 68 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 oznámí členské státy Komisi
a)
počet telat, v souvislosti s nimiž bylo požádáno o jateční příplatek a uvedou, zda-li došlo k porážce nebo vývozu těchto zvířat. Toto oznámení bude každoročně předloženo nejpozději do 15. září v případě informací, jež se týkají prvního pololetí stávajícího roku a nejpozději do 1. března v případě informací, jež se týkají druhého pololetí předcházejícího roku;
b)
každý rok nejpozději do 31. července údaje za předcházející kalendářní rok týkající se:
i)
počtu telat, za která byl skutečně udělen jateční příplatek, přičemž uvedou, zda-li byl tento příplatek vyplacen za porážku nebo za export a kolika farmářů se týkal;
ii)
počtu telat, za která jateční příplatek v předcházejícím kalendářním roce udělen nebyl z důvodu uplatnění maximálních národních limitů.
2. V případě aplikace čl. 68 odst. 2 pododst. a) bod i) a bod ii) nařízení (ES) č. 1782/2003 oznámí členské státy Komisi:
a)
každoročně nejpozději do 15. září v případě informací, jež se týkají prvního pololetí stávajícího roku a nejpozději do 1. března v případě informací, jež se týkají druhého pololetí předcházejícího roku:
i)
počet krav, v souvislosti s nimiž bylo požádáno o příplatek za kojící krávy, přičemž tento počet musí být rozdělen podle rozpisů uvedených v čl. 125 odst. 2 pododst. a) a pododst. b) nařízení (ES) č. 1782/2003;
ii)
počet hovězího dobytka s výjimkou telat, v souvislosti s nímž bylo požádáno o jateční příplatek a uvedou, zda-li došlo k porážce nebo vývozu těchto zvířat.
b)
každý rok nejpozději do 31. července údaje za předcházející kalendářní rok týkající se:
i)
počtu krav a jalovic, za které byl skutečně poskytnut příplatek na kojící krávy, přičemž tento počet musí být rozdělen podle rozpisů uvedených v čl. 125 odst. 2 pododst. a) a pododst. b) nařízení (ES) č. 1782/2003; každý rozpis bude zároveň obsahovat počet farmářů, kterým byl příplatek poskytnut;
ii)
kde je to na místě, údaje týkající se počtu zvířat, za která příplatek v předcházejícím kalendářním roce udělen nebyl z důvodu uplatnění specifických maximálních národních limitů vztahujících se na jalovice;
iii)
pokud je to na místě, údaje týkající se poskytnutí jakéhokoliv národního příplatku navíc k příplatku za kojící krávy, přičemž budou uvedeny:
-
podmínky pro udělení takového příplatku,
-
částka poskytnutá na jedno zvíře;
iv)
počtu hovězího dobytka s výjimkou telat, za který byl skutečně udělen jateční příplatek, přičemž uvedou, zda-li byl tento příplatek vyplacen za porážku nebo za export a kolik farmářů jej obdrželo;
v)
počtu hovězího dobytka s výjimkou telat, za který jateční příplatek v předcházejícím kalendářním roce udělen nebyl z důvodu uplatnění maximálních národních limitů.
3. V případě aplikace čl. 68 odst. 2 pododst. b) bod i) nařízení (ES) č. 1782/2003 oznámí členské státy Komisi:
a)
počet hovězího dobytka s výjimkou telat, v souvislosti s nímž bylo požádáno o jateční příplatek a uvedou, zda-li došlo k porážce nebo vývozu těchto zvířat. Toto oznámení bude každoročně předloženo nejpozději do 15. září v případě informací, jež se týkají prvního pololetí stávajícího roku a nejpozději do 1. března v případě informací, jež se týkají druhého pololetí předcházejícího roku;
b)
každý rok nejpozději do 31. července údaje za předcházející kalendářní rok týkající se:
i)
počtu hovězího dobytka s výjimkou telat, za který byl skutečně udělen jateční příplatek, přičemž uvedou, zda-li byl tento příplatek vyplacen za porážku nebo za export a kolik farmářů jej obdrželo;
ii)
počtu hovězího dobytka s výjimkou telat, za který jateční příplatek v předcházejícím kalendářním roce udělen nebyl z důvodu uplatnění maximálních národních limitů.
4. V případě aplikace čl. 68 odst. 2 pododst. b) bod ii) nařízení (ES) č. 1782/2003 oznámí členské státy Komisi:
a)
počet samčího skotu, v souvislosti s nímž bylo požádáno o speciální příplatek, přičemž tento skot bude rozdělen do skupin podle věku a druhu zvířete (býk nebo volek). Toto oznámení bude každoročně předloženo nejpozději do 15. září v případě informací, jež se týkají prvního pololetí stávajícího roku a nejpozději do 1. března v případě informací, jež se týkají druhého pololetí předcházejícího roku;
b)
každý rok nejpozději do 31. července údaje za předcházející kalendářní rok týkající se:
i)
počtu samčího skotu, za který byl speciální příplatek skutečně poskytnut, přičemž tento skot bude rozdělen do skupin podle věku a druhu zvířete (býk nebo volek), zároveň bude sdělen počet farmářů, kteří příplatek obdrželi;
ii)
počtu zvířat, za která speciální příplatek v předcházejícím kalendářním roce udělen nebyl z důvodu uplatnění maximálních národních limitů, přičemž tato zvířata budou rozdělena dle věku.
5. Každý rok nejpozději do 31. července budou členské státy informovat Komisi o částkách, jež byly po případném snížení podpory zmíněném v druhém odstavci článku 139 nařízení (ES) č. 1782/2003 v předcházejícím roce skutečně vyplaceny jako příplatky podle rozhodnutí souvisejícího s částečnou implementací jednotného programu vyplácení.
6. V případě aplikace článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003, oznámí členské státy Komisi:
a)
v případech, kde to lze aplikovat, počet zvířat, za která byl skutečně poskytnut příplatek za nesezónnost, přičemž tato zvířata budou rozdělena podle kritéria, zda-li byl příspěvek poskytnut z první nebo druhé tranše tohoto speciálního příplatku; zároveň bude uveden počet farmářů odpovídající každé ze dvou věkových kategorií. Toto oznámení bude každoročně předloženo nejpozději do 15. září v případě informací, jež se týkají prvního pololetí stávajícího roku a nejpozději do 1. března v případě informací, jež se týkají druhého pololetí předcházejícího roku;
b)
každý rok nejpozději do 31. července údaje za předcházející kalendářní rok týkající se:
i)
počtu samčího skotu, za který byla skutečně poskytnuta platba za extenzifikaci; tento samčí skot bude rozdělen podle limitů stanovených v čl. 132 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003, zároveň bude uveden počet farmářů, kterých se tato platba týká a tito budou rozděleni dle těchto limitů;
ii)
počtu krav a jalovic, za které byla skutečně poskytnuta platba za extenzifikaci; tyto krávy a jalovice budou rozděleny podle limitů stanovených v čl. 132 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003, zároveň bude uveden počet farmářů, kterých se tato platba týká a tito budou rozděleni dle těchto limitů;
iii)
počtu dojnic, za které byla skutečně poskytnuta platba za extenzifikaci;
iv)
počtu zvířat, za která byl skutečně poskytnut příplatek neovlivněný hustotou dobytka na plochu píce a o počtu farmářů, kteří tento příplatek obdrželi,
7. Ke sdělení údajů stanovených v tomto článku použijí členské státy tabulky obsažené v přílohách XVIII a XIX.
ČÁST 8
Přechodná a závěrečná ustanovení
Článek 132
Přechodná ustanovení
Požadavek na identifikaci a registraci zvířat zmíněný v článku 138 nařízení (ES) č. 1782/2003 se v souladu s postupem stanoveným ve směrnici Rady 92/102/EHS (39) vztahuje na zvířata narozená před 1. lednem 1998 s výjimkou zvířat, jež jsou předmětem obchodu v rámci Společenství.
Článek 133
Ustanovení vztahující se na přechodné období uvedené v článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003
Aniž by byly dotčeny další články této kapitoly, články 96, 97, 98, 117až 119 a 125 platí v kalendářních rocích 2005 a 2006, pokud se členské státy rozhodnou využít možnosti stanovené v článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003.
KAPITOLA 14
PROGRAM POSKYTNUTÍ PLATEB V JEDNOTNÉM PROSTORU
(článek 143b nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 134
Minimální velikost prostoru na statku, na který lze poskytnout platbu
Minimální velikost prostoru na statku, pro který lze dle ustanovení článku 143b(5) nařízení (ES) č. 1782/2003 zažádat o poskytnutí plateb na úrovni přesahující 0,3 ha, je uvedena v příloze XX.
Článek 135
Zemědělsky využívané oblasti
Zemědělsky využívané oblasti zařazené do programu vyplácení dotací v jednotném prostoru dle ustanovení čl. 143b odst. 5 nařízení (ES) č. 1782/2003 jsou uvedeny v příloze XXI.
Článek 136
Aplikace nařízení (ES) č. 796/2004
Aniž by byl dotčen třetí pododstavec článku 143b odst.6 nařízení (ES) č. 1782/2003, nařízení (ES) č. 796/2004 platí pro program vyplácení dotací v jednotném prostoru, a to s výjimkou čl. 6 odst.3, článku 7, čl. 8 odst. 2 pododst. b) a pododst. c), čl. 12 odst. 1 pododst. c) a odst. 2), čl. 13 odst. 2 až 8, článku 14 odst. 2 a odst. 3, článků 16 a 17, čl. 21 odst. 3, čl. 24 odst. 1 pododst. b), pododst. d) a pododst. e), čl. 26 odst. 1 pododst. a), pododst. b) a pododst. c) a odst. 2 pododst. b), pododst. c) a pododst. d), čl. 27 odst. 2 pododst. g), pododst. h), pododst. i) a pododst. j), čl. 28 odst. 1 pododst. d), čl. 30 odst. 3, článku 31, článků 34 až 40, článku 49 odst. 2 a odst. 3, čl. 50 odst. 2, odst. 4, odst. 5 a odst. 6, článků 51 až 64, článku 69 a čl. 71 odst. 1 tohoto nařízení.
Článek 137
Žádost o poskytnutí plateb v jednotném prostoru
1. Se žádostí o poskytnutí plateb v jednotném prostoru bude ve smyslu čl. 2 odst. 11 nařízení (ES) č. 796/2004 pro účely aplikace nařízení (ES) č. 796/2004 nakládáno jako se žádostí jednorázovou.
2. V žádosti o poskytnutí plateb v jednotném prostoru musí být uvedeny oblasti, jež splňují podmínky stanovené v čl. 143b odst. 5 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 138
Omezení a vynětí týkající se podmínek způsobilosti
1. Kromě zásahu vyšší moci nebo mimořádných okolností uvedených v článku 72 nařízení (ES) č. 796/2004 bude v případech, kdy je na základě administrativní nebo místně provedené kontroly zjištěno, že rozdíl mezi nahlášenou rozlohou a skutečnou rozlohou ve smyslu bodu (22) článku 2 nařízení (ES) č. 796/2004 dosahuje více než 3 % a méně než 30 % skutečné oblasti, snížena částka, jež má být za daný rok udělena v rámci programu poskytnutí plateb v jednotném prostoru, a to o dvojnásobek zjištěného rozdílu.
Jestliže rozdíl dosahuje více než 30 % skutečné rozlohy, nebude za daný rok poskytnuta žádná finanční pomoc.
Za předpokladu, že rozdíl přesahuje 50 %, bude farmáři odepřena možnost finanční pomoci, a to až do výše, která odpovídá rozdílu mezi nahlášenou a skutečnou rozlohou. Tato částka bude vykompenzována prostřednictvím finanční pomoci, na kterou má daný farmář nárok na základě žádostí, které předloží během tří kalendářních let následujících po kalendářním roce, ve kterém byl tento rozdíl zjištěn.
2. Jestliže rozdíly mezi nahlášenou a skutečnou rozlohou vyplývají z úmyslných nepřesností, nebude pomoc, na kterou by měl farmář za daný kalendářní rok nárok, poskytnuta.
Za předpokladu, že tento rozdíl přesahuje 20 % skutečné rozlohy, bude farmáři zároveň odepřena možnost finanční pomoci, a to až do výše, která odpovídá rozdílu mezi nahlášenou a skutečnou rozlohou. Tato částka bude vykompenzována prostřednictvím finanční pomoci, na kterou má daný farmář nárok na základě žádostí, které předloží během tří kalendářních let následujících po kalendářním roce, ve kterém byl tento rozdíl zjištěn.
3. Za účelem stanovení skutečné velikosti oblasti ve smyslu bodu (22) článku 2 nařízení (ES) č. 796/2004 platí čl. 143b odst. 5 a první pododstavec článku 143b odst. 6 nařízení (ES) č. 1782/2003 a článek 137 tohoto nařízení.
KAPITOLA 15
DODATEČNÉ PŘÍMÉ NÁRODNÍ PLATBY
(Článek 143c nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 139
Koeficient redukce
Za předpokladu, že v určitém sektoru překročí dodatečné přímé národní platby maximální hranici schválenou ze strany Komise v souladu s čl. 143c odst. 7 nařízení (ES) č. 1782/2003, bude výše těchto dodatečných přímých národních plateb v dotyčném sektoru proporcionálně snížena podle koeficientu redukce.
Článek 140
Kontroly a sankce
1. Na dodatečné přímé národní platby spolufinancované v souladu s článkem 33h nařízení (ES) č. 1257/1999 se vztahuje nařízení (ES) 796/2004.
2. Jestliže ke spolufinancování nedochází, dotyčné nové členské státy učiní odpovídající kontrolní opatření s cílem zajistit splnění podmínek pro udělení dodatečných přímých národních plateb, jež jsou určeny na základě souhlasu Komise v souladu s článkem 143c odst. 7 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 141
Předkládání informací
Nové členské státy předloží zprávu obsahující informace o opatřeních k implementaci dodatečných přímých národních plateb. Tato zpráva bude předložena před 30. červnem roku, jenž následuje po jejich implementaci a zaměří se alespoň na následující:
a)
veškeré změny v oblastech ovlivňujících dodatečné přímé národní platby;
b)
v případě každé dodatečné přímé národní platby bude uveden počet příjemců, hektarů nebo jednotek, na které se platba vztahuje;
c)
přehled kontrol a sankcí uplatňovaných v souladu s článkem 140.
Článek 142
Státní pomoc
Dodatečné přímé národní platby, jež nejsou poskytnuty v souladu se souhlasem Komise uvedeným v čl. 143c odst. 6 nařízení (ES) č. 1782/2003 budou ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (40) považovány za nezákonnou státní pomoc.
KAPITOLA 16
POUŽITÍ PŮDY VYLOUČENÉ Z PRODUKCE SUROVÝCH MATERIÁLŮ
ODDÍL 1
Předmět a definice
Článek 143
Předmět
1. Půda vyňatá z produkce v rámci režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě stanoveného nařízením (ES) č. 1782/2003 může být podle čl. 55 písm. b) a čl. 107 odst. 3, první odrážka uvedeného nařízení použita k produkci surovin pro výrobu produktů v rámci Společenství, jež nejsou určeny k výživě lidí nebo zvířat v podmínkách stanovených touto kapitolou.
2. Pro půdu vyňatou z produkce, na které se pěstuje cukrová řepa, topinambury nebo kořeny čekanky, nebude platba vyplacena. Všechna ustanovení této kapitoly jsou však použitelná pro tyto kultury, které jsou pěstovány na půdě vyňaté z produkce, za stejných podmínek, jako by platba vyplacena byla.
Kultury těchto surovin na půdě vyňaté z produkce jsou povoleny za podmínky, že:
a)
cukrová řepa neslouží pro výrobu cukru, definovanou v nařízení (EHS) č. 314/2002 (41), ani jako meziprodukt, ani jako druhotný produkt, ani jako vedlejší produkt;
b)
kořeny čekanky nebo topinambury nebyly podrobeny žádnému procesu hydrolýzy, definovanému v nařízení (EHS) č. 314/2002, buď jako takové, nebo jako meziprodukt jako např. inulin, nebo jako vedlejší produkt, jako např. oligofruktóza, nebo jako případný druhotný produkt.
Článek 144
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„žadatelem“ zemědělec, který používá půdu vyňatou z produkce podle čl. 55 písm. b) a čl. 107 odst. 3, první odrážky nařízení (ES) č. 1782/2003;
b)
„nákupčím“ jakákoliv osoba uzavírající smlouvu podle článku 147, která kupuje na vlastní účet suroviny uvedené v článku 145 určené pro cíle, stanovené v příloze XXIII ;
c)
„prvním zpracovatelem“ uživatel zemědělských surovin, který provede jejich první zpracování za účelem získaní jednoho nebo více produktů uvedených v příloze XXIII tohoto nařízení.
ODDÍL 2
Smlouva
Článek 145
Využití suroviny
1. Na půdě vyňaté z produkce mohou být pěstovány všechny zemědělské suroviny podle čl. 53, písm. b) a podle čl. 107 odst. 3, první odrážky, nařízení (ES) č. 1782/2003.
Ekonomická hodnota produktů používaných k jiným než potravinářským účelům, stanovených v příloze XXIII tohoto nařízení, získaných zpracováním těchto surovin, musí být vyšší, než hodnota všech ostatních produktů určených k jinému použití a získaných stejným zpracováním způsobem zpracování podle metody vyhodnocení stanovené čl. 163, odst. 3 tohoto nařízení.
2. Suroviny podle odstavce 1 musí být předmětem smlouvy podle článku 147 aniž by byl dotčen článek 148.
3. Žadatel dodá veškerou sklizenou surovinu nákupčímu nebo prvnímu zpracovateli, který ji převezme a zaručí, že bude množství odpovídající této surovině v rámci Společenství použito při zpracování jednoho nebo více konečných produktů určených pro jiné než potravinářské účely, stanovené v příloze XXIII.
Pokud první zpracovatel použije skutečně sklizenou surovinu pro zpracování meziproduktu nebo druhotného produktu, může použít ekvivalentní množství těchto meziproduktů nebo druhotných produktů pro výrobu jednoho nebo více konečných produktů uvedených v prvním pododstavci.
V případě uvedeném ve druhém pododstavci, nebo když nákupčí prodává sklizenou surovinu v rámci ekvivalence, uvědomí první zpracovatel nebo nákupčí příslušný orgán, u něhož byla složena jistota. Pokud je toto odpovídající množství použito v jiném členském státě, než ve kterém byla surovina sklizena, příslušné orgány členských států se o takové transakci navzájem informují.
4. V rámci národních ustanovení upravujících smluvní vztahy může první zpracovatel delegovat nákup surovin na zemědělce, žadatele o pomoc. Zpracovatel zůstává jedinou odpovědnou osobou s ohledem na závazky, stanovené touto kapitolou.
Článek 146
Odchylka
1. Odchylně od čl. 145, odst. 2 a 3 mohou členské státy oprávnit žadatele, aby:
a)
použil veškeré sklizené obilniny nebo veškeré olejniny kódů KN 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 a 1206 00 99:
i)
jako paliva pro vytápění svého hospodářství;
ii)
pro výrobu energie nebo bionafty pro své hospodářství;
b)
zpracoval všechnu surovinu sklizenou na svém hospodářství na bioplyn kódu KN 2711 29 00.
2. V případech, uvedených v odstavci 1 žadatel:
a)
se zaváže prohlášením nahrazujícím smlouvu podle článku 147, že přímo použije nebo zpracuje surovinu, která je předmětem zmíněného prohlášení; přiměřeně platí články 147 až 164.
b)
nechá veškerou sklizenou surovinu zvážit organizací nebo podnikem určeným Členským státem a zavede účetnictví specifické pro použitou surovinu a produkty a druhotné produkty získané zpracováním; pro obilniny a olejniny, pro slámu, stejně jako pro použití celé rostliny lze nicméně nahradit vážení volumetrickým stanovením suroviny.
3. Členský stát, který využívá možnost nabízenou v odstavci 1, zavede vhodná kontrolní opatření, kterými se zaručí přímé využití suroviny v hospodářství nebo zpracování na bioplyn kódů KN 2711 29 00.
4. Obilniny nebo olejniny použité podle odst. 1 písm. a) podléhají denaturaci, jejíž metodu musí stanovit Členský stát. Členské státy mohou nicméně povolit denaturaci oleje získaného zpracováním semen olejnin podle odst. 1, písm. a) ii), místo denaturace semen, za předpokladu, že bude denaturace provedena přímo po zpracování na olej, a že budou zavedena kontrolní opatření na použití semen.
Článek 147
Smlouva
1. Na podporu žádosti o pomoc předloží žadatel u příslušného orgánu smlouvu uzavřenou mezi ním a buď nákupčím nebo prvním zpracovatelem. Členský stát nicméně může rozhodnout, že smlouva smí být uzavřena pouze mezi nákupčím a prvním zpracovatelem.
2. Nákupčí se ujistí, že smlouva obsahuje následující údaje:
a)
jméno a adresu smluvních stran;
b)
dobu trvání smlouvy;
c)
druhy jednotlivých dotčených surovin a plochy oseté jednotlivými druhy;
d)
jakékoliv podmínky pro dodávku, stejně jako pro olejniny předpokládané množství, považované příslušným orgánem pro dotčenou surovinu za reprezentativní;
e)
závazek, že splní závazky podle čl. 145 odst. 3;
f)
konečná uvažovaná primární využití suroviny podle podmínek stanovených v čl. 145 odst. 1 a čl. 163 odst. 3.
3. Žadatel zajistí, že je smlouva uzavřena včas, aby mohl nákupčí nebo první zpracovatel uložit kopii smlouvy u příslušného orgánu ve lhůtě stanovené v čl. 157 odst. 1.
4. Členské státy mohou pro účely kontroly vyžadovat, aby směl každý žadatel uzavřít pro každou surovinu pouze jednu dodavatelskou smlouvu.
5. Pokud se smlouva vztahuje na semena řepky a řepice, slunečnicová semena nebo sójové boby kódů KN 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 nebo 1201 00 90, žadatel zajistí, aby ve smlouvě bylo, kromě údajů požadovaných podle odstavce 2, uvedeno celkové předpokládané množství druhotných produktů a celkové předpokládané množství druhotných produktů určených k jinému využití než k výživě lidí a zvířat, v obou případech podle druhů.
Uvedená množství jsou vypočítána na základě následujících poměrů:
a)
100 kilogramů semen řepky anebo řepice kódů KN 1205 10 90 nebo 1205 90 00 je považováno za ekvivalentní 56 kilogramům vedlejších výrobků;
b)
100 kilogramů slunečnicových semen kódů KN 1206 00 91 nebo 1206 00 99 je považováno za ekvivalentní 56 kilogramům vedlejších výrobků;
c)
100 kilogramů sojových bobů kódů KN 1201 00 90 je považováno za ekvivalentní 78 kilogramům vedlejších výrobků.
Článek 148
Suroviny, které nemusí být předmětem smlouvy
Odchylně od článku 147, suroviny vyjmenované v příloze XXII nemusí být nutně předmětem smlouvy.
Aby měl žadatel, který chce půdu vyňatou z produkce využít k pěstování surovin, nárok na platbu, podá u příslušného orgánu ve svém Členském státě spolu s žádostí o platbu písemné prohlášení, ve kterém se zaváže, že v případě použití příslušných surovin ve svém hospodářství nebo jejich prodeje, budou použity k účelům uvedeným v příloze XXIII.
Článek 149
Ekvivalenty sójové moučky pro vedlejší produkty z olejnin
1. Příslušný orgán oznámí Komisi co nejdříve, nejpozději však 30. června roku, ve kterém má být surovina sklizena, celkové předpokládané množství vedlejších produktů určených k výživě lidí nebo zvířat podle druhu, které vyplývá ze smluv podle článku 147, pokud se tyto smlouvy týkají semen řepky a řepice, slunečnicových semen a sójových bobů kódů KN 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 nebo 1201 00 90, a plochy těchto olejnin podle druhu.
2. Komise vypočte celkové předpokládané množství vedlejších výrobků určených pro výživu lidí nebo zvířat, vyjádřené v ekvivalentu sójové moučky z informací dodaných podle odstavce 1 s použitím následujících koeficientů:
-
sojový koláč: 48 %,
-
koláč z řepice: 32 %,
-
slunečnicový koláč: 28 %.
Jestliže Komise konstatuje na základě provedeného výpočtu překročení stropu o 1 milion tun vedlejších výrobků určených pro výživu lidí nebo zvířat, určí, jakmile je to možné, ale nejpozději 31. července roku, během kterého je surovina sklizena, procento o které musí být snížena každá smlouva, aby mohl být proveden výpočet maximálního množství vedlejších výrobků, které smí být určeno pro výživu lidí nebo zvířat.
ODDÍL 3
Změna nebo ukončení smlouvy
Článek 150
Změna nebo ukončení smlouvy
Pokud smluvní strany změní nebo ukončí smlouvu poté, co žadatel podal žádost o pomoc, může žadatel trvat na své žádosti o pomoc pouze za předpokladu, že o takové změně nebo ukončení informuje příslušný orgán nejpozději do konečného data stanoveného pro změnu žádosti příslušným členským státem, aby bylo možné provést nezbytné kontroly.
Článek 151
Výjimečné okolnosti
Aniž je dotčen článek 150, pokud žadatel informuje příslušný orgán, že nebude schopen z důvodu zvláštních okolností schopen dodat všechnu surovinu uvedenou ve smlouvě nebo její část, může příslušný orgán po obdržení dostatečných důkazů o těchto zvláštních okolnostech schválit změnu smlouvy, která se jeví odůvodněná, nebo povolit její ukončení.
Pokud změna smlouvy s sebou přinese zmenšení ploch, na něž se smlouva vztahuje, nebo v případě, že je smlouva ukončena, musí žadatel, aby si zachoval právo na platbu, splnit tyto podmínky:
a)
znovu vyjmout dotčenou půdu z produkce způsobem, který je schválen příslušným orgánem;
b)
nebude prodávat, převádět ani využívat surovinu vypěstovanou na půdě, vyjmuté ze smlouvy.
Článek 152
Změna konečného využití
Aniž je dotčen článek 150, nákupčí nebo první zpracovatel může změnit předpokládaná konečná primární využití surovin podle čl. 147 odst. 2 písm. f) poté, co mu byly suroviny podle smlouvy dodány a byly splněny podmínky podle čl. 154 odst. 1 a čl. 157 odst. 3 prvního pododstavce.
Změny konečných využití se provedou v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 145 odst. 1, druhý pododstavec a čl. 163 odst. 3.
Nákupčí nebo první zpracovatel předem uvědomí příslušný orgán, aby mohly být provedeny nezbytné kontroly
ODDÍL 4
Reprezentativní výnosy a dodávaná množství
Článek 153
Reprezentativní výnosy
Členské státy stanoví každý rok a podle vhodného postupu reprezentativní výnosy, které mají být skutečně dosaženy a informují o nich žadatele, kterých se týkají.
Suroviny uvedené v příloze XXII mohou však být z reprezentativních výnosů vyjmuty.
Článek 154
Dodávaná množství
1. Žadatel podá příslušnému orgánu prohlášení o celkovém množství jednotlivých druhů sklizené suroviny a potvrdí dodané množství a stranu, které tuto surovinu dodal.
2. Množství surovin, které má být žadatelem skutečně dodáno nákupčímu nebo prvnímu zpracovateli, by mělo odpovídat alespoň reprezentativnímu výnosu.
V řádně odůvodněných případech však mohou členské státy výjimečně povolit, aby bylo toto množství nižší než reprezentativní výnos až o 10 % tohoto výnosu.
Kromě toho, pokud příslušný orgán schválil změnu nebo ukončení smlouvy podle článku 151, může příslušný orgán v případech, které považuje za zdůvodněné, snížit množství, které je žadatel podle prvního pododstavce tohoto odstavce povinen dodat.
ODDÍL 5
Podmínky pro platbu pomoci
Článek 155
Platba
1. Platba pomoci žadateli může být provedena před zpracováním suroviny. Platba je nicméně provedena pouze, když bylo množství suroviny, které má být dodáno v rámci této kapitoly, dodáno nákupčímu nebo prvnímu zpracovateli a pokud:
a)
bylo učiněno prohlášení podle čl. 154 odst. 1;
b)
byla kopie smlouvy uložena u příslušného orgánu nákupčího nebo prvního zpracovatele podle čl. 158 odst. 1 a byly splněny podmínky podle čl. 145 odst. 1;
c)
příslušný orgán obdržel důkaz, že byla složena celá částka jistoty podle čl. 158, odst. 2;
d)
příslušný orgán odpovědný za platbu ověřil, že byly pro každou žádost splněny podmínky podle článku 147.
2. V případě suroviny ze dvouletých plodin, jejíž sklizeň a následně dodávka proběhne tím pádem pouze během druhého roku pěstování, se platba provede v každém ze dvou let následujících po uzavření smlouvy podle článku 147, pod podmínkou, že příslušné orgány konstatují, že:
a)
jsou povinnosti stanovené v odst. 1 písm. b), c) a d) dodržovány počínaje prvním rokem pěstování;
b)
jsou povinnosti stanovené v odst. 1 písm. a) dodržovány a údaje podle čl. 157 odst. 3 prvního pododstavce sdělovány ve druhém roce pěstování.
Platby pro první rok pěstování jsou však provedeny pouze v případě, že příslušný orgán obdržel důkaz o složení jistoty podle čl. 158 odst. 2. Pro druhý rok pěstování není složení jistoty pro provedení platby vyžadováno.
3. V případě trvalého nebo víceletého pěstování, je platba pomoci prováděna každý rok od uzavření smlouvy. Podmínky podle odstavce 2 se používají obdobně.
ODDÍL 6
Povinnosti nákupčího a žadatele
Článek 156
Počet zpracovatelů
Nepotravinářské výrobky musí být získány maximálně třetím zpracovatelem.
Článek 157
Povinnosti
1. Nákupčí nebo první zpracovatel uloží kopii smlouvy u příslušného orgánu podle termínovaného kalendáře určeného příslušným Členským státem, nejpozději však v termínu pro předložení žádosti o pomoc v příslušném členském státě v uvažovaném roce.
Pokud žadatel a nákupčí nebo první zpracovatel změní nebo ukončí smlouvu před datem podle článku 150 v průběhu daného roku, nákupčí nebo první zpracovatel uloží nejpozději k tomuto datu kopii změněné nebo zrušené smlouvy u příslušného orgánu.
2. První zpracovatel dodá příslušnému orgánu potřebné informace o daném zpracování, jmenovitě ty, které se týkají cen a technických koeficientů zpracování, které slouží ke stanovení množství konečných výrobků podle čl. 164 odst. 2 druhý pododstavec.
3. Nákupčí nebo první zpracovatel, který převzal surovinu dodanou žadatelem, informuje příslušný orgán o množství převzaté suroviny a uvede její druh, jméno a adresu smluvní strany, která surovinu dodala, místo dodání a identifikační údaje smlouvy ve lhůtě stanovené členskými státy tak, aby umožnil provedení platby ve lhůtě stanovené v článku 28 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Pokud je členský stát nákupčího nebo prvního zpracovatele jiný než členský stát, v němž byla surovina vypěstována, uvědomí příslušný orgán do čtyřiceti pracovních dnů ode dne obdržení informací podle prvního pododstavce příslušný orgán žadatele o celkovém množství dodané suroviny.
ODDÍL 7
Jistoty
Článek 158
Jistota nákupčího nebo prvního zpracovatele
1. Nákupčí nebo první zpracovatel složí u příslušných orgánů celou jistotu podle odstavce 2 nejpozději do konečného data pro podání žádostí o platbu pro daný rok a v příslušném členském státě.
2. Jistota pro jednotlivé suroviny se vypočte na základě částky 250 eur/ha vynásobené součtem všech obdělávaných ploch, na něž se vztahuje smlouva podepsaná příslušným nákupčím nebo prvním zpracovatelem a které jsou využívány pro produkci uvedených surovin.
3. V případě, že je smlouva změněna nebo ukončena podle podmínek v článku 150 nebo článku 151, budou přiměřeně upraveny také složené jistoty.
4. Jistota pro jednotlivé suroviny se uvolní v poměru k množstvím zpracovaným na příslušný hlavní nepotravinářský konečný produkt za podmínky, že příslušný orgán nákupčího nebo prvního zpracovatele obdržel následující důkazy:
a)
důkaz, že uvedené množství suroviny bylo zpracováno v souladu s požadavky použití podle čl. 147 odst. 2, písm. f), přičemž se v případě potřeby zohlední jakékoliv případné změny podle ustanovení článku 152;
b)
pokud se smlouva vztahuje na semena řepky a řepice, slunečnicová semena nebo sójové boby kódů KN ex 1205 00 90, 1206 00 91, 1206 00 99 nebo 1201 00 90, a aplikuje se postup podle čl. 149 odst. 2, druhý pododstavec, důkaz, že pro množství vedlejších produktů, přesahující maximální množství, které lze využít k výživě lidí nebo zvířat, byly nalezeny jiné odbytové trhy, než potravinářské trhy.
5. Aniž je dotčen odstavec 4, pokud byla jistota složena nákupčím, uvolní se poté, co byla dotčená surovina dodána prvnímu zpracovateli, pokud má příslušný orgán důkaz, že první zpracovatel složil jistotu u svého příslušného orgánu.
Článek 159
Zásadní a podřízené požadavky
1. Následující požadavky jsou zásadní požadavky ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85 Komise:
a)
hlavní zpracování množství suroviny na konečné produkty uvedené ve smlouvě. Surovina musí být zpracována do 31. července druhého roku následujícího po sklizňovém roce;
b)
povinnost nalézt před datem uvedeným v písmenu a) jiné odbytové trhy pro množství vedlejších produktů, přesahující maximální množství vedlejších výrobků, které mohou být určeny k výživě lidí nebo zvířat, když je aplikován postup podle čl. 149 odst. 2 druhý pododstavec tohoto nařízení;
c)
povinnost doprovodit produkt jednou kontrolní kopií T5 podle článků 160 a 161 tohoto nařízení.
2. Následující povinnosti nákupčího nebo prvního zpracovatele představují podřízené požadavky ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85:
a)
povinnost převzít dodávku všech surovin dodaných žadatelem podle čl. 145 odst. 3 tohoto nařízení;
b)
povinnost uložit kopii smlouvy podle čl. 157 odst. 1 tohoto nařízení;
c)
povinnost sdělit údaje podle prvního pododstavce čl. 157 odst. 3 tohoto nařízení;
d)
povinnost složit jistotu podle čl. 158 odst. 1 tohoto nařízení.
