Nařízení Rady (EHS) č. 295/91
ze dne 4. února 1991,
kterým se stanoví společná pravidla systému náhrad za odepření nástupu na palubu v pravidelné letecké dopravě
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména čl. 84 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že liberalizační opatření přijatá Radou v červenci 1990 jsou dalším krokem k plně rozvinuté společné politice letecké dopravy;
vzhledem k tomu, že za účelem zajištění vyváženého rozvoje v radikálně se měnícím prostředí, ve kterém musí letečtí dopravci působit, je nezbytný společný postup v oblasti ochrany zájmů uživatelů letecké dopravy;
vzhledem k tomu, že současná praxe v oblasti náhrad za odepření nástupu na palubu se mezi leteckými dopravci značně liší;
vzhledem k tomu, že určité společné minimální normy v oblasti náhrad za odepření nástupu na palubu by měly zajistit zachování kvality služeb leteckých dopravců v souvislosti s nárůstem hospodářské soutěže;
vzhledem k tomu, že letečtí dopravci by měli být povinni stanovit pravidla pro nástup na palubu v případě, že rezervují více míst, než mají k dispozici;
vzhledem k tomu, že by měla být definována práva cestujících v případě odepření nástupu na palubu;
vzhledem k tomu, že letečtí dopravci by měli být povinni zaplatit náhradu a poskytnout další služby cestujícím, kterým byl odepřen nástup na palubu;
vzhledem k tomu, že cestující by měli být jasně informováni o platných pravidlech,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Toto nařízení stanoví společná minimální pravidla pro případy, kdy je cestujícím odepřen let, na který bylo rezervováno více míst, než je k dispozici, a na který mají platnou letenku a potvrzenou rezervaci, s odletem z letiště umístěného na území členského státu, na který se vztahuje Smlouva, bez ohledu na stát, ve kterém je letecký dopravce usazen, na státní příslušnost cestujícího a místo určení.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se:
a) "odepřením nástupu na palubu" rozumí odmítnutí cestujících, přestože
- mají platnou letenku,
- mají potvrzenou rezervaci na daný let a
- včas a při dodržení zvláštních podmínek se přihlásili k odletu;
b) "potvrzenou rezervací" rozumí letenka prodaná leteckým dopravcem nebo jeho oprávněným cestovním zástupcem, která obsahuje:
- určení čísla, data a času letu a
- označení "OK" nebo jakýkoliv jiný zápis v příslušném místě na letence značící registraci a výslovné potvrzení rezervace leteckým dopravcem;
c) "pravidelným letem" se rozumí let se všemi těmito vlastnosti:
- je provozován za úplatu letadly pro přepravu cestujících nebo cestujících, nákladu nebo poštovních zásilek tak, že pro každý let jsou k dispozici místa pro individuální prodej veřejnosti, buď přímo dopravcem, nebo jeho schválenými zástupci,
- je provozován za účelem poskytování dopravy mezi dvěma nebo více stejnými místy, buď
i) podle zveřejněného letového řádu, nebo
ii) s lety tak pravidelnými nebo tak četnými, že tvoří zřejmou systematickou řadu;
d) "letem, na který bylo rezervováno více míst, než je k dispozici" se rozumí let, kde počet cestujících s potvrzenou rezervací, kteří se včas a při dodržení zvláštních podmínek přihlásili k odletu, převyšuje počet míst, která jsou v daném letu k dispozici;
e) "dobrovolníkem" se rozumí osoba, která:
- má platnou letenku,
- má potvrzenou rezervaci a
- včas a při dodržení zvláštních podmínek se přihlásila k odletu a která vyhoví výzvě leteckého dopravce odstoupit za náhradu od své potvrzené rezervace;
f) "konečným místem určení" se rozumí místo určení uvedené na letovém kuponu předloženém u přepážky přihlášení k přepravě nebo, v případě návazných letů, uvedené na posledním kuponu letenky. Navazující lety uskutečnitelné bez obtíží, přestože odepřením nástupu na palubu bylo způsobeno zpoždění, se neberou v úvahu.
Článek 3
1. Letecký dopravce stanoví pravidla, která bude dodržovat pro nástup na palubu letadla v případě, že rezervuje více míst, než je k dispozici. Oznámí tato pravidla a všechny jejich změny zúčastněnému členskému státu a Komisi, která je zpřístupní ostatním členským státům. Veškeré případné změny vstoupí v platnost jeden měsíc po svém oznámení.
