NAŘÍZENÍ KOMISE (Euratom) č. 302/2005
ze dne 8. února 2005
o uplatňování dozoru nad bezpečností v rámci Euratomu
OBSAH
Nařízení Komise (Euratom) č. 302/2005 o uplatňování dozoru nad bezpečností v rámci Euratomu
Kapitola I
Rozsah působnosti a definice
Kapitola II
Základní technické charakteristiky a zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností
Kapitola III
Evidence jaderného materiálu
Kapitola IV
Převody mezi státy
Kapitola V
Zvláštní ustanovení
Kapitola VI
Zvláštní ustanovení pro území členských států disponujících jadernými zbraněmi
Kapitola VII
Závěrečná ustanovení
PŘÍLOHA I
DOTAZNÍK PRO HLÁŠENÍ ZÁKLADNÍCH TECHNICKÝCH CHARAKTERISTIK ZAŘÍZENÍ
I-A
REAKTORY
I-B
KRITICKÁ ZAŘÍZENÍ A ZAŘÍZENÍ S NULOVÝM VÝKONEM
I-C
ZAŘÍZENÍ NA KONVERZI, VÝROBU A PŘEPRACOVÁNÍ
I-D
SKLADOVACÍ ZAŘÍZENÍ
I-E
ZAŘÍZENÍ NA SEPARACI IZOTOPŮ
I-F
ZAŘÍZENÍ, KTERÁ POUŽÍVAJÍ JADERNÝ MATERIÁL V MNOŽSTVÍCH PŘESAHUJÍCÍCH JEDEN EFEKTIVNÍ KILOGRAM
I-G
KANDIDÁTSKÁ ZAŘÍZENÍ PRO OBLAST MATERIÁLOVÉ BILANCE „CATCH ALL“ (CAM)
I-H
ZAŘÍZENÍ PRO ZPRACOVÁNÍ NEBO SKLADOVÁNÍ ODPADU
I-J
OSTATNÍ ZAŘÍZENÍ
PŘÍLOHA II
OBECNÝ POPIS LOKALITY
PŘÍLOHA III
ZPRÁVA O ZMĚNĚ INVENTURY (ICR)
PŘÍLOHA IV
ZPRÁVA O MATERIÁLOVÉ BILANCI (MBR)
PŘÍLOHA V
SOUPIS FYZICKÉ INVENTURY (PIL)
PŘÍLOHA VI
PŘEDEM ZASÍLANÉ OZNÁMENÍ O VÝVOZU/ODESLÁNÍ JADERNÉHO MATERIÁLU
PŘÍLOHA VII
PŘEDEM ZASÍLANÉ OZNÁMENÍ O DOVOZU/PŘÍJMU JADERNÉHO MATERIÁLU
PŘÍLOHA VIII
ZPRÁVA O VÝVOZU/ODESLÁNÍ RUDY
PŘÍLOHA IX
ŽÁDOST O VÝJIMKU Z PRAVIDEL, KTERÝMI SE ŘÍDÍ FORMA A ČETNOST OZNÁMENÍ
PŘÍLOHA X
ROČNÍ ZPRÁVA NEBO VÝVOZNÍ ZPRÁVA PRO JADERNÝ MATERIÁL, KTERÝ JE PŘEDMĚTEM VÝJIMKY
PŘÍLOHA XI
STRUČNÝ PROGRAM ČINNOSTÍ
PŘÍLOHA XII
PŘEDEM ZASÍLANÉ OZNÁMENÍ O DALŠÍM ZPRACOVÁNÍ ODPADU
PŘÍLOHA XIII
ROČNÍ ZPRÁVA O VÝVOZECH/ODESLÁNÍ UPRAVENÉHO ODPADU
PŘÍLOHA XIV
ROČNÍ ZPRÁVA O DOVOZECH/PŘÍJMECH UPRAVENÉHO ODPADU
PŘÍLOHA XV
ROČNÍ ZPRÁVA O ZMĚNÁCH UMÍSTĚNÍ UPRAVENÉHO ODPADU
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na články 77, 78, 79 a 81 této smlouvy,
s ohledem na souhlas Rady,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (Euratom) č. 3227/76 ze dne 19. října 1976 o používání ustanovení o dozoru nad bezpečností v rámci Euratomu (1) vymezuje povahu a rozsah požadavků uvedených v článcích 78 a 79 Smlouvy.
(2)
S ohledem na zvyšující se množství jaderných materiálů vyráběných, používaných, převážených a recyklovaných ve Společenství, na rozvoj obchodu s těmito materiály a na následné rozšiřování Evropské unie je zásadně důležité zajistit účinnost dozoru nad bezpečností. Povaha a rozsah požadavků uvedených v článku 79 Smlouvy, které jsou stanoveny v nařízení (Euratom) č. 3227/76, by tedy měly být aktualizovány s ohledem na současný vývoj, zejména v oblasti jaderných a informačních technologií.
(3)
Belgie, Dánsko, Finsko, Irsko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Rakousko, Řecko, Německo, Španělsko, Švédsko a Evropské společenství pro atomovou energii uzavřely dohodu 78/164/Euratom (2) s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii o provádění čl. III odst. 1 a 4 Smlouvy o nešíření jaderných zbraní. Dohoda 78/164/Euratom vstoupila v platnost dne 21. února 1977 a byla doplněna dodatkovým protokolem 1999/188/Euratom (3), který vstoupil v platnost dne 30. dubna 2004.
(4)
Dohoda 78/164/Euratom obsahuje zvláštní závazek přijatý Společenstvím, který se týká uplatňování záruk na výchozí a zvláštní štěpné materiály v členských státech, které nedisponují vlastními jadernými zbraněmi, a které jsou smluvními stranami Smlouvy o nešíření jaderných zbraní.
(5)
Postupy stanovené dohodou 78/164/Euratom jsou výsledkem rozsáhlých mezinárodních jednání s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii o provádění čl. III odst. 1 a 4 Smlouvy o nešíření jaderných zbraní. Tyto postupy schválila Rada guvernérů agentury.
(6)
Společenství, Spojené království a Mezinárodní agentura pro atomovou energii jsou smluvními stranami Dohody o uplatňování záruk ve Spojeném království v souvislosti se Smlouvou o nešíření jaderných zbraní (4). Tato dohoda vstoupila v platnost dne 14. srpna 1978 a byla doplněna dodatkovým protokolem, který vstoupil v platnost dne 30. dubna 2004.
(7)
Společenství, Francie a Mezinárodní agentura pro atomovou energii jsou smluvními stranami Dohody o uplatňování záruk ve Francii (5). Tato dohoda vstoupila v platnost dne 12. září 1981 a byla doplněna dodatkovým protokolem, který vstoupil v platnost dne 30. dubna 2004.
(8)
Na území Francie a Spojeného království se mohou nacházet některá zařízení a části zařízení jakož i určité materiály, které jsou použitelné ve zbrojním průmyslu. Měly by tedy být uplatňovány zvláštní postupy dozoru nad bezpečností, které tyto okolnosti zohlední.
(9)
Na svém zasedání v Lisabonu ve dnech 23. a 24. března 2000 Evropská rada zdůraznila potřebu posílit rozvoj moderních informačních technologií a ostatních telekomunikačních sítí a jejich obsahu.
(10)
Na základě dodatkového protokolu 1999/188/Euratom by měly být členské státy povinny sdělit Komisi určité informace včetně obecného popisu lokalit, předem zasílaného oznámení o zpracování odpadu a zprávy o změnách umístění určitého upraveného odpadu.
(11)
Pokyny přijaté pro používání tohoto nařízení by měly být plně v souladu se závazky Společenství v této oblasti, zejména se závazky plynoucími z dodatkového protokolu 1999/188/Euratom a dodatkových protokolů k Dohodě o uplatňování záruk ve Spojeném království v souvislosti se Smlouvou o nešíření jaderných zbraní a k odpovídající dohodě s Francií.
(12)
Ustanovení o bezpečnosti připojené k jednacímu řádu Komise (6) nařízením Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (7) by se měla vztahovat na informace, poznatky a dokumenty, které strany získají, aniž je dotčeno nařízení Rady (Euratom) č. 3 ze dne 31. července 1958, kterým se provádí článek 24 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (8).
(13)
Z důvodu přehlednosti by mělo být nařízení (Euratom) č. 3227/76 nahrazeno tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ROZSAH PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Rozsah působnosti
Toto nařízení se vztahuje na všechny osoby a podniky, které zřizují nebo provozují zařízení na výrobu, separaci, přepracování, skladování nebo jiné využití výchozích nebo zvláštních štěpných materiálů.
Nevztahuje se na držitele konečných produktů používaných pro nejaderné účely a obsahujících jaderný materiál, který je prakticky zpětně nezískatelný.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1.
„členskými státy nedisponujícími jadernými zbraněmi“ Belgie, Česká republika, Dánsko, Německo, Estonsko, Řecko, Španělsko, Irsko, Itálie, Kypr, Lotyšsko, Litva, Lucembursko, Maďarsko, Malta, Nizozemsko, Rakousko, Polsko, Portugalsko, Slovinsko, Slovensko, Finsko a Švédsko;
2.
„členskými státy disponujícími jadernými zbraněmi“ Francie a Spojené království;
3.
„třetí zemí“ každý stát, který není členem Evropského společenství pro atomovou energii;
4.
„jaderným materiálem“ rudy, výchozí a zvláštní štěpné materiály vymezené v článku 197 Smlouvy;
5.
„odpadem“ jaderný materiál v koncentracích nebo chemických formách, které jsou považovány z praktických nebo ekonomických důvodů za zpětně nezískatelné a které lze zneškodnit;
6.
„zadrženým odpadem“ změřený nebo na základě měření odhadnutý odpad vytvořený při zpracování nebo při provozní havárii, který je převeden na konkrétní místo v oblasti materiálové bilance, ze kterého může být znovu vrácen;
7.
„upraveným odpadem“ změřený nebo na základě měření odhadnutý odpad, který byl upraven tak (například do skla, cementu, betonu nebo asfaltu), že je nevhodný pro další využití v jaderném průmyslu;
8.
„odpadem uvolněným do životního prostředí“ změřený nebo na základě měření odhadnutý odpad, který byl nevratně uvolněn do životního prostředí v rámci plánovaného uvolňování;
9.
„kategoriemi“ (jaderného materiálu) přírodní uran, ochuzený uran, uran obohacený uranem-235 nebo uranem-233, thorium, plutonium a jiný materiál, který na návrh Komise stanoví Rada kvalifikovanou většinou;
10.
„položkou“ samostatně identifikovatelná jednotka, například palivový soubor nebo palivový proutek;
11.
„dávkou“ část jaderného materiálu, se kterou se nakládá jako s jednotkou pro účely evidence v klíčovém měřicím bodu a jejíž množství a složení je vymezeno jediným souborem specifikací nebo měření. Jaderný materiál může být volně ložený nebo může být obsažen v několika samostatných položkách;
12.
„údaji o dávce“ celková hmotnost každé kategorie jaderného materiálu a u plutonia a uranu popřípadě rovněž jejich izotopické složení. Pro účely hlášení se hmotnosti jednotlivých položek v dávce sčítají před tím, než se zaokrouhlí na nejbližší jednotku;
13.
„efektivním kilogramem“ zvláštní jednotka používaná pro jaderný materiál podléhající dozoru nad bezpečností, který se vypočítá tak, že se zjistí:
a)
u plutonia jeho hmotnost v kilogramech;
b)
u uranu s obohacením 0,01 (l %) a vyšším jeho hmotnost v kilogramech vynásobená druhou mocninou jeho obohacení;
c)
u uranu s obohacením nižším než 0,01 (l %), ale vyšším než 0,005 (0,5 %), jeho hmotnost v kilogramech vynásobená 0,0001
a
d)
u ochuzeného uranu s obohacením 0,005 (0,5 %) nebo nižším a u thoria jejich hmotnost v kilogramech vynásobená 0,00005;
14.
„oblastí materiálové bilance“ oblast tak, aby pro účely stanovení materiálové bilance:
a)
bylo možné stanovit množství jaderného materiálu při každém převodu do každé oblasti materiálové bilance nebo z každé oblasti materiálové bilance
a
b)
mohla být v souladu se stanovenými postupy v každé oblasti materiálové bilance v případě potřeby provedena fyzická inventura jaderného materiálu;
15.
„klíčovým měřicím bodem“ místo, ve kterém se jaderný materiál nachází v takovém stavu, že může být změřen za účelem stanovení toku nebo inventury materiálu, včetně míst, kde jaderný materiál vstupuje, vystupuje a je skladován v oblastech materiálové bilance;
16.
„dokladovou inventurou“ oblasti materiálové bilance algebraický součet poslední fyzické inventury dotčené oblasti materiálové bilance a všech změn inventury vzniklých po poslední fyzické inventuře;
17.