ODDÍL 8
Doklady pro prodej, převod nebo dodání do jiného členského státu nebo pro vývoz
Článek 160
Kontrolní kopie T5
1. Pokud zpracovatel prodá nebo převede meziprodukty nebo druhotné produkty nebo vedlejší produkty, na něž se vztahuje smlouva podle článku 147, zpracovateli usazenému v jiném členském státě, musí být produkt provázen kontrolní kopií T5 vydanou v souladu s nařízením (EHS) č. 2454/93.
Pokud zpracovatel prodá nebo převede suroviny, na něž se vztahuje smlouva podle článku 147, prvnímu zpracovateli usazenému v jiném členském státě, platí první pododstavec.
2. Pod nadpisem „Ostatní“ v políčku 104 kontrolní kopie T5 se uvede jedna z následujících poznámek:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 147 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 147 nařízení Rady (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 147 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 147 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 147 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 147 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 147
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 147 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 147 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 147. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 147 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 147 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 147 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 147 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 147 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 147 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 147 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 147 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Článek 161
Kontrolní kopie T5 pro export
Pokud je jeden nebo více konečných produktů, meziproduktů, druhotných produktů nebo vedlejších produktů, na něž se vztahuje smlouva podle článku 147, určeno pro vývoz do třetích zemí, vyhotoví příslušný orgán členského státu, v němž byly uvedené produkty získány, kontrolní kopii T5, která bude krýt přepravu ve Společenství.
Pod nadpisem „Ostatní“ v políčku 104 kontrolní kopie T5 se uvede jedna z následujících poznámek:
-
Este producto no podrá acogerse a ninguna de las medidas previstas en el apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1258/1999 del Consejo
-
Pro tento produkt nemůže být poskytnuto financování podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1258/1999 Rady
-
De finansieringsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999, kan ikke anvendes på dette produkt
-
Dieses Erzeugnis kommt für keine Finanzierungen gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1258/1999 des Rates in Betracht
-
Το προϊόν αυτό δεν μπορεί να τύχει καμιάς από τις χρηματοδοτήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 1 παράγραφος 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1258/1999 του Συμβουλίου
-
This product shall not qualify for any benefit pursuant to Article 1(2) of Council Regulation (EC) No 1258/1999
-
Kõnealuse toote puhul nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 artikli 1 lõikele 2 vastavaid soodustusi ei anta.
-
Ce produit ne peut pas bénéficier des financements prévus à l'article ler, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1258/1999 du Conseil
-
Questo prodotto non può beneficiare delle misure di cui all'articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1258/1999 del Consiglio
-
Šis produkts nevar saņemt Padomes Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punktā noteikto finansējumu
-
Šiam produktui netaikoma jokia išmoka pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 punktą.
-
Ez a termék nem jogosult az 1258/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdése szerinti semmilyen ellátásra
-
Dit product komt niet in aanmerking voor financieringen zoals bedoeld in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1258/1999 van de Raad
-
Ten produkt nie kwalifikuje się do finansowania przewidzianego w art. 1 ust. 2 rozporządzenia Rady (WE) nr 1258/1999
-
O presente produto não pode beneficiar de medidas ao abrigo do n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1258/1999 do Conselho
-
Tento produkt nie je oprávnený na financovanie uvedené v odseku 2 článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999
-
Ta proizvod ni upravičen do financiranja iz člena 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999
-
Tähän tuotteeseen ei sovelleta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä
-
De åtgärder som avses i artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 kan inte användas för denna produkt.
Ustanovení prvního a druhého pododstavce se použijí pouze v případě, když lze pro konečný produkt podle přílohy XXIII, meziprodukt, vedlejší produkt a druhotný produkt, uvedený ve smlouvě podle článku 147, poskytnout vývozní náhradu za předpokladu, že byl získán ze surovin vypěstovaných mimo rámec stávajícího režimu.
Článek 162
Alternativní důkazy v kontrolní kopii T5
Odchylně od čl. 159 odst. 1 písm. b) v případě, když se kontrolní kopie T5 nevrátí do výchozího úřadu příslušného orgánu pověřeného kontrolou v Členském státě, kde sídlí nákupčí nebo první zpracovatel dva měsíce po uplynutí lhůty podle čl. 159. odst. 1 písm. a), v důsledku okolností, které nelze přičíst prvnímu zpracovateli, lze jako alternativní důkaz ke kontrolní kopii T5 přijmout následující dokumenty:
a)
nákupní faktury meziproduktů;
b)
potvrzení posledního zpracovatele o konečném zpracování na nepotravinářské výrobky;
c)
fotokopie účetních dokumentů, prokazující, že bylo zpracování provedeno, potvrzené posledním zpracovatelem.
ODDÍL 9
Kontroly
Článek 163
Vedení záznamů
1. Příslušný orgán členského státu určí záznamy, které musí vést nákupčí nebo zpracovatel a periodicitu záznamů, která musí být nejméně měsíční.
U nákupčího obsahují tyto zápisy nejméně následující prvky:
a)
množství veškerých surovin nakoupených a prodaných za účelem zpracování v rámci stávajícího režimu;
b)
jméno a adresa prvního zpracovatele.
V případě zpracovatele obsahují tyto soupisy nejméně následující prvky:
a)
množství různých surovin nakoupených pro zpracování;
b)
množství zpracovaných surovin a množství a typy konečných produktů, vedlejších produktů a druhotných produktů z nich získaných;
c)
ztráty způsobené zpracováním;
d)
zničená množství a důvody, proč ke zničení došlo;
e)
množství a druhy produktů prodané nebo převedené zpracovatelem a získané ceny
f)
jméno a adresa případného následného zpracovatele.
2. Příslušný orgán nákupčího nebo prvního zpracovatele ověří, zda podaná smlouva splňuje podmínky podle čl. 145 odst. 1. Pokud nejsou uvedené podmínky splněny, je informován příslušný orgán žadatele.
3. Pro účely výpočtu ekonomické hodnoty produktů podle čl. 145 odst. 1, srovná příslušný orgán na základě informací podle čl. 157 odst. 2, součet hodnot všech nepotravinářských produktů se součtem hodnot všech ostatních produktů určených pro jiná použití získané stejným zpracováním. Jednotlivé hodnoty se získají vynásobením příslušného množství průměrnými cenami „ze závodu“, které byly zaznamenány během předchozího hospodářského roku. Pokud tyto ceny nejsou dostupné, určí příslušný orgán odpovídající ceny zejména na základě údajů uvedených v čl. 157 odst. 2.
Článek 164
Kontroly u nákupčích a zpracovatelů
1. Příslušné orgány členských států, ve kterých existují nákupčí provádějí kontroly nejméně u 25 % nákupčích, sídlících na území, vybraném analýzou rizika. Tyto kontroly spočívají ve fyzickém ověření a v prohlídce zboží a v ověření obchodní dokumentace, aby byla zajištěna soudržnost mezi nákupy surovin a odpovídajícími dodávkami.
2. Příslušné orgány členských států, v nichž byla provedena zpracování, provedou kontroly dodržování ustanovení čl. 146 odst. 1 minimálně u 25 % zpracovatelů sídlících na jejich územích, vybraném analýzou rizika. Tyto kontroly se týkají minimálně následujících prvků:
a)
porovnání součtu hodnot všech nepotravinářských produktů se součtem hodnot všech ostatních produktů určených k jinému použití získaných ze stejného zpracování;
b)
analýzu systému výroby zpracovatele, obsahující fyzické ověření a ověření obchodní dokumentace, aby byla u zpracovatele soudržnost mezi dodávkami surovin, konečnými produkty, druhotnými produkty a vedlejšími produkty.
Příslušný orgán použije při kontrole podle písmena b) jmenovitě technické zpracovatelské koeficienty příslušných surovin. Pokud lze tyto koeficienty pro vývoz nalézt v právních předpisech Společenství, budou použity. Pokud v právních předpisech Společenství uvedeny nejsou, ale lze tam nalézt koeficienty jiné, použijí se tyto koeficienty. Ve všech ostatních případech bude ověřování založeno především na koeficientech, které jsou všeobecně uznávané příslušným zpracovatelským průmyslem.
3. Pro zpracování podle čl. 146, jsou kontroly prováděny nejméně u 10 % žadatelů vybraných na základě analýzy rizik, které berou v úvahu:
a)
částka pomoci;
b)
počet zemědělských parcel a plocha na které se pomoc žádá;
c)
vývoj v porovnání s předchozím rokem;
d)
výsledky kontrol provedených v minulých letech;
e)
další parametry, které budou definovat členské státy na základě reprezentativnosti předložených prohlášení.
4. V případě, že by kontroly podle odstavce 3 odhalily odchylky v nejméně 3 % případů, provede příslušný orgán dodatečné kontroly, které jsou nutné v běžném roce, a následně zvýší procento zemědělců, kteří mají být kontrolováni na místě v následujícím roce.
5. Pokud se předpokládá, že by mohly být některé prvky podle odstavců 1, 2 a 3 provedeny na základě vzorku, musí tento vzorek zajistit spolehlivou a reprezentativní úroveň kontroly.
6. Z každé kontroly je vyhotovena kontrolní zpráva, podepsaná kontrolorem, referující přesně o různých prvcích kontroly. tato zpráva uvádí zejména:
a)
datum kontroly;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované období;
d)
metody kontroly včetně případného odkazu na metody vzorkování;
e)
výsledky kontroly.
Článek 165
Produkce konopí
Použijí se ustanovení týkající se konopí podle článku 29 nařízení (ES) čl. 795/2004 a článku 33 nařízení (ES) č. 796/2004.
Článek 166
Dodatečná opatření a vzájemná pomoc
1. Členské státy přijmou jakékoliv dodatečné opatření potřebné pro správné používání této kapitoly a budou si poskytovat vzájemnou pomoc pro provádění kontrol podle této kapitoly, členské státy mohou použít vhodné národní sankce proti provozovatelům obchodní pobočky, vstupující do procesu poskytování pomoci.
2. Pokud je to nutné nebo pokud to vyžadují ustanovení této kapitoly, poskytují si členské státy vzájemnou pomoc pro zajištění efektivnosti kontrol a ověření autentičnosti předložených dokumentů a vyměněných údajů.
ODDÍL 10
Vyloučení z režimu a sdělení
Článek 167
Vyloučení surovin z režimu
Členské státy mohou z režimu stanoveného touto kapitolou vyloučit všechny zemědělské suroviny, pokud tyto suroviny způsobují potíže, pokud jde o kontroly, veřejné zdraví, životní prostředí nebo trestněprávní ustanovení nebo na sníženou sazbu v nepotravinářských konečných výrobcích.
Článek 168
Minimální plocha
Členské státy mohou pro každou surovinu podle čl. 145 odst. 1 stanovit minimální plochu, na které bude pěstována.
Článek 169
Sdělení
Členské státy předají Komisi do 15. října následujícího po příslušném roce všechny následující informace:
a)
plochy, které vyplývají ze smluv podle článku 147 a z prohlášení podle čl. 146, odst. 2 a 148, pro každou surovinu;
b)
množství každého typu získané suroviny, konečného produktu, druhotného produktu a vedlejšího produktu s vyznačením typu použité suroviny;
c)
opatření přijatá při použití článku 146;
d)
suroviny vyloučené z režimu podle článku 167;
e)
minimální plocha stanovené podle článku 168.
KAPITOLA 17
PLOŠNÁ PODPORA ZA CHMEL
Článek 170
Dodatečná platba pěstitelům chmele
1. Dodatečná platba, na kterou se odkazuje druhý odstavec článku 68a nařízení (ES) č. 1782/2003 bude poskytována zemědělcům pěstujícím chmel na plošném základě za hektar v oblastech, které splňují stanovené článkem 110o tohoto nařízení za předpokladu, že:
a)
byly osázeny o rovnoměrné hustotě nejméně 1 500 rostlin na hektar v případě dvojitého drátování, či 200 rostlin na hektar v případě jednoduchého drátování;
b)
je o ně pečováno obvyklým způsobem.
2. Plocha „osázená chmelem“, na kterou se odkazuje druhá odrážka článku 110o nařízení (ES) č. 1782/2003, znamená plochu ohraničenou čarou spojující vnější sloupy. Kde jsou chmelové plodiny na této čáře, bude na každou stranu této plochy přidán dodatečný pruh odpovídající průměrné šířce uliček na tomto pozemku. Dodatečný pruh nesmí tvořit část veřejné cesty. Dvě čelní plochy na konci chmelových řad, které jsou potřebné pro manipulaci se zemědělskými stroji, jsou do této plochy zahrnuty za předpokladu, že délka žádné z čelních oblastí nepřesáhne 8 metrů, a netvoří část veřejné cesty.
3. Plochy osázené mladými chmelovými plodinami pěstované zejména jako školkařské výrobky nejsou způsobilé pro dodatečné platby.
4. Celková částka dostupná pro dodatečné platby bude rozdělena rovnoměrně na způsobilé plochy osázené chmelem na území příslušného členského státu.
Článek 171
Platby uznaným skupinám pěstitelů chmele
1. Uznané skupiny pěstitelů podají žádost o platby dle druhého odstavce článku 68a nařízení (ES) č. 1782/2003 nejpozději 1. září v roce sklizně.
2. Částka vyplacená uznané skupině pěstitelů bude v průběhu 3 měsíců od data platby poskytnuta na opatření stanovená čl. 7 odst. 1 pododst. a) až d) nařízení (EHS) č. 1696/71. Veškeré částky neposkytnuté v určené době budou vráceny platební agentuře a odečteny z výdajů financovaných záruční sekcí fondu EZZRF.
3. Podpora vyčleněná na sklizeň před rokem 2005 v souladu s čl. 12 odst. 5 bod c) nařízení (EHS) č. 1696/71 musí být využita před 31. prosincem 2008.
4. Členský stát, který provádí platbu uznaným skupinám pěstitelů, zašle každoročně Komisi zprávu o využití plateb ze strany jí uznaných skupin pěstitelů, včetně popisu opatření stanovených v čl. 7 odst. 1 bodech a) až d) nařízení (EHS) č. 1696/71, které jsou z plateb financovány. Zprávu je nutno odeslat každý rok nejpozději do 30. června.
5. Celková částka dostupná v daném členském státě jako platby uznaným skupinám pěstitelů, na které se odkazuje druhý odstavec článku 68a nařízení (ES) č. 1782/2003, bude těmto skupinám rozdělena úměrně plochám, které splňují podmínky článku 170 tohoto nařízení, na něž jejich členové podaly žádost dle hlavy II části 2 nařízení (ES) č. 796/2004.
KAPITOLA 18
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 172
Derogační ustanovení
1. Nařízení (EHS) č. 1686/72, (EHS) č. 1445/76, (ES) č. 1644/1996, (ES) č. 2316/1999, (ES) č. 2461/1999, (ES) č. 2550/2001, (ES) č. 2199/2003 a (ES) č. 2237/2003 se ruší s platností od 1. ledna 2005.
Budou ovšem nadále platit ve vztahu pro žádosti o podporu související s marketingovým rokem 2004/2005 či sezónou a předchozími marketingovými roky či sezónami. V případě aplikace článku 66 čo článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003, zůstávají v platnosti čl. 20 odst. 2 až 5 nařízení (ES) č. 2316/1999 až do vypršení podnikání zemědělců.
2. Nařízení (ES) č. 2342/1999 se ruší s platností od 1. ledna 2005. Zůstává v platnosti vzhledem k podaným žádostem, které se týkají roku 2004.
3. Nařízení (ES) č. 609/1999 se ruší s platností od 1. ledna 2005. Bude ovšem nadále platit pro žádosti o přímé platby týkající se sklizně roku 2004 a sklizně roku 2005 v případě aplikace čl. 71 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003.
4. Odkazy na zrušené akty budou interpretovány jako odkazy na toto nařízení.
Článek 173
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmý den po jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Vztahuje se na žádosti o podporu související s marketingovými roky či sezónami počínaje 1. lednem 2005 s výjimkou článku 10, který se bude používat od data platnosti tohoto nařízení.
Nařízení je v celém rozsahu závazné a je přímo aplikovatelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. října 2004.
RÈGLEMENT (CE) N o 1973/2004 DE LA COMMISSION
du 29 octobre 2004
portant modalités d'application du règlement (CE) no 1782/2003 du Conseil en ce qui concerne les régimes d'aide prévus aux titres IV et IV bis dudit règlement et l'utilisation de terres mises en jachère pour la production de matières premières
SOMMAIRE
Chapitre 1
Champ d'application et dispositions générales
Chapitre 2
Prime spéciale à la qualité pour le blé dur
Chapitre 3
Prime aux protéagineux
Chapitre 4
Aide spécifique au riz
Chapitre 5
Paiement à la surface pour les fruits à coque
Chapitre 6
Aide aux pommes de terre féculières
Chapitre 7
Prime aux produits laitiers et paiements supplémentaires
Chapitre 8
Aide aux cultures énergétiques
Section 1
Définitions
Section 2
Contrat
Section 3
Modification ou résiliation du contrat
Section 4
Rendements représentatifs et quantités à livrer
Section 5
Conditions pour le paiement de l'aide
Section 6
Contrat et obligations du demandeur et du premier transformateur
Section 7
Garanties
Section 8
Documents pour la vente, la cession ou la livraison dans un autre État membre ou l'exportation
Section 9
Contrôles
Section 10
Exclusion du régime et évaluation
Chapitre 9
Aide régionale spécifique pour les grandes cultures
Chapitre 10
Aide à la production de semences
Chapitre 11
Paiement à la surface pour les grandes cultures
Section 1
Dispositions générales concernant l'admissibilité au bénéfice de l'aide en ce qui concerne le paiement à la surface pour les grandes cultures
Section 2
Dispositions spécifiques à certaines grandes cultures
Section 3
Superficies de base, rendements de référence et plafonds
Section 4
Gel des terres
Section 5
Communications
Chapitre 12
Primes pour la viande ovine et caprine
Section 1
Paiements directs
Section 2
Limites, réserves et transferts
Section 3
Paiements supplémentaires
Section 4
Dispositions générales
Chapitre 13
Paiements pour la viande bovine
Section 1
Prime spéciale [Article 123 du règlement (CE) no 1782/2003]
Section 2
Prime à la désaisonnalisation [Article 124 du règlement (CE) no 1782/2003]
Section 3
Prime à la vache allaitante [Articles 125 à 129 du règlement (CE) no 1782/2003]
Section 4
Dispositions communes à la prime spéciale et à la prime à la vache allaitante
Section 5
Prime à l'abattage [Article 130 du règlement (CE) no 1782/2003]
Section 6
Paiements supplémentaires [Articles 133 à 136 du règlement (CE) no 1782/2003]
Section 7
Dispositions générales
Section 8
Dispositions transitoires et finales
Chapitre 14
Régime de paiement unique à la surface
Chapitre 15
Paiements directs nationaux complémentaires
Chapitre 16
Utilisation de terres mises en jachère pour la production de matières premières
Section 1
Objet et définitions
Section 2
Contrat
Section 3
Modification ou résiliation du contrat
Section 4
Rendements représentatifs et quantités à livrer
Section 5
Conditions pour le paiement de l'aide
Section 6
Obligations du collecteur et du demandeur
Section 7
Garanties
Section 8
Documents pour la vente, la cession ou la livraison dans un autre État membre ou l'exportation
Section 9
Contrôles
Section 10
Exclusion du régime et communications
Chapitre 17
Aide à la surface pour le houblon
Chapitre 18
Dispositions finales
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES
vu le traité instituant la Communauté européenne,
vu l'acte d'adhésion de la République tchèque, de l'Estonie, de Chypre, de la Lettonie, de la Lituanie, de la Hongrie, de Malte, de la Pologne, de la Slovénie et de la Slovaquie, et notamment son article 41, premier alinéa,
vu le règlement (CE) no 1782/2003 du Conseil du 29 septembre 2003 établissant des règles communes pour les régimes de soutien direct dans le cadre de la politique agricole commune et établissant certains régimes de soutien en faveur des agriculteurs, et modifiant les règlements (CEE) no 2019/93, (CE) no 1452/2001, (CE) no 1453/2001, (CE) no 1454/2001, (CE) no 1868/94, (CE) no 1251/1999, (CE) no 1254/1999, (CE) no 1673/2000, (CEE) no 2358/71 et (CE) no 2529/2001 (1), et notamment son article 110 et son article 145, points c), d), e) et f),
considérant ce qui suit:
(1)
Les titres IV et IV bis du règlement (CE) no 1782/2003 établissent certains régimes de soutien en faveur des agriculteurs. Les règles d'application de certains de ces régimes ont déjà été établies dans les actes suivants: le règlement (CEE) no 1686/72 de la Commission du 2 août 1972 relatif à certaines modalités concernant l'aide dans le secteur des semences (2), le règlement (CEE) no 1445/76 de la Commission du 22 juin 1976 fixant la liste des différentes variétés du «Lolium perenne L.» (3), le règlement (CE) no 1644/96 de la Commission du 30 juillet 1996 fixant les modalités d'application pour l'octroi de l'aide en faveur de certaines légumineuses à grains (4), le règlement (CE) no 609/1999 de la Commission du 19 mars 1999 relatif aux modalités d'octroi de l'aide aux producteurs de houblon (5), le règlement (CE) no 2316/1999 de la Commission du 22 octobre 1999 portant modalités d'application du règlement (CE) no 1251/1999 du Conseil instituant un régime de soutien aux producteurs de certaines cultures arables (6), le règlement (CE) no 2342/1999 de la Commission du 28 octobre 1999 établissant modalités d'application du règlement (CE) no 1254/1999 du Conseil portant organisation commune des marchés dans le secteur de la viande bovine en ce qui concerne le régime des primes (7), le règlement (CE) no 2461/1999 de la Commission du 19 novembre 1999 portant modalités d'application du règlement (CE) no 1251/1999 du Conseil en ce qui concerne l'utilisation des terres mises en jachère pour la production de matières premières (8), le règlement (CE) no 2550/2001 de la Commission du 21 décembre 2001 établissant les modalités d'application du règlement (CE) no 2529/2001 du Conseil portant organisation commune des marchés dans le secteur des viandes ovine et caprine en ce qui concerne les régimes de primes et modifiant le règlement (CE) no 2419/2001 (9), le règlement (CE) no 2199/2003 de la Commission du 16 décembre 2003 établissant des mesures transitoires relatives à l'application au titre de l'année 2004 du règlement (CE) no 1259/1999 du Conseil en ce qui concerne le régime de paiement unique à la surface applicable dans la République tchèque, en Estonie, à Chypre, en Lettonie, en Lituanie, en Hongrie, à Malte, en Pologne, en Slovénie et en Slovaquie (10), le règlement (CE) no 2237/2003 de la Commission du 23 décembre 2003 portant modalités d'application de certains régimes de soutien prévus au titre IV du règlement (CE) no 1782/2003 du Conseil établissant des règles communes pour les régimes de soutien direct dans le cadre de la politique agricole commune et établissant certains régimes de soutien en faveur des agriculteurs (11). À des fins de clarté de la législation communautaire, il convient d'abroger ces actes pour les remplacer par un règlement fixant les modalités de mise en œuvre de tous ces régimes et applicable à compter du 1er janvier 2005.
(2)
Afin de garantir la gestion efficace de ces régimes, il y a lieu de limiter les paiements à la surface à certaines superficies, et de préciser les conditions de leur octroi.
(3)
Malte compte un nombre très élevé de petites exploitations de moins de 0,3 hectares. Dans le but d'éviter que de nombreux agriculteurs installés à Malte soient exclus des paiements directs basés sur la surface, il convient de fixer la taille minimale pour les demandes de paiements directs basés sur la surface à Malte à 0,1 ha et, pour les années 2005 et 2006, d'autoriser Malte à déroger à l'article 107, paragraphe 9, du règlement (CE) no 1782/2003.
(4)
Il y a lieu d'éviter que des superficies soient emblavées aux seules fins de pouvoir prétendre à des paiements à la surface. Il est nécessaire d'imposer certaines conditions en matière d'ensemencement et de cultures, notamment en ce qui concerne le blé dur, les protéagineux et le riz. Il convient de respecter les normes locales afin de tenir compte de la diversité des pratiques agricoles à l'intérieur de la Communauté.
(5)
Il convient de n'autoriser qu'une seule demande de paiement à la surface pour toute parcelle cultivée pendant une année donnée, sauf dans les cas où le paiement à la surface constitue un complément au titre de la culture concernée ou lorsque l'aide vise la production de semences. L'octroi des paiements à la surface peut se faire au bénéfice de cultures subventionnées dans le cadre d'un programme relevant des politiques structurelles ou environnementales de la Communauté.
(6)
Lorsque la superficie faisant l'objet d'une demande d'aide dépasse la superficie maximale garantie, les superficies de base ou les sous-superficies de base, les régimes de soutien fondés sur l'aide à la surface prévoient, our l'année considérée, une réduction au prorata de la superficie par agriculteur pour laquelle une aide est demandée. Il convient en conséquence de fixer les modalités à mettre en œuvre et les délais à respecter pour les échanges d'informations entre la Commission et les États membres, afin d'établir le coefficient de réduction et de faire connaître à la Commission les superficies pour lesquelles l'aide a été payée. Les mêmes dispositions sont applicables à la réduction du montant total des quantités de référence individuelles en cas d'application de l'article 95, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1782/2003.
(7)
Conformément à l'article 73 du règlement (CE) no 1782/2003, l'octroi de la prime spéciale à la qualité pour le blé dur est subordonné à l'utilisation de certaines quantités de semences certifiées de variétés reconnues de qualité supérieure, dans la zone de production, pour la fabrication de semoules ou de pâtes alimentaires. Pour que ces exigences soient respectées, il y a lieu de fixer les critères régissant la méthode d'examen des variétés dans chaque État membre, la procédure à suivre pour dresser la liste des variétés admissibles au bénéfice de l'aide et la quantité minimale de semences certifiées à utiliser.
(8)
Étant donné la brièveté de la période comprise entre l'adoption du règlement (CE) no 1782/2003 et l'entrée en vigueur de la prime spéciale à la qualité pour le blé dur, il est impossible de dresser une liste des variétés admissibles pour l'octroi de l'aide en 2005 sur la base de la méthode d'examen envisagée. Il est par conséquent nécessaire que les États membres établissent une liste transitoire fondée sur une sélection des variétés actuelles.
(9)
Dans certaines régions, les protéagineux sont semés traditionnellement en combinaison avec des céréales pour des raisons agronomiques. La principale production végétale résultant de cette opération consiste en protéagineux. Aux fins de l'octroi de la prime aux protéagineux, il convient donc de considérer que les superficies concernées sont affectées à des cultures de protéagineux.
(10)
Il y a lieu de spécifier les normes relatives aux lupins doux et les essais destinés à déterminer si un échantillon de lupin est doux ou non.
(11)
Aux fins de l'efficacité et de la bonne gestion du programme d'aide pour les fruits à coque, il importe que l'aide à la surface ne serve pas à financer des plantations marginales ou des arbres isolés, d'où la nécessité de définir une taille de parcelle et une densité de plantation minimales pour un verger spécialisé. Eu égard aux difficultés rencontrées lorsque les plans d'amélioration existants viennent à expiration après la date d'introduction du nouveau régime d'aide, il convient de prévoir des mesures de transition.
(12)
Les conditions de paiement et le calcul de l'aide spécifique au riz dépendent non seulement de la ou des superficies de base fixées pour chaque État membre producteur par le règlement (CE) no 1782/2003, mais aussi de l'éventuelle subdivision desdites superficies en sous-superficies de base, et des critères objectifs retenus par chaque État membre pour procéder à cette opération, des conditions dans lesquelles les parcelles concernées sont mises en culture et de la taille minimale des superficies de base. En conséquence, il est nécessaire de définir des modalités relatives à l'établissement, à la gestion et à la culture des superficies et sous-superficies de base.
(13)
L'observation d'un dépassement éventuel de la superficie de base visé à l'article 82 du règlement (CE) no 1782/2003 implique une réduction de l'aide spécifique au riz. Pour fixer les modalités de calcul de cette réduction, il importe de définir les critères à prendre en considération et les coefficients applicables.
(14)
Le suivi des paiements relatifs à l'aide spécifique au riz postule que l'on ait communiqué à la Commission certaines informations concernant les cultures pratiquées sur les superficies et sous-superficies de base. À cet effet, il convient de spécifier les informations détaillées que les États membres sont tenus de communiquer à la Commission, et les délais à respecter en la matière.
(15)
Les articles 93 et 94 du règlement (CE) no 1782/2003 prévoient une aide pour les agriculteurs qui produisent des pommes de terre destinées à la fabrication de fécule, pour la quantité de pommes de terre couverte par un contrat de culture dans les limites du contingent attribué conformément au règlement (CE) no 1868/94 du Conseil du 27 juillet 1994 instituant un régime de contingentement pour la production de fécule de pomme de terre (12). C'est pourquoi il y a lieu de fixer les conditions d'octroi de l'aide et, le cas échéant, de faire des références croisées aux dispositions existantes concernant le régime de contingentement institué par le règlement (CE) no 1868/94.
(16)
Les articles 95 et 96 du règlement (CE) no 1782/2003 prévoient que les producteurs bénéficient de primes aux produits laitiers et de paiements supplémentaires. Le règlement (CE) no 1788/2003 du Conseil du 29 septembre 2003 établissant un prélèvement dans le secteur du lait et des produits laitiers (13), établit des dispositions spécifiques en cas d'inactivité. Il est donc opportun de prévoir, dans l'éventualité où une personne physique ou morale détenant une quantité de référence individuelle cesse de remplir les conditions visées à l'article 5, point c), du règlement (CE) no 1788/2003 pendant la période de douze mois précédant le 31 mars de l'année concernée, l'exclusion du bénéfice de la prime et des paiements supplémentaires.
(17)
Les articles 88 à 92 du règlement (CE) no 1782/2003 prévoient, en faveur des agriculteurs, un nouveau régime d'aide aux cultures énergétiques. Conformément au règlement (CE) no 2461/1999, qui exclut du bénéfice de l'aide la betterave sucrière, il est approprié d'exclure la culture de la betterave sucrière du régime d'aide aux cultures énergétiques.
(18)
Il convient par conséquent de définir les conditions d'admissibilité au bénéfice de cette aide. Il y a lieu de préciser à cet égard la condition de conclusion du contrat entre le producteur et le premier transformateur pour les matières premières agricoles concernées. Les conditions au cas où la transformation est réalisée par l'agriculteur sur l'exploitation doivent également être définies.
(19)
Pour assurer que la matière première soit transformée dans le produit énergétique prévu, il importe qu'une garantie soit constituée par le premier transformateur, en dépit du fait que l'aide ne lui est pas accordée et est accordée à l'agriculteur. Le montant de la garantie doit être suffisant pour prévenir tout risque que les matières premières soient en fin de compte détournées de leur destination. En outre, en vue de rendre efficace le système de contrôle du régime, il y a lieu de limiter le nombre de ventes des matières premières et des produits semi-transformés à deux jusqu'à la transformation finale.
(20)
Il est nécessaire de faire explicitement une distinction entre les obligations du demandeur, qui prennent fin lors de la livraison de la quantité totale de matière première récoltée, et les obligations du premier transformateur, qui commencent au moment de la livraison et se terminent avec la transformation finale des matières premières dans les produits énergétiques.
(21)
Il importe que certaines opérations de transport sur le territoire de la Communauté de matières premières et de produits qui en sont issus fassent l'objet de systèmes de contrôle comportant l'utilisation d'exemplaires de contrôle T5 à délivrer conformément au règlement (CEE) no 2454/93 de la Commission du 2 juillet 1993 fixant certaines dispositions d'application du règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil établissant le code des douanes communautaire (14). Des preuves alternatives doivent être prévues en cas de perte de l'exemplaire de contrôle T5 par suite de circonstances non imputables au premier transformateur.
(22)
L'article 98 du règlement (CE) no 1782/2003 prévoit une réduction de l'aide régionale spécifique pour les grandes cultures lorsque le montant total de l'aide demandée dépasse le plafond fixé. Il convient donc d'établir les modalités de calcul du coefficient de réduction.
(23)
L'article 99 du règlement (CE) no 1782/2003 prévoit la possibilité d'octroyer des aides directes pour la production de semences d'une ou plusieurs variétés.
(24)
Ces aides ne peuvent être octroyées que pour la production de semences de base ou de semences certifiées, et les produits concernés doivent être clairement définis par référence aux directives relatives à la certification et à la commercialisation de semences: directive 66/401/CEE du Conseil du 14 juin 1966 concernant la commercialisation des semences de plantes fourragères (15), directive 66/402/CEE du Conseil du 14 juin 1966 concernant la commercialisation des semences de céréales (16), et directive 2002/57/CE du Conseil du 13 juin 2002 concernant la commercialisation des semences de plantes oléagineuses et à fibres (17).
(25)
Afin de permettre des contrôles, il y a lieu que les semences de base et les semences certifiées soient produites dans le cadre de contrats de culture ou de déclarations de culture qui seront joints à la demande unique, et que les établissements de semences ou les obtenteurs soient officiellement agréés ou enregistrés. Il convient de prévoir les mesures nécessaires pour le cas où un établissement de semences ou un obtenteur d'un État membre multiplie des semences dans un autre État membre.
(26)
Pour des raisons administratives, il importe que, dans chaque État membre, l'aide ne soit octroyée que pour des produits récoltés sur le territoire dudit État membre.
(27)
Conformément à l'annexe XI du règlement (CE) no 1782/2003, une aide à la production peut être versée pour les semences de base et les semences certifiées des variétés de Cannabis sativa L. avec une teneur en tétrahydrocannabinol n'excédant pas 0,2 %. Aux fins de l'application uniforme dans l'ensemble de la Communauté des règles d'octroi de l'aide, il y a lieu d'utiliser la liste des variétés de Cannabis sativa L. admissibles au bénéfice de l'aide qui figure à l'annexe II du règlement (CE) no 796/2004 de la Commission du 21 avril 2004 portant modalités d'application de la conditionnalité, de la modulation et du système intégré de gestion et de contrôle prévus par le règlement (CE) no 1782/2003 du Conseil établissant des règles communes pour les régimes de soutien direct dans le cadre de la politique agricole commune et établissant certains régimes de soutien en faveur des agriculteurs (18).
(28)
L'article 108 du règlement (CE) no 1782/2003 définit les terres admissibles au bénéfice des paiements à la surface pour les grandes cultures. Ledit article autorise certaines dérogations sous le contrôle des États membres; celles-ci n'entravent pas les dispositions fixées par ledit règlement. Il y a lieu, pour prévenir ce risque, d'arrêter des mesures appropriées afin de maintenir le niveau actuel de la superficie totale des terres admissibles ou de prévenir toute augmentation sensible de cette superficie. Ces mesures peuvent prévoir, dans certains cas, la possibilité de considérer comme non admissibles des superficies qui étaient auparavant admissibles en lieu et place d'autres superficies devenues admissibles.