2. Pravidla podle odstavce 1 musí být k dispozici veřejnosti v kancelářích dopravce a na přepážkách přihlášení k přepravě.
3. Pravidla uvedená v odstavci 1 by měla obsahovat možnost výzvy dobrovolníkům připraveným nenastoupit na palubu letadla.
4. V každém případě by letecký dopravce měl brát v úvahu zájmy cestujících, kterým musí být z oprávněných důvodů při nástupu na palubu dána přednost, například postiženým osobám nebo dětem bez doprovodu.
Článek 4
1. V případě odepření nástupu na palubu má cestující možnost volby mezi
- plným proplacením ceny letenky beze srážky za část neuskutečněné přepravy, nebo
- dopravením do konečného místa určení při nejbližší příležitosti, nebo
- pozdějším dopravením podle potřeby cestujícího.
2. Bez ohledu na výběr cestujícího podle odstavce 1 zaplatí letecký dopravce ihned po odepření nástupu na palubu minimální náhradu, aniž jsou dotčeny odstavce 3 a 4, ve výši
- 150 ECU pro lety do 3 500 km,
- 300 ECU pro lety nad 3 500 km,
s ohledem na konečné místo určení uvedené na letence.
3. Pokud letecký dopravce nabízí dopravení do konečného místa určení náhradním letem, jehož čas příletu nepřesahuje původně plánovaný čas příletu o více než dvě hodiny pro lety do 3 500 km a o více než čtyři hodiny pro lety nad 3 500 km, může být náhrada podle odstavce 2 snížena o 50 %.
4. Výše náhrady může být omezena cenou letenky do konečného místa určení.
5. Náhrada je vyplácena v hotovosti nebo po dohodě s cestujícím v cestovních poukázkách nebo v jiných službách.
6. Pokud v případě letu, na který bylo rezervováno více míst, než je k dispozici, cestující souhlasí s umístěním v nižší třídě, než pro kterou byla letenka zakoupena, má nárok na vrácení rozdílu v ceně.
7. Vzdálenosti uvedené v odstavcích 2 a 3 se měří metodou vzdálenosti na hlavní kružnici (trasa hlavní kružnice).
Článek 5
1. Při odepření nástupu na palubu v případě letu prodaného jako součást turistického zájezdu je letecký dopravce na základě směrnice Rady 90/314/EHS ze dne 13. června 1990 o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy [4] povinen poskytnout náhradu provozovateli zájezdu, který s cestujícím uzavřel smlouvu a ručí mu za řádné splnění smlouvy o uvedeném turistickém zájezdu.
2. Aniž jsou dotčena práva a povinnosti na základě směrnice 90/314/EHS, je provozovatel zájezdu povinen předat cestujícímu částky vybrané podle odstavce 1.
Článek 6
1. Kromě minimálních částek náhrady stanovených v článku 4 nabídne letecký dopravce cestujícím, kterým byl odepřen nástup na palubu, bezplatně:
a) náhradu nákladů na telefonní hovor nebo telexovou nebo faxovou zprávu do místa určení;
b) stravu a občerstvení přiměřené čekací době;
c) ubytování v hotelu, pokud je nezbytné jedno nebo více přenocování.
2. Pokud je město nebo region obsluhován více letišti a letecký dopravce nabídne cestujícímu, kterému byl odepřen nástup na palubu, let na jiné letiště, než je letiště místa určení, které měl cestující rezervováno, nese po dohodě s cestujícím náklady na přepravu mezi těmito letišti nebo do nejbližšího náhradního místa určení letecký dopravce.
Článek 7
Letecký dopravce není povinen platit náhradu za odepření nástupu na palubu, pokud se cestující přepravuje bezplatně nebo za snížené sazby, které nejsou přímo či nepřímo dostupné veřejnosti.
Článek 8
Letečtí dopravci poskytnou každému cestujícímu postiženému odepřením nástupu na palubu formulář s pravidly poskytování náhrady za odepření nástupu na palubu.
Článek 9
1. Toto nařízení se použije bez ohledu na následné žaloby podávané k příslušným soudům za účelem dalšího vyrovnání.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na dobrovolníky podle definice v čl. 2 písm. e), kteří přijali náhradu na základě pravidel podle článku 3.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost dva měsíce po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. února 1991.
