NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1528/2007
ze dne 20. prosince 2007
o uplatňování režimu stanoveného v dohodách zakládajících hospodářské partnerství nebo vedoucích k jeho založení na produkty pocházející z některých států, které jsou součástí skupiny afrických, karibských a tichomořských států (AKT)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle Dohody o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsané v Cotonou dne 23. června 2000 (1) (dále jen „dohoda o partnerství AKT-ES“) mají dohody o hospodářském partnerství vstoupit v platnost nejpozději 1. ledna 2008.
(2)
Podle dohody o partnerství AKT-ES mají být obchodní dohody obsažené v příloze V uvedené dohody zachovány do 31. prosince 2007.
(3)
Společenství od roku 2002 jedná o dohodách o hospodářském partnerství se státy AKT ve formě šesti regionů zahrnujících státy karibské oblasti, střední Afriky, východní a jižní Afriky, tichomořské ostrovní státy, Jihoafrické společenství pro rozvoj a státy západní Afriky. Tyto dohody o hospodářském partnerství budou v souladu s povinnostmi v rámci Světové obchodní organizace, podpoří regionální integraci a postupné začleňování ekonomik AKT do světového obchodního systému založeného na pravidlech, a tím podpoří jejich udržitelný rozvoj a přispějí k celkovému úsilí o vymýcení chudoby a zlepšování životních podmínek v zemích AKT. V první fázi mohou být jednání uzavřena dohodami vedoucími k přijetí dohod o hospodářském partnerství zahrnujícími alespoň ujednání o zboží slučitelná s pravidly Světové obchodní organizace v souladu s procesy regionální hospodářské a politické integrace, které mají být co nejdříve doplněny úplnými dohodami o hospodářském partnerství.
(4)
Ty dohody zakládající hospodářské partnerství nebo vedoucí k jeho založení, pro něž byla jednání uzavřena, stanoví, že strany mohou učinit kroky k uplatňování dohody před prozatímním vzájemným uplatňováním v proveditelném rozsahu. Je vhodné přijmout opatření k uplatňování dohod na základě těchto ustanovení.
(5)
Režim stanovený v tomto nařízení se má podle potřeby změnit v souladu s dohodami zakládajícími hospodářské partnerství nebo vedoucími k jeho založení, pokud a až budou tyto dohody podepsány a uzavřeny podle článku 300 Smlouvy a začnou být prozatímně uplatňovány nebo vstoupí v platnost. Režim se má ukončit zcela nebo částečně, pokud dotyčné dohody nevstoupí v platnost v přiměřené době, v souladu s Vídeňskou úmluvou o smluvním právu.
(6)
Pro dovoz do Společenství by měl režim v dohodách zakládajících hospodářské partnerství nebo vedoucích k jeho založení stanovit bezcelní přístup a žádné celní kvóty pro všechny produkty s výjimkou zbraní. Na tento režim se vztahují přechodná období a režim pro některé citlivé produkty a zvláštní režim pro francouzské zámořské departementy. S ohledem na zvláštnosti postavení Jihoafrické republiky by měly produkty pocházející z Jihoafrické republiky nadále využívat příslušná ustanovení Dohody o obchodu, rozvoji a spolupráci mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Jihoafrickou republikou na straně druhé (2) (dále jen „dohoda s JAR“), dokud mezi Společenstvím a Jihoafrickou republikou nevstoupí v platnost dohoda zakládající hospodářské partnerství nebo vedoucí k jeho založení.
(7)
Spíše než se dovolávat zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, který je stanoven v nařízení Rady (ES) č. 980/2005 ze dne 27. června 2005 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí (3), je výhodnější, aby ty nejméně rozvinuté země, které jsou rovněž státy AKT, založily své budoucí obchodní vztahy se Společenstvím na dohodách o hospodářském partnerství. Pro usnadnění takového vývoje je vhodné stanovit, aby země, které uzavřely jednání o dohodách zakládajících hospodářské partnerství nebo vedoucích k jeho založení a které mohou využívat režim podle tohoto nařízení, mohly na omezenou dobu využívat zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země podle nařízení (ES) č. 980/2005 v případě těch produktů, u nichž jsou přechodná opatření stanovená v tomto nařízení méně příznivá.