(29)
Les États membres dans lesquels le maïs n'est pas une culture traditionnelle sont autorisés à rendre l'herbe d'ensilage admissible au bénéfice des paiements à la surface pour les grandes cultures. Il convient par conséquent de définir la notion d'herbe d'ensilage.
(30)
L'article 106 du règlement (CE) no 1782/2003 subordonne le paiement à la surface pour le lin et le chanvre destinés à la production de fibres à la conclusion d'un contrat ou au dépôt de l'engagement visés à l'article 2, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1673/2000 du Conseil du 27 juillet 2000 portant organisation commune des marchés dans le secteur du lin et du chanvre destinés à la production de fibres (19). Il convient de prévoir qu'une copie du contrat ou de l'engagement soit transmise aux autorités compétentes de l'État membre chargées de la gestion des demandes de paiement. Il convient par ailleurs de garantir que les variétés cultivées de lin et de chanvre destinés à la production de fibres soient bien des variétés figurant au catalogue commun des variétés des espèces de plantes agricoles en tant que plantes à fibres et, pour le lin en particulier, comme «lin textile». En outre, dans le cas du chanvre, la teneur en tétrahydrocannabinol des variétés admises ne peut être supérieure à 0,2 %. Il y a donc lieu d'établir une liste des variétés admissibles au bénéfice de l'aide, les variétés de chanvre admissibles étant quant à elles énumérées à l'annexe II du règlement (CE) no 796/2004 de la Commission. Pour renforcer la garantie en ce qui concerne le chanvre, il importe également de prévoir que les semences utilisées soient certifiées.
(31)
L'article 109 du règlement (CE) no 1782/2003 oblige les producteurs de céréales, d'oléagineux et de protéagineux à terminer leurs semis au plus tard le 31 mai. Dans certains cas, les semis peuvent être reportés au-delà du 31 mai en raison des conditions climatiques. Il y a lieu de prolonger le délai applicable aux semis et au dépôt des demandes pour certaines cultures et dans certaines régions. Ces prorogations ne doivent cependant pas compromettre l'efficacité du régime de soutien, ni porter atteinte au système de contrôle établi par le titre II, chapitre 4, du règlement (CE) no 1782/2003.
(32)
Pour garantir à l'industrie de transformation, tout au long de la campagne, un approvisionnement régulier en maïs doux, il est nécessaire que les producteurs puissent étaler leurs semis sur une période plus longue. Il convient donc de reporter au 15 juin la date limite applicable aux semis de maïs doux.
(33)
Dans le cas du supplément et de l'aide spéciale pour le blé dur, il convient de prévoir l'utilisation d'une quantité minimale de semences de blé dur certifiées. Compte tenu de la diversité agronomique entre les États membres et les régions à l'intérieur des États membres, il importe de laisser les États membres concernés fixer cette quantité minimale.
(34)
Aux fins de l'application de l'article 103 du règlement (CE) no 1782/2003, il y a lieu de définir la notion d'irrigation.
(35)
Il importe de préciser les superficies à prendre en compte pour apprécier le taux de dépassement éventuel de la superficie de base, et les modalités d'établissement dudit taux. Lorsqu'une superficie de base est établie séparément pour le maïs, pour les superficies irriguées ou pour l'herbe d'ensilage, des modalités particulières doivent être définies en ce qui concerne les superficies à prendre en compte pour le calcul du taux de dépassement éventuel de la superficie de base en cause. Il y a lieu que les modalités de fixation du taux de dépassement éventuel de la superficie de base garantissent dans tous les cas le respect de ladite superficie. Il convient également de préciser la façon de calculer le taux de dépassement des superficies maximales garanties pour le blé dur. Il est en outre nécessaire de préciser la procédure à suivre aux fins de l'établissement du taux de dépassement du plafond des paiements visé à l'article 102, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003.
(36)
En cas d'application de l'article 71 du règlement (CE) no 1782/2003, le bénéfice des paiements à la surface pour les grandes cultures est subordonné à l'obligation pour le producteur intéressé de geler une partie de la superficie de son exploitation. Il y a lieu de fixer des modalités d'application qui soient de nature à assurer l'efficacité nécessaire du régime. À cette fin, il importe de prévoir que les superficies prises en considération dans le cadre du gel soient comparables à celles qui sont prises en considération pour le calcul de la superficie de base régionale. Il convient de définir les «légumineuses» visées à l'article 107, paragraphe 3, second tiret, du règlement (CE) no 1782/2003.
(37)
Conformément à l'article 107, paragraphe 6, en cas d'application de l'article 66 du règlement (CE) no 1782/2003, il y a lieu d'établir des règles détaillées en ce qui concerne les terres volontairement mises en jachère. Il importe que ces règles soient cohérentes par rapport à l'ensemble du régime établi par ledit règlement.
(38)
Il est nécessaire de fixer les critères d'admissibilité au bénéfice des primes aux ovins et caprins prévues au titre IV, chapitre 11, du règlement (CE) no 1782/2003, en particulier les conditions requises.
(39)
L'article 113, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003 prévoit l'octroi d'une prime aux producteurs de viande caprine dans certaines régions de la Communauté. Il convient par conséquent de définir les régions en question conformément aux critères établis par cette disposition.
(40)
Conformément à l'article 114, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003, les agriculteurs dans les exploitations desquels au moins 50 % de la superficie utilisée à des fins agricoles sont situés dans des zones défavorisées remplissent les conditions requises pour bénéficier de la prime supplémentaire. L'article 113, paragraphe 2, fait référence aux zones géographiques spécifiques où les producteurs de viande caprine remplissent les conditions nécessaires pour bénéficier de la prime caprine. Il convient de prévoir l'obligation, pour les agriculteurs répondant à ces critères, de fournir une déclaration afin de prouver qu'au moins la moitié de la superficie utilisée à des fins agricoles est située dans des zones défavorisées ou dans des zones qui remplissent les conditions nécessaires pour pouvoir prétendre à la prime caprine.
(41)
Aux fins du contrôle de l'admissibilité au bénéfice de la prime à la brebis du niveau adéquat, il importe que les États membres établissent un inventaire des producteurs ovins commercialisant du lait ou des produits laitiers de brebis.
(42)
En vue de la mise en œuvre du système de limites individuelles introduit par les articles 116 à 118 du règlement (CE) no 1782/2003, les règles administratives existantes peuvent continuer à être appliquées s'agissant, en particulier, de l'utilisation de droits attribués gratuitement, de l'utilisation de droits normaux prévoyant une utilisation minimale, de la cession temporaire et du transfert de droits, de la notification de changements concernant le plafond individuel et du transfert de droits par l'intermédiaire de la réserve nationale. Certaines de ces règles sont des dispositions spécifiquement applicables à titre exceptionnel et dans des circonstances dûment justifiées comme, s'agissant de l'utilisation de droits, dans le cas de petits agriculteurs et d'agriculteurs participant à des programmes d'extensification et à des régimes de retraite anticipée, et, aux fins du transfert, lors de l'héritage de droits à primes et dans le cas d'agriculteurs qui n'exploitent que des terrains à caractère public ou collectif pour le pâturage.
(43)
La Commission étant chargée du contrôle des nouvelles dispositions, il convient que les États membres lui fournissent de manière adéquate les informations essentielles concernant la mise en œuvre des règles relatives aux primes.
(44)
Le cas échéant, il est nécessaire que des informations détaillées soient communiquées à la Commission, s'agissant des paiements supplémentaires, en ce qui concerne les modalités nationales et leur exécution.
(45)
Le titre IV, chapitre 12, du règlement (CE) no 1782/2003 prévoit des paiements pour la viande bovine. Il y a lieu d'établir les critères d'admissibilité au bénéfice de ces paiements et, en particulier, les conditions requises.
(46)
Il résulte tant de l'objectif du plafond régional que de celui du facteur de densité que les animaux concernés par l'application de ces deux mesures ne peuvent plus faire l'objet d'une demande de prime spéciale au titre de la même tranche d'âge. En ce qui concerne la prime à la désaisonnalisation, ces animaux doivent être considérés comme ayant été admis au bénéfice de la prime spéciale.
(47)
Il y a lieu de prévoir que le document administratif établi à l'article 123, paragraphe 3, point b), du règlement (CE) no 1782/2003 soit conçu et établi au niveau national. Afin de tenir compte des conditions spécifiques de gestion et de contrôle dans les États membres, il importe d'admettre différentes formes de documents administratifs.
(48)
L'article 123, paragraphe 3, point a), et l'article 130, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003 établissent une condition de période de rétention pour l'octroi de la prime spéciale et de la prime à l'abattage. Il est par conséquent nécessaire de définir et de quantifier ladite période.
(49)
Il importe que les modalités d'octroi, au moment de l'abattage, de la prime spéciale soient cohérentes avec les modalités d'octroi de la prime à l'abattage. Il y a lieu de préciser les types de documents devant suivre l'animal jusqu'à l'abattage, l'expédition ou l'exportation. Afin de tenir compte des spécificités du mode d'octroi à l'abattage, il convient de préciser les conditions d'âge pour les bœufs et le type de présentation de la carcasse pour les bovins adultes.
(50)
Il importe de définir les conditions d'octroi de la prime à la désaisonnalisation en accord avec les modalités d'octroi de la prime à l'abattage. Il convient que la Commission établisse, sur la base des informations disponibles, quels États membres remplissent les conditions pour l'application de ce régime de prime.
(51)
Il y a lieu de définir la notion de vache allaitante mentionnée à l'article 125 du règlement (CE) no 1782/2003. À cet égard, il convient de retenir les mêmes races qu'au titre du règlement (CE) no 2342/1999 de la Commission. En outre, les exigences essentielles actuelles peuvent continuer à être appliquées, en particulier en ce qui concerne le rendement laitier moyen et la prime nationale complémentaire.
(52)
Les règles administratives existantes peuvent continuer à être appliquées s'agissant, en particulier, des plafonds individuels, des notifications relatives aux plafonds individuels et à la réserve nationale, des droits attribués gratuitement, de l'utilisation de droits, du transfert et de la cession temporaire de droits et du transfert de droits par l'intermédiaire de la réserve nationale.
(53)
Il convient que la Commission établisse, sur la base des informations disponibles, quels États membres remplissent les conditions pour l'application du régime spécial établi par l'article 129 du règlement (CE) no 1782/2003. Il convient de définir des modalités spécifiques d'octroi de la prime.
(54)
Il est nécessaire de déterminer le mode de calcul du facteur de densité. Il y a lieu de fixer une date pour la prise en compte de la quantité de référence de lait.
(55)
Le facteur de densité dans le cadre du régime de paiement à l'extensification doit prendre en compte tous les bovins âgés de six mois au moins présents sur l'exploitation. Cette prise en compte nécessite des modalités spécifiques de comptage des animaux et de déclaration par le producteur de sa participation au régime. Il convient de prévoir l'utilisation de la base de données informatisée visée dans le règlement (CE) no 1760/2000 du Parlement européen et du Conseil du 17 juillet 2000 établissant un système d'identification et d'enregistrement des bovins et concernant l'étiquetage de la viande bovine et des produits à base de viande bovine, et abrogeant le règlement (CE) no 820/97 du Conseil (20).
(56)
Il y a lieu de prendre des mesures afin de veiller à ce que le paiement à l'extensification ne soit pas octroyé à des agriculteurs qui respectent artificiellement les taux de chargement moyens requis pour l'octroi du paiement à l'extensification.
(57)
Il convient de définir les procédures permettant de déterminer, sur la base des informations disponibles, quels États membres remplissent les conditions prévues à l'article 132, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1782/2003 pour l'octroi du paiement à l'extensification pour les vaches laitières. Il importe de définir des modalités spécifiques d'octroi de la prime. Il y a lieu d'établir une période de rétention minimale.
(58)
Il convient de prévoir des dispositions spécifiques en ce qui concerne l'application des règles relatives aux périodes, dates et délais pour la période de rétention.
(59)
Pour des raisons de simplification, il importe que la demande de prime à l'abattage soit constituée par la demande d'aide «animaux» prévue par le système intégré, pour autant que celle-ci comporte tous les éléments justifiant le paiement de la prime et que l'animal soit abattu dans le même État membre ou dans un autre État membre, ou exporté.
(60)
L'existence de la base de données informatisée visée dans le règlement (CE) no 1760/2000 doit pouvoir être mise à profit afin de faciliter la gestion de la prime à l'abattage, pour autant que l'État membre concerné estime que la base de données donne des garanties suffisantes d'exactitude des données utiles aux fins du paiement des primes.
(61)
La prime à l'abattage pour les veaux est assortie d'un critère de poids maximal. Il est par conséquent nécessaire de déterminer une présentation type de la carcasse, à laquelle s'applique ce poids maximal.
(62)
Il importe que des informations détaillées concernant les règles nationales en matière de paiements additionnels et leur mise en œuvre soient communiquées à la Commission.
(63)
Afin de permettre aux éleveurs de bénéficier des paiements dans les meilleurs délais, il y a lieu de prévoir l'octroi d'avances. Il est cependant nécessaire d'éviter, compte tenu de l'application des plafonds nationaux ou régionaux, que l'avance soit supérieure au paiement définitif. Il est par conséquent approprié de prévoir la possibilité, pour l'État membre, de diminuer le pourcentage de l'avance pour les régimes de primes soumis auxdits plafonds.
(64)
Le règlement (CE) no 1782/2003 prévoit des sanctions en cas d'utilisation ou de détention illégale de substances ou de produits non autorisés par la réglementation vétérinaire. En cas de récidive, il est approprié de laisser la détermination de la durée des sanctions aux États membres, mieux placés pour juger de la gravité réelle de la faute commise.
(65)
II est nécessaire de fixer la date déterminant l'imputation des éléments à prendre en considération pour l'application des régimes de primes spéciales et de prime à la vache allaitante. Afin d'assurer une gestion efficace et cohérente, il convient de choisir, en règle générale, la date de dépôt de la demande. Toutefois, en ce qui concerne la prime spéciale payée à l'abattage, il y a lieu d'établir des modalités spécifiques afin d'éviter des reports d'une année sur l'autre en vue d'obtenir un montant de prime supérieur. En ce qui concerne la prime à l'abattage, la date d'abattage ou d'exportation est plus représentative de la réalité des opérations concernées.
(66)
Il est opportun de fixer le taux applicable à la date du fait générateur en ce qui concerne les primes de façon à garantir qu'en principe ces primes ne subissent pas, au moment de leur conversion en monnaie nationale, un mouvement brusque causé par le taux de change d'un seul jour.
(67)
Il y a lieu de prévoir certaines obligations de communication de la part des États membres et de prescrire une présentation harmonisée facilitant la transmission et l'analyse des données.
(68)
Afin de faciliter le passage au nouveau régime, des dispositions transitoires sont nécessaires en ce qui concerne les obligations de marquage et d'identification des animaux.
(69)
L'article 143 ter du règlement (CE) no 1782/2003 autorise la République tchèque, l'Estonie, Chypre, la Lettonie, la Lituanie, la Hongrie, Malte, la Pologne, la Slovénie et la Slovaquie (ci-après dénommés les «nouveaux États membres») à remplacer les paiements directs par un paiement unique à la surface (ci-après dénommé le «régime de paiement unique à la surface»). C'est l'option choisie par la République tchèque, l'Estonie, Chypre, la Lettonie, la Lituanie, la Hongrie, la Pologne et la Slovaquie. Il convient donc d'établir les modalités d'application du régime de paiement unique à la surface.
(70)
Conformément à l'article 143 ter, paragraphe 5, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003 et dans le but d'éviter la gestion d'un nombre important de demandes relatives à des paiements par exploitation qui seraient inférieurs à 50 euros, la République tchèque, l'Estonie, la Lettonie, la Lituanie, la Hongrie, la Pologne et la Slovaquie ont demandé l'autorisation de fixer la surface minimale admissible au bénéfice de l'aide par exploitation à un niveau supérieur à 0,3 hectares.
(71)
La République tchèque, l'Estonie, Chypre, la Lettonie, la Lituanie, la Hongrie, la Pologne et la Slovaquie ont estimé la partie de leur surface agricole utilisée qui a été maintenue en bonnes conditions agronomiques à la date du 30 juin 2003 et proposé de l'adapter en fonction de la surface minimale admissible au bénéfice de l'aide par exploitation.
(72)
L'article 143 quater du règlement (CE) no 1782/2003 prévoit, sous réserve de l'autorisation de la Commission, la possibilité de compléter l'aide directe versée à un agriculteur dans les nouveaux États membres. Il y a lieu d'établir les modalités générales d'application de cette option.
(73)
L'article 55, point b), et l'article 107, paragraphe 3, premier tiret, du règlement (CE) no 1782/2003 prévoient l'exonération de mise en jachère si les terres sont utilisées pour la production de matières premières servant à la fabrication dans la Communauté de produits qui ne sont pas directement destinés à la consommation humaine ou animale, à condition que des systèmes efficaces de contrôle soient appliqués.
(74)
Il est souhaitable de ne pas exclure, dans certaines conditions, la culture de betteraves sucrières, de topinambours ou de racines de chicorée sur les terres mises en jachère. Ces cultures ne peuvent bénéficier de paiements compte tenu du risque d'interférences avec le marché du sucre. Il est néanmoins nécessaire de faire en sorte que ces cultures soient conformes aux règles régissant l'utilisation des terres mises en jachère.
(75)
Il convient de définir les conditions relatives à l'admissibilité au bénéfice de ce régime. Il y a lieu de préciser à cet égard la condition de conclusion du contrat entre le producteur et, soit le collecteur, soit le premier transformateur pour les matières premières agricoles concernées. Dans le cas où la transformation est réalisée par l'agriculteur sur l'exploitation, des conditions doivent également être définies.
(76)
En vue de garantir la conformité avec le point 7 du mémorandum d'accord entre la Communauté économique européenne et les États-Unis d'Amérique concernant les oléagineux dans le cadre du GATT, approuvé par la décision 93/355/CE du Conseil (21), il est nécessaire de mettre en place les modalités d'application pour réduire, le cas échéant, la quantité de sous-produits pouvant être produite et destinée à la consommation humaine ou animale si la quantité totale desdits sous-produits dépassait annuellement 1 million de tonnes métriques, exprimées en équivalents de farine de fèves de soja.
(77)
Pour assurer que la matière première soit transformée dans le produit final prévu, une garantie doit être constituée par le collecteur ou par le premier transformateur, en dépit du fait que l'aide est accordée à l'agriculteur. En outre, en vue de rendre efficace le système de contrôle du régime, il y a lieu de limiter le nombre de transformateurs.
(78)
Il est nécessaire de faire explicitement une distinction entre les obligations du demandeur, qui prennent fin lors de la livraison de la quantité totale de matière première récoltée, et les obligations, assorties d'un garantie, du collecteur ou du premier transformateur, qui commencent au moment de la livraison et se terminent avec la transformation finale des matières premières dans les produits finaux.
(79)
Certaines opérations de transport, sur le territoire de la Communauté, de matières premières et de produits qui en sont issus doivent faire l'objet de systèmes de contrôle comportant l'utilisation de déclarations et d'exemplaires de contrôle T5 à délivrer conformément au règlement (CEE) no 2454/93. Des preuves alternatives doivent être prévues dans le cas où l'exemplaire de contrôle T5 ne revient pas à l'autorité compétente du collecteur ou du premier transformateur par suite de circonstances non imputables à ce dernier. Pour assurer l'efficacité et la bonne gestion du régime d'aide, il convient d'arrêter les dispositions régissant le contrôle.
(80)
Outre les critères d'éligibilité prévus à l'article 110 nonies du règlement (CE) no 1782/2003 pour l'aide à la surface pour le houblon, il convient d'établir un certain nombre de critères supplémentaires afin de garantir que l'aide est octroyée pour des surfaces cultivées en houblon dans des conditions de culture normales. Il y a lieu de définir, au niveau communautaire, la notion de surface «plantée en houblon» afin de garantir que les surfaces pour lesquelles des paiements supplémentaires sont octroyés sont calculées de la même manière. Il est nécessaire de déterminer les modalités de répartition de la somme totale disponible par État membre pour les paiements supplémentaires entre les surfaces admissibles au bénéfice de l'aide.
(81)
Il convient de fixer un délai pour l'engagement des paiements relatifs aux mesures énumérées à l'article 7, paragraphe 1, points a) à d), du règlement (CEE) no 1696/71 du Conseil du 26 juillet 1971 portant organisation commune des marchés dans le secteur du houblon (22) par les groupements de producteurs de houblon reconnus, et il y a lieu d'informer la Commission des modalités d'utilisation des paiements. Tout montant qui ne sera pas engagé dans un délai donné devra être remboursé. Il est nécessaire de déterminer les modalités de répartition de la somme totale disponible par État membre pour les paiements aux groupements de producteurs de houblon reconnus.
(82)
Les mesures prévues par le présent règlement sont conformes à l'avis du comité de gestion des paiements directs,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE 1
CHAMP D'APPLICATION ET DISPOSITIONS GÉNÉRALES
Article premier
Matière traitée et portée
1. Le présent règlement établit les dispositions d'application des régimes d'aide suivants prévus aux titres IV et IV bis du règlement (CE) no 1782/2003:
a)
prime spéciale à la qualité pour le blé dur, prévue au titre IV, chapitre 1, dudit règlement;
b)
prime aux protéagineux, prévue au titre IV, chapitre 2, dudit règlement;
c)
aide spécifique au riz, prévue au titre IV, chapitre 3, dudit règlement;
d)
paiement à la surface pour les fruits à coque, prévu au titre IV, chapitre 4, dudit règlement;
e)
aide aux cultures énergétiques, prévue au titre IV, chapitre 5, dudit règlement;
f)
aide aux pommes de terre féculières, prévue au titre IV, chapitre 6, dudit règlement;
g)
prime aux produits laitiers et paiements supplémentaires, prévue au titre IV, chapitre 7, dudit règlement;
h)
aide régionale spécifique pour les grandes cultures, prévue au titre IV, chapitre 8, dudit règlement;
i)
aide à la production de semences, prévue au titre IV, chapitre 9, dudit règlement;
j)
paiement à la surface pour les grandes cultures, prévu au titre IV, chapitre 10, dudit règlement;
k)
primes pour la viande ovine et caprine, prévues au titre IV, chapitre 11, dudit règlement;
l)
paiements pour la viande bovine, prévus au titre IV, chapitre 12, dudit règlement;
m)
aide aux légumineuses, prévue au titre IV, chapitre 13, dudit règlement;
n)
régime de paiement unique à la surface, prévu à l'article 143 ter dudit règlement;
o)
paiements directs nationaux complémentaires, prévus à l'article 143 quater dudit règlement;
p)
aide à la surface pour le houblon, prévue au titre IV, chapitre 10 quinquies, dudit règlement;
2. Le présent règlement établit des modalités d'application en ce qui concerne l'utilisation de terres mises en jachère pour la production de matières premières dans le cadre du régime de paiement unique prévu au titre III du règlement (CE) no 1782/2003 et du paiement à la surface pour les grandes cultures prévu au titre IV, chapitre 10, dudit règlement.
Article 2
Conditions relatives au paiement
1. Les paiements directs visés à l'article 1er, points a), b), c), e), h), i), j), m) et p), ne sont octroyés, pour chaque type de culture, qu'au titre des superficies qui ont fait l'objet d'une demande portant sur au moins 0,3 hectares, dans les cas où chaque parcelle cultivée dépasse la taille minimale fixée par l'État membre conformément à la limite prévue à l'article 14, paragraphe 4, du règlement (CE) no 796/2004.
Dans le cas de Malte, les paiements directs visés à l'article 1er, points a), b), c), e), h), i), j), m) et p), ne sont octroyés, pour chaque type de culture, qu'au titre des superficies qui ont fait l'objet d'une demande portant sur au moins 0,1 hectares, dans les cas où chaque parcelle cultivée dépasse la taille minimale fixée par l'État membre conformément à la limite prévue à l'article 14, paragraphe 4, du règlement (CE) no 796/2004.
2. Les paiements directs visés à l'article 1er, points a), b), c), h) et j), ne sont octroyés qu'au titre des superficies entièrement ensemencées et sur lesquelles toutes les conditions de culture normales ont été respectées conformément aux normes locales.
Toutefois, en ce qui concerne la prime spéciale à la qualité pour le blé dur, prévue au titre IV, chapitre 1, du règlement (CE) no 1782/2003, et les paiements pour les grandes cultures, prévus au titre IV, chapitre 10, dudit règlement, les produits cultivés sur des superficies qui sont entièrement ensemencées et cultivées conformément aux normes locales, mais qui n'atteignent pas le stade de la floraison en raison de conditions climatiques exceptionnelles reconnues par l'État membre concerné, demeurent admissibles au bénéfice de l'aide à condition que les superficies en cause ne soient pas affectées à d'autres usages avant ce stade de la croissance.
3. Pour une année donnée, il ne peut être présenté pour une parcelle cultivée qu'une seule demande d'aide à la surface au titre d'un régime dont le financement relève de l'article 1er, paragraphe 2, point b), du règlement (CE) no 1258/1999 du Conseil (23).
Toutefois:
a)
une parcelle de culture qui fait l'objet, pour la même campagne, d'une demande de prime spéciale à la qualité pour le blé dur, prévue au titre IV, chapitre 1, du règlement (CE) no 1782/2003 ou de prime aux protéagineux, prévue au titre IV, chapitre 2, dudit règlement peut faire l'objet d'une demande de paiements pour les grandes cultures visés au titre IV, chapitre 10, du même règlement;
b)
une parcelle de culture qui fait l'objet, pour la même campagne, d'une demande d'aide spécifique au riz, prévue au titre IV, chapitre 3, du règlement (CE) no 1782/2003 ou de prime aux protéagineux, prévue au titre IV, chapitre 2, dudit règlement peut faire l'objet d'une demande d'aide aux semences visée au titre IV, chapitre 9, du même règlement;
c)
une parcelle de culture qui fait l'objet, pour la même campagne, d'une demande d'aide aux cultures énergétiques, prévue au titre IV, chapitre 5, du règlement (CE) no 1782/2003 peut faire l'objet d'une demande de paiements pour les grandes cultures visée au titre IV, chapitre 10, du même règlement, sans préjudice de l'article 90, deuxième alinéa, dudit règlement, ou faire l'objet d'une demande d'aide spécifique au riz prévue au titre IV, chapitre 3, du même règlement;
d)
une parcelle de culture qui fait l'objet, pour la même campagne, d'une demande de paiements pour les grandes cultures visés au titre IV, chapitre 10, du règlement (CE) no 1782/2003 peut faire l'objet d'une demande d'aide aux semences visée au titre IV, chapitre 9, du même règlement.
4. Les terres utilisées pour produire des matières premières visées à l'article 55, point b), et à l'article 107, paragraphe 3, premier tiret, du règlement (CE) no 1782/2003 ou bénéficiant de l'aide aux cultures énergétiques prévue au titre IV, chapitre 5, dudit règlement ne sont pas admissibles au bénéfice de l'aide communautaire prévue au titre II, chapitre VIII, du règlement (CE) no 1257/1999 du Conseil (24), à l'exception du soutien accordé au titre des coûts de plantation pour les espèces à croissance rapide prévu à l'article 31, paragraphe 3, deuxième alinéa, dudit règlement.
Les matières premières visées à l'article 55, point b), et à l'article 107, paragraphe 3, premier tiret, du règlement (CE) no 1782/2003 cultivées sur des terres mises en jachère, et les produits intermédiaires, produits finis, coproduits et sous-produits qui en dérivent ne peuvent bénéficier d'aucun financement par la section «Garantie» du Fonds européen d'orientation et de garantie agricole conformément à l'article 1er, paragraphe 2, points a) et b), du règlement (CE) no 1258/1999.
5. Aux fins de la prime aux protéagineux prévue au titre IV, chapitre 2, du règlement (CE) no 1782/2003 et du paiement à la surface pour les grandes cultures prévu au titre IV, chapitre 10, dudit règlement, on entend par «lupins doux», les variétés de lupin qui produisent des semences ne contenant pas plus de 5 % de grains amers. La teneur en grains amers est calculée par application du test prévu à l'annexe I du présent règlement.
Article 3
Communications
Les États membres transmettent les données suivantes par voie électronique à la Commission:
a)
au plus tard pour le 15 septembre de l'année concernée: les données disponibles concernant les superficies ou les quantités dans le cas des primes aux produits laitiers et des paiements supplémentaires visés aux articles 95 et 96 du règlement (CE) no 1782/2003, pour lesquelles l'aide a été demandée au titre de l'année considérée, ces données pouvant être ventilées le cas échéant par sous-superficie de base;
b)
au plus tard pour le 31 octobre de l'année concernée: les données définitives concernant les superficies ou les quantités, visées au point a), compte tenu des contrôles déjà effectués;
c)
au plus tard pour le 31 juillet de l'année suivante: les données finales correspondant aux superficies ou aux quantités pour lesquelles l'aide a été effectivement versée au titre de l'année considérée, après déduction, le cas échéant, des réductions en matière de superficie prévues au titre IV, chapitre 1, du règlement (CE) no 796/2004.
Les superficies sont exprimées en nombre d'hectares, avec deux décimales, et les quantités en nombres de tonnes, avec trois décimales.
Article 4
Coefficient de réduction
1. Le coefficient de réduction de la superficie dans le cas visé à l'article 75, à l'article 78, paragraphe 2, aux articles 82 et 85, à l'article 89, paragraphe 2, aux articles 98 et 143, et à l'article 143 ter, paragraphe 7, du règlement (CE) no 1782/2003 ou le coefficient de réduction des quantités ainsi que les critères objectifs dans le cas visé à l'article 95, paragraphe 4, dudit règlement, sont fixés au plus tard le 15 novembre de l'année considérée, sur la base des données communiquées conformément à l'article 3, point b), du présent règlement.
2. Dans les cas visés aux articles 75, 82 et 85, à l'article 95, paragraphe 4, aux article 98 et 143, et à l'article 143 ter, paragraphe 7, du règlement (CE) no 1782/2003, les États membres communiquent à la Commission, au plus tard le 1er décembre de l'année considérée, le coefficient de réduction appliqué et, dans le cas visé à l'article 95, paragraphe 4, dudit règlement, les critères objectifs appliqués.
CHAPITRE 2
PRIME SPÉCIALE À LA QUALITÉ POUR LE BLÉ DUR
Article 5
Examen des variétés
1. Les États membres mentionnés à l'article 74, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003 établissent la liste des variétés de blé dur admissibles au bénéfice de la prime spéciale à la qualité visée à l'article 72 dudit règlement conformément à la méthode d'examen des variétés prescrites aux paragraphes 2 à 5 du présent article.
2. Tous les deux ans au minimum, les États membres identifient au moins deux variétés représentatives. Les variétés représentatives sont les variétés de blé dur les plus certifiées.
3. Les États membres analysent les variétés de blé dur en fonction des paramètres de qualité suivants, pondérés comme indiqué ci-après:
a)
teneur en protéines (40 %);
b)
qualité du gluten (30 %);
c)
indice de jaune (20 %);
d)
poids spécifique ou poids de 1 000 grains (10 %).
La somme des moyennes des paramètres de qualité visés aux points a) à d) du premier alinéa, multipliée par le pourcentage indiqué, constitue l'indice de qualité des variétés.
Chaque État membre compare, sur une période d'au moins deux ans, les indices de qualité des variétés de blé dur à ceux des variétés représentatives au niveau régional. Les variétés à examiner sont les variétés enregistrées dans le catalogue national de chaque État membre, à l'exclusion des variétés pour lesquelles on ne dispose pas de données analytiques relatives aux trois dernières années, parce qu'elles ont cessé d'être utilisées ou certifiées.
À cet effet, sur la base de l'indice de qualité moyen égal à 100 attribué aux variétés représentatives, chaque État membre calcule, pour chacun des paramètres de qualité visés aux points a) à d) du premier alinéa, le pourcentage à attribuer aux autres variétés de blé dur par rapport à l'indice 100. Seules les variétés de blé dur dont l'indice est égal ou supérieur à 98 sont admissibles au bénéfice de la prime spéciale à la qualité pour le blé dur.
4. Un État membre peut exclure de la liste des variétés admissibles celles qui présentent un taux moyen de perte d'aspect vitreux du blé dur («mitadinage») de plus de 27 %.
5. Les variétés qui sont enregistrées dans le catalogue national d'un autre État membre peuvent elles aussi faire l'objet d'un examen permettant de se prononcer sur leur admissibilité.
Article 6
Méthodes d'analyse
1. Les méthodes d'analyse relatives à la teneur en protéines, au poids spécifique et au taux de perte d'aspect vitreux du blé dur («mitadinage») sont celles prescrites par le règlement (CE) no 824/2000 de la Commission (25).
2. L'indice de jaune est mesuré conformément à la méthode ICC 152 ou à une méthode reconnue équivalente.
3. La qualité du gluten est mesurée conformément à la méthode ICC 158 ou à la méthode ICC 151.
Article 7
Quantité de semences certifiées
Les États membres fixent, avant le 1er octobre de l'année précédant celle pour laquelle la prime spéciale à la qualité pour le blé dur est octroyée, la quantité minimale de semences, certifiées conformément à la directive 66/402/CEE (26), à utiliser conformément aux pratiques agricoles courantes dans la zone de production concernée.
Article 8
Publications et communications
1. Les États membres publient la liste des variétés sélectionnées admissibles, au niveau national ou régional, au bénéfice de la prime spéciale à la qualité pour le blé dur, en ce qui concerne les variétés d'hiver au plus tard le 1er octobre et en ce qui concerne les variétés de printemps au plus tard le 31 décembre de l'année précédant celle au titre de laquelle la prime est octroyée.
2. Les États membres communiquent à la Commission, un mois au plus tard après les dates prévues au paragraphe 1, la liste visée audit paragraphe et, si une modification est intervenue, la quantité minimale de semences certifiées à utiliser.
Article 9
Validité
1. Les variétés inscrites sur la liste visée à l'article 8, paragraphe 1, sont admissibles au bénéfice de la prime spéciale à la qualité pour le blé dur pour des périodes de cinq ans commençant à partir de la date de leur première inscription sur ladite liste.
2. L'admissibilité de chaque variété peut être prorogée pour une période de cinq ans, sur la base des résultats des analyses qualitatives effectuées pendant la deuxième et la troisième année de la période quinquennale d'admissibilité.
Article 10
Mesures transitoires
1. Les États membres publient la liste des variétés sélectionnées admissibles au bénéfice de la prime spéciale à la qualité pour le blé dur pour l'année 2005, au plus tard le 1er octobre 2004 en ce qui concerne les variétés d'hiver et au plus tard le 31 décembre 2004 en ce qui concerne les variétés de printemps.