„fyzickou inventurou“ souhrn všech změřených množství dávek nebo odvozených odhadů množství dávek jaderného materiálu, který se v dané době nachází v oblasti materiálové bilance, získaný v souladu se stanovenými postupy;
18.
„nezapočteným materiálem“ rozdíl mezi fyzickou inventurou a dokladovou inventurou;
19.
„rozdílem odesilatel/příjemce“ rozdíl mezi množstvím jaderného materiálu v dávce změřeným v přijímající oblasti materiálové bilance a množstvím uvedeným v odesílající oblasti materiálové bilance;
20.
„výchozími údaji“ údaje zaznamenané v průběhu měření nebo kalibrace nebo údaje použité k odvození empirických vztahů, které identifikují jaderný materiál a poskytují údaje o dávce, včetně hmotnosti složek, konverzních faktorů pro stanovení hmotnosti prvku, měrné hmotnosti, koncentrace prvků, izotopických poměrů, vztahu mezi objemem a údaji na tlakoměru a vztahu mezi vyprodukovaným plutoniem a vyrobenou energií;
21.
„lokalitou“ oblast vymezená Společenstvím a členským státem, ve které se nachází jedno nebo více zařízení, včetně uzavřených zařízení, podle definice v příslušných základních technických charakteristikách, přičemž:
a)
zařízení pro zpracování nebo ukládání odpadu sama o sobě netvoří lokalitu;
b)
pokud jde o uzavřená zařízení, ve kterých se běžně používaly výchozí nebo zvláštní štěpné materiály v množství menším než jeden efektivní kilogram, je význam tohoto výrazu omezen na místa s horkými komorami nebo místa, kde byly prováděny činnosti spojené s konverzí, obohacováním, výrobou paliva nebo jeho přepracováním;
c)
„lokalitou“ se rozumí rovněž veškeré objekty nacházející se v bezprostředním okolí zařízení nebo místa, které poskytují nebo využívají základních služeb, včetně horkých komor pro zpracování ozářených materiálů neobsahujících jaderný materiál, závodů na zpracování, skladování a zneškodňování odpadu a budov souvisejících s činnostmi stanovenými v příloze 1 dodatkového protokolu 1999/188/Euratom, které určí dotčený stát;
22.
„zástupcem lokality“ jakákoliv osoba, podnik nebo subjekt, který členský stát pověří odpovědností za hlášení uvedená v čl. 3 odst. 2;
23.
„zařízením“ reaktor, kritické zařízení, závod na konverzi, závod na výrobu jaderného paliva, přepracovatelský závod, závod na separaci isotopů nebo samostatné skladovací zařízení, zařízení na zpracování nebo ukládání odpadu a jakékoliv jiné místo, kde jsou běžně používány výchozí nebo zvláštní štěpné materiály;
24.
„zařízením vyřazeným z provozu“ zařízení, u kterého bylo ověřeno, že zbývající konstrukce a zařízení nezbytná pro jeho provoz byla odstraněna nebo vyřazena z provozu takovým způsobem, že již nejsou používána pro skladování výchozích nebo zvláštních štěpných materiálů a nemohou již sloužit pro účely manipulace s výchozími nebo zvláštními štěpnými materiály ani jejich zpracovávání či jiného využití;
25.
„uzavřeným zařízením“ zařízení, u kterého bylo ověřeno, že provoz byl zastaven a jaderný materiál byl odstraněn, avšak které nebylo vyřazeno z provozu.
KAPITOLA II
ZÁKLADNÍ TECHNICKÉ CHARAKTERISTIKY A ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O DOZORU NAD BEZPEČNOSTÍ
Článek 3
Ohlašování základních technických charakteristik
1. Každá osoba nebo podnik, který zřizuje nebo provozuje zařízení na výrobu, separaci, přepracování, skladování nebo jiné využití výchozích nebo zvláštních štěpných materiálů, ohlásí Komisi základní technické charakteristiky tohoto zařízení v příslušném dotazníku uvedeném v příloze I.
Pro účely prvního pododstavce zahrnuje „využití“ jaderných materiálů mimo jiné i výrobu elektrické energie v reaktorech, výzkum v kritických zařízeních a zařízeních s nulovým výkonem, konverzi, výrobu, přepracování, skladování, separaci izotopů, koncentraci rud a zpracování a skladování odpadu.
Na produkci rud se vztahují články 24 a 25.
2. Každý členský stát, který je stranou dodatkového protokolu 1999/188/Euratom, jmenuje zástupce lokality pro každou lokalitu na svém území, který Komisi předloží prohlášení obsahující obecný popis lokality v dotazníku uvedeném v příloze II.
Prohlášení se předloží do 120 dnů ode dne vstupu dodatkového protokolu 1999/188/Euratom v platnost v daném členském státě a jejich aktualizace se předkládají do 1. dubna každého roku.
Prohlášení musí splňovat požadavky čl. 2 odst. a) bodu iii) dodatkového protokolu 1999/188/Euratom a jsou nezávislé na ohlášení podle odstavce 1 tohoto článku.
3. Zástupce lokality odpovídá za včasné shromáždění příslušných informací a předložení obecného popisu lokality Komisi, ale za správnost a úplnost prohlášení odpovídají osoby nebo podniky, které zřizují nebo provozují zařízení, a za objekty v lokalitě, které nemají žádnou spojitost s jaderným materiálem, dotčený členský stát. Pokud je to možné, předkládají se prohlášení podle odstavců 1 a 2 v elektronické podobě, jestliže je v této podobě uchovává i daná osoba nebo podnik. Jsou-li tyto informace předloženy Komisi v elektronické i tištěné podobě, je rozhodná tištěná podoba.
Článek 4
Lhůty
Ohlášení o základních technických charakteristikách nových zařízení se Komisi sdělí podle čl. 3 odst. 1 alespoň 200 dnů před tím, než se uskuteční první dodávka jaderného materiálu.
V případě nových zařízení, u kterých překračuje zásoba nebo množství zpracovaného materiálu za rok jeden efektivní kilogram, musejí být všechny příslušné informace týkající se vlastníka, provozovatele, účelu, umístění, typu, výkonu a očekávaného dne spuštění Komisi sděleny alespoň 200 dnů před zahájením výstavby.
Změny základních technických charakteristik, u kterých není nutné předem zasílané oznámení podle zvláštních ustanovení o dozoru nad bezpečností stanovených v článku 6, se Komisi sdělí do 30 dnů od dokončení změny.
Zařízení na území členských států přistupujících k Evropské unii sdělí Komisi své základní technické charakteristiky do 30 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost v daném státě, s výjimkou zařízení pro zpracování nebo skladování odpadu, jejichž základní technické charakteristiky se Komisi sdělí do 120 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
V dotazníku v příloze I sdělí současná zařízení pro zpracování nebo skladování odpadu Komisi své základní technické charakteristiky do 120 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
V případě ostatních současných zařízení se veškeré další informace vyžadované podle dotazníku v příloze I předloží do 120 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 5
Program činností
Aby Komise mohla plánovat své činnosti v rámci dozoru nad bezpečností, sdělí osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci Komisi následující informace:
a)
každoročně stručný program činností podle přílohy XI, který bude zejména obsahovat předběžné termíny fyzické inventury;
b)
alespoň 40 dnů před zahájením fyzické inventury program těchto prací.
Změny, které se dotýkají stručného programu činností a zejména provádění fyzické inventury se neprodleně sdělí Komisi.
Článek 6
Zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností
1. Na základě základních technických charakteristik ohlášených podle čl. 3 odst. 1 a článku 4 přijme Komise zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností týkající se oblastí stanovených v odstavci 2 tohoto článku. Zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností se přijmou formou rozhodnutí Komise určeného dotčené osobě nebo podniku, a to s ohledem na provozní a technická omezení a na základě podrobných konzultací s dotčenou osobou nebo podnikem a s příslušným členským státem.
Osobě nebo podniku, kterému je rozhodnutí Komise určeno, se zašle oznámení o tomto rozhodnutí a kopie oznámení se předá dotčenému členskému státu.
Dokud není přijato rozhodnutí Komise o zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností, řídí se dotčená osoba nebo podnik obecnými ustanoveními tohoto nařízení.
2. Zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností upraví:
a)
oblasti materiálové bilance a výběr klíčových měřicích bodů pro stanovení toku a inventury jaderných materiálů;
b)
změny základních technických charakteristik, u kterých je nutné předem zasílané oznámení;
c)
postupy pro vedení záznamů o jaderných materiálech pro každou oblast materiálové bilance a postupy pro sestavování zpráv;
d)
četnost a postupy provádění fyzické inventury pro evidenční účely jako součást opatření dozoru nad bezpečností;
e)
kontejnmentová a dozorovací opatření podle ujednání s dotčenou osobou nebo podnikem;
f)
opatření pro odběr vzorků dotčenou osobou nebo podnikem výlučně pro účely dozoru nad bezpečností.
3. Zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností mohou rovněž stanovit obsah následných sdělení vyžadovaných podle článku 5 a podmínky, za kterých je vyžadováno předem zasílané oznámení o odeslání a příjmu jaderného materiálu.
4. Na základě schváleného odhadu uhradí Komise dotčené osobě nebo podniku náklady na zvláštní služby, které jsou stanoveny ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností nebo které jsou poskytovány na zvláštní žádost Komise nebo jejích inspektorů. Rozsah a způsob náhrady se stanoví dohodou dotčených stran a jsou pravidelně přezkoumávány.
KAPITOLA III
EVIDENCE JADERNÉHO MATERIÁLU
Článek 7
Systém evidence
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci vedou systém evidence a kontroly jaderných materiálů. Tento systém zahrnuje evidenční a provozní záznamy, a zejména informace o množství, kategorii, formě a složení těchto materiálů stanovené v článku 18, jejich skutečném umístění, zvláštních povinnostech dozoru nad bezpečností podle článku 17, jakož i údaje o příjemci nebo odesílateli v případě, kdy je jaderný materiál převáděn.
Systém měření, na kterém jsou založeny záznamy, má být v souladu s nejnovějšími mezinárodními normami nebo těmto normám kvalitativně rovnocenný. Na základě těchto záznamů, které se uchovávají alespoň po dobu pěti let, má být možné vypracovat a odůvodnit prohlášení předkládaná Komisi. Evidenční a provozní záznamy se poskytnou inspektorům Komise v elektronické podobě, jestliže je zařízení v této podobě uchovává. Další podrobné údaje mohou stanovit zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností uvedená v článku 6 pro každé zařízení.
Článek 8
Provozní záznamy
Pro každou oblast materiálové bilance provozní záznamy podle případu obsahují:
a)
provozní údaje, které se používají ke stanovení změn v množství a ve složení jaderného materiálu;
b)
co nejčastěji aktualizovaný seznam inventárních položek a jejich umístění;
c)
údaje získané z kalibrací nádrží a nástrojů a z odběrů vzorků a analýz, včetně odvozených odhadů náhodných a systematických chyb;
d)
údaje získané na základě opatření pro řízení jakosti, včetně odvozených odhadů náhodných a systematických chyb, týkající se systému evidence jaderného materiálu;
e)
popis sledu opatření přijatých v rámci přípravy a provádění fyzické inventury a zajištění její správnosti a úplnosti;
f)
popis opatření přijatých ke zjištění příčiny a rozsahu případné náhodné nebo nezměřené ztráty, která by mohla vzniknout;
g)
izotopové složení plutonia, včetně izotopů rozpadu, a referenční data, jsou-li v zařízení zaznamenány pro provozní potřeby.
Jsou-li údaje uvedené v písmenu g) k dispozici, sdělí se Komisi na požádání.
Článek 9
Evidenční záznamy
Evidenční záznamy uvádějí pro každou oblast materiálové bilance:
a)
všechny změny inventury tak, aby bylo možné kdykoli provést dokladovou inventuru;
b)
všechny výsledky měření a výpočtů, které se používají k provedení fyzické inventury;
c)
všechny opravy, které byly provedeny v souvislosti se změnami inventury, dokladovou inventurou a fyzickou inventurou.
Evidenční záznamy o všech změnách inventury a o fyzické inventuře uvedou pro každou dávku identifikaci materiálu, údaje o dávce a výchozí údaje. Tyto záznamy jsou vedeny odděleně pro uran, thorium a plutonium podle kategorií uvedených v čl. 18 odst. 2 písm. b). U každé změny inventury se bude navíc uvádět datum změny a případně odesílající oblast materiálové bilance nebo odesílatel a přijímající oblast materiálové bilance nebo příjemce.
Článek 10
Evidenční zprávy
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci předkládají Komisi evidenční zprávy.