RÈGLEMENT (CEE) No 295/91 DU CONSEIL du 4 février 1991 établissant des règles communes relatives à un système de compensation pour refus d'embarquement dans les transports aériens réguliers
LE CONSEIL DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté économique européenne, et notamment son article 84 paragraphe 2,
vu la proposition de la Commission [1],
[1] JO no C 129 du 24. 5. 1990, p. 15
vu l'avis du Parlement européen [2],
[2] JO no C 19 du 28. 1. 1991
vu l'avis du Comité économique et social [3],
[3] JO no C 31 du 6. 2. 1991
considérant que les mesures de libéralisation adoptées par le Conseil en juillet 1990 constituent un nouveau pas vers une politique commune à part entière dans le domaine des transports aériens;
considérant qu'une action commune dans le domaine de la protection des intérêts des usagers des transports aériens est nécessaire afin d'assurer le développement harmonieux d'un secteur appelé à évoluer dans un environnement en pleine mutation;
considérant que la pratique en matière de compensation du refus d'embarquement varie considérablement d'un transporteur aérien à l'autre;
considérant que l'établissement de certaines normes minimales communes en ce qui concerne la compensation du refus d'embarquement doit permettre le maintien de la qualité des services offerts par les transporteurs aériens dans un contexte de concurrence accrue;
considérant que les transporteurs aériens doivent être tenus de fixer des règles pour l'embarquement en cas de surréservation;
considérant qu'il y a lieu de définir les droits des passagers en cas de refus d'embarquement;
considérant que les transporteurs aériens doivent être tenus de compenser les passagers refusés à l'embarquement et de leur fournir des services complémentaires;
considérant que les passagers doivent être clairement informés des règles applicables en la matière,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT :
Article premier
Le présent règlement établit les règles minimales communes applicables aux passagers refusés à l'embarquement d'un vol régulier surréservé pour lequel ils disposent d'un billet en cours de validité et ayant fait l'objet d'une confirmation de réservation, au départ d'un aéroport situé sur le territoire d'un État membre et soumis aux dispositions du traité, quels que soient l'État dans lequel est établi le transporteur aérien, la nationalité du passager et le lieu de destination.
Article 2
Aux fins du présent règlement, on entend par :
a) « refus d'embarquement », le refus d'embarquer des passagers qui :
- disposent d'un billet en cours de validité,
- disposent d'une réservation confirmée pour le vol concerné
- se sont présentés à l'enregistrement dans les délais et conditions requis;
b) « réservation confirmée », le fait qu'un billet vendu par le transporteur aérien ou par son agent de voyage agréé :
- précise le numéro, la date et l'heure du vol
- porte dans le cadre réservé à cet effet la mention « OK » ou toute autre mention, par laquelle le transporteur aérien indique qu'il a enregistré et expressément confirmé la réservation;
c) « vol régulier », un vol qui présente chacune des caractéristiques suivantes :
- effectué, à titre onéreux, au moyen d'aéronefs destinés à transporter des passagers ou des passagers et du fret et/ou du courrier, dans des conditions telles que, sur chaque vol, des places sont mises à la disposition du public, soit directement par le transporteur aérien, soit par ses agents agréés,
- organisé de façon à assurer la liaison entre deux points ou plus :
i) soit selon un horaire publié;
ii) soit avec une régularité ou une fréquence telle qu'il fait partie d'une série systématique évidente;
d) « vol surréservé », un vol sur lequel le nombre de passagers disposant d'une réservation confirmée et se présentant à l'enregistrement dans les délais et conditions requis dépasse le nombre de sièges disponibles;
e) « volontaire », une personne qui :
- dispose d'un billet en cours de validité,
- dispose d'une réservation confirmée
- s'est présentée à l'enregistrement dans les délais et conditions requis et est prête à céder, lorsque le transporteur aérien en fait la demande, sa réservation confirmée en échange d'une compensation;
f) « destination finale », la destination figurant sur le billet présenté à l'enregistrement ou, s'il y a plusieurs vols successifs, sur le coupon correspondant au dernier vol. Les vols de correspondance qui peuvent être effectués sans problème, même si le refus d'embarquement a provoqué un retard, ne sont pas pris en considération.
Article 3
1. Le transporteur aérien doit fixer les règles qu'il suivra pour l'embarquement des passagers dans le cas d'un vol surréservé. Il notifie ces règles et toutes les éventuelles modifications à l'État membre concerné et à la Commission, qui les mettra à la disposition des autres États membres. Les éventuelles modifications entreront en vigueur un mois après leur notification.