2. Les États membres dressent la liste visée au paragraphe 1 en éliminant de la liste des variétés enregistrées dans le catalogue national celles qui n'ont pas été certifiées en 2003 et en 2004 et celles qui ne sont pas conformes à au moins deux des quatre paramètres suivants:
a)
une teneur minimale en protéines de 11,5 %;
b)
un poids spécifique minimal de 78 kg/hl ou un poids de 1 000 grains égal au minimum à 42 g;
c)
un taux maximal de perte d'aspect vitreux du blé dur («mitadinage») de 27 %;
d)
une teneur minimale en gluten de 10 %.
3. Les listes des variétés qui sont admissibles au bénéfice de la prime en 2005 et 2006 peuvent comprendre des variétés figurant dans la liste des variétés sélectionnées d'un autre État membre établie sur la base des résultats des analyses qualitatives effectuées par cet autre État membre.
CHAPITRE 3
PRIME AUX PROTÉAGINEUX
Article 11
Mélange de céréales et de protéagineux
Dans les régions où les ensemencements mettent traditionnellement en œuvre à la fois des protéagineux et des céréales, la prime aux protéagineux n'est versée au demandeur que si ce dernier prouve, à la satisfaction des autorités compétentes de l'État membre concerné, que les protéagineux prédominent dans le mélange. Les superficies concernées ne sont pas admissibles au bénéfice des aides régionales spécifiques pour les grandes cultures prévues à l'article 98 du règlement (CE) no 1782/2003.
CHAPITRE 4
AIDE SPÉCIFIQUE AU RIZ
Article 12
Dates des ensemencements
L'admissibilité au bénéfice de l'aide spécifique au riz est subordonnée à la condition que la superficie déclarée ait été ensemencée au plus tard:
a)
le 30 juin précédant la récolte concernée, pour l'Espagne et le Portugal;
b)
le 31 mai pour les autres États membres producteurs visés à l'article 80, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003.
Toutefois, en Guyane française, les superficies doivent avoir été ensemencées respectivement pour chacun des deux cycles d'ensemencement respectifs au plus tard le 31 décembre et le 30 juin précédant chacun d'eux, et l'aide spécifique au riz est octroyée sur la base de la moyenne des superficies ensemencées pour chacun des deux cycles d'ensemencement.
Article 13
Coefficient de réduction
Le coefficient de réduction de l'aide spécifique au riz visé à l'article 82 du règlement (CE) no 1782/2003 est calculé conformément à l'annexe II du présent règlement.
Article 14
Communications
1. Les États membres communiquent à la Commission, conformément à l'article 3, les informations suivantes:
a)
pour le 15 septembre au plus tard:
i)
la liste des variétés enregistrées dans le catalogue national, classées selon les critères définis à l'annexe I, point 2, du règlement (CE) no 1785/2003 du Conseil (27);
ii)
les superficies ensemencées pour lesquelles des demandes d'aide spécifique au riz ont été présentées, par variété de riz et par superficie et sous-superficie de base, conformément au modèle figurant à l'annexe III A du présent règlement, y compris les dépassements des superficies et sous-superficies de base;
b)
pour le 31 octobre au plus tard, les modifications concernant les superficies ensemencées pour lesquelles ont été présentées des demandes d'aide spécifique au riz, communiquées conformément au point a), suivant le modèle figurant à l'annexe III B du présent règlement;
c)
pour le 31 juillet au plus tard, les éléments d'information concernant les superficies ensemencées pour lesquelles l'aide spécifique au riz a effectivement été versée au titre de la campagne de commercialisation antérieure, selon la méthode de calcul définie à l'annexe II et conformément au modèle figurant à l'annexe III C.
2. Pour la Guyane française, l'information concernant les superficies ensemencées est communiquée sur la base de la moyenne des superficies ensemencées pendant les deux cycles d'ensemencement.
3. Les États membres ont la possibilité de réviser chaque année la subdivision de leur(s) superficie(s) de base en sous-superficies de base et les critères objectifs à la base de cette subdivision. Ils communiquent à la Commission les informations y afférentes au plus tard le 15 mai précédant la récolte en cause.
CHAPITRE 5
PAIEMENT À LA SURFACE POUR LES FRUITS À COQUE
Article 15
Conditions d'admissibilité au bénéfice des aides communautaires
1. Aux fins du présent chapitre, on entend par verger une superficie homogène, d'un seul tenant, plantée d'arbres à fruits à coque, non entrecoupée d'autres cultures ou plantations et caractérisée par la continuité géographique. Des arbres isolés, une simple rangée d'arbres à fruits à coque plantés le long des routes ou d'autres cultures ne peuvent être assimilés à un verger.
Par dérogation au premier alinéa, les États membres peuvent consentir à la présence d'arbres produisant d'autres fruits que des fruits à coque, à condition que leur nombre ne dépasse pas 10 % du nombre d'arbres fixé au paragraphe 3. Par ailleurs, les États membres peuvent admettre la présence de châtaigniers si le nombre d'arbres fixé au paragraphe 3 est respecté en ce qui concerne les arbres à fruits à coque admissibles.
2. Seuls les vergers producteurs de fruits à coque et remplissant les conditions visées aux paragraphes 3 et 4 du présent article à la date qui sera fixée conformément à l'article 11 du règlement (CE) no 796/2004 sont admissibles au bénéfice du paiement à la surface prévu à l'article 83 du règlement (CE) no 1782/2003.
Dans le cas d'un verger planté de différents types d'arbres producteurs de fruits à coque et lorsque l'aide est différenciée en fonction des produits, il y a lieu d'appliquer les conditions d'admissibilité et le niveau de l'aide spécifiques du type prédominant de fruits à coque.
3. Pour les vergers, la taille minimale d'une parcelle est fixée à 0,10 hectare.
Le nombre d'arbres producteurs de fruits à coque par hectare de verger ne peut être inférieur à:
i)
125 pour les noisetiers,
ii)
50 pour les amandiers,
iii)
50 pour les noyers,
iv)
50 pour les pistachiers,
v)
30 pour les caroubiers.
4. Il est permis aux États membres de fixer une taille de parcelle et une densité de plantation minimales à des niveaux plus élevés que ceux fixés au paragraphe 3, sur la base de critères objectifs et compte tenu de la spécificité des superficies et des productions concernées.
Article 16
Conditions d'admissibilité au bénéfice des aides nationales
L'article 15 s'applique aux aides nationales prévues à l'article 87 du règlement (CE) no 1782/2003.
Sans préjudice de l'article 87 du règlement (CE) no 1782/2003, un État membre peut établir d'autres critères d'admissibilité pourvu que ceux-ci soient cohérents avec les objectifs environnementaux, ruraux, sociaux et économiques du régime d'aide et qu'il n'en résulte pas d'inégalités entre les producteurs. Les États membres prennent les dispositions requises pour contrôler le respect de ces critères d'admissibilité par les agriculteurs.
Article 17
Communications
1. Les États membres communiquent à la Commission en tout cas avant la date de dépôt des demandes fixée par les États membres conformément à l'article 11 du règlement (CE) no 796/2004 et au plus tard:
a)
le 31 mars, les niveaux revus à la hausse et les critères visés à l'article 15, paragraphe 4, ainsi que les critères supplémentaires visés à l'article 16;
b)
le 15 mai, le niveau de l'aide à la surface pour le produit et/ou la superficie nationale garantie modifiée (ci-après dénommée «SNG»), si l'État membre octroie les aides de manière différenciée conformément aux dispositions de l'article 83, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003.
2. Toute modification des informations communiquées à la Commission en application du paragraphe 1 s'applique à l'année ultérieure et est immédiatement notifiée par l'État membre concerné à la Commission, accompagnée de l'indication des critères objectifs justifiant la modification en cause.
Article 18
Mesures transitoires
1. Les États membres sont autorisés à déterminer si et sous quelles conditions les plans d'amélioration visés à l'article 86, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003 peuvent être interrompus avant leur date normale d'expiration et si les superficies concernées deviennent admissibles au titre du régime prévu au titre IV, chapitre 4, dudit règlement.
2. Lorsqu'il arrête les conditions visées au paragraphe 1, l'État membre veille à ce que:
a)
le plan ne soit pas interrompu avant qu'une période annuelle n'ait été menée à bonne fin;
b)
les objectifs initiaux du plan aient été atteints à la satisfaction de l'État membre.
CHAPITRE 6
AIDE AUX POMMES DE TERRE FÉCULIÈRES
Article 19
Admissibilité au bénéfice de l'aide
L'aide aux pommes de terre féculières prévue à l'article 93 du règlement (CE) no 1782/2003 est octroyée pour des pommes de terre couvertes par un contrat de culture prévu à l'article 3 du règlement (CE) no 2236/2003 (28), sur la base du poids net des pommes de terre déterminé selon une des méthodes décrites à l'annexe I du règlement (CE) no 2235/2003 (29), ainsi que de la teneur en fécule des pommes de terre livrées, conformément aux taux fixés à l'annexe II dudit règlement.
Aucune aide aux pommes de terre féculières n'est octroyée pour des pommes de terre dont la teneur en fécule est inférieure à 13 %, sauf s'il y a lieu d'appliquer les dispositions de l'article 5, paragraphe 3, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 2236/2003.
Article 20
Prix minimal
L'octroi de l'aide aux pommes de terre féculières est subordonné à la production de la preuve attestant que le producteur a perçu au stade rendu usine un prix égal ou supérieur à celui visé à l'article 4 bis du règlement (CE) no 1868/94 conformément aux taux fixés à l'annexe II du règlement (CE) no 2235/2003.
L'article 10, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2236/2003 s'applique.
Article 21
Paiement
1. Sans préjudice de l'article 28 du règlement (CE) no 1782/2003, l'aide aux pommes de terre féculières est payée à chaque agriculteur par l'État membre sur le territoire duquel la fécule a été fabriquée, à partir du moment où ledit agriculteur a livré aux féculeries toutes ses quantités pour la campagne dans un délai de quatre mois à compter de la date à laquelle la preuve visée à l'article 20 du présent règlement a été fournie et les conditions visées à l'article 19 du présent règlement ont été remplies.
2. Les États membres sont autorisés, à compter du 1er décembre de la campagne, à accorder des avances en fonction des différentes parties de la quantité de pommes de terre féculières de chaque agriculteur qui ont été livrées aux féculeries pour cette campagne. Toute avance sera octroyée pour la quantité de pommes de terre féculières livrée pour laquelle la preuve visée à l'article 20 a été fournie et les conditions visées à l'article 19 ont été remplies.
3. Le taux de conversion utilisé pour exprimer en monnaie nationale l'aide aux pommes de terre féculières est celui appliqué conformément à l'article 20 du règlement (CE) no 2236/2003.
CHAPITRE 7
PRIME AUX PRODUITS LAITIERS ET PAIEMENTS SUPPLÉMENTAIRES
Article 22
Cas d'inactivité
1 Lorsqu'une personne physique ou morale détenant une quantité de référence individuelle n'est pas un producteur au sens de la définition prévue à l'article 5, point c), du règlement (CE) no 1788/2003 pendant la période de douze mois s'achevant le 31 mars de l'année concernée, il ne lui est pas octroyé de prime aux produits laitiers ni de paiement supplémentaire pour l'année en cause, à moins qu'elle ne prouve, avant l'expiration du délai imparti pour la demande et à la satisfaction de l'autorité compétente, que la production a été lancée.
2. Le paragraphe 1 ne s'applique pas dans les cas de force majeure ni dans les cas dûment justifiés, et reconnus par l'autorité compétente, dans lesquels la capacité de production des producteurs concernés est temporairement mise en cause.
CHAPITRE 8
AIDE AUX CULTURES ÉNERGÉTIQUES
SECTION 1
Définitions
Article 23
Définitions
Aux fins du présent chapitre, on entend par:
a)
«demandeur», l'agriculteur qui cultive les surfaces visées à l'article 88 du règlement (CE) no 1782/2003 en vue d'obtenir l'aide visée audit article;
b)
«premier transformateur», l'utilisateur de matières premières agricoles qui procède à leur première transformation en vue de l'obtention d'un ou de plusieurs produits visés à l'article 88, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003.
SECTION 2
Contrat
Article 24
Utilisation de la matière première
1. Toute matière première agricole, à l'exception de la betterave sucrière, peut être cultivée sur les superficies faisant l'objet de l'aide prévue à l'article 88 du règlement (CE) no 1782/2003 à la condition que sa destination finale principale soit la production d'un des produits énergétiques visés au deuxième alinéa dudit article.
La valeur économique des produits énergétiques issus de la transformation des matières premières est plus élevée que celle de tous les autres produits destinés à d'autres utilisations et issus de la même transformation, conformément à la méthode d'évaluation prévue à l'article 39, paragraphe 3.
2. Les matières premières visées au paragraphe 1 font l'objet d'un contrat conformément à l'article 90 du règlement (CE) no 1782/2003 et dans les conditions prévues dans la présente section.
3. Le demandeur livre toute la matière première récoltée et le premier transformateur la réceptionne et garantit l'utilisation dans la Communauté d'une quantité équivalente de cette matière première dans la fabrication d'un ou de plusieurs produits énergétiques visés à l'article 88, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003.
Si le premier transformateur utilise la matière première effectivement récoltée aux fins de la fabrication d'un produit intermédiaire ou d'un sous-produit, il peut utiliser une quantité équivalente de ce produit intermédiaire ou de ce sous-produit pour fabriquer un ou plusieurs produits finis visés au premier alinéa.
Dans le cas visé au deuxième alinéa, le premier transformateur informe l'autorité compétente auprès de laquelle la garantie a été constituée. Si cette quantité équivalente est utilisée dans un État membre autre que celui où la matière première a été récoltée, les autorités compétentes des États membres en cause échangent mutuellement des informations au sujet de ladite transaction.
4. Conformément aux dispositions nationales régissant les relations contractuelles, le premier transformateur peut déléguer à un tiers la collecte de la matière première auprès de l'agriculteur demandeur de l'aide. Le délégué agit au nom et pour le compte du transformateur qui reste le seul responsable eu égard aux obligations prévues par le présent chapitre.
Article 25
Dérogations
1. Par dérogation à l'article 24, paragraphes 2 et 3, les États membres peuvent autoriser le demandeur à:
a)
utiliser des essences forestières à rotation courte couvertes par le code ex 0602 90 41 ou toutes les céréales et tous les oléagineux couverts par les codes CN 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 et 1206 00 99 qui ont été récoltés:
i)
comme combustibles pour chauffer son exploitation agricole,
ii)
pour la production, dans son exploitation agricole, d'énergie ou de biocarburants;
b)
transformer, dans son exploitation agricole, toute la matière première récoltée en biogaz relevant du code NC 2711 29 00.
2. Dans les cas visés au paragraphe 1, le demandeur:
a)
s'engage, par une déclaration remplaçant le contrat visé à l'article 26, à utiliser ou transformer directement la matière première faisant l'objet de ladite déclaration, les articles 26 à 40 s'appliquant mutatis mutandis à ces cas.
b)
fait peser toute la matière première récoltée par un organisme ou une entreprise désignés par l'État membre et met en place une comptabilité spécifique de la matière première utilisée et des produits et sous-produits issus de sa transformation. Toutefois, pour les céréales et les oléagineux, pour les pailles et en cas d'utilisation de la plante entière, le pesage peut être remplacé par la détermination volumétrique de la matière première.
3. L'État membre qui fait usage de la faculté offerte au paragraphe 1 met en place des mesures de contrôle adéquates garantissant l'utilisation directe de la matière première sur l'exploitation ou sa transformation en biogaz relevant du code NC 2711 29 00.
4. Les céréales ou les oléagineux utilisés conformément au paragraphe 1, point a), font l'objet d'une dénaturation dont la méthode est à fixer par l'État membre. Les États membres peuvent toutefois autoriser la dénaturation de l'huile provenant de la transformation des graines oléagineuses visée au paragraphe 1, point a), sous ii), au lieu de la dénaturation des graines, à condition que la dénaturation ait lieu directement après la transformation en huile et que des mesures de contrôle portant sur l'utilisation des graines soient mises en place.
Article 26
Contrat
1. Le demandeur soumet à l'autorité compétente dont il relève, à l'appui de sa demande d'aide, un contrat conclu entre lui-même et un premier transformateur.
2. Le demandeur s'assure que le contrat comporte ce qui suit:
a)
les noms et adresses des parties contractantes;
b)
la durée du contrat;
c)
les espèces de chaque matière première concernée et la superficie occupée par chaque espèce;
d)
toute condition applicable à la livraison de la quantité prévisible de matière première;
e)
l'engagement de respecter les obligations prévues à l'article 24, paragraphe 3;
f)
les utilisations finales principales envisagées de la matière première, chacune de ces utilisations devant remplir les conditions fixées à l'article 24, paragraphe 1, et à l'article 39, paragraphe 3.
3. Le demandeur veille à ce que le contrat soit conclu à une date permettant au premier transformateur de déposer une copie du contrat auprès de l'autorité compétente dont le demandeur relève dans les délais fixés à l'article 34, paragraphe 1.
4. Les États membres peuvent exiger, pour des raisons de contrôle, que chaque demandeur ne puisse conclure qu'un seul contrat de fourniture par matière première.
SECTION 3
Modification ou résiliation des contrats
Article 27
Modification ou résiliation des contrats
Dans les cas où les parties contractantes modifient ou résilient le contrat après que le demandeur a déposé une demande d'aide, celui-ci ne peut maintenir sa demande d'aide que s'il informe l'autorité compétente de la modification ou de la résiliation en vue de permettre tous les contrôles nécessaires, au plus tard à la date finale fixée pour la modification de la demande de paiement dans l'État membre concerné.
Article 28
Circonstances exceptionnelles
Sans préjudice de l'article 27, si un demandeur informe l'autorité compétente qu'en raison de circonstances exceptionnelles il ne sera pas en mesure de fournir tout ou partie de la matière première indiquée dans le contrat, l'autorité compétente peut, après avoir obtenu des preuves suffisantes desdites circonstances exceptionnelles, autoriser une modification du contrat dans la mesure où cela apparaît justifié, ou sa résiliation.
Dans le cas où la modification du contrat entraîne une réduction des terres faisant l'objet du contrat ou dans le cas où le contrat est résilié, le demandeur perd son droit à l'aide visée au présent chapitre pour les superficies retirées du contrat.
Article 29
Modifications des utilisations finales
Sans préjudice de l'article 27, le premier transformateur est habilité à modifier les utilisations finales principales envisagées des matières premières visées à l'article 26, paragraphe 2, point f), après que les matières premières sous contrat lui ont été fournies et que les conditions prévues à l'article 31, paragraphe 1, et à l'article 34, paragraphe 3, premier alinéa, ont été remplies.
La modification des utilisations finales est effectuée dans le respect des conditions fixées à l'article 24, paragraphe 1, deuxième alinéa, et à l'article 39, paragraphe 3.
Le premier transformateur informe préalablement l'autorité compétente dont il relève, afin de permettre l'exercice des contrôles nécessaires.
SECTION 4
Rendements représentatifs et quantités à livrer
Article 30
Rendements représentatifs
Les États membres établissent chaque année et selon une procédure appropriée les rendements représentatifs qui doivent effectivement être obtenus, et en informent les demandeurs concernés.
Article 31
Quantités à livrer
1. Le demandeur déclare à l'autorité compétente dont il relève la quantité totale de matière première récoltée, pour chaque espèce, et confirme la quantité livrée et la partie à laquelle il a livré cette matière première.
2. La quantité devant effectivement être livrée par le demandeur au premier transformateur correspond au moins au rendement représentatif.
Toutefois, dans des cas dûment justifiés, les États membres peuvent accepter, à titre exceptionnel, que cette quantité soit inférieure au rendement représentatif, à concurrence de 10 % dudit rendement.
En outre, dans les cas où l'autorité compétente a autorisé une modification ou la résiliation du contrat conformément à l'article 28, l'autorité compétente peut, dans la mesure où cela semble justifié, réduire la quantité que le demandeur est tenu de fournir en vertu du premier alinéa du présent paragraphe.
SECTION 5
Conditions pour le paiement de l'aide
Article 32
Paiement
1. Le paiement de l'aide au demandeur peut avoir lieu avant la transformation de la matière première. Toutefois, le paiement n'est effectué que si la quantité de matière première qui doit être livrée dans le cadre du présent chapitre a été livrée au premier transformateur et si:
a)
la déclaration prévue à l'article 31, paragraphe 1, a été effectuée;
b)
une copie du contrat a été déposée auprès de l'autorité compétente dont relève le premier transformateur conformément à l'article 34, paragraphe 1, et que les conditions prévues à l'article 24, paragraphe 1, ont été remplies;
c)
l'autorité compétente a reçu la preuve de la constitution intégrale de la garantie prévue à l'article 35, paragraphe 2;
d)
l'autorité compétente chargée du paiement a vérifié pour chaque demande le respect des conditions prévues à l'article 26.
2. Dans le cas d'une culture bisannuelle où la récolte et, par conséquent, la livraison de la matière première n'intervient que pendant la deuxième année de culture, le paiement est effectué pendant les deux années consécutives à la date de conclusion du contrat prévu à l'article 26, à condition que les autorités compétentes constatent que:
a)
les obligations visées au paragraphe 1, points b), c) et d), du présent article, sont respectées à partir de la première année de culture;
b)
les obligations visées au paragraphe 1, point a), du présent article et la communication des informations visées à l'article 34, paragraphe 3, premier alinéa, sont respectées la deuxième année de culture.
Pour la première année de culture, le paiement n'est effectué que si l'autorité compétente a reçu la preuve de la constitution de la garantie prévue à l'article 35, paragraphe 2. En ce qui concerne la deuxième année de culture, le paiement peut être effectué sans que la garantie ne soit constituée.
3. Dans le cas d'une culture permanente ou pluriannuelle, le paiement de l'aide est effectué chaque année à compter de la date de conclusion du contrat. Les conditions prévues au paragraphe 2 sont appliquées mutatis mutandis.
SECTION 6
Contrat et obligations du demandeur et du premier transformateur
Article 33
Nombre de transformateurs
Les produits énergétiques sont obtenus, au maximum, par un deuxième transformateur.
Article 34
Contrat et obligations du demandeur et du premier transformateur
1. Le premier transformateur dépose une copie du contrat auprès de l'autorité compétente dont il relève au plus tard à la date définitive de présentation de la demande d'aide dans l'État membre concerné, durant l'année considérée.
Si le demandeur et le premier transformateur modifient ou résilient le contrat avant la date visée à l'article 27 au cours d'une année donnée, le transformateur dépose une copie du contrat modifié ou résilié auprès de l'autorité compétente dont il relève au plus tard à cette date.
2. Le premier transformateur fournit à l'autorité compétente dont il relève les informations nécessaires concernant la chaîne de transformation en question, notamment en ce qui concerne les prix et les coefficients techniques de transformation qui servent à déterminer les quantités de produits finis qui peuvent être obtenues, comme le prévoit l'article 40, paragraphe 1.
3. Le premier transformateur ayant réceptionné la matière première livrée par le demandeur informe l'autorité compétente dont il relève de la quantité de matière première réceptionnée, en spécifiant l'espèce ainsi que le nom et l'adresse de la partie contractante qui lui a livré la matière première, le lieu de livraison et la référence du contrat visé, dans un délai à fixer par les États membres de manière à permettre que le paiement soit versé dans le délai prévu à l'article 28 du règlement (CE) no 1782/2003.
Au cas où l'État membre du premier transformateur est différent de celui dans lequel la matière première a été cultivée, l'autorité compétente dont relève le premier transformateur informe l'autorité compétente dont relève le demandeur, dans un délai de quarante jours ouvrables à compter de la réception des informations visées au premier alinéa, de la quantité totale de matière première livrée.
SECTION 7
Garanties
Article 35
Garantie du premier transformateur
1. Le premier transformateur constitue la totalité de la garantie visée au paragraphe 2 auprès de l'autorité compétente dont il relève au plus tard à la date limite de présentation de la demande de paiement durant l'année en cause et dans l'État membre concerné.
2. La garantie est calculée, pour chaque matière première, sur la base d'un montant de 60 euros par hectare multiplié par la somme de toutes les terres qui font l'objet d'un contrat signé par le premier transformateur concerné et qui sont utilisées pour la production de la matière première visée.
3. Au cas où le contrat a été modifié ou résilié dans les conditions visées à l'article 27 ou à l'article 28, la garantie constituée est adaptée en conséquence.
4. La garantie est libérée, au prorata, pour chaque matière première, pour autant que l'autorité compétente dont relève le premier transformateur ait obtenu la preuve que les quantités de matières premières en question ont été transformées dans le respect de l'exigence prévue à l'article 26, paragraphe 2, point f), compte tenu, si nécessaire, de toute modification effectuée en vertu des dispositions de l'article 29.
Article 36
Exigences principales et subordonnées
1. Les obligations suivantes constituent des exigences principales au sens de l'article 20 du règlement (CEE) no 2220/85 de la Commission (30):
a)
l'obligation de transformer à titre principal les quantités de matière première dans les produits finis mentionnés dans le contrat. La transformation est faite avant le 31 juillet de la deuxième année suivant l'année de récolte de la matière première;
b)
l'obligation d'accompagner le produit d'un exemplaire de contrôle T5 conformément aux articles 37 et 38 du présent règlement.
2. Les obligations suivantes, qui incombent au premier transformateur, constituent des exigences subordonnées au sens de l'article 20 du règlement (CEE) no 2220/85:
a)
l'obligation de prendre livraison de toutes les matières premières livrées par le demandeur conformément aux dispositions de l'article 24, paragraphe 3, du présent règlement;
b)
l'obligation de déposer une copie du contrat conformément aux dispositions de l'article 34, paragraphe 1, du présent règlement;
c)
l'obligation de communiquer les informations requises conformément à l'article 34, paragraphe 3, premier alinéa, du présent règlement;
d)
l'obligation de constituer une garantie conformément à l'article 35, paragraphe 1, du présent règlement.
SECTION 8
Documents pour la vente, la cession ou la livraison dans un autre État membre ou l'exportation
Article 37
Exemplaire de contrôle T5
Au cas où le premier transformateur vend ou cède à un deuxième transformateur établi dans un autre État membre des produits intermédiaires faisant l'objet d'un contrat visé à l'article 26, le produit est accompagné d'un exemplaire de contrôle T5 délivré conformément au règlement (CEE) no 2454/93.
L'une des mentions suivantes est inscrite sous la rubrique «autres» dans la case 104 de l'exemplaire de contrôle T 5:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 26 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 26 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 26 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 26 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 26
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 26 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 26 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 26. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 26 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 26 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 26 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 26 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 26 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 26 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Article 38
Preuves alternatives à l'exemplaire de contrôle T5
Lorsque l'exemplaire de contrôle T5 ne revient pas au bureau de départ de l'organisme chargé du contrôle de l'État membre où le premier transformateur est établi deux mois après l'expiration du délai prévu pour la transformation des matières premières à l'article 36, paragraphe 1, point a), par suite de circonstances non imputables au premier transformateur, les documents suivants peuvent être acceptés comme preuves alternatives à l'exemplaire de contrôle T5:
a)
les factures d'achat des produits intermédiaires;
b)
des attestations du deuxième transformateur de la transformation finale des matières premières en produits énergétiques visés à l'article 88 du règlement (CE) no 1782/2003; et
c)
des photocopies certifiées, par le deuxième transformateur, des documents comptables prouvant que la transformation est faite.
SECTION 9
Contrôles
Article 39
Tenue de registres
1. L'autorité compétente de l'État membre précise les registres que le transformateur doit tenir ainsi que leur périodicité, qui doit être au moins mensuelle.
Ces registres comportent au moins les éléments suivants:
a)
les quantités des différentes matières premières achetées pour être transformées;
b)
les quantités de matières premières transformées ainsi que les quantités et types de produits finis, coproduits et sous-produits obtenus à partir d'elles;
c)
les pertes dues à la transformation;
d)
les quantités détruites ainsi que la justification d'une telle action;
e)
les quantités et types de produits vendus ou cédés par le transformateur, et les prix obtenus;
f)
le cas échéant, le nom et l'adresse des transformateurs ultérieurs.
2. L'autorité compétente dont relève le premier transformateur vérifie que le contrat soumis respecte les conditions prévues à l'article 24, paragraphe 1. Si ces conditions ne sont pas remplies, l'autorité compétente dont relève le demandeur en est informée.
3. En vue de calculer la valeur économique des produits visé à l'article 24, paragraphe 1, l'autorité compétente concernée compare, sur la base des informations visées à l'article 34, paragraphe 2, la somme des valeurs de tous les produits énergétiques avec la somme des valeurs de tous les autres produits destinés à d'autres utilisations issus de la même transformation. Chaque valeur est le résultat de la quantité respective multipliée par la moyenne des prix départ usine vérifiés pendant la campagne précédente. Dans le cas où ces prix ne sont pas disponibles, l'autorité compétente détermine les prix appropriés, en particulier sur la base des informations visées à l'article 34, paragraphe 2.
Article 40
Contrôles auprès des transformateurs
1. Les autorités compétentes de l'État membre dans lequel ont eu lieu les transformations procèdent à des contrôles du respect des dispositions de l'article 24, paragraphe 1, auprès d'au moins 25 % des transformateurs installés sur son territoire, sélectionnés par une analyse de risque. Ces contrôles concernent au moins les éléments suivants:
a)
une comparaison de la somme des valeurs de tous les produits énergétiques avec la somme des valeurs de tous les autres produits destinés à d'autres utilisations issus de la même transformation;
b)
une analyse du système de production du transformateur, comprenant des vérifications physiques et l'examen des documents commerciaux, afin de s'assurer de la cohérence, dans le cas du transformateur, entre les livraisons de matières premières, les produits finis, les coproduits et les sous-produits.
Pour la vérification visée au point b), l'autorité compétente se fonde notamment sur les coefficients techniques de transformation des matières premières considérées. S'il existe de tels coefficients relatifs à l'exportation dans la législation communautaire, ils sont appliqués. En leur absence, si d'autres coefficients existent dans la législation communautaire, ils sont appliqués. Dans tous les autres cas, la vérification repose notamment sur les coefficients généralement admis par l'industrie de transformation concernée.
2. Pour les transformations visées à l'article 25, les contrôles sont effectués chez 10 % des demandeurs sélectionnés sur la base d'une analyse des risques prenant en compte:
a)
le montant des aides;
b)
le nombre de parcelles agricoles et la superficie faisant l'objet d'une demande d'aide;
c)
l'évolution en comparaison avec l'année précédente;
d)
les résultats des contrôles effectués au cours des années précédentes;
e)
d'autres paramètres à définir par les États membres, sur la base d'un élément de représentativité des déclarations faites.
3. Au cas où les contrôles visés au paragraphe 2 feraient apparaître des irrégularités dans au moins 3 % des cas, l'autorité compétente effectue des contrôles supplémentaires pendant l'année en cours et augmente en conséquence le pourcentage des agriculteurs devant faire l'objet d'un contrôle sur place l'année suivante.
4. S'il est prévu que certains éléments des contrôles visés aux paragraphes 1 et 2 puissent être mis en œuvre sur la base d'un échantillon, celui-ci doit assurer un niveau de contrôle fiable et représentatif.
5. Chaque contrôle sur place fait l'objet d'un rapport de contrôle signé par le contrôleur, rendant compte avec précision des différents éléments du contrôle. Ce rapport indique notamment:
a)
la date du contrôle;
b)
les personnes présentes;
c)
la période contrôlée;
d)
les techniques de contrôle utilisées y compris, le cas échéant, une référence aux méthodes d'échantillonnage;
e)
les résultats du contrôle.
Article 41
Production de chanvre
Les dispositions relatives au chanvre visées à l'article 29 du règlement (CE) no 795/2004 de la Commission (31) et à l'article 33 du règlement (CE) no 796/2004 s'appliquent.
Article 42
Mesures supplémentaires et assistance mutuelle
1. Les États membres prennent toute mesure supplémentaire nécessaire en vue de la bonne application du présent chapitre et se prêtent mutuellement assistance en vue de l'exécution des contrôles prévus par ledit chapitre. Si les réductions ou exclusions appropriées ne sont pas prévues par le présent chapitre, les États membres peuvent appliquer des sanctions nationales adéquates à l'encontre des opérateurs de la filière commerciale intervenant dans la procédure d'octroi des aides.
2. Autant que de besoin ou dans la mesure où les dispositions du présent chapitre l'exigent, les États membres se prêtent mutuellement assistance pour assurer l'efficacité des contrôles et permettre de vérifier l'authenticité des documents présentés et l'exactitude des données échangées.
SECTION 10
Exclusion du régime d'aide au cultures énergétiques et évaluation
Article 43
Exclusion de matières premières du régime d'aide au cultures énergétiques et surface cultivée minimale
1. Les États membres peuvent exclure du régime d'aide aux cultures énergétiques toute matière première agricole dans le cas où celle-ci soulève des difficultés liées au contrôle, à la santé publique, à l'environnement, au droit pénal, ou à un taux réduit en produits énergétiques finaux.
2. Les États membres sont autorisés à fixer une surface cultivée minimale pour toute matière première visée à l'article 24.
Article 44
Évaluation
Les États membres transmettent à la Commission, avant le 15 octobre suivant la fin de l'année pour laquelle l'aide est octroyée, toutes les informations nécessaires à l'évaluation du régime d'aide aux cultures énergétiques.
Les communications comprennent, notamment, les informations suivantes:
a)
les superficies pour chaque espèce de matière première;
b)
les quantités de chaque type de matière première, produit fini, sous-produit et coproduit obtenu, avec indication du type de matière première utilisée;
c)
les mesures arrêtées au titre de l'article 25;
d)
les matières premières exclues du régime d'aide aux cultures énergétiques en application de l'article 43, paragraphe 1, et les surfaces cultivées minimales visées à l'article 43, paragraphe 2.
CHAPITRE 9
AIDE RÉGIONALE SPÉCIFIQUE POUR LES GRANDES CULTURES
Article 45
Date des semis
Pour être admissible au bénéfice de l'aide régionale spécifique pour les grandes cultures prévue à l'article 98 du règlement (CE) no 1782/2003, la surface déclarée doit être ensemencée au plus tard à la date fixée par les États membres, la date limite étant le 15 juin.
CHAPITRE 10
AIDE À LA PRODUCTION DE SEMENCES
Article 46
Semences certifiées
En cas d'application de l'article 99 du règlement (CE) no 1782/2003, l'aide n'est octroyée que pour la production de semences de base et de semences certifiées officiellement telles qu'elles sont définies par les directives 66/401/CEE, 66/402/CEE et 2002/57/CE et qui respectent les normes et conditions établies par lesdites directives, conformément aux articles 47 à 50 du présent règlement.
