Směrnice Komise 2001/101/ES
ze dne 26. listopadu 2001,
kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy [1], a zejména na čl. 6 odst. 6 první odrážku druhého pododstavce uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Směrnice Rady 64/433/EHS ze dne 26. června 1964 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým masem uvnitř Společenství [2], naposledy pozměněná směrnicí 95/23/ES [3], obsahuje definici masa, která byla vypracována pro účely hygieny a ochrany veřejného zdraví. Tato definice se vztahuje na veškeré části zvířat, které jsou vhodné k lidské spotřebě. Neodpovídá však tomu, co si představuje pod pojmem maso spotřebitel, a neinformuje spotřebitele o skutečné povaze výrobku označeného termínem "maso".
(2) Několik členských států přijalo definici termínu "maso" pro označování výrobků, které obsahují maso. Rozdílnost vnitrostátních přístupů však vedla k obtížím, které mají nepříznivý vliv na fungování vnitřního trhu a v jejichž důsledku je nezbytné připravit harmonizovanou definici.
(3) V příloze I směrnice 2000/13/ES se definují určité skupiny složek, které mohou být označeny názvem skupiny namísto specifického názvu složky, která má být zařazena do seznamu složek.
(4) Skupina "maso" není v této příloze definována, což způsobuje obtíže při používání směrnice 2000/13/ES, zejména pokud jde o označení seznamu složek a udání množství složek. Pro účely používání směrnice 2000/13/ES je tedy třeba stanovit harmonizovanou definici odpovídající názvu skupiny "… maso".
(5) Vzhledem k tomu, že spotřebitelé mají právo být správně a srozumitelně informováni, aby si mohli vybrat potravinu a posoudit rozdíly v prodejních cenách, mělo by být označení skupiny doplněno názvem použitého druhu.
(6) Definice se vztahuje výhradně na označování výrobků, které obsahují maso jako složku. Nevztahuje se tedy na označování výsekového masa a tělesných částí zvířat, které jsou prodávány bez dalšího zpracování.
(7) Mechanicky separované maso se významně odlišuje od "masa", jak jej vnímají spotřebitelé. Je tedy nutné jej vyjmout z předmětu definice.
(8) V důsledku toho musí být označeno specifickým názvem "mechanicky separované maso" a názvem druhu v souladu s pravidlem stanoveným v čl. 6 odst. 6 směrnice 2000/13/ES. Toto pravidlo o označování se vztahuje na výrobky zahrnuté v definici Společenství pro "mechanicky separované maso".
(9) Ostatní části zvířat, které jsou vhodné k lidské spotřebě, avšak nejsou obsaženy ve výrobcích spadajících pod definici termínu "maso" pro účely označování, musí být podle stejného principu také označeny svým specifickým názvem.
(10) Má-li být obsah "masa" ve výrobcích stanoven jednotným způsobem, je třeba stanovit hodnoty nejvyššího obsahu tuku a pojivové tkáně ve výrobcích, které mohou být označeny názvem skupiny "… maso". Tyto hodnoty platí, aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení týkající se mletého masa a masných polotovarů stanovená ve směrnici Rady 94/65/ES ze dne 14. prosince 1994, kterou se stanoví požadavky na výrobu a uvádění na trh mletého masa a masných polotovarů [4].
(11) Jsou-li hodnoty nejvyššího obsahu překročeny, avšak jsou splněna všechna ostatní kritéria definice "masa", pak obsah "…masa" musí být upraven směrem dolů a v seznamu složek musí být kromě termínu "… maso" uvedena přítomnost tuku nebo pojivové tkáně.
(12) Dále se jeví jako nezbytné vypracovat harmonizovanou metodu pro stanovení obsahu pojivové tkáně.
(13) Směrnici 2000/13/ES je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit.
(14) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potraviny,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha I směrnice 2000/13/ES se mění podle textu uvedeného v příloze této směrnice.
Článek 2
1. Členské státy povolí obchod s výrobky, které jsou v souladu se směrnicí 2000/13/ES, ve znění této směrnice, nejpozději do 31. prosince 2002.
2. Členské státy zakáží s účinkem od 1. ledna 2003 obchod s výrobky, které nejsou v souladu se směrnicí 2000/13/ES, ve znění této směrnice.
Obchod s výrobky, které nejsou v souladu s uvedenou směrnicí a které byly označeny před 1. lednem 2003, je však povolen do vyčerpání zásob.
Článek 3
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 2002. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 5
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 26. listopadu 2001.