Evidenční zprávy mají obsahovat informace dostupné ke dni předložení zprávy a v případě nutnosti jsou později opraveny. Evidenční zprávy se předkládají v elektronické podobě kromě případů, kdy Komise poskytla písemnou výjimku nebo na něž se vztahují přechodná ustanovení uvedená v článku 39.
Na odůvodněnou žádost Komise se Komisi předloží další podrobnosti a vysvětlení v souvislosti s těmito zprávami do tří týdnů.
Článek 11
Výchozí dokladová inventura
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci předloží Komisi do 30 dnů od vstupu tohoto nařízení v platnost výchozí dokladovou inventuru veškerého jaderného materiálu, který drží, ve formě stanovené v příloze V. Tento článek se nevztahuje na osoby nebo podniky, které již předložily výchozí dokladovou inventuru podle nařízení (Euratom) č. 3227/76, a na zařízení pro zpracování nebo skladování odpadu.
Článek 12
Zpráva o změně inventury
1. Pro každou oblast materiálové bilance předloží osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci Komisi zprávu o změně inventury týkající se veškerého jaderného materiálu podle vzoru stanoveného v příloze III.
Nestanoví-li zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností uvedená v článku 6 pro zařízení jinak, předkládají se tyto zprávy jednou měsíčně nejpozději do 15 dnů od konce měsíce a jsou v nich uvedeny veškeré změny inventury, ke kterým dojde nebo které se zjistí v průběhu daného měsíce.
2. V měsících, ve kterých je provedena fyzická inventura a datum provedení fyzické inventury není v poslední den měsíce, musejí být předloženy dvě samostatné zprávy o změně inventury:
a)
první zpráva o změně inventury obsahující veškeré změny inventury do data provedení fyzické inventury včetně, která se zašle nejpozději současně s druhou zprávou o změně inventury nebo současně se soupisem fyzické inventury a zprávou o materiálové bilanci, je-li soupis fyzické inventury a zpráva o materiálové bilanci odeslána ještě před druhou zprávou o změně inventury;
b)
druhá zpráva o změně inventury obsahující veškeré změny inventury od prvního dne po datu provedení fyzické inventury do konce měsíce, která se zašle do 15 dnů od konce daného měsíce.
3. V měsících, v nichž nedošlo ke změnám inventury, zašlou dotčené osoby a podniky zprávu o změně inventury, do níž přenesou konečnou dokladovou inventuru za předcházející měsíc.
4. Podle zvláštních ustanovení o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6 pro dotčené zařízení mohou být drobné změny inventury, například převod analytických vzorků, sloučeny do skupin tak, aby mohly být oznámeny jako jediná změna inventury.
5. Zprávy o změně inventury mohou být doplněny poznámkami objasňujícími změny inventury.
Článek 13
Zpráva o materiálové bilanci a soupis fyzické inventury
Pro každou oblast materiálové bilance předloží osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci Komisi:
a)
zprávy o materiálové bilanci podle vzoru stanoveného v příloze IV, které uvádějí:
i)
počáteční fyzickou inventuru,
ii)
změny inventury (nejprve přírůstky, poté úbytky),
iii)
konečnou dokladovou inventuru,
iv)
konečnou fyzickou inventuru,
v)
nezapočtený materiál;
b)
soupis fyzické inventury podle vzoru stanoveného v příloze V, který uvádí jednotlivě všechny dávky.
Zprávy a soupis se předkládají co nejdříve, nejpozději do 30 dnů ode dne, ke kterému byla provedena fyzická inventura.
Není-li ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6 pro zařízení stanoveno jinak, provádí se fyzická inventura každý kalendářní rok a období mezi dvěma po sobě jdoucími fyzickými inventurami nesmí být delší než 14 měsíců.
Článek 14
Zvláštní zprávy
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci předloží Komisi zvláštní zprávu, jakmile nastanou okolnosti uvedené v článcích 15 nebo 22.
Druh informací, které mají být v takové zprávě obsaženy, je vymezen ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6.
Zvláštní zprávy a další podrobnosti nebo vysvětlení, která může Komise případně požadovat v souvislosti s těmito zprávami, se předloží neprodleně.
Článek 15
Neobvyklé události
Zvláštní zpráva se vypracuje v těchto případech:
a)
jestliže nějaká neobvyklá nehoda nebo okolnost vede k domněnce, že došlo nebo mohlo dojít ke zvýšení nebo ztrátě jaderného materiálu, která přesahuje limity stanovené pro tento účel ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6;
b)
jestliže se kontejnment neočekávaně změnil ve srovnání s údaji stanovenými ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6 do té míry, že je možné neoprávněné odebrání jaderného materiálu.
Dotčené osoby a podniky tyto zprávy předloží, jakmile se dozvědí o takové ztrátě nebo zvýšení nebo o náhlé změně stavu kontejnmentu nebo o čemkoli, co by je mohlo vést k domněnce o takové události. Rovněž se oznámí příčiny, jakmile jsou známy.
Článek 16
Hlášení jaderných přeměn
Pokud jde o reaktory, uvedou se vypočtené údaje o jaderných přeměnách ve zprávě o změně inventury nejpozději ke dni, kdy se ozářené palivo převádí z oblasti materiálové bilance reaktoru. Ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6 mohou být stanoveny jiné postupy zaznamenávání a ohlašování jaderných přeměn.
Článek 17
Zvláštní závazky ohledně dozoru nad bezpečností
1. Jaderný materiál podléhající zvláštním závazkům ohledně dozoru nad bezpečností přijatým Společenstvím na základě dohody uzavřené se třetím státem nebo mezinárodní organizací se uvede v následujících oznámeních odděleně pro každý závazek, nestanoví-li taková dohoda jinak:
a)
výchozí dokladová inventura podle článku 11;
b)
zprávy o změně inventury, včetně konečné dokladové inventury podle článku 12;
c)
zprávy o materiálové bilanci a soupisy fyzické inventury podle článku 13;
d)
zamýšlený dovoz a vývoz podle článků 20 a 21.
Není-li to v žádné z uvedených dohod výslovně zakázáno, nebrání toto oddělené uvedení fyzickému smísení materiálů.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na dohody uzavřené Společenstvím a členskými státy s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii.
Článek 18
Hmotnostní jednotky a kategorie jaderných materiálů
1. V jakémkoli oznámení podle tohoto nařízení se množství materiálů, na které se toto nařízení vztahuje, uvádí v gramech.
Odpovídající evidenční záznamy o materiálech jsou vedeny v gramech nebo v menších jednotkách. Jsou vedeny takovým způsobem, aby byly věrohodné, a zejména aby byly v souladu s běžnou praxí členských států.
V oznámeních lze množství zaokrouhlovat dolů, je-li první desetinné číslo 0 až 4, a nahoru, je-li první desetinné číslo 5 až 9.
2. Nestanoví-li zvláštní ustanovení o dozoru nad bezpečností uvedená v článku 6 jinak, obsahuje oznámení tyto položky:
a)
celkovou hmotnost prvků uranu, thoria a plutonia a u obohaceného uranu rovněž celkovou hmotnost štěpných izotopů;
b)
jednotlivé zprávy o materiálové bilanci a jednotlivé záznamy ve zprávách o změně inventury a v soupisech fyzické inventury pro následující kategorie jaderného materiálu:
i)
ochuzený uran,
ii)
přírodní uran,
iii)
uran obohacený na méně než 20 %,
iv)
uran obohacený na nejméně 20 %,
v)
plutonium,
vi)
thorium.
Článek 19
Výjimky
1. Komise může poskytnout producentům a uživatelům jaderných materiálů písemné výjimky z pravidel, kterými se řídí forma a četnost oznámení podle článků 10 až 18, aby mohly být vzaty v úvahu všechny zvláštní okolnosti, za kterých jsou materiály podléhající režimu dozoru využívány nebo produkovány.
Výjimka se poskytne po předložení žádosti dotčenou osobou nebo podnikem na formuláři uvedeném v příloze IX.
Výjimka se poskytne pouze pro celou oblast materiálové bilance, ve které není jaderný materiál zpracováván nebo skladován společně s jaderným materiálem, pro který nemůže být výjimka poskytnuta.
2. Komise může poskytnout výjimku pro oblast materiálové bilance, ve které se nachází:
a)
množství jaderného materiálu srovnatelné s množstvím uvedeným v příloze I-G, které je uchováváno po dlouhou dobu beze změn;
b)
ochuzený uran, přírodní uran nebo thorium, které se používá výlučně pro nejaderné činnosti;
c)
zvláštní štěpný materiál, který se používá řádově v gramových množstvích nebo nižších jako součást čidel v přístrojích;
d)
plutonium s koncentrací izotopů plutonia-238 vyšší než 80 %.
3. Osoby nebo podniky, kterým je poskytnuta výjimka, předloží Komisi do 31. ledna každého roku roční zprávu na formuláři uvedeném v příloze X. Tato zpráva obsahuje popis situace na konci předchozího kalendářního roku.
4. V případě vývozu jaderného materiálu do třetí země předloží osoby nebo podniky, kterým byla poskytnuta výjimka, zprávu na formuláři uvedeném v příloze X Komisi co nejdříve, avšak nejpozději do 15 dnů od konce měsíce, ve kterém k vývozu došlo. Tato zpráva uvede množství vyvezeného jaderného materiálu a zásobu jaderného materiálu, na níž se nadále vztahuje výjimka.
5. V případě dovozu jaderného materiálu ze třetí země předloží osoby nebo podniky, kterým byla poskytnuta výjimka, Komisi žádost o doplnění tohoto materiálu na seznam materiálů, na které se výjimka vztahuje. Žádost se předloží Komisi na formuláři uvedeném v příloze IX, jakmile je osobě nebo podniku známo datum převodu, avšak nejpozději do 15 dnů od konce měsíce, ve kterém k převodu došlo.
6. Komise může stanovit další konkrétní podmínky pro formu a četnost zpráv ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6.
7. Přestanou-li být podmínky pro výjimku plněny, Komise výjimku zruší na základě informací obdržených od osob nebo podniků, kterým je výjimka poskytnuta.
KAPITOLA IV
PŘEVODY MEZI STÁTY
Článek 20
Vývozy a odeslání
1. Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci zašlou Komisi oznámení předem, jestliže jsou výchozí nebo zvláštní štěpné materiály:
a)
vyváženy do třetí země;
b)
odeslány z členského státu nedisponujícího jadernými zbraněmi do členského státu disponujícího jadernými zbraněmi;
c)
odeslány z členského státu disponujícího jadernými zbraněmi do členského státu nedisponujícího jadernými zbraněmi.
2. Předem zasílané známení se vyžaduje pouze v případě, že:
a)
dodávka přesahuje jeden efektivní kilogram;
b)
zařízení převádí do stejného státu celkové množství materiálů, které by mohlo za jakékoliv období dvanácti po sobě jdoucích měsíců překročit jeden efektivní kilogram, přestože žádná jednotlivá dodávka nepřesahuje jeden efektivní kilogram.
3. Toto oznámení se podává na formuláři uvedeném v příloze VI po uzavření smluvních vztahů vedoucích k převodu tak, aby jej Komise obdržela alespoň osm pracovních dnů před tím, než je materiál zabalen k převodu.
4. Je-li to požadováno z důvodů fyzické ochrany, mohou být zvláštní opatření týkající se formy a podávání tohoto oznámení projednány s Komisí.
5. Odstavce 1 až 4 se nevztahují na vývozy a odeslání jaderného materiálu obsaženého v odpadu nebo v rudách.
Článek 21
Dovozy a příjmy
1. Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci zašlou Komisi oznámení předem, jestliže jsou výchozí nebo zvláštní štěpné materiály:
a)
dováženy ze třetí země;
b)
přijaty členským státem nedisponujícím jadernými zbraněmi z členského státu disponujícího jadernými zbraněmi;
c)
přijaty členským státem disponujícím jadernými zbraněmi z členského státu nedisponujícího jadernými zbraněmi.
2. Předem zasílané oznámení se vyžaduje pouze v případě, že:
a)
dodávka přesahuje jeden efektivní kilogram
nebo
b)
zařízení dováží nebo přijímá ze stejného státu celkové množství materiálů, které by mohlo za jakékoliv období dvanácti po sobě jdoucích měsíců překročit jeden efektivní kilogram, přestože žádná jednotlivá dodávka nepřesahuje jeden efektivní kilogram.
3. Toto oznámení se podává na formuláři uvedeném v příloze VII co možná nejdříve před očekávanou dodávkou materiálu, avšak nejpozději v den příjmu, tak, aby jej Komise obdržela alespoň pět pracovních dnů před tím, než je materiál vybalen.