Article 47
Production de semences
1. Les semences sont produites:
a)
soit dans le cadre d'un contrat de culture conclu entre un établissement de semences ou un obtenteur et un multiplicateur de semences,
b)
soit directement par l'établissement de semences ou l'obtenteur, cette production étant attestée par une déclaration de culture.
2. Les établissements de semences et les obtenteurs visés au paragraphe 1 sont agréés et enregistrés par les États membres. Tout agrément ou enregistrement par un État membre est valable dans l'ensemble de la Communauté.
3. Un établissement de semences ou un obtenteur multipliant ou faisant multiplier des semences dans un État membre autre que celui où a eu lieu l'agrément ou l'enregistrement visé au paragraphe 2 fournit aux autorités compétentes de cet autre État membre, à la demande de celui-ci, toutes les informations nécessaires aux fins du contrôle du droit à l'aide.
Article 48
Admissibilité territoriale
L'aide n'est octroyée par chaque État membre que pour les semences récoltées sur son territoire au cours de l'année civile durant laquelle commence la campagne pour laquelle l'aide a été prévue.
L'aide est accordée à tous les multiplicateurs de semences dans des conditions garantissant l'égalité de traitement pour les bénéficiaires, indépendamment de leur lieu d'établissement dans la Communauté.
Article 49
Commercialisation des semences
L'aide n'est octroyée qu'à la condition que les semences aient été commercialisées pour être ensemencées par le destinataire au plus tard le 15 juin de l'année suivant la récolte. On entend par «commercialisation», le maintien à disposition ou en stock, l'exposition pour la vente, l'offre à la vente, la vente ou la livraison à une autre personne.
Article 50
Variétés de Cannabis sativa L.
Les variétés de Cannabis sativa L. admissibles au bénéfice de l'aide en application de l'article 99, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1782/2003 sont celles figurant à l'annexe II du règlement (CE) no 796/2004.
CHAPITRE 11
PAIEMENT À LA SURFACE POUR LES GRANDES CULTURES
SECTION 1
Dispositions générales concernant l'admissibilité au bénéfice de l'aide en ce qui concerne le paiement à la surface pour les grandes cultures
Article 51
Terres admissibles au bénéfice de l'aide
1. Aux fins de l'application du chapitre 10 du règlement (CE) no 1782/2003, on entend par:
a)
«pâturages permanents», les «pâturages permanents» au sens de l'article 2, point 2, du règlement (CE) no 796/2004 de la Commission;
b)
«cultures permanentes», les «cultures permanentes» au sens de l'article 2, point c), du règlement (CE) no 795/2004 de la Commission.
2. Aux fins de l'application du premier paragraphe de l'article 108 du règlement (CE) no 1782/2003, sont considérées comme terres en pâturage permanent en 2003:
a)
les terres déclarées par un agriculteur dans sa demande d'aide pour 2003 comme étant en pâturage permanent
et
b)
les terres non déclarées par un agriculteur dans sa demande d'aide pour 2003, sauf s'il peut être démontré que ces terres n'étaient pas en pâturage permanent en 2003.
3. Conformément au troisième alinéa de l'article 108 du règlement (CE) no 1782/2003, les États membres ne sont autorisés à déroger aux dispositions du premier alinéa dudit article que dans les conditions suivantes:
a)
Dans le cas de surfaces engagées dans un programme de restructuration, défini comme correspondant à une «modification de la structure et/ou de la superficie admissible d'une exploitation, imposée par les autorités publiques», les États membres prennent des mesures pour empêcher toute augmentation significative de la superficie totale admissible au titre des paiements à la surface pour les grandes cultures. Ces mesures peuvent prévoir notamment la possibilité de considérer comme non admissibles des superficies qui étaient auparavant admissibles en lieu et place d'autres superficies devenues admissibles. Les superficies nouvellement déclarées admissibles par les États membres dans le cadre d'un programme de restructuration ne dépassent pas de plus de 5 % celles qui sont nouvellement déclarées non admissibles;
b)
dans le cas d'une intervention publique, quelle que soit sa forme, si cette intervention amène un agriculteur à cultiver des terres précédemment considérées comme non admissibles au bénéfice du paiement à la surface pour les grandes cultures afin de pouvoir poursuivre son activité agricole normale, et si cette intervention signifie que des terres précédemment admissibles cessent de l'être, les États membres ne peuvent augmenter leur surface agricole totale admissible, que ce soit à titre temporaire ou à titre définitif, de plus de 0,1 % de leur superficie de base totale;
c)
lorsque des agriculteurs sont à même de justifier par des motifs pertinents et objectifs l'échange de terres non admissibles au bénéfice du paiement à la surface pour les grandes cultures contre des terres admissibles dans leurs exploitations, les États membres sont tenus de vérifier qu'aucune raison valable ne justifie le refus de ces échanges, notamment du point de vue du risque environnemental, et de prouver, dans un plan qui présenteront à la Commission, que la quantité totale de terres admissibles reste inchangée; ces échanges ne peuvent en aucun cas entraîner une augmentation de la surface totale de terres arables admissibles dans l'exploitation. Les États membres doivent prévoir un système de notification et d'agrément préalable de ces échanges.
Article 52
Conditions de paiement
Nonobstant l'article 2, les paiements à la surface pour les grandes cultures ne sont octroyés que pour les surfaces:
a)
situées dans des régions adaptées à la production de cultures arables du point de vue du climat et de la situation agronomique. Les États membres sont habilités à déterminer qu'une région n'est pas appropriée à la production de certaines cultures arables;
b)
sur lesquelles la culture est entretenue au moins jusqu'au début de la floraison dans des conditions de croissance normales.
En ce qui concerne le blé dur, les cultures sont également entretenues conformément aux normes locales au moins jusqu'au 30 juin de l'année pour laquelle le paiement est octroyé, à moins qu'une récolte n'ait lieu au stade de la pleine maturité avant cette date.
Article 53
Montant régional
1. Dans les cas où les superficies admissibles au bénéfice du paiement à la surface pour les grandes cultures d'un producteur sont situées dans plusieurs régions de production, le montant à verser est déterminé par la localisation de chaque superficie comprise dans la demande.
2. Les États membres qui appliquent un traitement séparé pour le maïs dans une région où le maïs est destiné surtout à l'ensilage sont autorisés à appliquer à toutes les superficies de maïs dans la région en cause le rendement d'une céréale fourragère de cette région.
SECTION 2
Dispositions spécifiques à certaines grandes cultures
Article 54
Herbe d'ensilage
1. Aux fins de l'application de l'article 100, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1782/2003, on entend par «herbe d'ensilage» la culture d'une superficie semée principalement en graminées herbacées et récoltée, au moins une fois par an, au stade humide, en vue d'une conservation en milieu clos par voie de fermentation anaérobie du produit.
Les superficies inscrites en vue de la production de semences d'herbes certifiées conformément à la directive 66/401/CEE pendant la campagne en cause sont exclues du bénéfice du paiement à la surface pour les grandes cultures.
2. Les dispositions du présent chapitre s'appliquent à l'herbe d'ensilage à l'exception de la condition de floraison prévue à l'article 52, premier alinéa, sous b).
3. Sont admissibles au bénéfice des paiements à la surface pour l'herbe d'ensilage, les agriculteurs des États membres prévoyant une superficie spécifique pour l'herbe d'ensilage reprise à l'annexe IV.
Article 55
Blé dur
1. Les demandes de supplément et d'aide spéciale pour le blé dur établis à l'article 105 du règlement (CE) no 1782/2003 sont subordonnées:
a)
au dépôt d'une demande de paiement à la surface, comme le prévoit l'article 101 du règlement (CE) no 1782/2003, pour un nombre identique d'hectares emblavés en blé dur;
b)
à l'utilisation d'une quantité minimale de semences certifiées conformément à la directive 66/402/CEE du Conseil.
2. Avant le 1er octobre de l'année précédant celle pour laquelle l'aide est octroyée, Les États membres fixent et communiquent aux agriculteurs la quantité minimale de semences certifiées à utiliser conformément aux pratiques agricoles dans l'État membre concerné.
Article 56
Lin et chanvre destinés à la production de fibres
1. Le paiement à la surface pour le lin et le chanvre destinés à la production de fibres est subordonné:
a)
à la présentation d'un exemplaire du contrat ou de l'engagement visé à l'article 106, premier paragraphe, du règlement (CE) no 1782/2003 au plus tard le 15 septembre de l'année pour laquelle le paiement est octroyé ou à une date antérieure fixée par l'État membre;
b)
à l'utilisation de semences des variétés suivantes:
i)
en ce qui concerne le lin destiné à la production de fibres, les variétés figurant à l'annexe V en date du 15 mai de l'année pour laquelle le paiement est octroyé;
ii)
en ce qui concerne le chanvre destiné à la production de fibres, les variétés figurant à l'annexe II du règlement (CE) no 796/2004 en date du 15 mai de l'année pour laquelle le paiement est octroyé et certifiées conformément à la directive 2002/57/CEE (32).
2. Aux fins de l'octroi du paiement à la surface pour le chanvre destiné à la production de fibres, les États membres sont autorisés à fixer un taux minimal d'ensemencement compatible avec les bonnes pratiques de culture du chanvre.
Article 57
Date des semis
Par dérogation aux dispositions de l'article 109 du règlement (CE) no 1782/2003, les États membres peuvent reporter la date limite des semis jusqu'au 15 juin au plus tard pour les cultures visées à l'annexe VIII du présent règlement et dans les zones à définir par les États membres concernés, situées dans les régions spécifiées à ladite annexe.
SECTION 3
Superficies de base, rendements de référence et plafonds
Article 58
Superficies irriguées et non irriguées
1. Lorsque des rendements différenciés sont prévus entre les superficies irriguées et non irriguées dans les plans de régionalisation visés à l'article 103 du règlement (CE) no 1782/2003, les États membres fixent des règles permettant de déterminer si une superficie est irriguée au cours d'une campagne. Ils établissent notamment:
a)
une liste des grandes cultures pour lesquelles un paiement à la surface au taux du rendement en irrigué peut être effectué;
b)
une description du matériel d'irrigation dont doit disposer l'agriculteur; l'importance du matériel doit être proportionnelle à la superficie concernée et permettre l'apport d'eau nécessaire pour assurer le développement normal de la plante pendant son cycle de végétation;
c)
la période d'irrigation à prendre en considération.
2. Les dispositions du paragraphe 1 ne s'appliquent pas aux régions de production «Regadío» en Espagne où à d'autres régions dans lesquelles l'irrigation constitue une caractéristique historique attachée aux parcelles, qui permet de les distinguer et de les répertorier.
Article 59
Dépassement de la superficie de base
1. Pour déterminer tout dépassement éventuel de la superficie régionale de base conformément à l'article 102 du règlement (CE) no 1782/2003, l'autorité compétente de l'État membre concerné prend en compte:
a)
la superficie régionale de base telle qu'elle est établie à l'annexe IV du présent règlement;
b)
la somme des superficies pour lesquelles un paiement à la surface est demandé pour chaque culture, y compris, en cas d'application de l'article 71 du règlement (CE) no 1782/2003, le gel obligatoire correspondant.
Le gel volontaire est à attribuer aux superficies autres qu'irriguées, autres qu'emblavées en maïs et/ou autres qu'emblavées en herbe d'ensilage.
2. Lors de la détermination de la somme des superficies pour lesquelles des demandes d'aide ont été déposées, il n'est pas tenu compte des surfaces ou parties de surfaces couvertes par une demande détectée comme manifestement injustifiée lors du contrôle administratif.
Le cas échéant, la superficie effectivement déterminée lors des contrôles sur place en application de l'article 23 du règlement (CEE) no 1782/2003 sera prise en compte.
3. La somme des superficies pour lesquelles des demandes ont été déposées, ajustée conformément au paragraphe 2, est augmentée des superficies emblavées en cultures arables au sens du titre IV, chapitre 10, du règlement (CE) no 1782/2003, utilisées pour justifier une demande d'aide conformément au titre IV, chapitre 12, dudit règlement.
4. Le taux de dépassement de la superficie de base est établi selon le schéma figurant à l'annexe VI.
Article 60
Dépassement de la superficie limitée en blé dur
1. Pour la constatation d'un éventuel dépassement de la superficie limitée en blé dur admissible au bénéfice du supplément au paiement à la surface fixé à l'article 105, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003, les autorités compétentes des États membres tiennent compte de la somme des superficies pour lesquelles le supplément aux paiements à la surface pour le blé dur est demandé, ajustée conformément à l'article 59, paragraphe 2, du présent règlement et, cas échéant, réduite suite à l'application de l'article 102 du règlement (CE) no 1782/2003.
2. Les dispositions du paragraphe 1 s'appliquent aux fins de la constatation du dépassement éventuel des superficies limitées admissibles au bénéfice de l'aide spéciale pour le blé dur, fixées à l'article 105, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1782/2003.
Article 61
Taux définitif de dépassement des superficies et coefficient de réduction
1. Si un dépassement des superficies visées aux articles 59 et 60 est constaté, l'État membre concerné établit, au plus tard le 31 octobre de l'année concernée, le taux de dépassement définitif tronqué à la deuxième décimale.
2. Le taux définitif ainsi déterminé est utilisé pour le calcul de la réduction proportionnelle de la superficie admissible au bénéfice:
a)
du paiement à la surface pour les grandes cultures conformément à l'article 102, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003;
b)
du supplément à ce paiement et de l'aide spéciale pour le blé dur conformément à l'article 105 du règlement (CE) no 1782/2003 et après application de l'article 102, paragraphe 1, dudit règlement.
Article 62
Sous-superficies de base
Aux fins de l'application de l'article 102, paragraphe 5, du règlement (CE) no 1782/2003, les États membres déterminent et communiquent à la Commission, au plus tard pour le 15 septembre de l'année au titre de laquelle le paiement à la surface est demandé, les éléments suivants:
a)
la superficie nationale de base à subdiviser;
b)
les critères retenus par l'État membre pour établir les sous-superficies de base;
c)
les sous-superficies de base (nombre, dénomination et surface);
d)
les modalités de concentration des mesures applicables en cas de dépassement.
Article 63
Plafonnement de la somme des paiements
Aux fins de la détermination du dépassement éventuel du plafond des paiements et du coefficient de réduction correspondant, tels qu'ils sont prévus à l'article 102, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003, les autorités compétentes des États membres tiennent compte de la réduction proportionnelle des superficies admissibles prévue à l'article 102, paragraphe 1, et à l'article 105, paragraphe 2, dudit règlement.
SECTION 4
Gel des terres
Article 64
Définition
Aux fins de l'application de l'article 107, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003, on entend par «gel des terres» la mise hors culture d'une superficie admissible au bénéfice des paiements à la surface conformément à l'article 108 dudit règlement.
Article 65
Conditions applicables
1. L'article 32 du règlement (CE) no 795/2004 s'applique.
2. Par dérogation à l'article 107, paragraphe 9, du règlement (CE) no 1782/2003 et pour les années 2005 et 2006, Malte est autorisée à fixer les exigences relatives à la taille minimale des superficies gelées à moins de 0,1 hectare en ce qui concerne la surface et à moins de dix mètres en ce qui concerne la largeur.
Article 66
Répartition régionale
1. Les demandes d'aide visées au titre II du règlement (CE) no 1782/2003 sont ventilées par région conformément au plan de régionalisation visé à l'article 103 dudit règlement.
2. À une demande de paiement à la surface dans une région de production donnée correspond une déclaration de gel des terres pour au moins le nombre correspondant d'hectares cultivés dans la même région de production.
3. L'État membre peut prévoir une dérogation au paragraphe 2 sur la base de critères objectifs.
4. Par dérogation au paragraphe 2, le gel des terres obligatoire correspondant à une demande de paiement à la surface déposée peut être effectué totalement ou partiellement:
a)
en Espagne, dans le cas d'une exploitation située dans les régions de production dites «secano» et «regadío», dans la région dite «secano»,
b)
dans une autre région de production, à condition que les surfaces à geler se situent dans des régions de production contiguës à celles où se trouvent les surfaces cultivées.
5. En cas d'application des paragraphes 3 et 4, la superficie à geler est ajustée pour tenir compte de la différence entre les rendements utilisés pour le calcul du paiement au titre du gel dans les régions concernées. Toutefois, l'application du présent paragraphe ne peut conduire à une diminution du nombre d'hectares à mettre hors culture pour respecter l'obligation de gel.
Article 67
Culture de légumineuses
1. Aux fins de l'application de l'article 107, paragraphe 3, deuxième tiret, du règlement (CE) no 1782/2003, on entend par «culture de légumineuses» les superficies emblavées en une ou plusieurs espèces de légumineuses fourragères figurant à l'annexe VII du présent règlement. L'emblavement en combinaison avec des céréales et/ou des graminées est autorisé aux conditions suivantes:
a)
la superficie est principalement emblavée en légumineuses fourragères,
b)
elles ne peuvent être récoltées séparément.
Si des normes environnementales régionales spécifiques établies par les États membres pour les cultures biologiques fixent un plafond pour les superficies emblavées en légumineuses fourragères, la condition relative aux superficies emblavées principalement en légumineuses fourragères prévue au point a) est remplie si au moins 85 % de la limite fixée par les États membres est respectée.
2. Les superficies sur lesquelles la culture de légumineuses visée au paragraphe 1 remplit, entre le 15 janvier et le 31 août, les conditions nécessaires pour bénéficier du régime d'aide prévu par le règlement (CE) no 1786/2003 (33) du Conseil ne peuvent prétendre aux paiements à la surface.
Article 68
Paiements relatifs aux terres volontairement mises en jachère
Aux fins de l'application de l'article 107, paragraphe 6, du règlement (CE) no 1782/2003 en cas d'application de l'article 66 dudit règlement, les États membres autorisent les agriculteurs agricoles à geler jusqu'à 10 % au moins de la superficie pour laquelle une demande de paiement à la surface pour les grandes cultures est déposée et qui n'est pas utilisée aux fins de l'obtention d'un droit à un paiement pour gel des terres. Les États membres peuvent fixer des pourcentages plus élevés tenant compte de situations spécifiques et assurant une occupation suffisante des terres cultivables.
En ce qui concerne le gel des terres volontaire, le montant de base est fixé à 63 euros par tonne à compter de la campagne 2005-2006. En cas de différenciation des rendements entre les terres irriguées et les terres non irriguées, le paiement correspondant à l'obligation de gel pour les terres non irriguées s'applique.
Les États membres appliquent les mesures appropriées qui correspondent à la situation particulière des superficies gelées volontairement, de manière à les maintenir dans de bonnes conditions agricoles et environnementales et à protéger l'environnement.
SECTION 5
Communications
Article 69
Communications
1. Les États membres communiquent à la Commission les informations visées à l'annexe IX selon le format standardisé qui y est précisé, au niveau de la région de production et de la superficie de base ainsi qu'au niveau national, conformément au calendrier fixé à l'article 3.
2. Lorsqu'un dépassement des superficies visées aux articles 59 et 60 est constaté, l'État membre concerné fixe immédiatement et pour le 15 novembre de l'année en cause au plus tard le taux définitif du dépassement, et il en informe la Commission pour le 1er décembre de l'année en cause au plus tard. Les données à la base du calcul du taux de dépassement d'une superficie de base sont communiquées selon le schéma figurant à l'annexe VI.
3. En cas de répartition du taux de dépassement conformément à l'article 102, paragraphe 5, et à l'article 105, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003, l'État membre concerné communique cette répartition à la Commission pour le 15 novembre au plus tard.
4. En cas d'application de l'article 63, l'État membre concerné communique à la Commission le coefficient de réduction définitif au plus tard le 1er décembre de l'année en cause.
CHAPITRE 12
PRIMES POUR LA VIANDE OVINE ET CAPRINE
SECTION 1
Paiements directs
Article 70
Demandes et période de rétention
1. En complément aux exigences prévues par le système intégré de gestion et de contrôle, établi par le titre II, chapitre 4, du règlement (CE) no 1782/2003 (ci-après dénommé le «système intégré»), les agriculteurs indiquent dans leur demande de primes à la brebis et la chèvre et de primes supplémentaires s'ils commercialisent du lait de brebis ou des produits laitiers à base de lait de brebis au cours de l'année pour laquelle la prime demandée.
2. Les demandes de prime au bénéfice des éleveurs de brebis et/ou de chèvres sont déposées auprès de l'autorité compétente pendant une période unique fixée par l'État membre concerné, qui ne commence avant le 1er novembre et ne se termine pas au-delà du 30 avril qui, respectivement, précède et suit le début de l'année pour laquelle les primes sont demandées.
Le Royaume-Uni peut toutefois, pour l'Irlande du Nord, fixer une période différente de celle fixée pour la Grande-Bretagne.
3. La période visée à l'article 115, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003 pendant laquelle l'agriculteur s'engage à maintenir sur son exploitation le nombre de brebis et/ou de chèvres pour lesquelles le bénéfice de la prime est demandé (la «période de rétention») est de 100 jours à partir du premier jour suivant le dernier jour de la période de dépôt des demandes visée au paragraphe 2.
Article 71
Zones admissibles au bénéfice de la prime caprine
Les critères visés à l'article 113, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003 sont réputés satisfaits dans les zones énumérées à l'annexe X.
Toutefois, les États membres vérifient régulièrement si ces critères continuent d'être satisfaits dans toutes les zones énumérées à l'annexe X qui sont situées sur leurs territoires respectifs. À la suite de cette évaluation, les États membres informent la Commission de la nécessité éventuelle de modifier l'annexe X avant le 31 juillet de l'année précédant l'année pour laquelle la modification s'applique. Les États membres communiquent en particulier à la Commission les zones ou parties de zones énumérées à l'annexe X qui ne satisfont plus aux critères visés à l'article 113, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003, ainsi que les zones éventuelles qui satisfont à ces critères mais qui ne figurent pas encore à l'annexe X. En ce qui concerne ces nouvelles zones potentielles, les États membres fournissent à la Commission une justification circonstanciée de leur proposition.
Article 72
Demande de prime supplémentaire et de prime à la chèvre
1. Pour pouvoir bénéficier de la prime supplémentaire ou de la prime à la chèvre, un agriculteur dans l'exploitation duquel au minimum 50 % mais moins de 100 % de la superficie utilisée à des fins agricoles est située dans des zones visées à l'article 114, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003 ou dans des zones énumérées à l'annexe X du présent règlement, présente une déclaration ou des déclarations indiquant la localisation de ses terres conformément aux paragraphes 2 et 3 du présent article:
2. Un agriculteur qui est tenu, conformément à l'article 22, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003, de présenter chaque année à l'occasion d'une demande d'aide une déclaration relative à la superficie agricole totale utilisée de son exploitation indique dans cette déclaration quelles sont les parcelles utilisées à des fins agricoles qui sont situées dans des zones visées à l'article 114, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003 ou dans des zones énumérées à l'annexe X du présent règlement selon le cas;
Un agriculteur qui n'est pas tenu de présenter la déclaration visée au paragraphe 1 présente chaque année une déclaration spécifique qui se réfère, le cas échéant, au système d'identification des parcelles agricoles prévu dans le cadre du système intégré.
Cette déclaration spécifique indique la localisation de l'ensemble des terres qu'il possède, qu'il loue ou dont il a l'usage par quelque moyen que ce soit, avec une indication de leur superficie et la mention des parcelles utilisées à des fins agricoles qui sont situées dans des zones visées à l'article 114, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003 ou dans des zones énumérées à l'annexe X selon le cas. Les États membres peuvent prévoir que cette déclaration spécifique est incluse dans la demande de prime à la brebis et/ou à la chèvre. Les États membres peuvent également demander que la déclaration spécifique soit faite au moyen d'un formulaire de «demande de paiement unique».
3. L'autorité nationale compétente peut demander la présentation d'un titre de propriété, d'un contrat de location ou d'un arrangement écrit entre agriculteurs et, le cas échéant, d'une attestation de l'autorité locale ou régionale ayant mis des terres utilisées à des fins agricoles à la disposition de l'agriculteur concerné. Cette attestation devra mentionner la superficie concédée au producteur avec l'indication des parcelles situées dans des zones visées à l'article 114, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003 ou dans des zones énumérées à l'annexe X du présent règlement selon le cas.
Article 73
Agriculteurs pratiquant la transhumance
1. Les demandes de prime présentées par des agriculteurs dont le siège de l'exploitation est situé dans l'une des zones géographiques visées à l'article 114, paragraphe 2, point b), du règlement (CE) no 1782/2003 et qui désirent pouvoir prétendre à la prime supplémentaire comportent l'indication:
a)
du lieu ou des lieux où la transhumance se fera pour l'année en cours,
b)
de la période minimale de 90 jours visée à l'article 114, paragraphe 2, point a), du règlement (CE) no 1782/2003 établie pour l'année en cours.
2. Les demandes de primes des agriculteurs visés au paragraphe 1 sont accompagnées des documents attestant que la transhumance a bien été effectuée, sous réserve des cas de force majeure ou en raison de l'incidence de circonstances naturelles dûment justifiées affectant la vie du troupeau, au cours des deux années précédentes, et en particulier d'un certificat de l'autorité locale ou régionale du lieu de transhumance attestant que celle-ci a bien eu lieu pendant au moins 90 jours consécutifs.
Lors des contrôles administratifs effectués sur les demandes, les États membres veillent à ce que le lieu de transhumance indiqué dans la demande de prime se trouve réellement dans l'une des zones visées à l'article 114, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003.
Article 74
Admissibilité au bénéfice de la prime
1. Les primes sont versées à l'agriculteur sur la base du nombre de chèvres et/ou de brebis qu'il maintient sur son exploitation pendant toute la période de rétention visée à l'article 70, paragraphe 3.
2. Les animaux remplissant les conditions prévues par les définitions visées à l'article 112 du règlement (CE) no 1782/2003 au dernier jour de la période de rétention sont réputés admissibles au bénéfice de prime.
Article 75
Inventaire des agriculteurs commercialisant du lait ou des produits laitiers de brebis
Pour chaque année, les États membres établissent, au plus tard le trentième jour de la période de rétention, un inventaire des agriculteurs qui commercialisent du lait ou des produits laitiers de brebis en se fondant sur les déclarations desdits agriculteurs visées à l'article 70, paragraphe 1.
Pour l'établissement de cet inventaire, les États membres tiennent compte des résultats des contrôles réalisés et de toute autre source d'information dont l'autorité compétente dispose, en particulier des données obtenues auprès des transformateurs ou distributeurs au sujet de la commercialisation du lait et produits laitiers de brebis par les agriculteurs.
Article 76
Communication
1. Les États membres communiquent à la Commission:
a)
pour le 31 juillet de chaque année au plus tard, les informations relatives aux demandes de prime déposées pour l'année en cours, en utilisant le formulaire dont le modèle figure à l'annexe XI;
b)
pour le 31 juillet de chaque année au plus tard, le nombre et le montant des primes versées durant l'année précédente après application de la réduction de l'aide prévue à l'article 120 du règlement (CE) no 1782/2003 le cas échéant, en utilisant le formulaire dont le modèle figure à l'annexe XII du présent règlement;
c)
pour le 31 octobre de chaque année au plus tard, les modifications éventuelles de la liste des zones géographiques pratiquant la transhumance visées à l'article 114, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003 et à l'article 73 du présent règlement.
Les informations requises au premier alinéa sont, à leur demande, mises à la disposition des institutions nationales chargées de l'élaboration des statistiques officielles dans le secteur des viandes ovine et caprine.
2. En cas de modification des informations requises au paragraphe 1, en particulier à la suite des contrôles ou des corrections ou améliorations des chiffres antérieurs, une mise à jour est communiquée à la Commission dans un délai d'un mois à compter de la modification.
SECTION 2
Limites, réserves et transferts
Article 77
Droits obtenus gratuitement
Sauf cas exceptionnels dûment justifiés, lorsqu'un agriculteur a obtenu gratuitement des droits à la prime de la réserve nationale, il n'est pas autorisé à transférer ces droits ou à les céder temporairement durant une période de trois ans à compter de la date à laquelle il les a obtenus.
Article 78
Utilisation des droits
1. Un agriculteur détenant des droits peut les utiliser en les faisant valoir lui-même et/ou par cession temporaire à un autre agriculteur.
2. Au cas où un agriculteur n'utilise pas le pourcentage minimal de ses droits fixés conformément au paragraphe 4 pendant chaque année, la partie non utilisée est versée à la réserve nationale, sauf dans les cas suivants:
a)
lorsqu'un agriculteur détenant un maximum de 20 droits à prime lorsque cet agriculteur n'a pas fait usage du pourcentage minimal de ses droits, au cours de chacune de deux années civiles consécutives, la partie non utilisée au cours de la dernière année civile est versée à la réserve nationale;
b)
dans le cas d'un agriculteur participant à un programme d'extensification reconnu par la Commission;
c)
dans le cas d'un agriculteur participant à un régime de retraite anticipée reconnu par la Commission qui n'impose pas le transfert et/ou la cession temporaire de droits;
d)
dans des cas exceptionnels dûment justifiés.
3. La cession temporaire ne peut porter que sur des années entières et au moins sur le nombre minimal d'animaux prévu à l'article 79, paragraphe 1. À l'issue de chaque période de cession temporaire, qui ne peut excéder trois années consécutives, un agriculteur récupère, sauf en cas de transfert, la totalité de ses droits pour lui-même au cours d'au moins deux années consécutives. Lorsque l'agriculteur ne fait pas valoir lui-même au moins le pourcentage minimal de ses droits, fixé conformément au paragraphe 4, pendant chacune des deux années, l'État membre, sauf cas exceptionnels dûment justifiés, retire annuellement et verse à la réserve nationale la partie des droits non utilisés.
Toutefois, pour les agriculteurs participant à des régimes de retraite anticipée reconnus par la Commission, les États membres peuvent prévoir une prolongation de la durée totale de la cession temporaire en fonction desdits régimes.
Les agriculteurs qui se sont engagés à participer à un programme d'extensification conformément à la mesure visée à l'article 2, paragraphe 1, point c), du règlement (CEE) no 2078/92 (34) ou à un programme d'extensification conformément aux articles 22 et 23 du règlement (CE) no 1257/1999 ne sont pas autorisés à céder temporairement et/ou à transférer leurs droits pendant la durée de leur engagement. Toutefois, cette interdiction ne s'applique pas au cas où le programme permet le transfert et/ou la cession temporaire de droits à des agriculteurs dont la participation à des mesures autres que celles visées au présent alinéa requiert l'obtention de droits.
4. Le pourcentage minimal d'utilisation des droits à la prime est fixé à 70 %.
Toutefois, les États membres peuvent augmenter le pourcentage jusqu'à 100 %. Ils communiquent à l'avance à la Commission le pourcentage qu'ils ont l'intention d'appliquer.
Article 79
Transfert de droits et cession temporaire
1. Les États membres peuvent fixer, en fonction de leurs structures de production, un minimum de droits à la prime pouvant faire l'objet d'un transfert partiel sans transfert d'exploitation. Ce minimum ne peut excéder dix droits à la prime.
2. Le transfert des droits à la prime ainsi que la cession temporaire des droits ne peuvent devenir effectifs qu'après leur notification aux autorités compétentes de l'État membre par l'agriculteur qui transfère et/ou cède ainsi que par celui qui reçoit les droits.
Ces notifications interviennent dans un délai fixé par l'État membre et au plus tard à la date à laquelle la période de dépôt des demandes de prime prend fin dans cet État membre sauf dans les cas où le transfert de droits est réalisé à l'occasion d'un héritage. Dans ce cas, l'agriculteur qui reçoit les droits doit être en mesure de fournir les documents légaux appropriés attestant qu'il ou elle est l'ayant droit de l'agriculteur décédé.
3. Lors d'un transfert sans transfert d'exploitation, le nombre de droits cédés sans compensation à la réserve nationale ne peut en aucun cas être inférieur à l'unité.
Article 80
Modification du plafond individuel
En cas de transfert ou de cession temporaire de droits à la prime, les États membres déterminent le nouveau plafond individuel et communiquent le nombre de leurs droits à la prime aux agriculteurs concernés, au plus tard soixante jours à partir du dernier jour de la période au cours de laquelle le producteur a présenté sa demande de prime.
Le premier alinéa ne s'applique pas dans le cas où le transfert est réalisé à l'occasion d'un héritage visé à l'article 79, paragraphe 2.
Article 81
Agriculteurs non propriétaires des terrains qu'ils exploitent
L'agriculteur qui n'exploite que des terrains à caractère public ou collectif et qui décide de ne plus poursuivre l'exploitation de ces terres pour le pâturage et de transférer tous ses droits à un autre agriculteur, est assimilé à l'agriculteur qui vend ou transfère son exploitation. Dans tous les autres cas, cet agriculteur est assimilé à l'agriculteur qui transfère seulement ses droits à la prime.
Article 82
Transfert par l'intermédiaire de la réserve nationale
Lorsqu'un État membre prévoit que le transfert des droits s'effectue par l'intermédiaire de la réserve nationale, il applique des dispositions nationales analogues à celles figurant dans le présent chapitre. En outre, dans ce cas:
a)
les États membres peuvent prévoir que la cession temporaire s'effectue par l'intermédiaire de la réserve nationale,
b)
lors du transfert de droits à la prime ou de la cession temporaire en cas d'application du point a), le transfert à la réserve ne devient effectif qu'après notification par les autorités compétentes de l'État membre à l'agriculteur qui transfère et/ou cède les droits, et le transfert de la réserve à un autre agriculteur ne devient effectif qu'après notification à cet agriculteur par lesdites autorités.
En outre, les dispositions nationales visées au paragraphe 1 doivent assurer que la partie des droits autre que celle visée à l'article 117, paragraphe 2, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003 doit faire l'objet d'un paiement par l'État membre correspondant à celui qu'un transfert direct entre agriculteurs aurait engendré, compte tenu en particulier de l'évolution de la production dans l'État membre en cause. Ce paiement est égal au paiement qui sera demandé à l'agriculteur qui recevra des droits équivalents à partir de la réserve nationale.
Article 83
Calcul des limites individuelles
Lors des calculs initiaux, et des modifications ultérieures des limites individuelles des droits à la prime, seuls des nombres entiers sont retenus.
À cet effet, si le résultat final des opérations arithmétiques est un nombre non entier, le nombre entier le plus proche est retenu. Toutefois, si le résultat des opérations est exactement intermédiaire entre deux nombres entiers, le nombre entier le plus élevé est retenu.