Directive 2001/101/CE de la Commission
du 26 novembre 2001
modifiant la directive 2000/13/CE du Parlement européen et du Conseil relative au rapprochement des législations des États membres concernant l'étiquetage et la présentation des denrées alimentaires ainsi que la publicité faite à leur égard
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 95,
vu la directive 2000/13/CE du Parlement européen et du Conseil du 20 mars 2000 relative au rapprochement des législations des États membres concernant l'étiquetage et la présentation des denrées alimentaires ainsi que la publicité faite à leur égard(1), et notamment son article 6, paragraphe 6, deuxième alinéa, premier tiret,
considérant ce qui suit:
(1) La directive 64/433/CEE du Conseil du 26 juin 1964 relative à des problèmes sanitaires en matière d'échanges intracommunautaires des viandes fraîches(2), modifiée en dernier lieu par la directive 95/23/CE(3), prévoit une définition de la viande qui a été établie à des fins d'hygiène et de protection de la santé publique. Cette définition couvre l'ensemble des parties animales qui sont aptes à la consommation humaine. Elle ne correspond pourtant pas à la perception de la viande par le consommateur et ne permet pas de l'informer de la nature réelle du produit désigné par le terme "viande(s)".
(2) Plusieurs États membres ont adopté une définition du terme "viande(s)" destinée à l'étiquetage des produits contenant de la viande. Toutefois la diversité des approches nationales a engendré des différences qui sont préjudiciables au fonctionnement du marché intérieur et qui rendent nécessaire l'élaboration d'une définition harmonisée.
(3) La directive 2000/13/CE définit dans son annexe I certaines catégories d'ingrédients dont le nom de catégorie peut remplacer le nom spécifique de l'ingrédient considéré pour l'indication de la liste des ingrédients.
(4) La catégorie "viande(s)" n'est pas définie dans cette annexe, ce qui pose des difficultés d'application de la directive 2000/13/CE, et notamment en ce qui concerne l'indication de la liste des ingrédients et la déclaration quantitative des ingrédients. Il convient dès lors d'édicter une définition harmonisée correspondant au nom de catégorie "viande(s) de" pour l'application de la directive 2000/13/CE.
(5) Compte tenu du droit des consommateurs d'être bien et clairement informés pour choisir leurs aliments et apprécier les différences de prix de vente, la mention de l'espèce ou des espèces utilisées doit accompagner l'indication de ce nom de catégorie.
(6) La définition s'applique uniquement pour l'étiquetage des produits qui contiennent de la viande en tant qu'ingrédient. Dès lors elle ne s'applique pas pour l'étiquetage des découpes de viande et des pièces anatomiques, quand elles sont commercialisées en l'état.
(7) Les viandes séparées mécaniquement diffèrent significativement de la perception de la "viande(s)" par les consommateurs. Elles doivent donc être exclues du champ de cette définition.
(8) En conséquence, elles doivent être désignées par leur nom spécifique "viandes séparées mécaniquement" et le nom d'espèce, conformément à la règle prévue à l'article 6, paragraphe 6, de la directive 2000/13/CE. Cette disposition d'étiquetage s'applique aux produits couverts par la définition communautaire des viandes séparées mécaniquement.
(9) Les autres parties animales, qui sont aptes à la consommation humaine, mais ne font pas partie des produits couverts par la définition du terme "viande(s)" pour l'étiquetage, doivent aussi être désignées par leur nom spécifique selon le même principe.
(10) Afin de déterminer de façon harmonisée la teneur en "viande(s)" d'un produit, il convient d'établir des limites maximales pour les teneurs en matières grasses et en tissu conjonctif des produits qui peuvent être désignés par le nom de catégorie "viande(s) de". Ces limites sont sans préjudice des dispositions spécifiques pour la viande hachée et les préparations à base de viande hachée prévues par la directive 94/65/CE du Conseil du 14 décembre 1994 établissant les exigences applicables à la production et la mise sur le marché de viandes hachées et de préparations de viandes(4).
(11) Lorsque, le cas échéant, ces limites maximales sont dépassées et que tous les autres critères de la définition de la "viande(s) de" sont respectés, la teneur en "viande(s) de" doit être ajustée à la baisse en conséquence et la liste des ingrédients doit mentionner, en plus des termes "viande(s) de", la présence de matières grasses et/ou de tissu conjonctif.
(12) Il apparaît également nécessaire d'établir une méthode harmonisée de détermination de la teneur en tissu conjonctif.
(13) Il convient dès lors de modifier la directive 2000/13/CE en conséquence.
(14) Les mesures prévues à la présente directive sont conformes à l'avis du comité permanent des denrées alimentaires,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
L'annexe I de la directive 2000/13/CE est modifiée conformément au texte figurant en annexe.
Article 2
1. Les États membres autorisent les échanges de produits conformes à la directive 2000/13/CE, telle que modifiée par la présente directive, au plus tard le 31 décembre 2002.
2. Les États membres interdisent les échanges de produits non conformes à la directive 2000/13/CE, telle que modifiée par la présente directive, avec effet à partir du 1er janvier 2003.
Toutefois les produits non conformes à ladite directive et étiquetés avant le 1er janvier 2003 sont autorisés jusqu'à l'épuisement des stocks.
Article 3
Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive au plus tard le 31 décembre 2002. Ils en informent immédiatement la Commission.
Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont adoptées par les États membres.
Article 4
La présente directive entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Article 5
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 26 novembre 2001.