(8)
Na dovoz uskutečněný v rámci tohoto nařízení by měla na přechodné období použít pravidla původu stanovená v příloze II. Tato pravidla původu by měla být nahrazena pravidly uvedenými v příloze jakékoli dohody s regiony nebo státy uvedenými v příloze I, jakmile se uvedená dohoda začne prozatímně uplatňovat nebo vstoupí v platnost, podle toho, co nastane dříve.
(9)
Je potřebné poskytnout možnost dočasně pozastavit uplatňování režimů stanovených v tomto nařízení v případě neposkytnutí správní spolupráce, nesrovnalostí či podvodu. Pokud členský stát poskytne Komisi informace o možném podvodu nebo neplnění povinnosti poskytovat nezbytnou správní spolupráci, měly by se použít příslušné právní předpisy Společenství, zejména nařízení Rady (ES) č. 515/97 ze dne 13. března 1997 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států a jejich spolupráci s Komisí k zajištění řádného používání celních a zemědělských předpisů (4).
(10)
Toto nařízení by mělo stanovit přechodnou úpravu pro cukr a rýži a zvláštní ochranné a kontrolní mechanismy použitelné po ukončení platnosti přechodné úpravy.
(11)
Protokol 3 o cukru ze států AKT, který je připojen k příloze V dohody o partnerství AKT-ES, pozbývá v rámci přechodné úpravy pro cukr podle rozhodnutí Rady 2007/627/ES (5) platnosti dnem 1. října 2009.
(12)
Po ukončení platnosti protokolu 3 o cukru ze států AKT a vzhledem ke zvláštní citlivosti trhu s cukrem je vhodné přijmout pro tento produkt přechodná opatření. Zároveň je vhodné přijmout zvláštní přechodná kontrolní a ochranná opatření pro určité zpracované zemědělské produkty s potenciálně vysokým obsahem cukru, které by mohly být obchodovány s cílem obejít přechodná zvláštní ochranná opatření pro dovoz cukru do Společenství.
(13)
Je rovněž vhodné přijmout obecná ochranná opatření pro produkty, na které se vztahuje toto nařízení.
(14)
Vzhledem ke zvláštní citlivosti zemědělských produktů je vhodné, aby byla v případě, že dovoz působí nebo hrozí způsobit narušení trhů s takovými produkty nebo narušení mechanismů organizace těchto trhů, přijata dvoustranná ochranná opatření.
(15)
V souladu s čl. 299 odst. 2 Smlouvy je třeba ve všech politikách Společenství náležitě zohlednit zvláštní strukturální sociální a hospodářskou situaci nejvzdálenějších regionů Společenství, především pokud jde o celní a obchodní politiku.
(16)
Při účinném stanovení pravidel o dvoustranných ochranných opatřeních by proto měla být zvláštní pozornost věnována citlivosti zemědělských produktů, zejména cukru, i zvláštní zranitelnosti a zájmům nejvzdálenějších oblastí Společenství.
(17)
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (6).
(18)
Toto nařízení vyžaduje zrušení stávajícího souboru nařízení přijatých v rámci přílohy V dohody o partnerství AKT-ES, zejména nařízení Rady (ES) č. 2285/2002 ze dne 10. prosince 2002 o ochranných opatřeních stanovených v dohodě o partnerství AKT-ES (7), nařízení Rady (ES) č. 2286/2002 ze dne 10. prosince 2002, kterým se stanoví režim pro zemědělské produkty a zboží vyrobené jejich zpracováním pocházející z afrických, karibských a tichomořských států (státy AKT) (8) a čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1964/2005 ze dne 29. listopadu 2005 o celních sazbách pro banány (9). V důsledku toho pozbývají účinku všechna prováděcí opatření k ustanovením, která se zrušují,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A PŘÍSTUP NA TRH
Článek 1
Předmět
Toto nařízení uplatňuje na produkty pocházející ze států, které jsou součástí skupiny afrických, karibských a tichomořských států (AKT), režim uvedený v dohodách zakládajících hospodářské partnerství nebo vedoucích k jeho založení.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na produkty pocházející z regionů a států uvedených v příloze I.
2. Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou změní přílohu I přidáním regionů nebo států ze států AKT, které uzavřely jednání o dohodě mezi Společenstvím a tím regionem nebo státem, který přinejmenším splňuje požadavky článku XXIV GATT 1994.
3. Tento region nebo stát zůstane na seznamu v příloze I, dokud Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou nezmění přílohu I, aby region nebo stát z přílohy vyřadila, zejména když
a)
region nebo stát dá najevo úmysl neratifikovat dohodu, která mu umožnila, aby byl zařazen do přílohy I;
b)
ratifikace dohody, která umožnila, aby region nebo stát byl zařazen do přílohy I, se neuskutečnila v přiměřené době a vstup dohody v platnost je nepřiměřeně oddalován; nebo
c)
dohoda pozbyla platnosti nebo region nebo dotčený stát ukončil svá práva a povinnosti podle dohody, ale dohoda jinak zůstane v platnosti.
Článek 3
Přístup na trh
1. S výhradou článků 6, 7 a 8 se dovozní cla odstraňují u všech produktů kapitol 1 až 97, s výjimkou kapitoly 93, harmonizovaného systému pocházejících z regionu nebo státu uvedeného v příloze I. Toto odstranění podléhá přechodným ochranným a kontrolním mechanismům stanoveným v článcích 9 a 10 a obecnému ochrannému mechanismu stanovenému v článcích 11 až 22.
2. Pro produkty kapitoly 93 harmonizovaného systému pocházející z regionů nebo států uvedených v příloze I zůstává nadále použitelné uplatňování cel s doložkou nejvyšších výhod.
3. Aniž je dotčen čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 980/2005, vztahují se na produkty pocházející z nejméně rozvinutých zemí uvedených v příloze I uvedeného nařízení i v příloze I tohoto nařízení kromě režimu stanoveného v tomto nařízení nadále i preference stanovené podle nařízení (ES) č. 980/2005 ve vztahu k produktům
a)
čísla 1006 celního sazebníku, kromě podpoložky 1006 10 10, do 31. prosince 2009; a
b)
čísla 1701 celního sazebníku do 30. září 2009.
4. Odstavec 1 tohoto článku a články 6, 7 a 8 se nevztahují na produkty pocházející z Jihoafrické republiky. Na tyto produkty se vztahují příslušná ustanovení dohody s JAR. Postupem podle čl. 24 odst. 3 se doplní příloha k tomuto nařízení stanovící režim použitelný na výrobky pocházející z Jihoafrické republiky, jakmile budou příslušná obchodní ustanovení dohody s JAR nahrazena odpovídajícími ustanoveními dohody zakládající hospodářské partnerství nebo vedoucí k jeho založení.
5. Odstavec 1 se nevztahuje na produkty podpoložky 0803 00 19 celního sazebníku pocházející z regionu nebo státu uvedeného v příloze I, které jsou propuštěny do volného oběhu v nejvzdálenějších regionech Společenství do 1. ledna 2018. Odstavec 1 tohoto článku a článek 7 se nevztahují na produkty čísla 1701 celního sazebníku pocházející z regionu nebo státu uvedeného v příloze I, které jsou propuštěny do volného oběhu ve francouzských zámořských departementech do 1. ledna 2018. Tato období se prodlouží do 1. ledna 2028, nedohodnou-li se strany příslušných dohod jinak. Komise zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropské unie, kterým uvědomí zúčastněné subjekty o ukončení platnosti tohoto ustanovení.
KAPITOLA II
PRAVIDLA PŮVODU A SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
Článek 4
Pravidla původu
1. K určení, zda produkty pocházejí z regionů nebo států uvedených v příloze I, se použijí pravidla původu stanovená v příloze II.
2. Pravidla původu stanovená v příloze II budou nahrazena pravidly uvedenými v příloze jakékoli dohody s regiony nebo státy uvedenými v příloze I, jakmile se uvedená dohoda začne prozatímně uplatňovat nebo vstoupí v platnost, podle toho, co nastane dříve. Komise zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropské unie, aby informovala hospodářské subjekty. Oznámení uvede den začátku prozatímního uplatňování nebo vstupu v platnost, kterým je den, od něhož se pravidla původu v dohodě uplatňují na produkty pocházející z regionů a států uvedených v příloze I.