Article 84
Communication
1. Les États membres communiquent à la Commission au plus tard le 1er mars 2005 la part des droits à la prime transférés qui doit être reversée à la réserve nationale conformément à l'article 117, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003 et, le cas échéant, les mesures prises au titre de l'article 117, paragraphe 3, dudit règlement ainsi que les modifications éventuelles avant le 1er janvier de chaque année.
2. Les États membres communiquent à la Commission en utilisant le tableau figurant aux annexes XIII et XIV au plus tard le 30 avril de chaque année:
a)
le nombre de droits à la prime ayant été cédés sans compensation à la réserve nationale à la suite de transferts de droits sans transfert d'exploitation au cours de l'année précédente;
b)
le nombre de droits à la prime non utilisés visés à l'article 118, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003 transférés à la réserve nationale pendant l'année précédente;
c)
le nombre de droits alloués en application de l'article 118, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1782/2003 pendant l'année précédente;
d)
le nombre de droits à la prime alloués aux agriculteurs des zones défavorisées à partir de la réserve nationale au cours de l'année précédente;
e)
les dates concernant les périodes et délais relatifs aux transferts de droits et aux demandes de prime.
SECTION 3
Paiements supplémentaires
Article 85
Paiements supplémentaires
Les États membres qui appliquent l'article 71 du règlement (CE) no 1782/2003 communiquent à la Commission des informations concernant leurs dispositions nationales relatives à l'octroi de paiements additionnels prévus au titre de l'article 119 dudit règlement. Ces informations comportent le cas échéant notamment:
a)
en ce qui concerne les paiements par tête:
i)
les montants indicatifs par tête et les modalités d'octroi,
ii)
une prévision indicative du total des dépenses et le nombre d'animaux concernés,
iii)
les exigences spécifiques en matière de densité de peuplement,
iv)
d'autres informations sur les modalités d'application;
b)
en ce qui concerne les paiements à la surface, le cas échéant:
i)
le calcul des superficies régionales de base,
ii)
les montants indicatifs par hectare,
iii)
une prévision indicative des dépenses totales et du nombre d'hectares concernés,
iv)
d'autres informations sur les modalités d'application;
c)
des informations concernant d'autres régimes établis pour effectuer des paiements additionnels.
Les États membres communiquent à la Commission toute modification apportée à leurs dispositions nationales dans un délai d'un mois à compter de ces modifications.
SECTION 4
Dispositions générales
Article 86
Conversion en monnaie nationale
Le fait générateur pour déterminer le taux de change à appliquer au montant des primes et des paiements visés aux articles 113, 114 et 119 du règlement (CE) no 1782/2003 est le début de l'année civile au cours de laquelle la prime ou le paiement est octroyé.
Le taux de change à utiliser est la moyenne, calculée pro rata temporis, des taux de change applicables au mois de décembre précédant la date du fait générateur. Il est fixé par la Commission au cours du mois suivant la date du fait générateur.
CHAPITRE 13
PAIEMENTS POUR LA VIANDE BOVINE
SECTION 1
Prime spéciale
[Article 123 du règlement (CE) no 1782/2003]
Article 87
Demandes
1. 1. En complément aux exigences prévues dans le cadre du système intégré, chaque demande de paiement direct tel que prévu à l'article 22 du règlement (CE) no 1782/2003 comporte:
a)
la ventilation du nombre d'animaux par tranche d'âge;
b)
une référence aux passeports ou aux documents administratifs, accompagnant les animaux faisant l'objet de la demande.
2. Ne peuvent faire l'objet d'une demande que des animaux qui, à la date du début de la période de rétention visée à l'article 90:
a)
dans le cas des taureaux, ont au moins sept mois;
b)
dans le cas de bœufs:
i)
ont au moins sept et au plus dix-neuf mois pour la première tranche d'âge,
ii)
ont au moins vingt mois pour la seconde tranche d'âge.
Article 88
Octroi de la prime
Les animaux qui n'ont pas été admis au bénéfice de la prime spéciale, soit en raison de l'application de la réduction proportionnelle prévue à l'article 123, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1782/2003, soit en application du facteur de densité prévu à l'article 131 dudit règlement, ne peuvent plus faire l'objet d'une demande au titre de la même tranche d'âge, et sont réputés avoir fait l'objet du paiement de la prime.
Article 89
Passeports et documents administratifs
1. Au cas où, dans les conditions visées par l'article 6 du règlement (CE) no 1760/2000, le passeport n'est pas disponible, il est remplacé par un document administratif national tel que prévu à l'article 123, paragraphe 3, point b), du règlement (CE) no 1782/2003.
2. Les autorités compétentes de l'État membre veillent à ce que le passeport ou le document administratif permette de garantir que ne soit octroyée qu'une seule prime par animal et par tranche d'âge. À cette fin les États membres se prêtent l'assistance mutuelle nécessaire.
3. Les États membres peuvent prévoir que le document administratif national visé au paragraphe 1 soit constitué:
a)
sous forme d'un document accompagnant chaque animal individuel;
b)
sous forme d'un listage global, tenu par l'agriculteur et reprenant toutes les données prévues pour le document administratif, à condition que les animaux concernés restent, à partir du dépôt de la première demande, auprès du même agriculteur jusqu'à la mise sur le marché en vue de leur abattage;
c)
sous forme d'un listage global, tenu par l'autorité centrale et reprenant toutes les données prévues pour le document administratif, à condition que l'État membre ou la région d'un État membre ayant recours à cette possibilité procède à des contrôles sur place de tous les animaux faisant l'objet d'une demande, à des contrôles des mouvements de ces animaux ainsi qu'à un marquage indéniable de chacun des animaux contrôlés et que les agriculteurs sont obligés de tolérer;
d)
sous forme d'un listage global, tenu par l'autorité centrale et reprenant toutes les données prévues pour le document administratif, à condition que l'État membre prenne les mesures nécessaires pour éviter le double octroi de la prime au titre de la même tranche d'âge et assure une information sur le statut de la prime pour tout animal sans délai sur simple demande.
4. Les États membres qui décident d'avoir recours à une ou plusieurs des possibilités prévues au paragraphe 3 en informent la Commission en temps utile et lui communiquent leurs dispositions d'application y relatives.
Pour l'application du point c) du présent paragraphe, ne sont considérées comme «régions d'un État membre» que la Grande-Bretagne et l'Irlande du Nord.
Article 90
Période de rétention
La durée de la période de rétention visée à l'article 123, paragraphe 3, ponit a), du règlement (CE) no 1782/2003 est de deux mois à compter du jour suivant celui du dépôt de la demande.
Toutefois, les États membres peuvent prévoir que d'autres dates de début de la période puissent être déterminées par l'agriculteur, à condition que celles-ci ne commencent pas plus tard que deux mois après la date du dépôt de la demande.
Article 91
Plafond régional
1. Au cas où l'application de la réduction proportionnelle prévue à l'article 123, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1782/2003 conduit à un nombre non entier d'animaux admissibles, il est octroyé pour la partie décimale une fraction correspondante du montant unitaire de la prime. À cet égard, il n'est tenu compte que de la première décimale.
2. Lorsque les États membres décident d'introduire des régions distinctes au sens de l'article 122, point a), du règlement (CE) no 1782/2003, ou de modifier les régions existantes à l'intérieur de leur territoire, ils en informent la Commission avant le 1er janvier de l'année concernée en précisant la définition de la région et le plafond affecté. Toute modification ultérieure doit être portée à la connaissance de la Commission avant le 1er janvier de l'année concernée.
Article 92
Limites au nombre d'animaux par exploitation
1. Au cas où l'État membre décide de modifier le maximum de 90 têtes par exploitation et par tranche d'âge visé à l'article 123, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003 ou d'y déroger, il en informe la Commission avant le 1er janvier de l'année civile concernée.
Au cas où, en outre, l'État membre détermine un nombre minimal d'animaux par exploitation, en deçà duquel la réduction proportionnelle ne sera pas appliquée, il en informe la Commission avant le 1er janvier de l'année civile concernée.
2. Toute modification ultérieure dans l'application du paragraphe 1 doit être portée à la connaissance de la Commission avant le 1er janvier de l'année concernée.
Article 93
Octroi de prime au moment de l'abattage
1. Les États membres peuvent octroyer la prime spéciale au moment de l'abattage des bovins selon les modalités qui suivent:
a)
pour les taureaux au titre de la tranche d'âge unique;
b)
pour les bœufs au titre de la première ou de la seconde tranche d'âge ou par l'octroi groupé au titre des deux tranches d'âge ensemble.
2. Les États membres qui décident d'octroyer la prime spéciale au moment de l'abattage conformément au paragraphe 1 prévoient que la prime soit octroyée également lors de l'expédition d'animaux admissibles vers un autre État membre ou lors de leur exportation vers un pays tiers.
3. Lorsque les États membres décident d'octroyer la prime spéciale au moment de l'abattage conformément au paragraphe 1, la présente section, l'article 120 et l'article 121, paragraphes 1 et 2, s'appliquent mutatis mutandis à l'octroi de la prime.
4. Outre les informations visées à l'article 121, paragraphe 1, la demande d'aide doit préciser si l'animal est un taureau ou un bœuf, et être accompagnée d'un document comportant les indications nécessaires aux fins de l'application de l'article 89, paragraphe 2. Ce document est l'un des documents suivants, au choix de l'État membre:
a)
le passeport ou un exemplaire du passeport au cas où le modèle utilisé comporte plusieurs exemplaires;
b)
une copie du passeport, au cas où le modèle de passeport utilisé ne comporte qu'un seul exemplaire, qui doit être restitué à l'autorité compétente aux fins de l'application de l'article 6 du règlement (CE) no 1760/2000. Dans ce cas, l'État membre prend des mesures permettant de s'assurer que les données figurant sur la copie sont conformes à l'original;
c)
le document administratif national, au cas où le passeport n'est pas disponible, dans les conditions visées à l'article 6 du règlement (CE) no 1760/2000.
les États membres peuvent suspendre l'application du document administratif national. Dans ce cas, ils prennent les mesures nécessaires pour éviter le double octroi de la prime au titre de la même tranche d'âge pour des animaux ayant fait l'objet d'un échange intracommunautaire.
Si la base de données informatisée prévue à l'article 3, point b), du règlement (CE) no 1760/2000 contient, à la satisfaction de l'État membre les données nécessaires pour garantir que n'est octroyée qu'une seule prime par animal et par tranche d'âge, la demande d'aide ne doit pas être accompagnée du document visé au premier alinéa du présent paragraphe.
En outre, par dérogation au premier alinéa, au cas où l'État membre applique l'option prévue à l'article 121, paragraphe 2, premier alinéa, l'État membre prend les mesures nécessaires pour que l'agriculteur puisse déterminer pour quels animaux il demande une prime spéciale.
5. Pour les taureaux, la preuve d'abattage doit préciser le poids carcasse.
6. En cas d'expédition, la preuve de l'expédition est apportée à l'aide d'une déclaration de l'expéditeur indiquant notamment l'État membre de destination de l'animal.
Dans ce cas, la demande d'aide doit comporter:
a)
le nom et l'adresse de l'expéditeur (ou un code équivalent);
b)
le numéro d'identification de l'animal;
c)
une déclaration indiquant que l'animal a atteint au moins l'âge de neuf mois.
La demande d'aide est déposée avant la sortie du territoire de l'État membre concerné et la preuve d'expédition est déposée dans un délai de trois mois à compter de la date sortie du territoire de l'État membre concerné.
Article 94
Particularités du système d'octroi
1. Par dérogation à l'article 90, la prime est versée à l'agriculteur qui a détenu l'animal pendant une période de rétention minimale de deux mois se terminant moins d'un mois avant l'abattage ou l'expédition, ou se terminant moins de deux mois avant l'exportation de l'animal.
S'agissant des bœufs, le paiement de la prime est soumis aux modalités suivantes:
a)
la prime relative à la première tranche d'âge ne peut être payée que si l'agriculteur a détenu l'animal pendant une période d'au moins deux mois, cette période se situant entre le moment où celui-ci avait au moins sept mois et le moment où il a moins de vingt-deux mois;
b)
la prime relative à la seconde tranche d'âge ne peut être payée que si l'agriculteur a détenu pendant une période d'au moins deux mois l'animal âgé d'au moins vingt mois;
c)
les primes relatives aux deux tranches d'âge ne peuvent être payées ensemble que si l'agriculteur a détenu l'animal au moins quatre mois de suite en respectant les conditions d'âge visées aux points a) et b);
d)
seule la prime relative à la seconde tranche d'âge peut être payée si l'animal a été expédié d'un autre État membre alors qu'il avait atteint dix-neuf mois.
2. Dans le cadre du calcul du facteur de densité visé à l'article 131 du règlement (CE) no 1782/2003, chaque animal faisant l'objet d'une demande groupée au titre des deux tranches est pris en compte deux fois.
3. Le poids carcasse est établi sur la base d'une carcasse satisfaisant aux exigences définies à l'article 2 du règlement (CEE) no 1208/81 du Conseil (35).
Si la présentation de la carcasse diffère de ladite définition, les coefficients de correction figurant à l'annexe du règlement (CEE) no 563/82 (36) de la Commission s'appliquent.
Lorsque l'abattage est effectué dans un abattoir qui n'est pas soumis à l'application de la grille communautaire de classement des carcasses de gros bovins, l'État membre peut admettre que le poids soit établi sur la base du poids vif de l'animal abattu. Dans ce cas, le poids de carcasse est considéré comme égal ou supérieur à 185 kilogrammes si le poids vif de l'animal abattu était égal ou supérieur à 340 kilogrammes.
Article 95
Communication
Les États membres communiquent à la Commission avant le début de l'année civile en cause leur décision, ou toute modification de leur décision, en ce qui concerne l'application de l'article 93 et les modalités y relatives.
SECTION 2
Prime à la désaisonnalisation
[Article 124 du règlement (CE) no 1782/2003]
Article 96
Application de la prime
La Commission décide, au plus tard le 1er septembre de chaque année civile, dans quels États membres la prime à la désaisonnalisation peut être octroyée au titre de l'année civile suivante.
Les États membres informent la Commission, au plus tard le 1er janvier de l'année civile d'octroi de la prime, de leur décision d'appliquer l'article 124, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1782/2003.
Article 97
Droit à la prime
1. La prime à la désaisonnalisation ne peut être octroyée que pour les bœufs qui ont déjà bénéficié de la prime spéciale ou qui sont réputés en avoir bénéficié en application de l'article 88, dans un État membre appliquant la prime à la désaisonnalisation, et qui sont abattus dans un État membre appliquant la prime à la désaisonnalisation.
2. Ne peut bénéficier de la prime à la désaisonnalisation que l'agriculteur qui a détenu l'animal en dernier lieu avant son abattage.
Article 98
Demandes
1. L'agriculteur introduit sa demande auprès de l'autorité compétente de l'État membre dans le territoire duquel son exploitation est située.
2. La demande est constituée conformément aux dispositions de l'article 93, paragraphe 4, et de l'article 121 appliqués mutatis mutandis.
Les États membres prennent les mesures nécessaires pour vérifier que la prime spéciale a été octroyée et procèdent à des contrôles réguliers et inopinés de l'exactitude des attestations prévues à l'article 121.
SECTION 3
Prime à la vache allaitante
[Articles 125 à 129 du règlement (CE) no 1782/2003]
Article 99
Vaches à orientation «viande»
Aux fins de l'application de l'article 122, point d), et de l'article 129, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003, les vaches appartenant aux races bovines figurant à l'annexe XV du présent règlement ne sont pas considérées comme vaches appartenant à une race à orientation «viande».
Article 100
Quantité de référence individuelle maximale
1. Au cas où l'État membre décide de modifier le maximum de 120 000 kilogrammes de quantité de référence individuelle visé à l'article 125, paragraphe 2, point b), du règlement (CE) no 1782/2003 ou d'y déroger, il en informe la Commission avant le 1er janvier de l'année civile concernée.
2. Toute modification ultérieure dans l'application du paragraphe 1 doit être portée à la connaissance de la Commission avant le 1er janvier de l'année concernée.
Article 101
Période de rétention
La période de rétention de six mois prévue à l'article 125, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003 commence le jour suivant celui du dépôt de la demande.
Article 102
Demandes
1. Sans préjudice des exigences prévues par le système intégré, lorsque la prime est demandée au titre de l'article 125, paragraphe 2, point b), du règlement (CE) no 1782/2003, la demande de paiement direct visée à l'article 22 dudit règlement comporte:
a)
une déclaration indiquant la quantité de référence individuelle de lait à la disposition du producteur le 31 mars précédant le début de la période de douze mois d'application du régime de prélèvement supplémentaire qui commence dans l'année civile concernée; si cette quantité n'est pas connue à la date du dépôt de la demande, elle est communiquée à l'autorité compétente dès que possible;
b)
l'engagement de l'agriculteur de ne pas augmenter sa quantité de référence individuelle au-delà de la limite quantitative fixée à l'article 125, paragraphe 2, point b), du règlement (CE) no 1782/2003 pendant la période de douze mois à partir du dépôt de la demande.
Toutefois, le point b) ne s'applique pas si l'État membre a supprimé ladite limite quantitative.
2. Les demandes doivent être introduites à l'intérieur d'une période globale de six mois au cours d'une année civile, à déterminer par l'État membre.
L'État membre peut prévoir des périodes de dépôt distinctes à l'intérieur de cette période globale.
Article 103
Rendement laitier moyen
Le rendement laitier moyen est calculé sur la base des rendements moyens figurant à l'annexe XVI. Toutefois, l'État membre peut utiliser pour ce calcul un document reconnu par l'État membre et certifiant le rendement moyen du troupeau laitier de l'agriculteur.
Article 104
Prime nationale complémentaire
1. Une prime nationale complémentaire à la vache allaitante telle qu'elle est prévue à l'article 125, paragraphe 5, du règlement (CE) no 1782/2003 ne peut être octroyée qu'à un agriculteur qui, au titre de la même année civile, bénéficie de la prime à la vache allaitante.
La prime nationale complémentaire à la vache allaitante n'est octroyée que dans la limite du nombre d'animaux remplissant les conditions pour pouvoir bénéficier de la prime à la vache allaitante, le cas échéant après l'application de la réduction proportionnelle établie à l'article 129, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003.
2. Les États membres peuvent déterminer des conditions supplémentaires pour l'octroi de la prime nationale complémentaire à la vache allaitante. Ils en informent la Commission en temps utile avant que ces conditions ne soient mises en application.
3. La Commission décide, au plus tard le 1er septembre de chaque année civile, quels sont les États membres qui remplissent les conditions visées à l'article 125, paragraphe 5, troisième alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003.
Article 105
Plafond individuel
Les États membres déterminent un plafond individuel par agriculteur conformément à l'article 126, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003.
Article 106
Communication
1. Les États membres communiquent à la Commission au plus tard le 1er mars 2005 toute modification des modalités par lesquelles ils ont opéré la réduction des plafonds individuels en application de l'article 126, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1782/2003.
2. Les États membres communiquent à la Commission:
a)
au plus tard le 1er mars 2005 toute modification du mode de calcul de la réduction prévue à l'article 127, paragraphe 1, deuxième alinéa du règlement (CE) no 1782/2003;
b)
avant le 1er janvier de chaque année, le cas échéant, toute modification des mesures prises en application de l'article 127, paragraphe 2, point a), dudit règlement.
3. Pour chaque année civile, les États membres informent la Commission, en utilisant le tableau figurant à l'annexe XVIII, partie 3, au plus tard le 1er mars à titre provisoire et au plus tard le 31 juillet à titre définitif:
a)
du nombre de droits à la prime ayant été cédés sans compensation à la réserve nationale à la suite de transferts de droits sans transfert d'exploitation au cours de l'année civile précédente;
b)
du nombre de droits à la prime non utilisés visés à l'article 109, paragraphe 2, transférés à la réserve nationale pendant l'année civile précédente;
c)
du nombre de droits alloués en application de l'article 128, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1782/2003 pendant l'année civile précédente.
Article 107
Droits obtenus gratuitement
Sauf cas exceptionnels dûment justifiés, un agriculteur ayant obtenu gratuitement des droits à la prime de la réserve nationale n'est pas autorisé à transférer et/ou à céder temporairement ses droits pendant les trois années civiles qui suivent.
Article 108
Utilisation des droits
1. Un agriculteur détenant des droits peut les utiliser en les faisant valoir lui-même et/ou par cession temporaire à un autre producteur.
2. Au cas où un agriculteur n'utilise pas au moins le pourcentage minimal de ses droits, fixé conformément au paragraphe 4, pendant chaque année civile, la partie non utilisée est versée à la réserve nationale, sauf:
-
dans le cas d'un agriculteur détenant au maximum sept droits à la prime, lorsque cet agriculteur n'utilise pas au moins le pourcentage minimal de ses droits, fixé conformément au paragraphe 4, pendant chacune de deux années civiles consécutives, la partie non utilisée au cours de la dernière année civile sera versée à la réserve nationale;
-
dans le cas d'un agriculteur participant à un programme d'extensification reconnu par la Commission;
-
dans le cas d'un agriculteur participant à un programme de préretraite reconnu par la Commission qui n'impose pas le transfert et/ou la cession temporaire de droits;
ou
-
dans des cas exceptionnels dûment justifiés.
3. La cession temporaire ne peut porter que sur des années civiles entières et au minimum sur le nombre d'animaux prévu à l'article 109, paragraphe 1. À l'issue de chaque période de cession temporaire, qui ne peut excéder trois années consécutives, un agriculteur récupère, sauf en cas de transfert, la totalité de ses droits pour lui-même au cours d'au moins deux années civiles consécutives. Lorsque l'agriculteur ne fait pas valoir lui-même le pourcentage minimal de ses droits fixé conformément au paragraphe 4 pendant chacune des deux années précitées, l'État membre, sauf cas exceptionnels dûment justifiés, retire et verse annuellement à la réserve nationale la partie des droits non utilisée.
Toutefois, pour les agriculteurs participant à des régimes de retraite anticipée reconnus par la Commission, les États membres peuvent prévoir une prolongation de la durée totale de la cession temporaire en fonction desdits régimes.
Les agriculteurs qui se sont engagés à participer à un programme d'extensification conformément à la mesure visée à l'article 2, paragraphe 1, point c), du règlement (CEE) no 2078/92 (37) ou à un programme d'extensification conformément aux articles 22 et 23 du règlement (CE) no 1257/1999 (38) ne sont pas autorisés à céder temporairement et/ou à transférer leurs droits pendant la durée de leur engagement. Toutefois, cette interdiction ne s'applique pas au cas où le programme permet le transfert et/ou la cession temporaire de droits à des agriculteurs dont la participation aux mesures autres que celles visées au présent alinéa requiert l'obtention de droits.
4. Le pourcentage minimal d'utilisation des droits à la prime est fixé à 70 %. Toutefois, les États membres peuvent augmenter ce pourcentage jusqu'à 100 %.
Les États membres informent préalablement la Commission du pourcentage qu'ils envisagent d'appliquer ou de toute modification de ce pourcentage.
Article 109
Transfert de droits et cession temporaire
1. Les États membres peuvent fixer, en fonction de leurs structures de production, un minimum de droits à la prime pouvant faire l'objet d'un transfert partiel sans transfert d'exploitation. Ce minimum ne peut dépasser cinq droits à la prime.
2. Le transfert des droits à la prime et la cession temporaire des droits ne peuvent devenir effectifs qu'une fois que les autorités compétentes de l'État membre en ont été informée conjointement par l'agriculteur qui transfère et/ou cède et par celui qui reçoit les droits.
Cette notification intervient dans un délai à fixer par l'État membre et, au plus tard, lors du dépôt de la demande de prime par l'agriculteur qui reçoit les droits, sauf dans le cas où le transfert des droits est réalisé à l'occasion d'un héritage. Dans ce cas, l'agriculteur qui reçoit les droits doit être en mesure de fournir les documents légaux appropriés attestant qu'il ou elle est l'ayant droit de l'agriculteur décédé.
Article 110
Changement de limite individuelle
En cas de transfert ou de cession temporaire de droits à la prime, les États membres déterminent le nouveau plafond individuel et communiquent le nombre de leurs droits à la prime aux agriculteurs concernés, au plus tard soixante jours à partir du dernier jour de la période au cours de laquelle l'agriculteur a présenté sa demande de prime.
Le premier alinéa ne s'applique pas dans le cas où le transfert est réalisé à l'occasion d'un héritage.
Article 111
Agriculteurs non propriétaires des terrains qu'ils exploitent
L'agriculteur qui n'exploite que des terrains à caractère public ou collectif et qui décide de ne plus poursuivre l'exploitation de ces terrains et de transférer tous ses droits à un autre agriculteur est assimilé à l'agriculteur qui vend ou transfère son exploitation. Dans tous les autres cas, cet agriculteur est assimilé à l'agriculteur qui transfère seulement ses droits à la prime.
Article 112
Transfert par l'intermédiaire de la réserve nationale
Lorsqu'un État membre prévoit que le transfert des droits sans transfert de l'exploitation s'effectue par l'intermédiaire de la réserve nationale en application de l'article 127, paragraphe 2, point b), du règlement (CE) no 1782/2003, celui-ci applique des dispositions nationales analogues à celles prévues aux articles 109 à 111. En outre, dans ce cas:
-
les États membres peuvent prévoir que la cession temporaire s'effectue par l'intermédiaire de la réserve nationale,
-
lors du transfert des droits à la prime ou de la cession temporaire en cas d'application du premier tiret, le transfert à la réserve ne devient effectif qu'après notification par les autorités compétentes de l'État membre à l'agriculteur qui transfère et/ou cède, et le transfert de la réserve à un autre agriculteur ne devient effectif qu'après notification à cet agriculteur par lesdites autorités.
En outre, ces dispositions doivent garantir que la partie des droits autre que celle visée à l'article 127, paragraphe 1, second alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003 fasse l'objet d'un paiement par l'État membre correspondant à celui qu'un transfert direct entre agriculteurs aurait engendré compte tenu, en particulier, de l'évolution de la production dans l'État membre en cause. Ce paiement est égal au paiement qui sera demandé à l'agriculteur qui recevra des droits équivalents à partir de la réserve nationale.
Article 113
Droits partiels
1. Lorsque les calculs à effectuer en application des articles 105 à 112 aboutissent à des chiffres non entiers, il n'est tenu compte que de la première décimale.
2. Dans la mesure où l'application des dispositions de la présente section engendre des droits partiels à la prime, soit auprès d'un agriculteur, soit auprès de la réserve nationale, ces droits partiels sont additionnés.
3. Lorsqu'un agriculteur détient un droit partiel, celui-ci ne donne lieu qu'à l'octroi de la fraction correspondante du montant unitaire de la prime et, le cas échéant, de la prime nationale complémentaire visée à l'article 104 et du paiement à l'extensification visé à l'article 118.
Article 114
Régime spécial pour les génisses
1. Les États membres qui souhaitent utiliser la possibilité énoncée à l'article 129, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003 en informent la Commission et, simultanément, communiquent à la Commission les éléments pertinents permettant de déterminer si les conditions établies à l'article 129, paragraphe 1, dudit règlement sont remplies.
Les États membres concernés communiquent également, le cas échéant, les plafonds spécifiques qu'ils ont fixés.
La Commission décide quels sont les États membres qui remplissent les conditions visées à l'article 129, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003.
Les décisions applicables au moment de l'entrée en vigueur du présent règlement continuent de s'appliquer.
2. Les États membres qui remplissent les conditions établies à l'article 129, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003 communiquent à la Commission, avant le 1er janvier de l'année concernée, toute modification du plafond national spécifique qu'ils ont fixé.
3. L'État membre qui applique le régime spécial établit des critères permettant de s'assurer que la prime est versée à des éleveurs dont le troupeau de génisses est destiné au renouvellement de troupeaux de vaches. Ces critères peuvent notamment inclure une limite d'âge et/ou des conditions de race. L'État membre informe la Commission, avant le 1er janvier de l'année concernée, des critères retenus. Toute modification ultérieure doit être portée à la connaissance de la Commission avant le 1er janvier de l'année concernée.
4. Au cas où l'application de la réduction proportionnelle visée à l'article 129, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003 conduit à un nombre non entier d'animaux admissibles au bénéfice de l'aide, il est octroyé pour la partie décimale une fraction correspondante du montant unitaire de la prime et, le cas échéant, de la prime nationale complémentaire visée à l'article 104 et du paiement à l'extensification visé à l'article 118. À cet égard, il n'est tenu compte que de la première décimale.
5. Dans l'État membre qui applique le régime spécial, l'obligation établie à l'article 125, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003 relative au nombre minimal d'animaux à détenir doit être remplie à 100 % soit en ce qui concerne des vaches allaitantes si l'agriculteur a déposé une demande pour des vaches allaitantes, soit en ce qui concerne des génisses si l'agriculteur a déposé une demande pour des génisses.
6. Les dispositions des articles 105 à 113 ne s'appliquent pas dans le cadre du régime spécial.
Article 115
Arrondissement du nombre d'animaux
Si le résultat du calcul du nombre maximal de génisses, qui correspond à un pourcentage du nombre pour lequel la prime est demandée comme le prévoit l'article 125, paragraphe 2, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003, est un nombre non entier, ce nombre est arrondi au nombre entier inférieur s'il est inférieur à 0,5 et au nombre entier supérieur s'il est égal ou supérieur à 0,5.
SECTION 4
Dispositions communes à la prime spéciale et à la prime à la vache allaitante
Sous-section 1
Dispositions générales
Article 116
Demandes de prime spéciale et de prime à la vache allaitante
1. S'agissant de la prime spéciale et de la prime à la vache allaitante, les États membres peuvent, pour des raisons administratives, exiger que les demandes de paiements directs visés à l'article 22 du règlement (CE) no 1782/2003, portent sur un nombre minimal d'animaux, à condition que ce nombre ne soit pas supérieur à trois.
2. Sans préjudice de l'article 102, paragraphe 2, et de l'article 118 quater, paragraphe 2, les États membres peuvent déterminer les périodes et dates pour le dépôt des demandes de prime et le nombre de demandes qu'un agriculteur peut présenter par régime de prime et par année civile.
Article 117
Facteur de densité
1. Pour chaque agriculteur qui, pour la même année civile, dépose une demande de paiement direct visé à l'article 22 du règlement (CE) no 1782/2003 pour une prime spéciale ou une prime à la vache allaitante, les autorités compétentes établissent le nombre d'UGB (unités de gros bovins) correspondant au nombre d'animaux pour lequel une prime spéciale ou une prime à la vache allaitante peut être octroyée compte tenu de la superficie fourragère de son exploitation.
2. Pour l'établissement du facteur de densité visé à l'article 131 du règlement (CE) no 1782/2003, il est procédé comme suit:
a)
il est tenu compte de la quantité de référence individuelle de lait à la disposition de l'agriculteur le 31 mars précédant le début de la période de douze mois d'application du régime du prélèvement supplémentaire qui commence dans l'année civile concernée;
b)
le nombre de vaches laitières nécessaire pour produire cette quantité de référence est calculé conformément aux dispositions de l'article 103 du présent règlement.
3. Pour déterminer le nombre d'animaux pouvant bénéficier d'une prime:
a)
le nombre d'hectares déterminé conformément aux règles prévues dans le cadre du système intégré est multiplié par le facteur de densité visé à l'article 131 du règlement (CE) no 1782/2003;
b)
du chiffre ainsi obtenu est déduit le nombre d'UGB correspondant au nombre de vaches laitières nécessaire pour produire la quantité de référence de lait à la disposition de l'agriculteur;
c)
du chiffre ainsi obtenu est déduit le nombre d'UGB correspondant au nombre d'ovins et/ou de caprins pour lesquels une demande de prime est déposée.
Le chiffre final ainsi obtenu correspond au nombre maximal d'UGB pour lequel la prime spéciale et la prime à la vache allaitante peuvent être octroyées.
4. Les États membres informent chaque agriculteur concerné du facteur de densité constaté à son égard et du nombre d'UGB en résultant pour lequel une prime peut être octroyée.
Sous-section 2
Régime de paiement à l'extensification
[Article 132 du règlement (CE) no 1782/2003]
Article 118
Participation au régime de paiement à l'extensification
1. Pour pouvoir prétendre au paiement à l'extensification, l'agriculteur doit indiquer sur sa demande de paiement direct visé à l'article 22 du règlement (CE) no 1782/2003 qu'il souhaite participer au régime de paiement à l'extensification.
2. Ne peuvent donner lieu au paiement à l'extensification les animaux réputés avoir reçu la prime spéciale au sens de l'article 88.
Article 118 bis
Détermination du facteur de densité par voie de dénombrement
1. Afin de vérifier que le nombre total d'animaux calculé conformément à l'article 132, paragraphe 3, point a), du règlement (CE) no 1782/2003 respecte les exigences relatives au facteur de densité définies à l'article 132, paragraphe 2, dudit règlement, l'État membre détermine, chaque année, au minimum cinq dates de dénombrement des animaux et en informe la Commission.
Sauf dans le cas où l'État membre décide que les dates de dénombrement sont potentiellement tous les jours de l'année, les dates de dénombrement sont réparties aléatoirement de telle manière qu'elles soient représentatives pour l'ensemble de l'année et doivent être modifiées chaque année. En outre, chaque date de dénombrement est déterminée a posteriori et portée à la connaissance de l'agriculteur au plus tôt deux semaines après sa détermination.
2. Le dénombrement des animaux aux dates prévues peut se faire, au choix de l'État membre, selon une des méthodes suivantes:
a)
l'État membre peut demander à chaque agriculteur de déclarer sur la base de son registre d'étable, avant une date à déterminer par l'État membre, le nombre d'UGB ou le nombre d'animaux de chacune des deux catégories de bovins visées dans le tableau de conversion figurant à l'article 131, paragraphe 2, point a), du règlement (CE) no 1782/2003,
b)
l'État membre peut utiliser la base de données informatisée visée à l'article 3, point b), du règlement (CE) no 1760/2000 pour déterminer le nombre d'UGB, pour autant que cette base de données offre, à la satisfaction de l'État membre concerné, des garanties suffisantes quant à l'exactitude des données qu'elle contient en vue de l'application du régime de paiement à l'extensification.
3. Le nombre d'UGB retenu pour déterminer si l'agriculteur respecte le exigences relatives au facteur de densité définies à l'article 132, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003 est la moyenne arithmétique des nombres d'UGB établis aux dates de dénombrement, auxquels s'ajoutent les UGB correspondant aux ovins et caprins pour lesquels des demandes de primes ont été introduites pour la même année civile.
Toutefois, dans le cas où l'État membre décide que les dates de dénombrement sont potentiellement tous les jours de l'année, il peut prévoir que les nombres visés au paragraphe 2, points a) et b), sont calculés pro rata temporis pour la durée de présence des animaux dans l'exploitation.