4. Je-li to požadováno z důvodů fyzické ochrany, mohou být zvláštní opatření týkající se formy a podávání tohoto oznámení projednány s Komisí
5. Odstavce 1 až 4 se nevztahují na dovozy a příjem jaderného materiálu obsaženého v odpadu nebo v rudách.
Článek 22
Ztráta nebo prodlení při převodu
Osoby a podniky, které oznamují převod podle článků 20 a 21, předloží zvláštní zprávu podle článku 14, jestliže v návaznosti na výjimečné okolnosti nebo nehodu obdržely informace o tom, že došlo ke ztrátě jaderného materiálu nebo že existuje domněnka, že k takové ztrátě mohlo dojít, nebo došlo-li při převodu k významnému prodlení.
Článek 23
Sdělení změny data
Jakákoli změna data zabalení před převodem, přepravy nebo vybalení jaderného materiálu oproti datům uvedeným v oznámeních Komisi podle článků 20 a 21 je neprodleně oznámena s uvedením nových dat, jsou-li známa, kromě případů, kdy tato změna zakládá povinnost vypracovat zvláštní zprávu.
KAPITOLA V
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
Článek 24
Producenti rud
1. Každá osoba nebo podnik, který těží rudy na území členského státu, oznámí Komisi základní technické charakteristiky těžby rud v dotazníku uvedeném v příloze I-J do 120 dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost a předloží program činností v souladu s článkem 5.
2. Odchylně od článků 7, 8 a 9 povede každá osoba nebo podnik těžící rudy o této těžbě rud evidenční záznamy, které uvádějí zejména množství vytěžených rud s průměrným obsahem uranu a thoria a zásoby vytěžených rud v dole. Kromě toho záznamy obsahují podrobnosti o zásilce, a to vždy s uvedením data, příjemce a množství.
Tyto záznamy se uchovávají po dobu alespoň pěti let.
Článek 25
Zprávy o odeslání/vývozu rud
Odchylně od článků 10 až 18 musí každá osoba a podnik těžící rudy informovat Komisi na formuláři uvedeném v příloze VIII:
a)
do 31. ledna každého roku o množství materiálu odeslaného z každého dolu za předchozí kalendářní rok
a
b)
nejpozději do dne odeslání o vývozech rud do třetích zemí.
Článek 26
Dopravci a poskytovatelé dočasného skladování
Každá osoba nebo podnik, která se na území členských států zabývá přepravou nebo dočasným skladováním jaderných materiálů v průběhu přepravy, tento materiál přijme a předá pouze proti řádně podepsanému potvrzení o příjmu opatřenému datem. Toto potvrzení obsahuje název strany předávající a přejímající materiál, přepravovaná množství a kategorii, formu a složení materiálů.
Je-li to vyžadováno z důvodů fyzické ochrany, může být popis převáděných materiálů nahrazen vhodnou identifikací dodávky. Tato identifikace musí odkazovat na záznamy, které vedou osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci.
Tyto záznamy uchovávají smluvní strany po dobu alespoň pěti let.
Článek 27
Náhradní záznamy pro dopravce a poskytovatele dočasného skladování
Záznamy vedené osobami a podniky podle platných právních předpisů, které se na ně vztahují na území členských států, ve kterých působí, mohou být použity jako náhrada za záznamy uvedené v článku 26, pokud výše uvedené záznamy obsahují všechny informace požadované podle uvedeného článku.
Článek 28
Zprostředkovatelé
Všichni zprostředkovatelé, kteří se podílejí na uzavření jakékoliv smlouvy o obstarání jaderného materiálu, například pověření zástupci, makléři nebo komisionáři, jsou povinni uchovávat všechny záznamy týkající se jimi nebo jejich jménem provedených transakcí alespoň po dobu pěti let od uplynutí doby platnosti smlouvy. Tyto záznamy obsahují jména smluvních stran, datum uzavření smlouvy a množství, kategorii, formu, složení, původ a místo určení materiálu.
Článek 29
Předkládání informací a údajů
Komise může předávat informace a údaje získané podle tohoto nařízení Mezinárodní agentuře pro atomovou energii.
Článek 30
Počáteční soupis zásob odpadu a evidenční záznamy
1. Odchylně od článku 11 předloží jakákoliv osoba nebo podnik zpracovávající nebo skladující jaderný materiál, který byl již označen jako zadržený nebo upravený odpad, Komisi do 120 dnů od vstupu tohoto nařízení v platnost počáteční soupis zásob veškerého jaderného materiálu podle kategorií.
2. Jakákoliv osoba nebo podnik zpracovávající nebo skladující jaderný materiál, který byl předtím označen jako zadržený nebo upravený odpad, vede o tomto materiálu evidenční záznamy.
Odchylně od článků 7 až 11, článku 13 a čl. 17 odst. 1 pro materiál, který byl dříve označen jako zadržený odpad, a článků 7 až 13 a čl. 17 odst. 1 pro materiál, který byl dříve označen jako upravený odpad, tyto záznamy obsahují:
a)
provozní údaje, které se používají ke stanovení změn v množství a ve složení jaderného materiálu;
b)
soupis zásob, který bude každoročně aktualizován po provedení fyzické inventury;
c)
popis sledu opatření přijatých v rámci přípravy a provádění fyzické inventury a zajištění její správnosti a úplnosti;
d)
popis opatření přijatých ke zjištění příčiny a rozsahu případné náhodné ztráty;
e)
všechny změny zásob, aby bylo možné na požádání vykázat dokladovou inventuru.
Požadavky na hlášení o zpracování zadrženého odpadu jsou stanoveny ve zvláštních ustanoveních o dozoru nad bezpečností uvedených v článku 6.
Článek 31
Zpracování odpadu
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci zašlou Komisi předem oznámení o jakémkoliv zpracování materiálu, který byl předtím označen jako zadržený nebo upravený odpad, s výjimkou výměny obalu a další úpravy bez separace prvků.
Toto předem zasílané oznámení vypracované na formuláři uvedeném v příloze XII zahrnuje informace o množství plutonia, vysoce obohaceného uranu a uranu-233 pro každou dávku, formě (sklo, vysoce aktivní kapalina atd.), očekávané době trvání zpracování a umístění materiálu před zpracováním a po něm. Toto oznámení se Komisi doručí alespoň 200 dnů před zahájením zpracování.
Článek 32
Převody upraveného odpadu
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci předloží nejpozději do 31. ledna každého roku roční zprávy o:
a)
odeslání nebo vývozu upraveného odpadu do zařízení v členských státech nebo mimo tato území na formuláři uvedeném v příloze XIII;
b)
příjmu nebo dovozu upraveného odpadu ze zařízení bez kódu oblasti materiálové bilance nebo ze zařízení mimo území členských států na formuláři uvedeném v příloze XIV;
c)
změnách umístění upraveného odpadu s obsahem plutonia, vysoce obohaceného uranu nebo uranu-233 na formuláři uvedeném v příloze XV.
Článek 33
Mezinárodní závazky
Ustanovení tohoto nařízení, a zejména čl. 3 odst. 2, článek 31 a čl. 32 písm. c), se použijí v souladu se závazky Společenství a členských států nedisponujících jadernými zbraněmi, které vyplývají z dodatkového protokolu 1999/188/Euratom.
KAPITOLA VI
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO ÚZEMÍ ČLENSKÝCH STÁTŮ DISPONUJÍCÍCH JADERNÝMI ZBRANĚMI
Článek 34
Zvláštní ustanovení pro členské státy disponující jadernými zbraněmi
1. Toto nařízení se nevztahuje:
a)
na zařízení nebo části zařízení, které jsou určeny pro plnění požadavků obrany a jsou umístěny na území členského státu disponujícího jadernými zbraněmi
nebo
b)
na jaderný materiál, který je určen pro plnění požadavků obrany tohoto členského státu disponujícího jadernými zbraněmi.
2. Pro jaderné materiály, zařízení nebo části zařízení, které mohou být určeny pro plnění požadavků obrany a jsou umístěny na území členského státu disponujícího jadernými zbraněmi, vymezí rozsah působnosti tohoto nařízení a postupů podle něj Komise po konzultaci a po dohodě s dotčeným členským státem, přičemž se zohlední čl. 84 odst. 2 Smlouvy.
3. Bez ohledu na odstavce 1 a 2:
a)
se čl. 3 odst. 1, článek 4 a článek 6 použijí na zařízení a části zařízení, které jsou v určité době provozovány výlučně s jaderným materiálem, který může být určený pro plnění požadavků obrany, avšak jindy jsou provozovány výlučně s jaderným materiálem určeným pro civilní účely;
b)
se čl. 3 odst. 1, článek 4 a článek 6, s výjimkami z důvodů národní bezpečnosti, použijí na zařízení a části zařízení, do kterých může být z uvedených důvodů omezen přístup, avšak která souběžně vyrábějí, zpracovávají, separují, přepracovávají nebo jiným způsobem využívají jak jaderný materiál určený pro civilní účely, tak i jaderný materiál, který je nebo může být určený pro plnění požadavků obrany;
c)
se články 2 a 5, články 7 až 32, odst. 1 a 2 tohoto článku a články 35, 36 a 37 použijí na veškerý jaderný materiál pro civilní účely umístěný v zařízeních nebo částech zařízení uvedených v písmenech a) a b) tohoto odstavce;
d)
se čl. 3 odst. 2, článek 31 a čl. 32 písm. c) nepoužije na území členských států disponujících jadernými zbraněmi.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 35
Důvěrnost údajů
Bezpečnostní předpisy Komise stanovené v rozhodnutí 2001/844/ES/ESUO/Euratom se použijí na informace, poznatky a dokumenty získané nebo obdržené Komisí podle tohoto nařízení, aniž je dotčeno nařízení č. 3, kterým se provádí článek 24 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii.
Bezpečnost přenosu informací se dohodne mezi Komisí a dotčenou osobou, podnikem nebo subjektem, a to v souladu s požadavky členského státu na přenos těchto informací.
Článek 36
Zařízení řízená z místa mimo Společenství
Pokud je zařízení řízeno osobou nebo podnikem usazeným mimo Společenství, plní veškeré povinnosti vyplývající z tohoto nařízení místní vedení zařízení.
Článek 37
Pokyny
Komise přijme a zveřejní pokyny pro používání tohoto nařízení v podobě doporučení a v případě nutnosti je aktualizuje s ohledem na získané zkušenosti po konzultacích s členskými státy a po obdržení připomínek zúčastněných stran.
Článek 38
Zrušovací ustanovení
Nařízení (Euratom) č. 3227/76 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 39
Přechodné období
Komise může udělit výjimku z povinnosti používat pro zprávy formuláře stanovené v přílohách III, IV a V. Tato výjimka se vztahuje na osoby a podniky, které ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost používají pro zprávy formuláře stanovené v příloze II, III a IV nařízení (Euratom) č. 3227/76. Udělí se nejdéle na pět let od uvedeného dne.
Osoby a podniky uvedené v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci do tří let ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost Komisi sdělí datum, od kterého mají v úmyslu začít používat formuláře pro zprávy stanovené v přílohách III, IV a V. Na patřičně odůvodněnou žádost a po předložení programu provádění může Komise v jednotlivých případech toto období prodloužit až o dva roky.
Článek 40
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. února 2005.