3. Komise, jíž je nápomocen Výbor pro celní kodex, zřízený nařízením Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (10), sleduje provádění a uplatňování přílohy II. Technické změny a rozhodnutí o řízení přílohy II mohou být přijaty postupem podle článků 247 a 247a nařízení (EHS) č. 2913/92.
Článek 5
Správní spolupráce
1. Pokud Komise dojde na základě objektivních informací k závěru o nedostatcích v poskytování správní spolupráce nebo nesrovnalostech či podvodu, může dočasně pozastavit odstranění cel v článcích 3, 6 a 7 (dále jen „příslušné zacházení“) v souladu s tímto článkem.
2. Pro účely tohoto článku se za nedostatky v poskytování správní spolupráce mimo jiné považuje
a)
opakované porušování příslušných povinností, které vyžadují kontrolu původu dotčeného produktu;
b)
opakované odmítnutí nebo nepřípustné zpoždění v provádění nebo ve sdělování výsledků následného ověření dokladu původu;
c)
opakované odmítnutí nebo nepřípustné zpoždění při získávání povolení k provedení misí zaměřených na správní spolupráci, jejichž cílem je prověření pravosti dokumentů nebo přesnosti informací souvisejících s udělením příslušného zacházení.
Pro účely tohoto článku se může jednat o nesrovnalosti nebo podvod mimo jiné v případě, že bez uspokojivého vysvětlení dojde k rychlému nárůstu dovozu zboží, který převyšuje obvyklou úroveň výrobní a vývozní kapacity dotčeného regionu nebo státu.
3. Pokud Komise na základě informací poskytnutých členským státem nebo z vlastního podnětu zjistí, že jsou splněny podmínky stanovené v odstavcích 1 a 2, může být příslušné zacházení postupem podle čl. 24 odst. 2 pozastaveno poté, co Komise
a)
vyrozumí výbor uvedený v článku 24;
b)
oznámí to dotčenému regionu nebo státu příslušnými postupy použitelnými mezi Společenstvím a daným státem nebo regionem a
c)
zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropské unie o tom, že bylo zjištěno neposkytnutí správní spolupráce, nesrovnalosti či podvod.
4. Období pozastavení podle tohoto článku se omezí na nezbytně nutné k ochraně finančních zájmů Společenství. Jeho délka nepřesáhne dobu šesti měsíců, kterou lze obnovit. Na konci této doby Komise rozhodne buď ukončit pozastavení poté, co vyrozumí výbor uvedený v článku 24, nebo prodloužit dobu pozastavení postupem podle odstavce 3 tohoto článku.
5. Postupy dočasného pozastavení stanovené v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku budou nahrazeny postupy stanovenými v jakékoli dohodě s regiony nebo státy uvedenými v příloze I, jakmile se uvedená dohoda začne prozatímně uplatňovat nebo vstoupí v platnost, podle toho, co nastane dříve. Komise zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropské unie, aby informovala hospodářské subjekty. Oznámení určí datum prozatímního uplatňování nebo vstupu v platnost, kterým je den, od něhož se postupy dočasného pozastavení v dohodě uplatňují na produkty, na které se vztahuje toto nařízení.
6. S cílem provést dočasné pozastavení stanovené v jakékoli dohodě s regiony nebo zeměmi uvedenými v příloze I Komise bez zbytečného prodlení
a)
vyrozumí výbor uvedený v článku 24, že bylo zjištěno neposkytnutí správní spolupráce, nesrovnalostí či podvodu; a
b)
zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropské unie o tom, že bylo zjištěno neposkytnutí správní spolupráce, nesrovnalosti či podvod.
Rozhodnutí o pozastavení příslušného zacházení bude přijato postupem podle čl. 24 odst. 2.
KAPITOLA III
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
ODDÍL 1
Rýže
Článek 6
Celní kvóty s nulovým clem a případné odstraňování cel
1. Dovozní cla na produkty čísla 1006 celního sazebníku se odstraňují od 1. ledna 2010, s výjimkou dovozních cel na produkty podpoložky 1006 10 10, která se odstraňují od 1. ledna 2008.