4. L'État membre prend les mesures nécessaires pour appliquer l'article 29 du règlement (CE) no 1782/2003 dans le cas d'agriculteurs qui, au moyen de taux de chargement anormalement bas sur une partie de l'année, créent artificiellement les conditions requises par l'article 132 dudit règlement.
Article 118 ter
Détermination simplifiée du facteur de densité
1. Par dérogation à l'article 118 bis, l'État membre peut autoriser les agriculteurs à opter pour un régime simplifié de calcul du facteur de densité.
Dans ce cas, l'agriculteur doit fournir, dans sa demande d'aide:
a)
une déclaration selon laquelle il a respecté chaque jour le facteur de densité maximal défini à l'article 132 du règlement (CE) no 1782/2003 jusqu'au jour de sa demande d'aide,
b)
un engagement à respecter chaque jour ledit facteur de densité entre le jour du dépôt de sa demande d'aide et le 31 décembre suivant.
Au cas où l'État membre concerné a choisi d'appliquer l'article 132, paragraphe 2, second alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003, l'agriculteur doit préciser sur sa demande lequel des deux facteurs de densité maximaux il respecte. L'agriculteur peut modifier ce choix avant qu'un contrôle sur place de son nombre d'animaux ne soit annoncé.
L'agriculteur peut notifier à l'autorité compétente l'annulation de l'engagement visé au deuxième alinéa, point b), avant qu'un contrôle sur place de son nombre d'animaux ne soit annoncé. Dans ce cas, il ne peut prétendre au paiement à l'extensification.
La déclaration et l'engagement visés au deuxième alinéa sont soumis aux dispositions de contrôle et de sanctions prévues dans le cadre du système intégré.
2. Au cas où l'État membre choisit d'appliquer ou de cesser d'appliquer l'option prévue à l'article 132, paragraphe 2, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003, il en informe la Commission avant le 1er janvier de l'année civile concernée.
Article 118 quater
Agriculteur en zone de montagne
1. Les États membres qui souhaitent utiliser la possibilité énoncée à l'article 132, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1782/2003 en informent la Commission et, simultanément, communiquent à la Commission les éléments pertinents pour permettre de déterminer si les conditions établies au présent article sont remplies.
Aux fins de l'application de l'article 132, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1782/2003, est considéré comme «agriculteur en zone de montagne» tout agriculteur:
a)
dont l'exploitation est située en zone de montagne; ou
b)
dont au moins 50 % de la superficie fourragère se trouvent en zone de montagne.
La Commission décide quels sont les États membres qui remplissent les conditions établies à l'article 132, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1782/2003.
Les décisions applicables au moment de l'entrée en vigueur du présent règlement continuent de s'appliquer.
2. Sans préjudice de l'article 118, paragraphe 1, l'agriculteur qui souhaite pouvoir prétendre au paiement à l'extensification au titre du paragraphe 1 du présent article doit l'indiquer dans sa demande d'aide. Il doit détenir, pendant au moins six mois consécutifs à partir du dépôt de la demande visée à l'article 118, un nombre de vaches laitières au moins égal au nombre de vaches laitières pour lequel le paiement à l'extensification a été demandé. Cette période de rétention de six mois commence le jour suivant celui du dépôt de la demande.
Les demandes doivent être introduites à l'intérieur d'une période globale de six mois au cours d'une année civile, à déterminer par l'État membre.
L'État membre peut prévoir des périodes de dépôt distinctes à l'intérieur de cette période globale.
Article 118 quinquies
Nombre maximal de vaches laitières admissibles au bénéfice du paiement
Le nombre de vaches laitières pour lesquelles le paiement à l'extensification est octroyé à un agriculteur ne peut excéder l'un des deux chiffres suivants:
a)
le nombre de vaches laitières nécessaire pour produire la quantité de référence individuelle de lait à la disposition dudit agriculteur le 31 mars précédant le début de la période de douze mois d'application du régime du prélèvement supplémentaire qui commence dans l'année civile concernée, ce nombre de vaches étant calculé en utilisant le rendement laitier moyen défini à l'annexe XVI;
b)
le nombre total de vaches de l'exploitation, déterminé conformément à l'article 118 bis, diminué du nombre de vaches allaitantes correspondant à son plafond individuel.
Article 119
Dispositions générales
1. Les États membres communiquent à la Commission, avant le 1er janvier de l'année concernée, la définition des «pâturages» qu'ils utiliseront aux fins de l'application de l'article 132, paragraphe 3, point c), du règlement (CE) no 1782/2003.
2. Pour le calcul du facteur de densité en application de la présente sous-section, il n'est tenu compte que des deux premières décimales.
3. Dans les cas où, suite à une décision des autorités vétérinaires compétentes, aucun animal ne peut quitter l'unité de production, sauf pour être abattu, le nombre d'unités de gros bovins enregistrées dans l'exploitation est multiplié par un coefficient de 0,8 aux fins de l'application de la présente sous-section.
Cette mesure est limitée à la période durant laquelle la décision visée au premier alinéa s'applique, majorée de vingt jours, à condition que l'agriculteur ait informé l'autorité compétente de la présence des animaux concernés, par écrit dans un délai de dix jours ouvrables à compter de la décision, et pris toutes les mesures nécessaires pour en vue de prévenir et/ou limiter la survenance de l'épizootie.
SECTION 5
Prime à l'abattage
[Article 130 du règlement (CE) no 1782/2003]
Article 120
L'État membre peut prévoir que, pour pouvoir prétendre à la prime à l'abattage au titre d'une année civile donnée, chaque agriculteur dépose, au plus tard lors du dépôt de la première demande au titre de la même année civile, une déclaration de participation.
Toutefois, lorsque l'agriculteur n'apporte pas de modifications dans sa déclaration de participation, l'État membre peut admettre la continuation de la validité de la déclaration déposée précédemment.
Article 121
Demandes
1. La demande d'aide doit comporter les informations nécessaires au paiement de la prime à l'abattage, notamment le jour de naissance de l'animal pour les animaux nés après le 1er janvier 1998.
La demande d'aide est déposée dans un délai à déterminer par l'État membre, ne pouvant excéder six mois après l'abattage de l'animal ou, en cas d'exportation, après la date de sortie du territoire douanier de la Communauté, et ne pouvant se terminer après la fin du mois de février de l'année suivante sauf cas exceptionnel à décider par l'État membre concerné en cas d'expédition ou d'exportation. Sans préjudice de ce délai, les États membres peuvent déterminer des périodes et des dates pour le dépôt des demandes d'aide ainsi que le nombre de demandes qu'un agriculteur peut présenter par année civile.
Les États membres peuvent admettre que la demande soit introduite par une personne autre que l'agriculteur. Dans ce cas, le nom et l'adresse de l'agriculteur susceptible de pouvoir prétendre à la prime à l'abattage doivent y être indiqués.
En complément aux exigences établies dans le cadre du système intégré, chaque demande comporte:
a)
en cas d'octroi de l'aide lors de l'abattage, une attestation de l'abattoir ou tout document établi ou visé par l'abattoir comportant au moins les mêmes indications, certifiant:
i)
le nom et l'adresse de l'abattoir (ou un code équivalent),
ii)
la date d'abattage, les numéros d'identification et les numéros d'abattage des animaux,
iii)
pour les veaux, le poids carcasse, sauf en cas d'application de l'article 122, paragraphe 4;
b)
en cas d'exportation de l'animal vers un pays tiers:
i)
le nom et l'adresse de l'exportateur (ou un code équivalent),
ii)
les numéros d'identification des animaux,
iii)
la déclaration d'exportation comportant l'âge pour les animaux nés après le 1er janvier 1998 et, pour les veaux, sauf en cas d'application de l'article 122, paragraphe 4, l'indication du poids vif, ce poids ne pouvant dépasser 300 kilogrammes,
iv)
la preuve de la sortie du territoire douanier de la Communauté, apportée comme en matière de restitutions à l'exportation.
Toutefois, l'État membre peut prévoir que la transmission des informations visées au quatrième alinéa, points a) et b), se fait via un ou des organismes agréés par l'État membre, cette transmission pouvant être effectuée par voie informatique.
L'État membre procède à un contrôle régulier et inopiné de l'exactitude des attestations ou documents délivrés ainsi que, le cas échéant, des informations visées au quatrième alinéa.
2. Par dérogation au paragraphe 1, les États membres peuvent prévoir que les informations relatives à l'abattage des animaux qui ont été enregistrées dans les bases de données visées à l'article 3, point b), du règlement (CE) no 1760/2000, transmises par les abattoirs à l'administration compétente, valent demande de prime à l'abattage au nom de l'agriculteur, pour autant que ces bases de données offrent, à la satisfaction de l'État membre, des garanties suffisantes quant à l'exactitude des données qu'elles contiennent en vue de l'application du régime de prime à l'abattage et, le cas échéant, du paiement à l'abattage de la prime spéciale et/ou des paiements supplémentaires si ceux-ci sont payés à l'abattage, et/ou de la prime à la désaisonnalisation.
Toutefois, l'État membre peut prévoir qu'une demande est nécessaire. Dans ce cas, il peut déterminer quels types de données doivent accompagner la demande.
Les États membres qui choisissent d'appliquer le présent paragraphe informent la Commission de toute modification ultérieure avant de la mettre en œuvre.
Ils s'assurent que les données mises à disposition de l'organisme payeur comportent toutes les informations nécessaires au paiement de la prime à l'abattage, en particulier:
a)
les types et quantités d'animaux visés à l'article 130, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003 abattus au cours de l'année considérée;
b)
les données relatives au respect des conditions d'âge et de poids carcasse des animaux visées audit article et de la période de rétention visée à l'article 123 du présent règlement;
c)
le cas échéant, les données nécessaires au paiement de la prime spéciale au moment de l'abattage et/ou des paiements supplémentaires si ceux-ci sont versés à l'abattage, et/ou de la prime à la désaisonnalisation.
3. Pour les animaux ayant fait l'objet d'un échange intracommunautaire après la période de rétention visée à l'article 123, même si l'État membre où a lieu l'abattage a choisi d'appliquer la dérogation prévue au paragraphe 2 du présent article, l'abattoir établit le document visé au paragraphe 1, quatrième alinéa, point a) du présent article.
Toutefois, en cas de compatibilité des systèmes informatiques d'échanges de données, deux États membres peuvent convenir d'appliquer entre eux le système défini au paragraphe 2.
Les États membres se prêtent assistance mutuelle en vue d'assurer un contrôle efficace de l'authenticité des documents transmis et/ou de l'exactitude des données échangées. À cette fin, l'État membre où le paiement est effectué transmet régulièrement à l'État membre où l'abattage a lieu un récapitulatif, regroupé par abattoir, des attestations d'abattage (ou des informations en tenant lieu) reçues en provenance de ce dernier État membre.
Article 122
Poids et présentation de la carcasse
1. Aux fins de l'application de l'article 130, paragraphe 1, point b), du règlement (CE) no 1782/2003, la carcasse de veau est présentée après dépouillement, éviscération et saignée, sans la tête et sans les pieds, avec le foie, les rognons et la graisse de rognons.
2. Le poids à prendre en considération est celui de la carcasse après refroidissement, ou celui de la carcasse constaté à chaud, le plus rapidement possible après l'abattage, diminué de 2 %.
3. Au cas où la carcasse est présentée sans le foie, les rognons et/ou la graisse de rognons, le poids de celle-ci est augmenté de:
a)
3,5 kilogrammes pour le foie;
b)
0,5 kilogramme pour les rognons;
c)
3,5 kilogrammes pour la graisse de rognons.
4. L'État membre peut prévoir que, si un veau est âgé de moins de six mois au moment de l'abattage ou de l'exportation, la condition de poids visée à l'article 130, paragraphe 1, point b), du règlement (CE) no 1782/2003 est réputée respectée.
Dans le cas où le poids carcasse ne peut pas être déterminé dans l'abattoir, la condition de poids visée à l'article 130, paragraphe 1, point b), du règlement (CE) no 1782/2003 est réputée respectée si le poids vif ne dépasse pas 300 kilogrammes.
Article 123
Bénéficiaire de la prime
1. La prime est versée à l'agriculteur qui a détenu l'animal pendant une période de rétention minimale de deux mois se terminant moins d'un mois avant l'abattage ou se terminant moins de deux mois avant l'exportation de l'animal.
2. Pour les veaux abattus avant l'âge de trois mois, la période de rétention est d'un mois.
Article 124
Plafonds nationaux
1. Les plafonds nationaux visés à l'article 130, paragraphes 1 et 3, du règlement (CE) no 1782/2003 sont établis à l'annexe XVII du présent règlement.
2. Au cas où l'application de la réduction proportionnelle prévue à l'article 130, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1782/2003 conduit à un nombre non entier d'animaux admissibles, il est octroyé pour la partie décimale une fraction correspondante du montant unitaire de la prime. À cet égard, il n'est tenu compte que de la première décimale.
SECTION 6
Paiements supplémentaires
[Articles 133 à 136 du règlement (CE) no 1782/2003]
Article 125
Modalités nationales
Parmi les détails des modalités nationales visées à l'article 137 du règlement (CE) no 1782/2003 figurent:
(1)
pour les paiements par tête, le cas échéant:
a)
les montants indicatifs par tête pour chaque catégorie d'animaux, et les modalités d'octroi;
b)
une prévision indicative des dépenses totales pour chaque catégorie d'animaux, en précisant si ces paiements seront effectués sous forme de supplément à la prime à l'abattage, et du nombre d'animaux concernés;
c)
les exigences spécifiques relatives au facteur de densité, sauf en cas de paiement sous forme de supplément à la prime à l'abattage;
d)
la limite en têtes de bovins mâles par exploitation, le cas échéant;
e)
d'autres informations sur les modalités d'application.
Les catégories d'animaux visées aux points a) et b) sont: les taureaux, les bœufs, les vaches allaitantes, les vaches laitières, les génisses pouvant bénéficier de la prime à la vache allaitante, et les autres génisses, ou tout sous-groupe d'animaux déterminé par l'État membre et inclus dans ces catégories;
(2)
pour les paiements à la surface, le cas échéant:
a)
le calcul des superficies régionales de base,
b)
les montants indicatifs par hectare,
c)
une prévision indicative des dépenses totales et du nombre d'hectares concernés,
d)
d'autres informations sur les modalités d'application.
SECTION 7
Dispositions générales
Article 126
Paiement d'avances
1. Conformément à l'article 28, paragraphe 3, point b), du règlement (CE) no 1782/2003, sur la base des résultats des contrôles administratifs et des contrôles sur place, l'autorité compétente verse à l'agriculteur, pour le nombre d'animaux jugés admissibles au bénéfice de l'aide, une avance d'un montant égal à 60 % du montant de la prime spéciale, de la prime à la vache allaitante et de la prime à l'abattage.
Pour la prime spéciale, pour le régime spécifique pour les génisses visé à l'article 114 et pour la prime à l'abattage, le pourcentage de l'avance peut être réduit par l'État membre, sans qu'il puisse être inférieur à 40 %.
En outre, sur la base des résultats des contrôles administratifs et des contrôles sur place, l'État membre peut décider de verse à l'agriculteur une avance correspondant à 60 % au maximum du montant des paiements supplémentaires visés à l'article 133 du règlement (CE) no 1782/2003.
L'avance ne peut être versée qu'à partir du 16 octobre de l'année civile au titre de laquelle la prime est demandée ou le paiement supplémentaire est octroyé.
2. Le montant du paiement définitif de la prime ou du paiement supplémentaire correspond à la différence entre l'avance et le montant de la prime ou du paiement supplémentaire auquel l'agriculteur a droit.
Article 127
Année d'imputation
1. La date de dépôt de la demande constitue le fait générateur pour déterminer l'année d'imputation des animaux faisant l'objet des régimes de prime spéciale, de prime à la vache allaitante, de prime à la désaisonnalisation et de paiement à l'extensification, et le nombre d'UGB à retenir pour le calcul du facteur de densité.
Toutefois, si la prime spéciale est octroyée conformément à l'article 93, le montant applicable de la prime est celui valable le 31 décembre de l'année au cours de laquelle l'abattage ou l'exportation a eu lieu dans les cas suivants:
a)
si l'animal a été abattu ou exporté au plus tard le 31 décembre,
b)
si la demande de prime pour cet animal est déposée après cette date.
2. En ce qui concerne la prime à l'abattage, pour l'application du taux de l'aide et pour le calcul de la réduction proportionnelle conformément à l'article 124, l'année d'imputation est l'année d'abattage ou d'exportation.
Article 128
Conversion en monnaie nationale
La conversion en monnaie nationale des montants des primes, du paiement à l'extensification et des paiements supplémentaires s'effectue selon la moyenne, calculée pro rata temporis, des taux de change applicables pendant le mois de décembre précédant l'année d'imputation déterminée conformément à l'article 127. La moyenne des taux de change est fixée par la Commission au cours du mois suivant.
Article 129
Sanctions relatives à l'utilisation ou à la détention illégale de substances ou produits
Pour les cas de récidive dans l'utilisation ou la détention illégale de substances ou de produits non autorisés par la réglementation communautaire pertinente dans le secteur vétérinaire, les États membres déterminent en fonction de la gravité de l'infraction, la durée de la période d'exclusion du bénéfice des régimes d'aide prévue à l'article 140, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003.
Article 130
Détermination de la quantité de référence individuelle de lait
Jusqu'à la fin de la onzième période visée à l'article 1er du règlement (CE) no 1788/2003, par dérogation à l'article 102, paragraphe 1, point a), à l'article 117, paragraphe 2, point a), et à l'article 118 quinquies, point a), du présent règlement, un État membre peut décider que, dans le cas de producteurs laitiers qui libèrent ou reprennent, en tout ou en partie, des quantités individuelles de référence avec effet au 31 mars ou au 1er avril respectivement conformément à l'article 5, point j), et à l'article 5, point k), du règlement (CE) no 1788/2003, ou en application de dispositions nationales adoptées aux fins de la mise en œuvre des articles 16 à 18 dudit règlement, le 1er avril est la date à laquelle doivent être déterminés:
a)
la quantité de référence individuelle maximale de lait disponible pour pouvoir prétendre à la prime à la vache allaitante, et le nombre maximal de vaches allaitantes;
b)
les paiements supplémentaires octroyés par tête pour les vaches laitières;
c)
le nombre de vaches laitières aux fins de l'octroi du paiement à l'extensification pour les vaches laitières maintenues dans des exploitations situées en zone de montagne;
d)
le facteur de densité.
Article 130 bis
Détermination des périodes de rétention
Le dernier jour des périodes de rétention visées à l'article 90, à l'article 94, paragraphe 1, à l'article 101, à l'article 118 quater, paragraphe 2, et à l'article 123 est le jour, ouvrable ou non, qui précède le jour portant le même chiffre que le jour du début de la période.
Article 131
Communication
1. En cas d'application de l'article 68, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003, les États membres communiquent à la Commission:
a)
chaque année au plus tard le 15 septembre pour les données relatives au premier semestre de l'année en cours et le 1er mars pour les données relatives au second semestre de l'année précédente, le nombre de veaux qui ont fait l'objet d'une demande de prime à l'abattage, en précisant si les animaux ont été abattus ou exportés;
b)
au plus tard le 31 juillet de chaque année et pour l'année civile précédente:
i)
le nombre de veaux pour lesquels la prime à l'abattage a effectivement été octroyée, en précisant si l'octroi de l'aide a été effectué à l'abattage ou à l'exportation, et le nombre d'agriculteurs concernés;
ii)
le nombre de veaux pour lesquels la prime à l'abattage n'a pas été octroyée au titre de l'année civile précédente en raison de l'application de plafonds nationaux.
2. En cas d'application de l'article 68, paragraphe 2, point a), sous i) et ii), du règlement (CE) no 1782/2003, les États membres communiquent à la Commission:
a)
chaque année au plus tard le 15 septembre pour les données relatives au premier semestre de l'année en cours et le 1er mars pour les données relatives au second semestre de l'année précédente:
i)
le nombre de vaches qui ont fait l'objet d'une demande de prime à la vache allaitante, en le ventilant selon les régimes visés à l'article 125, paragraphe 2, points a) et b), du règlement (CE) no 1782/2003;
ii)
le nombre de bovins autres que les veaux qui ont fait l'objet d'une demande de prime à l'abattage, en précisant si les animaux ont été abattus ou exportés;
b)
au plus tard le 31 juillet de chaque année et pour l'année civile précédente:
i)
le nombre de vaches et de génisses pour lesquelles la prime à la vache allaitante a effectivement été octroyée, en le ventilant selon les régimes visés à l'article 125, paragraphe 2, points a) et b), du règlement (CE) no 1782/2003, et le nombre d'agriculteurs concernés pour chacun des régimes;
ii)
le cas échéant, le nombre d'animaux pour lesquels la prime n'a pas été octroyé au titre de l'année civile précédente en raison de l'application du plafond national spécifique pour les génisses.
iii)
le cas échéant, l'octroi de la prime nationale complémentaire à la prime à la vache allaitante, en mentionnant:
-
les conditions d'octroi,
-
le montant octroyé par animal;
iv)
le nombre de bovins autres que les veaux pour lesquels la prime à l'abattage a effectivement été octroyée, en précisant si l'octroi de l'aide a été effectué à l'abattage ou à l'exportation, et le nombre d'agriculteurs concernés;
v)
le nombre de bovins autres que les veaux pour lesquels la prime à l'abattage n'a pas été octroyée au titre de l'année civile précédente en raison de l'application de plafonds nationaux.
3. En cas d'application de l'article 68, paragraphe 2, point b), sous i), du règlement (CE) no 1782/2003, les États membres communiquent à la Commission:
a)
chaque année au plus tard le 15 septembre pour les données relatives au premier semestre de l'année en cours et le 1er mars pour les données relatives au second semestre de l'année précédente, le nombre de bovins autres que les veaux qui ont fait l'objet d'une demande de prime à l'abattage, en précisant si les animaux ont été abattus ou exportés;
b)
au plus tard le 31 juillet de chaque année et pour l'année civile précédente:
i)
le nombre de bovins autres que les veaux pour lesquels la prime à l'abattage a effectivement été octroyée, en précisant si les animaux ont été abattus ou exportés, et le nombre d'agriculteurs concernés;
ii)
le nombre de bovins autres que les veaux pour lesquels la prime à l'abattage n'a pas été octroyée au titre de l'année civile précédente en raison de l'application de plafonds nationaux.
4. En cas d'application de l'article 68, paragraphe 2, point b), sous ii), du règlement (CE) no 1782/2003, les États membres communiquent à la Commission:
a)
chaque année au plus tard le 15 septembre pour les données relatives au premier semestre de l'année en cours et le 1er mars pour les données relatives au second semestre de l'année précédente, le nombre de bovins mâles qui ont fait l'objet d'une demande de prime spéciale, ventilé par tranche d'âge et par type d'animal (taureau ou bœuf);
b)
au plus tard le 31 juillet de chaque année et pour l'année civile précédente:
i)
le nombre de bovins mâles pour lesquels la prime spéciale a effectivement été octroyée, ventilé par tranche d'âge et par type d'animal (taureau ou bœuf), et le nombre d'agriculteurs concernés;
ii)
le nombre d'animaux, ventilé par tranche d'âge, pour lesquels la prime spéciale n'a pas été octroyée au titre de l'année civile précédente en raison de l'application du plafond régional.
5. Les États membres communiquent à la Commission au plus tard le 31 juillet de chaque année et pour l'année civile précédente les montants des primes effectivement versées, en fonction de l'option retenue pour la mise en œuvre partielle du régime de paiement unique, après application de la réduction établie à l'article 139, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003.
6. En cas d'application de l'article 71, du règlement (CE) no 1782/2003, les États membres communiquent à la Commission:
a)
le cas échéant, chaque année au plus tard le 15 septembre pour les données relatives au premier semestre de l'année en cours et le 1er mars pour les données relatives au second semestre de l'année précédente, le nombre d'animaux pour lesquels la prime à la désaisonnalisation a effectivement été octroyée, ventilé selon qu'ils ont bénéficié de la première ou de la deuxième tranche de la prime spéciale, et le nombre d'agriculteurs correspondant à chacune des deux tranches d'âge;
b)
au plus tard le 31 juillet de chaque année et pour l'année civile précédente:
i)
le nombre de bovins mâles, ventilé selon les limites fixées à l'article 132, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003, pour lesquels le paiement à l'extensification a effectivement été octroyé, et le nombre d'agriculteurs concernés, ventilé selon ces limites;
ii)
le nombre de vaches et génisses, ventilé selon les limites fixées à l'article 132, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003, pour lesquelles le paiement à l'extensification a effectivement été octroyé, et le nombre d'agriculteurs concernés, ventilé selon ces limites;
iii)
le nombre de vaches laitières pour lesquelles le paiement à l'extensification a effectivement été octroyé;
iv)
le nombre d'animaux pour lesquels les primes exemptes de l'application du facteur de densité ont effectivement été octroyées, et le nombre d'agriculteurs concernés.
7. Les États membres communiquent les éléments spécifiés au présent article en utilisant les tableaux figurant aux annexes XVIII et XIX.
SECTION 8
Dispositions transitoires et finales
Article 132
Dispositions transitoires
L'obligation d'identification et d'enregistrement des animaux établie à l'article 138 du règlement (CE) no 1782/2003 s'applique, pour les animaux nés avant le 1er janvier 1998, selon les modalités prévues par la directive 92/102/CEE du Conseil (39), à l'exception des animaux faisant l'objet d'un échange intracommunautaire.
Article 133
Dispositions applicables durant la période transitoire visée à l'article 71 du règlement (CE) no 1782/2003
Sans préjudice des autres articles du présent chapitre, les articles 96, 97, 98, 117 à 119 et 125 sont applicables au cours des années civiles 2005 et 2006 dans la mesures ou les États membres décident d'utiliser la possibilité énoncée à l'article 71 du règlement (CE) no 1782/2003.
CHAPITRE 14
RÉGIME DE PAIEMENT UNIQUE À LA SURFACE
[Article 143 ter du règlement (CE) no 1782/2003]
Article 134
Surface minimale admissible par exploitation
La surface minimale admissible au bénéfice de l'aide par exploitation pour laquelle des paiements peuvent être demandés au-delà du seuil de 0,3 hectares, comme le prévoit l'article 143 ter, paragraphe 5, du règlement (CE) no 1782/2003, est fixée à l'annexe XX.
Article 135
Surfaces agricoles
Les surfaces agricoles au titre du régime de paiement unique à la surface, telles qu'elles sont prévues à l'article 143 ter, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1782/2003, sont fixées à l'annexe XXI.
Article 136
Application du règlement (CE) no 796/2004
Sans préjudice de l'article 143 ter, paragraphe 6, troisième alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003, le règlement (CE) no 796/2004 s'applique au régime de paiement unique à la surface sauf en ce qui concerne l'article 6, paragraphe 3, l'article 7, l'article 8, paragraphe 2, points b) et (c), l'article 12, paragraphe 1, point c), l'article 12, paragraphe 2, l'article 13, paragraphes 2 à 8, l'article 14, paragraphes 2 et 3, les articles 16 et 17, l'article 21, paragraphe 3, l'article 24, paragraphe 1, points b), d) et e), l'article 26, paragraphe 1, points a), b) et c), l'article 26, paragraphe 2, points b), c) et d), l'article 27, paragraphe 2, points g), h), i) et j), l'article 28, paragraphe 1, point d), l'article 30, paragraphe 3, l'article 31, les articles 34 à 40, l'article 49, paragraphes 2 et 3, l'article 50, paragraphes 2, 4, 5 et 6, les articles 51 à 64, l'article 69 et l'article 71, paragraphe 1.
Article 137
Demande de paiement unique à la surface
1. La demande de paiement unique à la surface est traitée comme une demande unique au sens de l'article 2, paragraphe 11, du règlement (CE) no 796/2004 aux fins de l'application dudit règlement.
2. La demande de paiement unique à la surface précise les zones admissibles conformément aux conditions visées à l'article 143 ter, paragraphe 5, du règlement (CE) no 1782/2003.
Article 138
Réductions et exclusions relatives aux conditions d'admissibilité
1. Sauf dans les cas de force majeure ou de circonstances exceptionnelles telles que définies à l'article 72 du règlement (CE) no 796/2004, lorsque, à la suite d'un contrôle administratif ou d'un contrôle sur place, il est constaté que la différence établie entre la superficie déclarée et la superficie déterminée, au sens de l'article 2, point 22), du règlement (CE) no 796/2004, est supérieure à 3 % mais inférieure ou égale à 30 % de la superficie déterminée, le montant à accorder au titre du régime de paiement unique à la surface est réduit, pour l'année en cause, de deux fois la différence constatée.
Si la différence est supérieure à 30 % de la superficie déterminée, aucune aide n'est accordée pour l'année en cause.
Si la différence est supérieure à 50 %, l'agriculteur est exclu une nouvelle fois du bénéfice d'une aide à hauteur d'un montant correspondant à la différence entre la superficie déclarée et la superficie déterminée. Le montant correspondant est prélevé sur les paiements d'aides auxquels l'agriculteur peut prétendre au titre des demandes qu'il introduit au cours des trois années civiles suivant celle de la constatation.
2. Lorsque les différences entre la superficie déclarée et la superficie déterminée résultent d'irrégularités intentionnelles, l'aide à laquelle l'agriculteur aurait pu prétendre n'est pas accordée pour l'année civile en cause.
En outre, si la différence est supérieure à 20 % de la superficie déterminée, l'agriculteur est également exclu du bénéfice d'une aide à hauteur d'un montant correspondant à la différence entre la superficie déclarée et la superficie déterminée. Le montant correspondant est prélevé sur les paiements d'aides auxquels l'agriculteur peut prétendre au titre des demandes qu'il introduit au cours des trois années civiles suivant celle de la constatation.
3. Aux fins de l'établissement de la superficie déterminée au sens de l'article 2, point 22), du règlement (CE) no 796/2004, l'article 143 ter, paragraphe 5, et l'article 143 ter, paragraphe 6, premier alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003, et l'article 137 du présent règlement s'appliquent.
CHAPITRE 15
PAIEMENTS DIRECTS NATIONAUX COMPLÉMENTAIRES
[Article 143 quaterdu règlement (CE) n o 1782/2003]
Article 139
Coefficient de réduction
Si, dans un secteur donné, les paiements directs nationaux complémentaires sont supérieurs au niveau maximal autorisé par la Commission conformément à l'article 143 quater, paragraphe 7, du règlement (CE) no 1782/2003, le taux des paiements directs nationaux complémentaires du secteur concerné est réduit proportionnellement en appliquant un coefficient de réduction.
Article 140
Contrôles et sanctions
1. Le règlement (CE) no 796/2004 s'applique aux paiements directs nationaux complémentaires cofinancés conformément à l'article 33 nonies du règlement (CE) no 1257/1999.
2. En l'absence de tout cofinancement, les nouveaux États membres concernés opèrent les contrôles adéquats pour garantir le respect des conditions d'octroi des paiements directs nationaux complémentaires, définies sur la base de l'autorisation donnée par la Commission conformément à l'article 143 quater, paragraphe 7, du règlement (CE) no 1782/2003.
Article 141
Communications
Les nouveaux États membres fournissent, sous forme de rapport, les informations relatives aux mesures de mise en œuvre des paiements directs nationaux complémentaires avant le 30 juin de l'année qui suit cette mise en œuvre. Ledit rapport contient au moins les éléments suivants:
a)
tout changement de situation affectant les paiements directs nationaux complémentaires;
b)
pour chaque paiement direct national complémentaire, le nombre de bénéficiaires, d'hectares ou d'unités de paiement versées;
c)
un rapport sur les contrôles effectués et les sanctions appliquées conformément à l'article 140.
Article 142
Aides d'État
Les paiements directs nationaux complémentaires versés de manière non conforme à l'autorisation donnée par la Commission et visée à l'article 143 quater, paragraphe 6, du règlement (CE) no 1782/2003, sont considérés comme des aides d'État illégales au sens du règlement (CE) no 659/1999 (40).
CHAPITRE 16
UTILISATION DE TERRES MISES EN JACHÈRE POUR LA PRODUCTION DE MATIÈRES PREMIÈRES
SECTION 1
Objet et définitions
Article 143
Objet
1. Les terres mises en jachère dans le cadre des régimes de soutien direct prévus par le règlement (CE) no 1782/2003 peuvent être utilisées, conformément à l'article 55 b) et à l'article 107 paragraphe 3, premier tiret, dudit règlement, pour la production de matières premières servant à la fabrication dans la Communauté de produits qui ne sont pas destinés à la consommation humaine ou animale dans les conditions prévues dans le présent chapitre.
2. Il n'est pas versé de paiement pour les terres mises en jachère sur lesquelles sont cultivées des betteraves sucrières, des topinambours ou des racines de chicorée. Les dispositions du présent chapitre sont cependant applicables à ces cultures sur les terres mises en jachère, dans les mêmes conditions que si le paiement était versé.
Les cultures de ces matières premières sut les terres mises en jachère sont permises à condition que :
(a)
la betterave sucrière ne serve pas à la production de sucre, défini au règlement (CEE) no 314/2002 (41), ni comme produit intermédiaire, ni comme coproduit, ni comme sous-produit ;
(b)
les racines de chicorée et les topinambours ne subissent pas de processus d'hydrolyse défini dans le règlement (CEE) no 314/2002, soit en l'état, soit comme produit intermédiaire, tel que l'inuline, soit comme coproduit, tel qu'un oligofructose, ou comme sous-produit éventuel.
Article 144
Définitions
Aux fins du présent chapitre, on entend par:
a)
«demandeur», l'agriculteur qui utilise les terres mises en jachère conformément à l'article 55 b) et à l'article 107 paragraphe 3, premier tiret du règlement (CE) no 1782/2003 ;
b)
«collecteur», toute personne, signataire du contrat prévu à l'article 147, qui achète à son propre compte des matières premières visées à l'article 145 destinées à des fins prévues à l'annexe XXIII ;
c)
«premier transformateur», l'utilisateur des matières premières agricoles qui procède à leur première transformation en vue de l'obtention d'un ou de plusieurs produits visés à l'annexe XXIII du présent règlement.
SECTION 2
Contrat
Article 145
Utilisation de la matière première
1. Toute matière première agricole peut être cultivée sur les superficies mises en jachère conformément à l'article 53, point b), et à l'article 107, paragraphe 3, premier tiret, du règlement (CE) no 1782/2003.
La valeur économique des produits utilisés aux fins non alimentaires visées à l'annexe XXIII du présent règlement issus de la transformation des matières premières doit être plus élevée que celle de tous les autres produits destinés à d'autres utilisations et issus de la même transformation, conformément à la méthode d'évaluation prévue à l'article 163, paragraphe 3, du présent règlement.