RÈGLEMENT (Euratom) N o 302/2005 DE LA COMMISSION
du 8 février 2005
relatif à l'application du contrôle de sécurité d'Euratom
TABLE DES MATIÈRES
Règlement (Euratom) no 302/2005 de la Commission relatif à l'application du contrôle de sécurité d'Euratom
Chapitre I
Champ d'application et définitions
Chapitre II
Caractéristiques techniques fondamentales et dispositions particulières en matière de contrôle
Chapitre III
Comptabilité des matières nucléaires
Chapitre IV
Transferts entre États
Chapitre V
Dispositions spécifiques
Chapitre VI
Dispositions spécifiques applicables sur les territoires des États membres dotés d'armes nucléaires
Chapitre VII
Dispositions finales
ANNEXE I
QUESTIONNAIRE POUR LA DÉCLARATION DES CARACTÉRISTIQUES TECHNIQUES FONDAMENTALES DES INSTALLATIONS
I-A
RÉACTEURS
I-B
INSTALLATIONS CRITIQUES OU D'ÉNERGIE NULLE
I-C
INSTALLATIONS DE TRANSFORMATION, FABRICATION ET RETRAITEMENT
I-D
INSTALLATIONS DE STOCKAGE
I-E
INSTALLATIONS DE SÉPARATION DES ISOTOPES
I-F
INSTALLATIONS QUI UTILISENT DES MATIÈRES NUCLÉAIRES EN QUANTITÉS SUPÉRIEURES À UN KILOGRAMME EFFECTIF
I-G
INSTALLATIONS DES ÉTATS CANDIDATS DE LA ZONE DE BILAN MATIÈRES «ATTRAPE-TOUT» (CAM)
I-H
INSTALLATIONS DE TRAITEMENT DES DÉCHETS OU DE STOCKAGE DES DÉCHETS
I-J
AUTRES INSTALLATIONS
ANNEXE II
DESCRIPTION GÉNÉRALE DU SITE
ANNEXE III
RAPPORT DE VARIATIONS DE STOCK (RVS)
ANNEXE IV
RAPPORT DE BILAN MATIÈRES (RBM)
ANNEXE V
ÉTAT DES STOCKS PHYSIQUES (ESP)
ANNEXE VI
NOTIFICATION PRÉALABLE DES EXPORTATIONS/EXPÉDITIONS DE MATIÈRES NUCLÉAIRES
ANNEXE VII
NOTIFICATION PRÉALABLE DES IMPORTATIONS/RÉCEPTIONS DE MATIÈRES NUCLÉAIRES
ANNEXE VIII
RAPPORT SUR LES EXPÉDITIONS/EXPORTATIONS DE MINERAIS
ANNEXE IX
DEMANDE DE DÉROGATION D'UNE INSTALLATION AUX DISPOSITIONS RÉGISSANT LA FORME ET LA PÉRIODICITÉ DES NOTIFICATIONS
ANNEXE X
RAPPORT ANNUEL OU RAPPORT D'EXPORTATION CONCERNANT DES MATIÈRES NUCLÉAIRES SUJETTES À DÉROGATION
ANNEXE XI
PROGRAMME GÉNÉRAL D'ACTIVITÉ
ANNEXE XII
NOTIFICATION PRÉALABLE D'ACTIVITÉS DE TRAITEMENT ULTÉRIEUR DE DÉCHETS
ANNEXE XIII
RAPPORT ANNUEL SUR LES EXPÉDITIONS/EXPORTATIONS DE DÉCHETS CONDITIONNÉS
ANNEXE XIV
RAPPORT ANNUEL SUR LES IMPORTATIONS/RÉCEPTIONS DE DÉCHETS CONDITIONNÉS
ANNEXE XV
RAPPORT ANNUEL SUR LES TRANSFERTS DE DÉCHETS CONDITIONNÉS
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne de l'énergie atomique, et notamment ses articles 77, 78, 79 et 81,
vu l’approbation du Conseil,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (Euratom) no 3227/76 de la Commission du 19 octobre 1976 portant application des dispositions sur le contrôle de sécurité d'Euratom (1) définit la nature et la portée des obligations visées aux articles 78 et 79 du traité.
(2)
Eu égard à l'accroissement des quantités de matières nucléaires produites, utilisées, transportées et recyclées dans la Communauté, au développement du commerce de ces matières et aux élargissements successifs de l'Union européenne, il est essentiel de garantir l'efficacité du contrôle de sécurité. La nature et la portée des obligations visées à l'article 79 du traité et définies dans le règlement (Euratom) no 3227/76 doivent, par conséquent, faire l’objet d’une mise à jour à la lumière des éléments nouveaux, en particulier dans les domaines de la technologie nucléaire et des technologies de l'information.
(3)
La Belgique, le Danemark, l’Allemagne, la Grèce, l’Espagne, l'Irlande, l’Italie, le Luxembourg, les Pays-Bas, l’Autriche, le Portugal, la Finlande, la Suède et la Communauté européenne de l'énergie atomique ont conclu avec l'Agence internationale de l'énergie atomique l’accord 78/164/Euratom (2) en application de l'article III, paragraphes 1 et 4, du traité sur la non-prolifération des armes nucléaires. L’accord 78/164/Euratom est entré en vigueur le 21 février 1977 et a été complété par le protocole additionnel 1999/188/Euratom (3), qui est entré en vigueur le 30 avril 2004.
(4)
L'accord 78/164/Euratom comporte un engagement particulier souscrit par la Communauté en ce qui concerne l'application de garanties sur les matières brutes et les matières fissiles spéciales sur les territoires des États membres non dotés d'armes nucléaires et qui sont parties au traité sur la non-prolifération des armes nucléaires.
(5)
Les procédures définies dans l'accord 78/164/Euratom sont le résultat de vastes négociations internationales avec l'Agence internationale de l'énergie atomique concernant l'application de l'article III, paragraphes 1 et 4, du traité sur la non-prolifération des armes nucléaires. Ces procédures ont été approuvées par le conseil des gouverneurs de l’Agence.
(6)
La Communauté, le Royaume-Uni et l'Agence internationale de l'énergie atomique sont parties à un accord relatif à l'application de garanties au Royaume-Uni, dans le cadre du traité sur la non-prolifération des armes nucléaires (4). Cet accord est entré en vigueur le 14 août 1978 et a été complété par un protocole additionnel qui est entré en vigueur le 30 avril 2004.
(7)
La Communauté, la France et l'Agence internationale de l'énergie atomique sont parties à un accord relatif à l'application de garanties en France (5). Cet accord est entré en vigueur le 12 septembre 1981 et a été complété par un protocole additionnel qui est entré en vigueur le 30 avril 2004.
(8)
Sur les territoires de la France et du Royaume-Uni, certaines installations ou parties d'installations ainsi que certaines matières sont susceptibles d'être affectées au cycle de production pour les besoins de la défense. Des modalités particulières de contrôle doivent donc être appliquées pour tenir compte de ces circonstances.
(9)
Le Conseil européen réuni à Lisbonne les 23 et 24 mars 2000 a souligné la nécessité de promouvoir le développement des technologies de l'information et des réseaux de télécommunications les plus modernes, ainsi que le contenu destiné à ces réseaux.
(10)
Compte tenu du protocole additionnel 1999/188/Euratom, il y a lieu d’inviter les États membres à communiquer certaines informations à la Commission, notamment une description générale des sites, une notification préalable des traitements de déchets et des rapports concernant les transferts de certains déchets conditionnés.
(11)
Les lignes directrices adoptées pour l’application du présent règlement doivent respecter pleinement les engagements pris par la Communauté dans ce domaine, et notamment ceux résultant du protocole additionnel 1999/188/Euratom, ainsi que des protocoles additionnels à l’accord prévoyant l’application de garanties au Royaume-Uni en liaison avec le traité sur la non-prolifération des armements nucléaires et à l’accord correspondant pour la France.
(12)
Les dispositions en matière de sécurité ajoutées au règlement intérieur de la Commission (6) par la décision 2001/844/CE, CECA, Euratom de la Commission (7) doivent s’appliquer aux informations, connaissances et documents acquis par les parties, sans préjudice du règlement no 3 du Conseil du 31 juillet 1958 portant application de l’article 24 du traité instituant la Communauté européenne de l'énergie atomique (8).
(13)
Pour des raisons de clarté, il y a lieu de remplacer le règlement (Euratom) no 3227/76 par le présent règlement,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
CHAMP D'APPLICATION ET DÉFINITIONS
Article premier
Champ d'application
Le présent règlement s’applique à toute personne ou entreprise qui établit ou exploite une installation pour la production, la séparation, le retraitement, le stockage ou une autre utilisation de matières brutes ou de matières fissiles spéciales.
Il ne s'applique pas aux détenteurs de produits finis à usages non nucléaires dans lesquels se trouvent incorporées des matières nucléaires qui sont en pratique irrécupérables.
Article 2
Définitions
Aux fins du présent règlement, on entend par:
1)
«États membres non dotés d'armes nucléaires», la Belgique, la République tchèque, le Danemark, l'Allemagne, l’Estonie, la Grèce, l'Espagne, l'Irlande, l'Italie, Chypre, la Lettonie, la Lituanie, le Luxembourg, la Hongrie, Malte, les Pays-Bas, l'Autriche, la Pologne, le Portugal, la Slovénie, la Slovaquie, la Finlande et la Suède;
2)
«États membres dotés d'armes nucléaires», la France et le Royaume-Uni;
3)
«pays tiers», tout État qui n'est pas membre de la Communauté européenne de l'énergie atomique;
4)
«matières nucléaires», les minerais, les matières brutes ou les matières fissiles spéciales, tels que définis à l'article 197 du traité;
5)
«déchets», les matières nucléaires à des taux de concentration ou sous des formes chimiques tels qu’elles sont considérées comme irrécupérables pour des raisons pratiques ou économiques, et qui peuvent être éliminées;
6)
«déchets conservés», les déchets, issus d’un traitement ou d’un incident d’exploitation, mesurés ou estimés sur la base de mesures, qui ont été transférés dans un endroit déterminé à l'intérieur de la zone de bilan matières et dont ils peuvent être retirés;
7)
«déchets conditionnés», les déchets, mesurés ou estimés sur la base de mesures, qui ont été conditionnés de manière telle (par exemple, dans du verre, du ciment, du béton ou du bitume) qu'ils ne puissent plus se prêter à un usage nucléaire ultérieur;
8)
«déchets rejetés dans l'environnement», les déchets, mesurés ou estimés sur la base de mesures, qui ont été irrévocablement rejetés dans l'environnement dans le cadre d'un rejet programmé;
9)
«catégories» (de matières nucléaires), l'uranium naturel, l'uranium appauvri, l'uranium enrichi en uranium 235 ou uranium 233, le thorium, le plutonium, ainsi que toute autre matière que le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission, déterminera;
10)
«article», une unité identifiable, telle qu'un assemblage de combustible ou une aiguille de combustible;
11)
«lot», une portion de matières nucléaires qui sont traitées comme une unité aux fins de la comptabilité en un point de mesure principal et dont la composition et la quantité sont définies par un ensemble unique de caractéristiques ou de mesures. Les matières nucléaires peuvent être en vrac ou contenues dans un certain nombre d'articles;
12)
«données concernant le lot», le poids total de chaque catégorie de matières nucléaires et, dans le cas du plutonium et de l’uranium, la composition isotopique s'il y a lieu; pour les rapports, on additionne les poids des différents articles du lot avant d'arrondir à l'unité la plus proche;
13)
«kilogramme effectif», une unité spéciale utilisée dans l'application du contrôle de sécurité à des matières nucléaires, obtenue en prenant:
a)
pour le plutonium, son poids en kilogrammes;
b)
pour l'uranium enrichi à 0,01 (1 %) ou plus, le produit de son poids en kilogrammes par le carré de l'enrichissement;
c)
pour l'uranium enrichi à moins de 0,01 (1 %) mais à plus de 0,005 (0,5 %), le produit de son poids en kilogrammes par 0,0001;
d)
pour l'uranium appauvri à 0,005 (0,5 %) ou moins et pour le thorium, le produit de leur poids en kilogrammes par 0,00005;
14)
«zone de bilan matières», une zone telle que, dans le but de dresser le bilan matières:
a)
la quantité de matières nucléaires transférée puisse être déterminée à l'entrée et à la sortie de chaque zone de bilan matières,
et
b)
le stock physique de matières nucléaires dans chaque zone de bilan matières puisse être déterminé, si nécessaire, conformément à des règles établies;
15)
«point de mesure principal», un endroit où la matière nucléaire se présente sous une forme telle qu'il est possible de la mesurer pour en déterminer le flux ou le stock, et comprenant notamment les endroits où des matières nucléaires entrent dans des zones de bilan matières, en sortent, ou y sont stockées;
16)
«stock comptable» d'une zone de bilan matières, la somme algébrique du stock physique déterminé par l'inventaire le plus récent de cette zone de bilan «matières» et de toutes les variations de stock survenues depuis cet inventaire;
17)
«stock physique», la somme de toutes les estimations mesurées ou calculées des quantités de matières nucléaires des lots se trouvant à un moment donné dans une zone de bilan «matières», somme que l'on obtient en se conformant à des règles établies;
18)
«différence d'inventaire», la différence entre le stock physique et le stock comptable;
19)
«écart entre expéditeur et réceptionnaire», la différence entre la quantité de matière nucléaire d'un lot mesurée par la zone de bilan matières réceptionnaire et la quantité déclarée par la zone de bilan matières expéditrice;
20)
«données de base», les données, enregistrées lors des mesures ou des étalonnages ou utilisées pour obtenir des relations empiriques, qui identifient la matière nucléaire et déterminent les données concernant le lot; les données de base englobent le poids des composés, les facteurs de conversion appliqués pour déterminer le poids de l'élément, le poids spécifique, la concentration de l'élément, les abondances isotopiques, la relation entre les lectures volumétrique et manométrique et la relation entre le plutonium produit et l'énergie produite;
21)
«site», une zone délimitée par la Communauté et l'État membre, se constituant d'une ou plusieurs installations, y compris des installations mises à l'arrêt, définies dans les caractéristiques techniques fondamentales y afférentes, étant entendu que:
a)
les installations de traitement des déchets ou de stockage des déchets ne constituent pas en elles-mêmes des sites;
b)
dans le cas d'une installation mise à l'arrêt où des matières brutes ou des matières fissiles spéciales étaient habituellement utilisées en quantités inférieures à un kilogramme effectif, le terme «site» ne concerne que les emplacements contenant des cellules chaudes ou dans lesquels des activités liées à la transformation, à l'enrichissement, à la fabrication ou au retraitement de combustible étaient menées;
c)
le «site» englobe également tous les établissements, implantés au même endroit que les installations, qui fournissent ou utilisent des services essentiels, notamment les cellules chaudes pour le traitement des matériaux irradiés ne contenant pas de matières nucléaires, les installations de traitement, de stockage et d'évacuation des déchets, et les bâtiments associés à des activités précisées à l'annexe I du protocole additionnel 1999/188/Euratom et indiqués par l'État concerné;
22)
«représentant de site», toute personne, entreprise ou entité que l'État membre désigne comme responsable des déclarations visées à l'article 3, paragraphe 2;
23)
«installation», un réacteur, une installation critique, une usine de transformation, une usine de fabrication, une usine de retraitement, une usine de séparation des isotopes, une installation de stockage séparée, une installation de traitement des déchets ou de stockage des déchets, ou tout autre emplacement où des matières brutes ou des matières fissiles spéciales sont habituellement utilisées;
24)
«installation démantelée», une installation dont une vérification a permis d'établir que les structures et équipements résiduels essentiels pour son utilisation ont été retirés ou rendus inutilisables, de sorte qu'elle n'est pas utilisée pour entreposer des matières brutes ou des matières fissiles spéciales et ne peut plus servir à manipuler, traiter ou utiliser des matières brutes ou des matières fissiles spéciales;
25)
«installation mise à l'arrêt», une installation dont une vérification a permis d'établir que les opérations ont été arrêtées et les matières nucléaires retirées, mais qui n'a pas été démantelée.