2. Les règles visées au paragraphe 1 sont mises à la disposition du public dans les agences et les comptoirs d'enregistrement du transporteur.
3. Les règles visées au paragraphe 1 devraient prévoir l'éventualité d'un recours à des volontaires disposés à renoncer à l'embarquement.
4. En tout état de cause, le transporteur aérien devrait prendre en considération les intérêts de passagers devant être acheminés en priorité pour des raisons légitimes, tels que les personnes à mobilité réduite et les enfants non accompagnés.
Article 4
1. En cas de refus d'embarquement, le passager a le droit de choisir entre :
- le remboursement sans pénalité du prix du billet pour la partie du voyage non effectuée,
- le réacheminement dans les meilleurs délais jusqu'à la destination finale
- le réacheminement à une date ultérieure à la convenance du passager.
2. Indépendamment du choix effectué par le passager dans le cas visé au paragraphe 1, le transporteur aérien paie, immédiatement après le refus d'embarquement, une compensation minimale, sans préjudice des paragraphes 3 et 4, égale à :
- 150 écus pour les vols jusqu'à 3 500 kilomètres,
- 300 écus pour les vols de plus de 3 500 kilomètres,
compte tenu de la destination finale prévue dans le billet.
3. Lorsque le transporteur offre un réacheminement jusqu'à la destination finale sur un autre vol dont l'heure d'arrivée n'excède pas celle programmée pour le vol initialement réservé de deux heures dans le cas des liaisons allant jusqu'à 3 500 kilomètres et de quatre heures dans le cas des liaisons de plus de 3 500 kilomètres, les compensations prévues au paragraphe 2 peuvent être réduites de 50 %.
4. Les montants des compensations peuvent être limités au prix du billet correspondant à la destination finale.
5. Les compensations seront payées en espèces ou, en accord avec le passager, en bons de voyage et/ou d'autres services.
6. Au cas où, sur un vol surréservé, le passager accepte de voyager dans une classe inférieure à celle pour laquelle le billet a été payé, il a droit au remboursement de la différence du prix.
7. Les distances indiquées aux paragraphes 2 et 3 sont mesurées en fonction de la méthode de la distance du plus grand cercle (route orthodromique).
Article 5
1. En cas de refus d'embarquement sur un vol commercialisé dans le cadre d'un voyage à forfait, le transporteur aérien est tenu de compenser l'opérateur qui a contracté avec le passager et qui est responsable vis-à-vis de lui de la bonne exécution du contrat de ce voyage à forfait, en vertu de la directive 90/314/CEE du Conseil, du 13 juin 1990, concernant les voyages, vacances et circuits à forfait [4].
2. Sans préjudice des droits et obligations qui découlent de la directive 90/314/CEE, l'opérateur est tenu de répercuter sur le passager les sommes perçues au titre du paragraphe 1.
Article 6
1. Outre les compensations minimales prévues à l'article 4, le transporteur aérien offre gratuitement aux passagers refusés à l'embarquement :
a) le coût d'une communication téléphonique et/ou d'un message adressé par télex/télécopie au lieu de destination;
b) la possibilité de se restaurer suffisamment compte tenu du délai d'attente;
c) l'hébergement dans un hôtel au cas où les passagers se trouveraient bloqués pour une ou plusieurs nuits.
2. Lorsqu'une ville ou une région est desservie par plusieurs aéroports et qu'un transporteur aérien propose à un passager refusé à l'embarquement un vol en direction d'un autre aéroport que celui réservé par le passager, les frais de déplacement entre les aéroports de remplacement ou vers une destination de rechange toute proche, convenu avec le passager, sont à la charge du transporteur.
Article 7
Le transporteur aérien n'est pas tenu au paiement d'une compensation de refus d'embarquement lorsque le passager voyage gratuitement ou à des tarifs réduits non disponibles directement ou indirectement au public.
Article 8
Les transporteurs aériens doivent fournir à chaque passager refusé à l'embarquement un formulaire exposant les règles de compensation en cas de refus d'embarquement.
Article 9
1. Les dispositions du présent règlement s'appliquent sans préjudice d'un recours ultérieur devant les juridictions compétentes en vue de dédommagements supplémentaires.
2. Le paragraphe 1 ne s'applique pas aux volontaires tels que définis à l'article 2 point e) qui ont accepté une compensation en application des règles visées à l'article 3.
Article 10
Le présent règlement entre en vigueur deux mois après sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 4 février 1991.