2. Les matières premières visées au paragraphe 1 doivent faire l'objet d'un contrat conformément à l'article 147 sans préjudice de l'article 148.
3. Le demandeur livre toute la matière première récoltée soit au collecteur soit au premier transformateur qui la réceptionne et qui garantit l'utilisation dans la Communauté d'une quantité équivalente de cette matière première dans la fabrication d'un ou plusieurs produits finis destinés à des fins non alimentaires visés à l'annexe XXIII.
Si le premier transformateur utilise la matière première effectivement récoltée aux fins de la fabrication d'un produit intermédiaire ou d'un sous-produit, il peut utiliser une quantité équivalente de ce produit intermédiaire ou de ce sous-produit pour fabriquer un ou plusieurs produits finis visés au premier alinéa.
Dans le cas visé au deuxième alinéa, ou si le collecteur vend en équivalence la matière première récoltée, le premier transformateur ou le collecteur informe l'autorité compétente auprès de laquelle la garantie a été constituée. Si cette quantité équivalente est utilisée dans un État membre autre que celui où la matière première a été récoltée, les autorités compétentes des États membres en cause échangent mutuellement des informations au sujet de ladite transaction.
4. Dans le cadre des dispositions nationales régissant les relations contractuelles, le premier transformateur peut déléguer à un tiers la collecte de la matière première auprès de l'agriculteur demandeur de l'aide. Le transformateur reste le seul responsable eu égard aux obligations prévues par le présent chapitre.
Article 146
Dérogation
1. Par dérogation à l'article 145, paragraphes 2 et 3, les États membres peuvent autoriser le demandeur à:
a)
utiliser toutes les céréales ou tous les oléagineux relevant des codes NC 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 et 1206 00 99, récoltés:
i)
comme combustibles pour chauffer son exploitation agricole;
ii)
pour la production, dans son exploitation agricole, d'énergie ou de biocarburants;
b)
transformer, dans son exploitation agricole, toute la matière première récoltée en biogaz relevant du code NC 2711 29 00.
2. Dans les cas visés au paragraphe 1, le demandeur :
a)
s'engage, par déclaration remplaçant le contrat visé à l'article 147, à utiliser ou à transformer directement la matière première faisant l'objet de ladite déclaration; les articles 147 à 164 s'appliquent mutatis mutandis.
b)
fait peser toute la matière première récoltée par un organisme ou une entreprise désignés par l'État membre et met en place une comptabilité spécifique de la matière première utilisée et des produits et sous-produits issus de la transformation; toutefois, pour les céréales et les oléagineux, pour les pailles et ainsi qu'en cas d'utilisation de la plante entière, le pesage peut être remplacé par la détermination volumétrique de la matière première.
3. L'État membre qui fait usage de la faculté offerte au paragraphe 1 met en place des mesures de contrôle adéquates garantissant l'utilisation directe de matière première sur l'exploitation ou la transformation en biogaz relevant du code NC 2711 29 00.
4. Les céréales ou les oléagineux utilisés conformément au paragraphe 1, point a), font l'objet d'une dénaturation dont la méthode est à fixer par l'État membre. Les États membres peuvent toutefois autoriser la dénaturation de l'huile provenant de la transformation des graines oléagineuses visée au paragraphe 1, point a), sous ii), au lieu de la dénaturation des graines, à condition que la dénaturation ait lieu directement après la transformation en huile et que des mesures de contrôle portant sur l'utilisation des graines soient mises en place.
Article 147
Contrat
1. Le demandeur soumet à l'autorité compétente dont il relève, à l'appui de sa demande d'aide, un contrat conclu entre lui-même et soit un collecteur soit un premier transformateur. Néanmoins, l'État membre peut décider que le contrat ne peut être conclu qu'entre le demandeur et un premier transformateur.
2. Le demandeur s'assure que le contrat comporte les indications suivantes:
a)
le nom et l'adresse des parties contractantes;
b)
la durée du contrat;
c)
les espèces de chaque matière première concernée et la superficie occupée par chaque espèce;
d)
toute condition applicable à la livraison, ainsi que pour les oléagineux la quantité prévisible, jugée représentative par l'autorité compétente, de la matière première en question;
e)
l'engagement de respecter les obligations prévues à l'article 145, paragraphe 3;
f)
les utilisations finales principales envisagées de la matière première, conformément aux conditions fixées à l'article 145, paragraphe 1, et à l'article 163, paragraphe 3.
3. Le demandeur veille à ce que le contrat soit conclu à une date permettant au collecteur ou au premier transformateur de déposer une copie du contrat auprès de l'autorité compétente dont le collecteur ou le transformateur relève dans les délais fixés à l'article 157, paragraphe 1.
4. Les États membres peuvent exiger, pour des raisons de contrôle, que chaque demandeur ne puisse conclure qu'un seul contrat de fourniture par matière première.
5. Lorsque le contrat porte sur des graines de navette, de colza, de tournesol ou des fèves de soja relevant des codes NC 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 ou 1201 00 90, le demandeur veille à ce que le contrat spécifie, outre les informations visées au paragraphe 2, la quantité totale prévisible de sous-produits et la quantité prévisible de sous-produits destinés à des fins autres que la consommation humaine ou animale, exprimée dans les deux cas par espèce.
Lesdites quantités sont calculées sur la base des rapports suivants:
a)
100 kilogrammes de graines de navette et/ou de colza relevant du code NC 1205 10 90 ou 1205 90 00 sont considérés comme équivalents à 56 kilogrammes de sous-produits;
b)
100 kilogrammes de graines de tournesol relevant des codes NC 1206 00 91 ou NC 1206 00 99 sont considérés comme équivalents à 56 kilogrammes de sous-produits;
c)
100 kilogrammes de fèves de soja relevant du code NC 1201 00 90 sont considérés comme équivalents à 78 kilogrammes de sous-produits.
Article 148
Matières premières ne devant pas faire l'objet d'un contrat
Par dérogation à l'article 147, les matières premières énumérées à l'annexe XXII ne doivent pas nécessairement faire l'objet d'un contrat.
Pour bénéficier du paiement, le demandeur souhaitant utiliser des terres mises en jachère pour y cultiver ces matières premières s'engage par déclaration écrite auprès de l'autorité compétente de son État membre, au moment de la présentation de sa demande de paiement, à ce que, en cas d'utilisation dans son exploitation agricole ou de vente de matières premières concernées, celles-ci soient affectées aux utilisations prévues à l'annexe XXIII.
Article 149
Équivalence des sous-produits des oléagineux en farine de soja
1. L'autorité compétente concernée informe la Commission dès que possible, et au plus tard le 30 juin de l'année au cours de laquelle la récolte de la matière première est effectuée, de la quantité totale prévue, par espèce, de sous-produits destinés à la consommation humaine ou animale résultant des contrats visés à l'article 147, si de tels contrats concernent des graines de navette, des graines de colza, des graines de tournesol ou des fèves de soja relevant des codes NC 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 ou 1201 00 90, ainsi que la superficie par espèce de ces oléagineux.
2. La Commission calcule la quantité totale prévue de sous-produits destinés à la consommation humaine ou animale, exprimée en équivalent-farine de soja, à partir de l'information fournie conformément au paragraphe 1 en appliquant les coefficients suivants:
-
tourteaux de soja: 48 %,
-
tourteaux de colza: 32 %,
-
tourteaux de tournesol: 28 %.
Si, sur la base du calcul effectué conformément au premier alinéa, la Commission constate un dépassement du plafond de 1 million de tonnes de sous-produits destinés à la consommation humaine ou animale, elle fixe, dès que possible et au plus tard le 31 juillet de l'année pendant laquelle la récolte de la matière première a lieu, le pourcentage de réduction à appliquer à chaque contrat, en vue de calculer la quantité maximale de sous-produits qui peut être destinée à la consommation humaine ou animale.
SECTION 3
Modification ou résiliation du contrat
Article 150
Modification ou résiliation du contrat
Dans les cas où les parties contractantes modifient ou résilient le contrat après que le demandeur a déposé la demande d'aide, celui-ci ne peut être habilité à maintenir sa demande d'aide que s'il informe l'autorité compétente dont il relève de la modification ou de la résiliation en vue de permettre tous les contrôles nécessaires, au plus tard à la date finale fixée pour la modification de la demande d'aide dans l'État membre concerné.
Article 151
Circonstances exceptionnelles
Sans préjudice de l'article 150, si un demandeur informe l'autorité compétente que, en raison de circonstances exceptionnelles, il ne sera pas en mesure de fournir tout ou partie de la matière première indiquée dans le contrat, l'autorité compétente peut, après avoir obtenu des preuves suffisantes desdites circonstances exceptionnelles, autoriser une modification du contrat dans la mesure où cela apparaît justifié, ou sa résiliation.
Dans le cas où la modification du contrat entraîne une réduction des terres faisant l'objet du contrat ou dans le cas où le contrat est résilié, le demandeur, pour maintenir son droit au paiement, est tenu de:
a)
remettre en jachère les terres en question, par les moyens autorisés par l'autorité compétente;
b)
ne pas vendre, céder ni utiliser la matière première cultivée sur les terres retirées du contrat.
Article 152
Modifications des utilisations finales
Sans préjudice de l'article 150, le collecteur ou le premier transformateur est habilité à modifier les utilisations finales principales envisagées des matières premières visées à l'article 147, paragraphe 2, point f), après que les matières premières sous contrat lui ont été fournies et que les conditions prévues à l'article 154, paragraphe 1, et à l'article 157, paragraphe 3, premier alinéa, ont été remplies.
La modification des utilisations finales est effectuée dans le respect des conditions fixées à l'article 145, paragraphe 1, deuxième alinéa, et à l'article 163, paragraphe 3.
Le collecteur ou le premier transformateur informe préalablement l'autorité compétente dont il relève, afin de permettre l'exercice des contrôles nécessaires.
SECTION 4
Rendements représentatifs et quantités à livrer
Article 153
Rendements représentatifs
Les États membres établissent chaque année et selon une procédure appropriée les rendements représentatifs qui doivent effectivement être obtenus, et en informent les demandeurs concernés.
Toutefois, les matières premières énumérées à l'annexe XXII peuvent être exemptées de rendements représentatifs.
Article 154
Quantités à livrer
1. Le demandeur déclare à l'autorité compétente dont il relève la quantité totale de matière première récoltée, pour chaque espèce, et confirme la quantité livrée et la partie à laquelle il a livré cette matière première.
2. La quantité devant effectivement être livrée par le demandeur au collecteur ou au premier transformateur doit au moins correspondre au rendement représentatif.
Toutefois, dans des cas dûment justifiés, les États membres peuvent accepter, à titre exceptionnel, que cette quantité soit inférieure au rendement représentatif, à concurrence de 10 % dudit rendement.
En outre, dans les cas où l'autorité compétente a autorisé une modification ou la résiliation du contrat, conformément à l'article 151, l'autorité compétente peut réduire, dans la mesure où cela semble justifié, la quantité que le demandeur est tenu de fournir en vertu du premier alinéa.
SECTION 5
Conditions pour le paiement de l'aide
Article 155
Paiement
1. Le paiement de l'aide au demandeur peut avoir lieu avant la transformation de la matière première. Toutefois, le paiement n'est effectué que si la quantité de matière première qui doit être livrée dans le cadre du présent chapitre a été livrée au collecteur ou au premier transformateur et si:
a)
la déclaration prévue à l'article 154, paragraphe 1, a été effectuée;
b)
une copie du contrat a été déposée auprès de l'autorité compétente dont relève le collecteur ou le premier transformateur conformément à l'article 158, paragraphe 1, et les conditions prévues à l'article 145, paragraphe 1, ont été remplies;
c)
l'autorité compétente a reçu la preuve de la constitution intégrale de la garantie visée à l'article 158, paragraphe 2;
d)
l'autorité compétente chargée du paiement a vérifié pour chaque demande le respect des conditions prévues à l'article 147.
2. Dans le cas d'une culture bisannuelle où la récolte et, par conséquent, la livraison de la matière première n'interviennent que pendant la deuxième année de culture, le paiement est effectué pendant les deux années suivant la conclusion du contrat visé à l'article 147, à condition que les autorités compétentes constatent que:
a)
les obligations visées au paragraphe 1, points b), c) et d) sont respectées à partir de la première année de culture;
b)
les obligations visées au paragraphe 1, point a) ainsi que la communication des informations visées à l'article 157, paragraphe 3, premier alinéa, sont respectées la deuxième année.
Pour la première année de culture, le paiement n'est effectué que si l'autorité compétente a reçu la preuve de la constitution de la garantie visée à l'article 158, paragraphe 2. Pour la deuxième année de culture, la constitution de la garantie n'est pas requise pour effectuer le paiement.
3. Dans le cas d'une culture permanente ou pluriannuelle, le paiement de l'aide est effectué chaque année dès la conclusion du contrat. Les conditions prévues au paragraphe 2 sont appliquées mutatis mutandis.
SECTION 6
Obligations du collecteur et du demandeur
Article 156
Nombre de transformateurs
Les produits non alimentaires doivent être obtenus, au maximum, par un troisième transformateur.
Article 157
Obligations
1. Le collecteur ou le premier transformateur dépose une copie du contrat auprès de l'autorité compétente dont il relève, selon un échéancier déterminé par l'État membre concerné, au plus tard à la date définitive de présentation de la demande d'aide dans l'État membre concerné, durant l'année considérée.
Si le demandeur et le collecteur ou le premier transformateur modifient ou résilient le contrat avant la date visée à l'article 150 au cours d'une année donnée, le collecteur ou le premier transformateur dépose une copie du contrat modifié ou résilié auprès de l'autorité compétente dont il relève au plus tard à cette date.
2. Le premier transformateur fournit à l'autorité compétente dont il relève les informations nécessaires concernant la chaîne de transformation en question, notamment en ce qui concerne les prix et les coefficients techniques de transformation qui servent à déterminer les quantités de produits finis qui peuvent être obtenues visés à l'article 164, paragraphe 2, deuxième alinéa.
3. Le collecteur ou le premier transformateur ayant réceptionné la matière première livrée par le demandeur informe l'autorité compétente dont il relève de la quantité de matière première réceptionnée, en spécifiant l'espèce ainsi que le nom et l'adresse de la partie contractante qui lui a livré la matière première, le lieu de livraison et la référence du contrat visé, dans un délai à fixer par les États membres de manière à permettre que le paiement soit versé dans le délai prévu à l'article 28 du règlement (CE) no 1782/2003
Au cas où l'État membre du collecteur ou du premier transformateur est différent de celui dans lequel la matière première a été cultivée, l'autorité compétente concernée informe l'autorité compétente dont relève le demandeur, dans un délai de quarante jours ouvrables à compter de la réception des communications visées au premier alinéa, de la quantité totale de matière première livrée.
SECTION 7
Garanties
Article 158
Garantie du collecteur ou du premier transformateur
1. Le collecteur ou le premier transformateur constitue la totalité de la garantie visée au paragraphe 2 auprès de l'autorité compétente dont il relève au plus tard à la date limite de présentation de la demande de paiement durant l'année en cause et dans l'État membre concerné.
2. La garantie est calculée, pour chaque matière première, sur la base d'un montant de 250 euros par hectare multiplié par la somme de toutes les terres cultivées qui font l'objet d'un contrat signé par le collecteur ou le premier transformateur concerné et qui sont utilisées pour la production de la matière première visée.
3. Au cas où le contrat a été modifié ou résilié dans les conditions visées à l'article 150 ou à l'article 151, la garantie constituée est adaptée en conséquence.
4. La garantie est libérée, au prorata, pour chaque matière première, pour autant que l'autorité compétente dont relève le collecteur ou le premier transformateur ait obtenu les preuves suivantes :
a)
la preuve que les quantités de matières premières en question ont été transformées conformément aux utilisations visées à l'article 147, paragraphe 2, point f), compte tenu, si nécessaire, de toute modification effectuée en vertu des dispositions de l'article 152 ;
b)
lorsque le contrat porte sur des graines de navette, de colza, de tournesol ou des fèves de soja relevant des codes NC ex 1205 00 90, 1206 00 91, 1206 00 99 ou 1201 00 90 et que la procédure prévue à l'article 149, paragraphe 2, deuxième alinéa, est d'application, la preuve que les quantités de sous-produits dépassant la quantité maximale pouvant être destinée à la consommation humaine ou animale ont trouvé d'autres débouchés que le marché alimentaire.
5. Sans préjudice du paragraphe 4, lorsque la garantie a été constituée par le collecteur, elle est libérée après que la matière première en cause a été livrée au premier transformateur à condition que l'autorité compétente dont le collecteur relève dispose de la preuve que le premier transformateur a constitué une garantie équivalente auprès de son autorité compétente.
Article 159
Exigences principales et subordonnées
1. Les obligations suivantes constituent des exigences principales au sens de l'article 20 du règlement (CEE) no 2220/85 de la Commission:
a)
l'obligation de transformer à titre principal des quantités de matière première dans les produits finis mentionnés au contrat. La transformation doit être faite avant le 31 juillet de la deuxième année suivant l'année de récolte de la matière première;
b)
l'obligation de trouver, avant la date visée au point a), d'autres débouchés que le marché alimentaire pour les quantités de sous-produits dépassant la quantité maximale pouvant être destinée à la consommation humaine ou animale lorsque la procédure prévue à l'article 149, paragraphe 2, deuxième alinéa, du présent règlement est d'application ;
c)
l'obligation d'accompagner le produit d'un exemplaire de contrôle T5 conformément aux articles 160 et 161 du présent règlement.
2. Les obligations suivantes, qui incombent au collecteur ou au premier transformateur, constituent des exigences subordonnées au sens de l'article 20 du règlement (CEE) no 2220/85:
a)
l'obligation de prendre livraison de toutes les matières premières livrées par le demandeur conformément à l'article 145, paragraphe 3, du présent règlement;
b)
l'obligation de déposer une copie du contrat conformément à l'article 157, paragraphe 1, du présent règlement;
c)
l'obligation d'effectuer les communications conformément à l'article 157, paragraphe 3, premier alinéa, du présent règlement;
d)
l'obligation de constituer la garantie conformément à l'article 158, paragraphe 1, du présent règlement.
SECTION 8
Documents pour la vente, la cession ou la livraison dans un autre État membre ou l'exportation
Article 160
Exemplaire de contrôle T5
1. Au cas où un transformateur vend ou cède à un transformateur établi dans un autre État membre des produits intermédiaires faisant l'objet d'un contrat visé à l'article 147, le produit est accompagné d'un exemplaire de contrôle T5 délivré conformément au règlement (CEE) no 2454/93.
Au cas où le collecteur vend ou cède à un premier transformateur établi dans un autre État membre des matières premières faisant l'objet d'un contrat, le premier alinéa s'applique.
2. L'une des mentions suivantes est inscrite sous la rubrique «autres» dans la case 104 de l'exemplaire de contrôle T5:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 147 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 147 nařízení Rady (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 147 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 147 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 147 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 147 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 147
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 147 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 147 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 147. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 147 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 147 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 147 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 147 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 147 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 147 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 147 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 147 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Article 161
Exemplaire de contrôle T5 pour l'exportation
Dans le cas où un ou plusieurs des produits finis, produits intermédiaires, coproduits ou sous-produits faisant l'objet d'un contrat visé à l'article 147 sont destinés à être exportés vers des pays tiers, leur transport sur le territoire de la Communauté est couvert par un exemplaire de contrôle T5 établi par l'autorité compétente de l'État membre dans lequel ces produits ont été obtenus.
L'une des mentions suivantes est inscrite sous la rubrique «autres» dans la case 104 de l'exemplaire de contrôle T5:
-
Este producto no podrá acogerse a ninguna de las medidas previstas en el apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1258/1999 del Consejo
-
Pro tento produkt nemůže být poskytnuto financování podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1258/1999 Rady
-
De finansieringsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999, kan ikke anvendes på dette produkt
-
Dieses Erzeugnis kommt für keine Finanzierungen gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1258/1999 des Rates in Betracht
-
Το προϊόν αυτό δεν μπορεί να τύχει καμιάς από τις χρηματοδοτήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 1 παράγραφος 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1258/1999 του Συμβουλίου
-
This product shall not qualify for any benefit pursuant to Article 1(2) of Council Regulation (EC) No 1258/1999
-
Kõnealuse toote puhul nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 artikli 1 lõikele 2 vastavaid soodustusi ei anta.
-
Ce produit ne peut pas bénéficier des financements prévus à l'article ler, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1258/1999 du Conseil
-
Questo prodotto non può beneficiare delle misure di cui all'articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1258/1999 del Consiglio
-
Šis produkts nevar saņemt Padomes Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punktā noteikto finansējumu
-
Šiam produktui netaikoma jokia išmoka pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 punktą.
-
Ez a termék nem jogosult az 1258/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdése szerinti semmilyen ellátásra
-
Dit product komt niet in aanmerking voor financieringen zoals bedoeld in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1258/1999 van de Raad
-
Ten produkt nie kwalifikuje się do finansowania przewidzianego w art. 1 ust. 2 rozporządzenia Rady (WE) nr 1258/1999
-
O presente produto não pode beneficiar de medidas ao abrigo do n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1258/1999 do Conselho
-
Tento produkt nie je oprávnený na financovanie uvedené v odseku 2 článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999
-
Ta proizvod ni upravičen do financiranja iz člena 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999
-
Tähän tuotteeseen ei sovelleta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä
-
De åtgärder som avses i artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 kan inte användas för denna produkt.
Les premier et deuxième alinéas s'appliquent seulement au cas où le produit fini visé à l'annexe XXIII, le produit intermédiaire, le coproduit ou le sous-produit faisant l'objet d'un contrat visé à l'article 147 bénéficierait de restitutions à l'exportation s'il était obtenu à partir de matières premières cultivées en dehors du présent régime.
Article 162
Preuves alternatives à l'exemplaire de contrôle T5
Par dérogation à l'article 159, paragraphe 1, point b), lorsque l'exemplaire de contrôle T5 ne revient pas au bureau de départ de l'organisme chargé du contrôle de l'État membre où le collecteur ou le premier transformateur est établi deux mois après l'expiration du délai prévu à l'article 159, paragraphe 1, point a), par suite de circonstances non imputables au premier transformateur, les documents suivants peuvent être acceptés comme preuve alternatives à l'exemplaire de contrôle T5:
a)
factures d'achat des produits intermédiaires;
b)
attestations du dernier transformateur de la transformation finale en produits non alimentaires ;
c)
photocopies certifiées, par le dernier transformateur, des documents comptables prouvant que la transformation est faite.
SECTION 9
Contrôles
Article 163
Tenue des registres
1. L'autorité compétente de l'État membre précise les registres que le collecteur ou le transformateur doit tenir ainsi que a périodicité des enregistrements, qui doit être au moins mensuelle.
Pour ce qui concerne le collecteur, ces registres comportent au mois les éléments suivants :
a)
les quantités de toutes les matières premières achetées et vendues pour être transformées dans le cadre du présent régime ;
b)
le nom et l'adresse du premier transformateur.
Pour ce qui concerne le transformateur, ces registres comportent ou moins les éléments suivants :
a)
les quantités des différentes matières premières achetées pour être transformées;
b)
les quantités de matières premières transformées ainsi que les quantités et types de produits finis, coproduits et sous-produits obtenus à partir d'elles;
c)
les pertes dues à la transformation;
d)
les quantités détruites ainsi que la justification de leur destruction;
e)
les quantités et types de produits vendus ou cédés par le transformateur et les prix obtenus;
f)
le cas échéant le nom et l'adresse du transformateur ultérieur.
2. L'autorité compétente dont relève le collecteur ou le premier transformateur vérifie que le contrat soumis respecte les conditions prévues à l'article 145, paragraphe 1. Si ces conditions ne sont pas remplies, l'autorité compétente dont relève le demandeur en est informée.
3. En vue de calculer la valeur économique des produits visé à l'article 145, paragraphe 1, l'autorité compétente concernée compare, sur la base des informations visées à l'article 157, paragraphe 2, la somme des valeurs de tous les produits non alimentaires avec la somme des valeurs de tous les autres produits destinés à d'autres utilisations issus de la même transformation. Chaque valeur est le résultat de la quantité respective multipliée par la moyenne des prix départ usine vérifiés pendant la campagne précédente. Dans le cas où ces prix ne sont pas disponibles, l'autorité compétente détermine les prix appropriés, notamment sur la base des informations visées à l'article 157, paragraphe 2.
Article 164
Contrôles auprès des collecteurs et des transformateurs
1. Les autorités compétentes des États membres dans lesquels se trouvent les collecteurs procèdent à des contrôles auprès de 25 % au moins des collecteurs installés sur leur territoire sélectionnés par une analyse de risque. Ces contrôles comprennent des vérifications physiques et l'examen des documents commerciaux, afin de s'assurer de la cohérence entre les achats de matières premières et les livraisons respectives.
2. Les autorités compétentes des États membres dans lesquels ont eu lieu les transformations procèdent à des contrôles du respect des dispositions de l'article 146, paragraphe 1, auprès au moins 25 % des transformateurs installés sur leur territoire sélectionnés par une analyse de risque. Ces contrôles concernent au moins les éléments suivants:
a)
une comparaison de la somme des valeurs de tous les produits non alimentaires avec la somme des valeurs de tous les autres produits destinés à d'autres utilisations issus de la même transformation;
b)
une analyse du système de production du transformateur, comprenant des vérifications physiques et l'examen des documents commerciaux, afin de s'assurer de la cohérence, dans le cas du transformateur, entre les livraisons de matières premières, les produits finis, les coproduits et les sous-produits.
Pour la vérification visée au point b), l'autorité compétente se fonde notamment sur les coefficients techniques de transformation des matières premières considérées. S'il existe de tels coefficients relatifs à l'exportation dans la législation communautaire, ils sont appliqués. En leur absence, si d'autres coefficients existent dans la législation communautaire, ils sont appliqués. Dans tous les autres cas, la vérification repose notamment sur les coefficients généralement admis par l'industrie de transformation concernée.
3. Pour les transformations visées à l'article 146, les contrôles sont effectués chez 10 % des demandeurs sélectionnés sur la base d'une analyse des risques prenant en compte:
a)
le montant des aides;
b)
le nombre de parcelles agricoles et la superficie faisant l'objet d'une demande d'aide;
c)
l'évolution en comparaison avec l'année précédente;
d)
les résultats des contrôles effectués au cours des années précédentes;
e)
d'autres paramètres à définir par les États membres, sur la base d'un élément de représentativité des déclarations soumises.
4. Au cas où les contrôles visés au paragraphe 3 feraient apparaître des irrégularités dans au moins 3 % des cas, l'autorité compétente effectue les contrôles supplémentaires qui s'imposent pendant l'année en cours et augmente en conséquence le pourcentage des agriculteurs devant faire l'objet d'un contrôle sur place l'année suivante.
5. S'il est prévu que certains éléments des contrôles visés aux paragraphes 1, 2 et 3 puissent être mis en œuvre sur la base d'un échantillon, celui-ci doit assurer un niveau de contrôle fiable et représentatif.
6. Chaque contrôle fait l'objet d'un rapport de contrôle signé par le contrôleur, rendant compte avec précision des différents éléments du contrôle. Ce rapport indique notamment:
a)
la date du contrôle;
b)
les personnes présentes;
c)
la période contrôlée;
d)
les techniques de contrôle utilisées y compris, le cas échéant, une référence aux méthodes d'échantillonnage;
e)
les résultats du contrôle.
Article 165
Production de chanvre
Les dispositions relatives au chanvre visées à l'article 29 du règlement (CE) no 795/2004 et à l'article 33 du règlement (CE) no 796/2004 s'appliquent.
Article 166
Mesures supplémentaires et assistance mutuelle
1. Les États membres prennent toute mesure supplémentaire nécessaire en vue de la bonne application du présent chapitre et se prêtent mutuellement assistance en vue de l'exécution des contrôles prévus par ledit chapitre. Si les réductions ou exclusions appropriées ne sont pas prévues par le présent chapitre, les États membres peuvent appliquer des sanctions nationales appropriées à l'encontre des opérateurs de la filière commerciale, intervenant dans la procédure d'octroi des aides.
2. Autant que de besoin ou dans la mesure où les dispositions du présent chapitre l'exigent, les États membres se prêtent mutuellement assistance pour assurer l'efficacité des contrôles et permettre de vérifier l'authenticité des documents présentés et l'exactitude des données échangées.
SECTION 10
Exclusion du régime et communications
Article 167
Exclusion de matières premières du régime
Les États membres peuvent exclure du régime instauré par le présent chapitre toute matière première agricole dans le cas où celle-ci soulève des difficultés liées au contrôle, à la santé publique, à l'environnement, au droit pénal, ou à un taux réduit en produits finaux non alimentaires.
Article 168
Superficie minimale
Les États membres peuvent fixer une superficie minimale cultivée pour chaque matière première visée à l'article 145, paragraphe 1.
Article 169
Communications
Les États membres transmettent à la Commission avant le 15 octobre suivant la fin de l'année en cause, toutes les informations suivantes:
a)
les superficies, qui découlent des contrats visés à l'article 147 et des déclarations visées à l'article 146, paragraphe 2, et à l'article 148, pour chaque matière première;
b)
les quantités de chaque type de matière première, produit fini, sous-produit et coproduit obtenu, avec indication du type de matière première utilisée;
c)
les mesures prises en application de l'article 146;
d)
les matières premières exclues du régime conformément à l'article 167 ;
e)
les superficies minimales fixées conformément à l'article 168.
CHAPITRE 17
AIDE À LA SURFACE POUR LE HOUBLON
Article 170
Paiement supplémentaire pour les cultivateurs de houblon
1. Le paiement supplémentaire visé à l'article 68 bis, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1782/2003 est octroyé à l'hectare aux agriculteurs qui produisent du houblon pour les superficies répondant aux conditions fixées à l'article 110 sexdecies dudit règlement, dès lors:
a)
que ces superficies étaient plantées avec une densité uniforme d'au moins 1 500 plantes par hectare en cas de double tuteurage ou 2 000 plantes par hectare en cas de simple tuteurage;
b)
qu'elles ont fait l'objet de travaux normaux de culture.
2. Par surface «plantée en houblon» telle que visée à l'article 110 sexdecies du règlement (CE) no 1782/2003, on entend la parcelle délimitée par la ligne des fils extérieurs d'ancrage des tuteurs. Au cas où il y a des plants de houblon sur cette ligne, il est ajouté, de chaque côté de la parcelle, une allée supplémentaire dont la largeur correspond à la largeur moyenne d'une allée de service à l'intérieur de ladite parcelle. Cette allée de service supplémentaire ne doit pas appartenir à une voie publique. Les deux parcelles situées aux extrémités des lignes de culture et nécessaires à la manœuvre des machines agricoles sont incluses dans la surface pour autant que la longueur de chacune de ces deux parcelles n'excède pas huit mètres et qu'elles n'appartiennent pas à une voie publique.
3. Les surfaces sur lesquelles les plants de houblon sont cultivés principalement comme produits de pépinières ne sont pas admissibles au bénéfice du paiement supplémentaire.
4. La somme totale disponible au titre des paiements supplémentaires est répartie uniformément entre les surfaces admissibles plantées en houblon et situées sur le territoire de l'État membre concerné.
Article 171
Paiements en faveur des groupements de producteurs de houblon reconnus
1. Les groupements de producteurs de houblon reconnus dépose au plus tard le 1er septembre de l'année de récolte la demande de paiement visée à l'article 68 bis du règlement (CE) no 1782/2003.
2. La somme versée aux groupements de producteurs reconnus doit être engagée pour financer les mesures établies à l'article 7, paragraphe 1, points a) à d) du règlement (CEE) no 1696/71 dans un délai de trois ans à compter de la date de paiement. Tout montant non engagé dans ce délai est remboursé à l'organisme payeur et déduit des dépenses financées dans le cadre du FEOGA, section «Garantie».
3. L'aide retenue pour les récoltes antérieures à la récolte de 2005 en application de l'article 12, paragraphe 5, point c), du règlement (CEE) no 1696/71 doit être dépensée avant le 31 décembre 2008.
4. Un État membre qui octroie des paiements à des groupements de producteurs reconnus transmet annuellement à la Commission un rapport relatif à l'utilisation desdits paiements par les groupements de producteurs qu'il reconnaît, y compris une description des mesures établies à l'article 7, paragraphe 1, points a) à d), du règlement (CEE) no 1696/71 qui ont été financées grâce à ces paiements. Ledit rapport est envoyé au plus tard le 30 juin de chaque année.
5. La somme totale disponible, dans un État membre, au titre des paiements en faveur des groupements de producteurs reconnus visés à l'article 68 bis, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1782/2003 est distribuée à ces groupements en proportion des surfaces remplissant les conditions énoncées à l'article 170 du présent règlement pour lesquelles leurs membres ont déposé une demande conformément à la partie II, titre II du règlement (CE) no 796/2004.
CHAPITRE 18
DISPOSITIONS FINALES
Article 172
Abrogations
1. Les règlements (CEE) no 1686/72, (CEE) no 1445/76, (CE) no 1644/96, (CE) no 2316/1999, (CE) no 2461/1999, (CE) no 2550/2001, (CE) no 2199/2003 et (CE) no 2237/2003 sont abrogés avec effet au 1er janvier 2005.
Toutefois, ils continuent de s'appliquer aux demandes d'aides relatives à la campagne de commercialisation ou à la période de prime 2004-2005 et aux campagnes de commercialisation ou périodes de prime précédentes. En cas d'application de l'article 66 ou de l'article 71 du règlement (CE) no 1782/2003, l'article 20, paragraphes 2 à 5, du règlement (CE) no 2316/1999 continue de s'appliquer jusqu'à l'expiration de l'engagement pris par l'agriculteur.
2. Le règlement (CE) no 2342/1999 est abrogé avec effet au 1er janvier 2005. Il continue de s'appliquer aux demandes présentées pour l'année 2004.
3. Le règlement (CE) no 609/1999 est abrogé avec effet au 1er janvier 2005. Toutefois, il continue de s'appliquer aux demandes de paiements directs relatives à la récolte de 2004 et à la récolte de 2005 en cas d'application de l'article 71, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1782/2003.
4. Les références aux actes abrogés sont considérées comme des références au présent règlement.
Article 173
Le présent règlement entre en vigueur le septième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Il s'applique aux demandes d'aide relatives aux campagnes de commercialisation ou aux périodes de prime commençant à partir du 1er janvier 2005, à l'exception de l'article 10 qui s'applique à compter de la date d'entrée en vigueur du présent règlement.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 29 octobre 2004.