CHAPITRE II
CARACTÉRISTIQUES TECHNIQUES FONDAMENTALES ET DISPOSITIONS PARTICULIÈRES EN MATIÈRE DE CONTRÔLE
Article 3
Déclaration des caractéristiques techniques fondamentales
1. Toute personne ou entreprise qui établit ou exploite une installation pour la production, la séparation, le retraitement, le stockage ou une autre utilisation de matières brutes ou de matières fissiles spéciales déclare à la Commission les caractéristiques techniques fondamentales de l'installation, à l’aide du questionnaire prévu à cet effet et figurant à l'annexe I.
Aux fins du premier alinéa, on entend notamment par «utilisation» de matières nucléaires la production d'énergie dans les réacteurs, les activités de recherche dans les installations critiques ou d'énergie nulle, la transformation, la fabrication, le retraitement, le stockage, la séparation des isotopes et la concentration du minerai, ainsi que le traitement ou le stockage des déchets.
La production de minerai est soumise aux dispositions des articles 24 et 25.
2. Chaque État membre partie au protocole additionnel 1999/188/Euratom désigne, pour chaque site qui est situé sur son territoire, un représentant de site qui transmet à la Commission une déclaration contenant une description générale du site à l’aide du questionnaire figurant à l'annexe II.
La déclaration est adressée dans les cent vingt jours qui suivent l'entrée en vigueur du protocole additionnel 1999/188/Euratom dans l’État membre concerné et les mises à jour sont transmises pour le 1er avril de chaque année.
La déclaration satisfait aux exigences de l'article 2, point a) iii), du protocole additionnel 1999/188/Euratom et est distincte de la déclaration requise en vertu du paragraphe 1 du présent article.
3. Il incombe au représentant de site de réunir en temps utile les informations pertinentes et de fournir la description générale du site à la Commission, tandis que l'exactitude et l'exhaustivité des déclarations sont de la responsabilité des personnes ou des entreprises qui établissent ou exploitent l'installation et que les bâtiments situés sur un site qui ne sont pas destinés à recevoir des matières nucléaires sont de la responsabilité de l'État membre concerné. Dans la mesure du possible, les déclarations visées aux paragraphes 1 et 2 sont transmises sous forme électronique, si la personne ou l'entreprise concernée les conserve sous cette forme. Si des informations sont transmises à la Commission à la fois sous forme électronique et sur papier, la version papier fait foi.
Article 4
Délais
La déclaration des caractéristiques techniques fondamentales des nouvelles installations est communiquée à la Commission conformément à l'article 3, paragraphe 1, au moins deux cents jours avant la date prévue pour la première réception des matières nucléaires.
Pour les nouvelles installations ayant un stock ou un débit annuel de matières nucléaires de plus d'un kilogramme effectif, toutes les informations pertinentes concernant le propriétaire, l'exploitant, l'objet, l'emplacement, le type, la capacité et la date probable de mise en service sont communiquées à la Commission au moins deux cents jours avant le début de la construction.
Les changements des caractéristiques techniques fondamentales pour lesquels une notification préalable n'est pas exigée, tels que précisés dans les dispositions particulières en matière de contrôle figurant à l'article 6, sont communiqués à la Commission dans un délai de trente jours à compter de l'achèvement de la modification.
Les installations situées sur le territoire des États qui adhèrent à l'Union européenne communiquent à la Commission leurs caractéristiques techniques fondamentales dans un délai de trente jours à compter de la date d'entrée en vigueur du présent règlement dans l’État concerné, sauf dans le cas des installations de traitement des déchets ou de stockage des déchets, dont les caractéristiques techniques fondamentales sont transmises dans un délai de cent vingt jours à compter de la date d'entrée en vigueur du présent règlement dans cet État.
Les installations existantes de traitement des déchets ou de stockage des déchets communiquent à la Commission les caractéristiques techniques fondamentales de leur installation, à l’aide du questionnaire figurant à l'annexe I, dans un délai de cent vingt jours à compter de la date d'entrée en vigueur du présent règlement.
Dans le cas des autres installations existantes, tout renseignement complémentaire demandé par le questionnaire figurant à l'annexe I est communiqué dans un délai de cent vingt jours à compter de la date d'entrée en vigueur du présent règlement.
Article 5
Programme d'activité
Pour permettre à la Commission de planifier ses activités de contrôle de sécurité, les personnes ou entreprises visées à l'article 3, paragraphe 1, premier alinéa, lui communiquent les renseignements suivants:
a)
annuellement, un programme général d'activité établi sur la base de l'annexe XI, indiquant notamment des dates provisoires pour l'établissement d'un inventaire physique;
b)
au moins quarante jours avant l'établissement d'un inventaire physique, le programme envisagé à cette fin.
Les changements concernant le programme général d'activité et, en particulier, l'établissement des inventaires physiques sont communiqués à la Commission sans délai.
Article 6
Dispositions particulières en matière de contrôle
1. En se fondant sur les caractéristiques techniques fondamentales qui lui sont communiquées conformément aux dispositions de l'article 3, paragraphe 1, et de l'article 4, la Commission adopte des dispositions particulières de contrôle en ce qui concerne les points indiqués au paragraphe 2 du présent article. Les dispositions particulières de contrôle sont établies par voie de décision de la Commission adressée à la personne ou à l’entreprise concernée, en tenant compte des contraintes opérationnelles et techniques et en consultation étroite avec cette personne ou cette entreprise ainsi qu'avec l'État membre concerné.
La personne ou l'entreprise destinataire de la décision de la Commission en reçoit notification, et une copie de cette notification est transmise à l'État membre concerné.
Dans l'attente de l'adoption de la décision de la Commission relative aux dispositions particulières de contrôle, la personne ou l'entreprise concernée applique les dispositions générales prévues par le présent règlement.
2. Les dispositions particulières de contrôle précisent notamment:
a)
les zones de bilan matières et le choix des points de mesure principaux pour la détermination du flux et des stocks de matières nucléaires;
b)
les modifications des caractéristiques techniques fondamentales pour lesquelles une notification préalable est nécessaire;
c)
les modalités de la tenue de la comptabilité des matières nucléaires pour chaque zone de bilan matières et de l'établissement des rapports;
d)
la fréquence et les modalités d'établissement des inventaires physiques à des fins comptables dans le cadre du contrôle de sécurité;
e)
les mesures de confinement et de surveillance, conformément aux modalités convenues avec la personne ou l’entreprise concernée;
f)
les modalités du prélèvement d'échantillons par la personne ou l’entreprise concernée pour les seuls besoins du contrôle.
3. Les dispositions particulières de contrôle peuvent également préciser le contenu des communications ultérieures prescrites en vertu de l'article 5, ainsi que les conditions dans lesquelles les expéditions et réceptions de matières nucléaires doivent être préalablement notifiées.
4. La Commission rembourse à la personne ou à l'entreprise concernée le coût des prestations spéciales qui sont prévues dans les dispositions particulières de contrôle ou qui résultent d'une demande particulière de la Commission ou de ses inspecteurs, sur la base d'un devis accepté. Le montant et les modalités de remboursement sont fixés conjointement par les parties concernées et réexaminés périodiquement.
CHAPITRE III
COMPTABILITÉ DES MATIÈRES NUCLÉAIRES
Article 7
Système de comptabilité
Les personnes ou entreprises visées à l'article 3, paragraphe 1, premier alinéa, tiennent un système de comptabilité et de contrôle des matières nucléaires. Ce système comprend des relevés comptables et des relevés d'opération, et notamment des informations sur les quantités, la catégorie, la forme et la composition de ces matières, conformément à l'article 18, leur localisation et l'engagement particulier relatif au contrôle prévu à l'article 17, ainsi que des données sur le réceptionnaire ou l'expéditeur en cas de transfert de matières nucléaires.
Le système de mesures sur lequel est fondée la comptabilité est conforme aux normes internationales les plus récentes ou est équivalent à ces normes sur le plan de la qualité. Cette comptabilité, dont la conservation est assurée pendant cinq ans au moins, doit permettre d'établir et de justifier les déclarations adressées à la Commission. Les relevés comptables et les relevés d'opération sont mis à la disposition des inspecteurs de la Commission sous forme électronique si l'installation les tient sous cette forme. D'autres précisions peuvent être contenues dans les dispositions particulières de contrôle, visées à l’article 6, propres à chaque installation.
Article 8
Relevés d'opération
Pour chaque zone de bilan matières, les relevés d'opération comprennent, le cas échéant:
a)
les données d'exploitation utilisées pour déterminer les variations des quantités et de la composition des matières nucléaires;
b)
une liste des articles en stock, mise à jour dans toute la mesure du possible, et leur localisation;
c)
les renseignements, y compris les estimations des erreurs aléatoires et systématiques qui en sont dérivées, obtenus par l'étalonnage des réservoirs et des appareils ainsi que par échantillonnage et analyse;
d)
les renseignements provenant des mesures de contrôle de la qualité appliquées au système de comptabilité des matières nucléaires, y compris les estimations des erreurs aléatoires et systématiques qui en sont dérivées;
e)
la description du processus suivi pour préparer et établir un inventaire physique et pour faire en sorte que cet inventaire soit exact et complet;
f)
la description des dispositions prises pour déterminer la cause et l'ordre de grandeur de toute perte accidentelle ou non mesurée qui pourrait s'être produite;
g)
la composition isotopique du plutonium (y compris les isotopes issus de sa désintégration) et les dates de référence, si elles font l'objet de relevés dans l'installation pour les besoins du fonctionnement de cette dernière.
Lorsqu'elles sont disponibles, les données visées au point g) sont communiquées à la Commission sur demande.
Article 9
Relevés comptables
Pour chaque zone de bilan matières, les relevés comptables font apparaître les éléments suivants:
a)
toutes les variations de stock, de façon à permettre la détermination du stock comptable à tout moment;
b)
tous les résultats de mesures et de comptages utilisés pour déterminer le stock physique;
c)
toutes les corrections apportées aux variations de stock, aux stocks comptables et aux stocks physiques.
Pour toutes les variations de stock et tous les stocks physiques, les relevés comptables indiquent, pour chaque lot, l'identification des matières, les données concernant le lot et les données de base. Les quantités d'uranium, de thorium et de plutonium y figurent séparément, conformément aux catégories mentionnées à l'article 18, paragraphe 2, point b). En outre, pour chaque variation de stock sont indiqués la date de la variation et, le cas échéant, la zone de bilan matières expéditrice, ou l'expéditeur, et la zone de bilan matières destinataire, ou le destinataire.
Article 10
Rapports comptables
Les personnes ou entreprises visées à l'article 3, paragraphe 1, premier alinéa, adressent des rapports comptables à la Commission.
Les rapports comptables comprennent les renseignements disponibles à la date où ils sont établis et doivent être rectifiés ultérieurement s'il y a lieu. Ces rapports sont transmis à la Commission sous forme électronique, sauf dérogation écrite accordée par celle-ci ou lorsqu'il est fait application des dispositions transitoires prévues à l'article 39.
Sur demande motivée de la Commission, des précisions ou éclaircissements supplémentaires sur ces rapports sont fournis dans un délai de trois semaines.
Article 11
Inventaire comptable initial
Les personnes ou entreprises visées à l'article 3, paragraphe 1, premier alinéa, adressent à la Commission, dans un délai de trente jours à compter de l'entrée en vigueur du présent règlement, un inventaire comptable initial de toutes les matières nucléaires qu'elles détiennent, à l’aide du formulaire figurant à l'annexe V. Le présent article ne s'applique pas aux personnes ou entreprises qui ont déjà communiqué un inventaire comptable initial en vertu du règlement (Euratom) no 3227/76, ni aux installations de traitement des déchets ou de stockage des déchets.
Article 12
Rapport de variations de stock
1. Pour chaque zone de bilan matières, les personnes ou entreprises visées à l'article 3, paragraphe 1, premier alinéa, adressent à la Commission des rapports de variations de stock pour toutes les matières nucléaires, à l’aide du formulaire figurant à l'annexe III.
À moins que les dispositions particulières de contrôle, visées à l’article 6, d'une installation concernée n'en disposent autrement, ces rapports sont envoyés chaque mois et, au plus tard, dans les quinze jours qui suivent la fin du mois, et indiquent toutes les variations de stock qui se sont produites ou ont été constatées au cours de ce mois.
2. Pour les mois au cours desquels est dressé l'état des stocks physiques et lorsque la date d'établissement de l'inventaire physique ne coïncide pas avec le dernier jour du mois, deux rapports de variations de stock distincts doivent être transmis:
a)
un premier rapport de variations de stock, qui contient toutes les variations de stock survenues jusque et y compris à la date d'établissement de l'inventaire physique; ce rapport est envoyé au plus tard en même temps que le second rapport de variations de stock ou que l'état des stocks physiques et le rapport de bilan matières, si ces deux derniers documents sont envoyés avant le second rapport de variations de stock;
b)
un second rapport de variations de stock, qui contient toutes les variations de stock survenues entre le premier jour suivant la date d'établissement de l'inventaire physique et la fin du mois; ce rapport est envoyé dans un délai de quinze jours à compter de la fin du mois.
3. Pour les mois au cours desquels il n'y a aucune variation de stock, les personnes ou entreprises concernées fournissent le rapport de variations de stock en reportant le stock comptable final du mois précédent.
4. Pour qu'il en soit rendu compte comme d'une seule variation de stock, les petites variations de stock, telles que les transferts d'échantillons aux fins d'analyse, peuvent être groupées, conformément aux dispositions particulières de contrôle visées à l'article 6 prises pour l'installation concernée.
5. Des observations expliquant les variations de stock peuvent être jointes aux rapports de variations de stock.
Article 13
Rapport de bilan matières et état des stocks physiques
Pour chaque zone de bilan matières, les personnes ou entreprises visées à l'article 3, paragraphe 1, premier alinéa, adressent à la Commission:
a)
des rapports de bilan matières, conformément à l'annexe IV, indiquant:
i)
le stock physique initial;
ii)
les variations de stock (en premier lieu les augmentations, ensuite les diminutions);
iii)
le stock comptable final;
iv)
le stock physique final;
v)
la différence d'inventaire;
b)
un état des stocks physiques, conformément à l'annexe V, dans lequel tous les lots figurent séparément.
Les rapports et l'état des stocks sont transmis aussitôt que possible et, au plus tard, dans les trente jours suivant la date à compter de laquelle un inventaire physique est dressé.
Sauf modalités contraires prévues dans les dispositions particulières de contrôle d’une installation, visées à l’article 6, l'inventaire physique est établi chaque année civile et la période qui s'écoule entre deux inventaires physiques n'excède pas quatorze mois.
Article 14
Rapports spéciaux
Les personnes ou entreprises visées à l'article 3, paragraphe 1, premier alinéa, transmettent à la Commission un rapport spécial chaque fois que se présentent les circonstances visées aux articles 15 ou 22.
Le type de renseignements que ces rapports doivent contenir est spécifié dans les dispositions particulières de contrôle visées à l’article 6.
Les rapports spéciaux, et les autres détails ou explications pouvant être demandés éventuellement par la Commission sur ces rapports, sont fournis sans délai.
Article 15
Circonstances exceptionnelles
Un rapport spécial est établi dans les cas suivants:
a)
si, par suite de circonstances ou d'incidents exceptionnels, il existe des raisons de croire qu’il y a eu augmentation ou perte de matières nucléaires, ou que cela est susceptible de se produire, dans une mesure excédant les limites fixées à cet égard dans les dispositions particulières de contrôle visées à l’article 6;
b)
s'il s'est produit un changement inopiné du confinement par rapport à celui spécifié dans les dispositions particulières de contrôle visées à l’article 6, au point qu'un retrait non autorisé de matières nucléaires est devenu possible.
Les personnes ou entreprises concernées communiquent ces rapports dès qu'elles ont connaissance d'une telle augmentation ou perte ou d'un tel changement inopiné du confinement, ou de tout fait les amenant à croire à la survenance de pareil incident. Les causes sont elles aussi indiquées dès qu'elles sont connues.
Article 16
Déclaration de transformations nucléaires
En ce qui concerne les réacteurs, les données calculées pour les transformations nucléaires sont déclarées dans le rapport de variations de stock au plus tard lorsque des combustibles irradiés quittent la zone de bilan matières d'un réacteur. En outre, les dispositions particulières de contrôle visées à l’article 6 peuvent spécifier d'autres modalités d'enregistrement et de déclaration de transformations nucléaires.
Article 17
Engagements particuliers relatifs au contrôle
1. Les matières nucléaires auxquelles s'applique un engagement particulier relatif au contrôle souscrit par la Communauté dans un accord conclu avec un pays tiers ou un organisme international figurent, sauf dispositions contraires découlant d'un tel accord, séparément pour chaque engagement sur les notifications suivantes:
a)
inventaire comptable initial prévu à l'article 11;
b)
rapports de variations de stock, y compris les stocks comptables finals, prévus à l'article 12;
c)
rapports de bilan «matières» et état des stocks physiques prévus à l'article 13;
d)
importations et exportations prévues aux articles 20 et 21.
Sauf interdiction expresse prévue dans un ou plusieurs de ces accords, cette identification séparée n'exclut pas le mélange physique des matières.
2. Le paragraphe 1 ne s'applique pas aux accords conclus par la Communauté et par les États membres avec l'Agence internationale de l'énergie atomique.
Article 18
Unités de poids et catégories de matières nucléaires
1. Dans les communications visées au présent règlement, les quantités de matières auxquelles ce dernier s'applique sont exprimées en grammes.
La comptabilité matières correspondante est tenue en grammes ou dans des unités inférieures. Elle est tenue de manière à la rendre digne de foi et à répondre notamment aux usages en vigueur dans les États membres.
Dans les communications, les quantités peuvent être arrondies à l'unité inférieure si la première décimale est 0, 1, 2, 3 ou 4 et à l'unité supérieure si la première décimale est 5, 6, 7, 8 ou 9.
2. Sauf modalités contraires prévues dans les dispositions particulières de contrôle visées à l’article 6, les communications comportent les éléments suivants:
a)
le poids total des éléments uranium, thorium et plutonium et, en outre, dans le cas de l'uranium enrichi, le poids total des isotopes fissiles;
b)
des rapports de bilan matières séparés et des écritures séparées dans les rapports de variations de stock ainsi que dans les états de stocks physiques, pour les catégories de matières nucléaires suivantes:
i)
uranium appauvri;
ii)
uranium naturel;
iii)
uranium enrichi à moins de 20 %;
iv)
uranium enrichi à 20 % ou plus;
v)
plutonium;
vi)
thorium.
Article 19
Dérogations
1. La Commission peut accorder aux producteurs et utilisateurs de matières nucléaires une dérogation écrite aux règles visant la forme et la périodicité des communications prévues aux articles 10 à 18, afin de tenir compte des circonstances particulières dans lesquelles les matières soumises au contrôle sont utilisées ou produites.
La dérogation est accordée sur présentation, par les personnes ou entreprises concernées, d'une demande à l’aide du formulaire figurant à l'annexe IX.
La dérogation est uniquement accordée pour l'ensemble d'une zone de bilan matières dans laquelle les matières nucléaires ne sont ni traitées ni entreposées avec des matières qui ne peuvent faire l'objet d'une dérogation.
2. La Commission peut accorder une dérogation pour une zone de bilan matières détenant les matières suivantes:
a)
des quantités de matières nucléaires qui sont du même ordre de grandeur que celles figurant à l'annexe I-G et qui sont conservées en l'état pendant de longues périodes;
b)
l'uranium appauvri, l'uranium naturel ou le thorium qui est utilisé exclusivement dans des activités non nucléaires;
c)
les matières fissiles spéciales lorsqu'elles sont utilisées, en quantités de l'ordre du gramme ou moins, en tant qu'éléments sensibles dans des appareils;
d)
le plutonium ayant une teneur isotopique en plutonium 238 supérieure à 80 %.
3. Les personnes ou entreprises auxquelles une dérogation est accordée adressent un rapport annuel à la Commission avant le 31 janvier de chaque année, à l’aide du formulaire figurant à l'annexe X. Ce rapport décrit la situation à la fin de l'année civile précédente.
4. En cas d'exportations de matières nucléaires vers un État tiers, les personnes ou entreprises auxquelles une dérogation a été accordée adressent un rapport à la Commission dès que possible et, au plus tard, dans un délai de quinze jours à compter de la fin du mois au cours duquel l’exportation a eu lieu, à l’aide du formulaire figurant à l'annexe X. Ce rapport indique la quantité de matières nucléaires exportées et le stock de matières nucléaires toujours visé par la dérogation.
5. En cas d'importations de matières nucléaires en provenance d'un État tiers, les personnes ou entreprises auxquelles une dérogation est accordée présentent une demande à la Commission en vue d'ajouter ces matières à la liste de celles qui font déjà l'objet de la dérogation. La demande est présentée à la Commission dès que les personnes ou entreprises ont connaissance de la date du transfert et, au plus tard, dans un délai de quinze jours à compter de la fin du mois au cours duquel le transfert a eu lieu, à l’aide du formulaire figurant à l'annexe IX.
6. La Commission peut fixer d'autres obligations spécifiques en ce qui concerne la forme et la périodicité des rapports dans les dispositions particulières de contrôle visées à l’article 6.
7. Si les conditions de dérogation ne sont plus remplies, la Commission, agissant dès réception des renseignements communiqués par les personnes ou entreprises auxquelles une dérogation est accordée, supprime cette dérogation.
CHAPITRE IV
TRANSFERTS ENTRE ÉTATS
Article 20
Exportation et expédition
1. Les personnes ou entreprises visées à l'article 3, paragraphe 1, premier alinéa, transmettent une notification préalable à la Commission si des matières brutes ou des matières fissiles spéciales:
a)
sont exportées vers un pays tiers;
b)
sont expédiées d'un État membre non doté d'armes nucléaires vers un État membre doté d'armes nucléaires;
c)
sont expédiées d'un État membre doté d'armes nucléaires vers un État membre non doté d'armes nucléaires.
2. La notification préalable n'est requise que:
a)
si l'expédition est supérieure à un kilogramme effectif,
ou
b)
si une installation transfère à destination d'un même État une quantité totale de matières susceptible de dépasser un kilogramme effectif au cours de toute période de douze mois consécutifs, même lorsqu'aucune des expéditions n'est supérieure à un kilogramme effectif.
3. La notification est effectuée après la conclusion du contrat prévoyant le transfert, à l’aide du formulaire figurant à l'annexe VI, et parvient à la Commission au moins huit jours ouvrables avant que les matières ne soient conditionnées pour le transfert.
4. Si des raisons de protection physique l'exigent, il peut être convenu avec la Commission de modalités spéciales concernant la forme et la transmission d'une telle notification.
5. Les dispositions des paragraphes 1 à 4 ne s'appliquent pas aux exportations et aux expéditions de matières nucléaires contenues dans les déchets ou dans les minerais.
Article 21
Importation et réception
1. Les personnes ou entreprises visées à l'article 3, paragraphe 1, premier alinéa, transmettent une notification préalable à la Commission si des matières brutes ou des matières fissiles spéciales:
a)
sont importées d'un pays tiers;
b)
sont réceptionnées dans un État membre non doté d'armes nucléaires en provenance d'un État membre doté d'armes nucléaires;
c)
sont réceptionnées dans un État membre doté d'armes nucléaires en provenance d'un État membre non doté d'armes nucléaires.
2. La notification préalable n'est requise que:
a)
si l'expédition est supérieure à un kilogramme effectif,
ou
b)
si une installation importe ou réceptionne en provenance du même État une quantité totale de matières susceptible de dépasser un kilogramme effectif au cours de toute période de douze mois consécutifs, même lorsqu'aucune des expéditions n'est supérieure à un kilogramme effectif.
3. La notification est effectuée aussi longtemps que possible avant la date prévue de l'arrivée des matières et, au plus tard, à la date de réception, à l’aide du formulaire figurant à l'annexe VII, et parvient à la Commission au moins cinq jours ouvrables avant que les matières ne soient déballées.
4. Si des raisons de protection physique l'exigent, il peut être convenu avec la Commission de modalités spéciales concernant la forme et la transmission d'une telle notification.
5. Les dispositions des paragraphes 1 à 4 ne s'appliquent pas aux exportations et aux expéditions de matières nucléaires contenues dans les déchets ou dans les minerais.
Article 22
Perte ou retard pendant le transfert
Un rapport spécial, tel que prévu à l'article 14, est présenté par les personnes ou entreprises notifiant un transfert conformément aux articles 20 et 21 si, à la suite de circonstances exceptionnelles ou d'un incident, elles ont connaissance du fait que les matières nucléaires sont ou paraissent être perdues, ou s'il se produit un retard important en cours de transfert.
Article 23
Communication des modifications de date
Toute modification de dates pour le conditionnement avant le transfert, le transport ou le déballage de matières nucléaires par rapport aux dates indiquées dans les notifications prévues aux articles 20 et 21, lorsqu’elle ne donne pas lieu à un rapport spécial, est communiquée sans délai en précisant les nouvelles dates si elles sont connues.
CHAPITRE V
DISPOSITIONS SPÉCIFIQUES
Article 24
Producteurs de minerais
1. Toute personne ou entreprise qui, sur le territoire d'un État membre, extrait des minerais déclare à la Commission les caractéristiques techniques fondamentales des opérations d'extraction du minerai, à l’aide du questionnaire figurant à l'annexe I-J, dans un délai de cent vingt jours à compter de la date d'entrée en vigueur du présent règlement, et lui communique son programme d'activité conformément à l'article 5.
2. Par dérogation aux articles 7, 8 et 9, toute personne ou entreprise qui extrait des minerais tient une comptabilité de ces minerais, laquelle indique notamment les quantités du minerai extrait et sa teneur moyenne en uranium et thorium, ainsi que le stock sur le carreau de la mine. Les relevés contiennent également des renseignements sur les expéditions avec indication, dans chaque cas, de la date, du destinataire et de la quantité.
Cette comptabilité est conservée pendant au moins cinq années.
Article 25
Rapports d'expédition/exportation de minerais
Par dérogation aux articles 10 à 18, toute personne ou entreprise qui extrait des minerais communique à la Commission, à l’aide du formulaire figurant à l'annexe VIII:
a)
les quantités de matières expédiées de chaque mine au cours d'une année civile au plus tard le 31 janvier de l'année suivante,
et
b)
les exportations de minerais à destination de pays tiers, au plus tard à la date d'expédition.
Article 26
Transporteurs et détenteurs temporaires
Toute personne ou entreprise qui, sur les territoires des États membres, transporte des matières nucléaires ou détient temporairement ces matières au cours d'un transport, ne doit les prendre en charge ou les délivrer que contre remise d'un récépissé, dûment signé et daté. Ce récépissé mentionne les noms de celui qui se dessaisit de ces matières et de celui qui les reçoit, et indique les quantités transportées, ainsi que la forme et la composition des matières et la catégorie à laquelle elles appartiennent.
Si des raisons de protection physique l'exigent, la description des matières transmises peut être remplacée par une désignation appropriée de l'envoi. Cette désignation doit permettre de retrouver des relevés tenus par les personnes ou entreprises visées à l'article 3, paragraphe 1, premier alinéa.
Ces relevés sont conservés par les parties contractantes pendant cinq années au moins.
Article 27
Autres relevés pour les transporteurs et détenteurs temporaires
Les relevés déjà tenus par des personnes ou entreprises, conformément à la réglementation en vigueur qui leur est applicable sur le territoire de l'État membre dans lequel elles opèrent, peuvent tenir lieu des relevés visés à l'article 26, à condition qu'ils comportent toutes les données requises en vertu dudit article.
Article 28
Intermédiaires
Tout intermédiaire qui intervient, notamment en qualité de mandataire, de courtier ou de commissionnaire, dans la conclusion d'un contrat portant sur la fourniture de matières nucléaires conserve dans ses archives, pendant au moins cinq ans à compter de la date d'expiration du contrat, les relevés relatifs aux opérations qu'il a traitées ou fait traiter. Ces relevés comportent le nom des parties contractantes et indiquent la date du contrat, ainsi que la quantité, la forme, la composition, la provenance et la destination des matières et la catégorie à laquelle elles appartiennent.
Article 29
Transmission des informations et des données
La Commission peut transmettre à l'Agence internationale de l'énergie atomique les informations et les données obtenues en application du présent règlement.
Article 30
État initial des stocks de déchets et comptabilité relative à ceux-ci
1. Par dérogation à l'article 11, toute personne ou entreprise qui traite ou stocke des matières nucléaires qui ont préalablement été déclarées comme déchets conservés ou conditionnés transmet à la Commission, dans un délai de cent vingt jours à compter de la date d'entrée en vigueur du présent règlement, un état initial des stocks par catégorie de toutes les matières nucléaires.
2. Toute personne ou entreprise qui traite ou stocke des matières nucléaires qui ont préalablement été déclarées comme déchets conservés ou conditionnés tient une comptabilité de ces déchets.
Par dérogation aux articles 7 à 11, à l’article 13 et à l’article 17, paragraphe 1, pour les matières qui ont été préalablement déclarées comme déchets conservés, et aux articles 7 à 13 ainsi qu'à l'article 17, paragraphe 1, pour les matières qui ont été préalablement déclarées comme déchets conditionnés, cette comptabilité comprend:
a)
les données d'exploitation utilisées pour déterminer les variations des quantités et de la composition des matières nucléaires;
b)
un état des stocks, à mettre à jour chaque année après l'établissement de l'inventaire physique;
c)
la description du processus suivi pour préparer et établir un inventaire physique et pour faire en sorte que cet inventaire soit exact et complet;
d)
la description des dispositions prises pour déterminer la cause et l'ordre de grandeur de toute perte accidentelle qui pourrait s'être produite;
e)
toutes les variations de stock afin de permettre la détermination du stock comptable sur demande.
Les obligations de déclaration en ce qui concerne le traitement des déchets conservés sont précisées dans les dispositions particulières en matière de contrôle visées à l’article 6.
Article 31
Traitement des déchets
Les personnes ou entreprises visées à l'article 3, paragraphe 1, premier alinéa, notifient préalablement à la Commission toute campagne de traitement de matières qui ont préalablement été déclarées comme déchets conservés ou conditionnés, à l'exclusion du réemballage ou du conditionnement ultérieur, sans séparation d'éléments.
Cette notification préalable, effectuée à l’aide du formulaire figurant à l'annexe XII, comprend des informations sur la quantité de plutonium, uranium hautement enrichi et uranium 233 par lot, la forme (verre, liquides de haute activité, etc.), la durée prévue de la campagne et l'emplacement des matières avant et après la campagne. Cette notification est transmise à la Commission au moins deux cents jours avant le début de la campagne.
Article 32
Transferts de déchets conditionnés
Les personnes ou entreprises visées à l'article 3, paragraphe 1, premier alinéa, soumettent, au plus tard le 31 janvier de chaque année, des rapports annuels concernant:
a)
les expéditions ou les exportations de déchets conditionnés vers une installation située au sein ou en dehors des territoires des États membres, à l’aide du formulaire figurant à l'annexe XIII;
b)
les réceptions ou les importations de déchets conditionnés en provenance d'une installation ne portant pas de code de la zone de bilan matières ou en provenance d'une installation située en dehors des territoires des États membres, à l’aide du formulaire figurant à l'annexe XIV;
c)
les changements d'emplacement des déchets conditionnés contenant du plutonium, de l'uranium hautement enrichi ou de l'uranium 233, à l’aide du formulaire figurant à l'annexe XV.
Article 33
Obligations internationales
Les dispositions du présent règlement, et notamment son article 3, paragraphe 2, son article 31 et son article 32, point c), sont appliqués conformément aux obligations qui incombent à la Communauté et aux États membres non dotés d'armes nucléaires en vertu du protocole additionnel 1999/188/Euratom.
CHAPITRE VI
DISPOSITIONS SPÉCIFIQUES APPLICABLES SUR LES TERRITOIRES DES ÉTATS MEMBRES DOTÉS D'ARMES NUCLÉAIRES
Article 34
Dispositions spécifiques pour les États membres dotés d'armes nucléaires
1. Le présent règlement ne s'applique pas:
a)
aux installations ou parties d'installations qui ont été affectées aux besoins de la défense et qui sont situées sur le territoire d'un État membre doté d'armes nucléaires,
ou
b)
aux matières nucléaires qui ont été affectées, par cet État membre doté d'armes nucléaires, aux besoins de la défense.
2. En ce qui concerne les matières nucléaires, installations ou parties d'installations susceptibles d'être affectées aux besoins de la défense et qui sont situées sur le territoire d'un État membre doté d'armes nucléaires, la mesure dans laquelle le présent règlement et les procédures qu'il prévoit sont appliqués est définie par la Commission en consultation et en accord avec l'État membre intéressé, compte tenu des dispositions de l'article 84, deuxième alinéa, du traité.
3. Nonobstant les paragraphes 1 et 2:
a)
les dispositions de l'article 3, paragraphe 1, et des articles 4 et 6 sont applicables aux installations ou parties d'installations qui sont exploitées à certains moments exclusivement avec des matières nucléaires susceptibles d'être affectées aux besoins de la défense, et à d’autres moments exclusivement avec des matières nucléaires civiles;
b)
les dispositions de l'article 3, paragraphe 1, et des articles 4 et 6 sont applicables, sauf exceptions motivées par des raisons de sécurité nationale, aux installations ou parties d'installations dont l'accès pourrait être limité pour de telles raisons mais qui produisent, traitent, séparent, retraitent ou utilisent de toute autre manière, simultanément, tant des matières nucléaires civiles que des matières nucléaires affectées ou susceptibles d'être affectées aux besoins de la défense;
c)
les dispositions des articles 2 et 5, des articles 7 à 32, des paragraphes 1 et 2 du présent article, et des articles 35, 36 et 37 s'appliquent à toutes les matières nucléaires civiles situées dans les installations ou parties d'installations visées aux points a) et b) du présent paragraphe;
d)
les dispositions de l'article 3, paragraphe 2, de l'article 31 et de l'article 32, point c), ne sont pas applicables sur les territoires des États membres dotés d'armes nucléaires.
CHAPITRE VII
DISPOSITIONS FINALES
Article 35
Confidentialité des données
Les dispositions de la Commission en matière de sécurité qui figurent dans la décision 2001/844/CE, CECA, Euratom s'appliquent, sans préjudice du règlement no 3 portant application de l'article 24 du traité instituant la Communauté européenne de l'énergie atomique, aux informations, connaissances et documents que la Commission s'est procurés ou qu'elle a obtenus au titre du présent règlement.
La sécurité de la transmission d'informations fait l'objet d'un accord entre la Commission et la personne, l'entreprise ou l'entité concernée et est conforme aux prescriptions établies par les États membres pour la transmission de ces informations.
Article 36
Installations relevant d'une personne ou entreprise établie en dehors de la Communauté
Lorsqu'une installation relève d'une personne ou entreprise établie en dehors de la Communauté, les obligations prescrites par le présent règlement incombent à la direction locale de l'installation.
Article 37
Lignes directrices
La Commission adopte et publie des lignes directrices pour l'application du présent règlement par la voie d'une recommandation et, si nécessaire, les met à jour à la lumière de l'expérience acquise, en étroite consultation avec les États membres et après avoir reçu les observations des parties intéressées.
Article 38
Abrogation
Le règlement (Euratom) no 3227/76 est abrogé.
Les références au règlement abrogé s’entendent comme faites au présent règlement.
Article 39
Période transitoire
La Commission peut accorder une dispense de l'obligation d'utiliser les formulaires de rapport figurant aux annexes III, IV et V. Cette dispense s'applique aux personnes ou entreprises qui utilisent les formulaires de rapport figurant aux annexes III, IV et V du règlement (Euratom) no 3227/76 à la date de l’entrée en vigueur du présent règlement. La dispense est valable pour une durée maximale de cinq ans à compter de cette date.
Dans un délai de trois ans à compter de la date d'entrée en vigueur du présent règlement, les personnes ou entreprises visées à l'article 3, paragraphe 1, premier alinéa, communiquent à la Commission la date à laquelle elles comptent commencer à utiliser les formulaires de rapport figurant aux annexes III, IV et V. À la demande dûment justifiée des intéressés et sur présentation d'un programme de mise en œuvre, la Commission peut, au cas par cas, prolonger ce délai de deux ans au maximum.
Article 40
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 8 février 2005.