2. Následující celní kvóty s nulovým clem se otevírají pro produkty čísla 1006 celního sazebníku, s výjimkou podpoložky 1006 10 10, pocházející z regionů nebo států uvedených v příloze I, které jsou součástí regionální integrace CARIFORUM:
a)
187 000 tun vyjádřených ekvivalentem loupané rýže pro období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2008;
b)
250 000 tun vyjádřených ekvivalentem loupané rýže pro období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009.
3. Pravidla pro uplatňování celních kvót uvedených v odstavci 2 budou stanovena postupy podle článku 13 a čl. 26 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1785/2003 ze dne 29. září 2003 o společné organizaci trhu s rýží (11).
ODDÍL 2
Cukr
Článek 7
Celní kvóty s nulovým clem a případné odstraňování cel
1. Dovozní cla na produkty čísla 1701 celního sazebníku se odstraňují od 1. října 2009.
2. Vedle celních kvót otevřených a spravovaných podle článku 28 nařízení Rady (ES) č. 318/2006 ze dne 20. února 2006 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (12) se pro produkty čísla 1701 celního sazebníku na období od 1. října 2008 do 30. září 2009 otevírají tyto celní kvóty:
a)
150 000 tun vyjádřených ekvivalentem bílého cukru při nulovém clu vyhrazeném pro produkty pocházející z nejméně rozvinutých zemí uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 980/2005 i v příloze I tohoto nařízení. Tato celní kvóta se rozdělí mezi regiony podle množství, které se určí v souladu s dohodami, které určují způsobilost regionů nebo států pro zařazení do přílohy I tohoto nařízení; a
b)
80 000 tun vyjádřených ekvivalentem bílého cukru při nulovém clu vyhrazeném pro produkty pocházející z jiných než nejméně rozvinutých zemí uvedených v příloze I tohoto nařízení. Tato celní kvóta se rozdělí mezi regiony podle množství, které se určí v souladu s dohodami, které určují způsobilost regionů nebo států pro zařazení do přílohy I tohoto nařízení.
3. Na dovoz v rámci celních kvót uvedených v odstavci 2 se použije článek 30 nařízení (ES) č. 318/2006.
4. Pravidla pro rozdělení podle regionu a uplatňování celních kvót uvedených v tomto článku 2 budou přijata postupem podle čl. 39 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006.
Článek 8
Přechodné ustanovení
V období od 1. října 2009 do 30. září 2012 se čl. 7 odst. 1 nevztahuje na dovoz produktů čísla 1701 celního sazebníku, pokud se dovozce nezaváže nakoupit takové produkty za cenu nižší než 90 % referenční ceny (na základě CIF) stanovené v článku 3 nařízení (ES) č. 318/2006 pro příslušný hospodářský rok.
Článek 9
Přechodný ochranný mechanismus pro cukr
1. V období od 1. října 2009 do 30. září 2015 může být zacházení udělené podle čl. 7 odst. 1 u dovozu produktů čísla 1701 celního sazebníku pocházející z regionů nebo států uvedených v příloze I, které nejsou nejméně rozvinutými zeměmi uvedenými v příloze I nařízení (ES) č. 980/2005, pozastaveno, pokud
a)
množství dovážených produktů pocházejících z regionů nebo států, které jsou státy AKT a které nejsou nejméně rozvinutými zeměmi uvedenými v příloze I nařízení (ES) č. 980/2005, převyšuje
i)
1,38 milionu tun v hospodářském roce 2009/2010;
ii)
1,45 milionu tun v hospodářském roce 2010/2011;
iii)
1,6 milionu tun v hospodářských rocích 2011/2012 až 2014/2015 a
b)
množství dovážených produktů pocházejících ze všech států AKT převyšuje 3,5 milionu tun.
2. Množství stanovená v odst. 1 písm. a) se mohou dále rozdělit podle regionů.
3. V období uvedeném v odstavci 1 se u dovozu produktů čísla 1701 celního sazebníku, které pocházejí z regionů nebo států uvedených v příloze I, vyžaduje dovozní licence.
4. Pozastavení zacházení uděleného podle čl. 7 odst. 1 se ukončí na konci hospodářského roku, v němž bylo zavedeno.
5. Pravidla týkající se dalšího rozdělení množství uvedených v odstavci 1 a řízení systému uvedeného v odstavcích 1, 3 a 4 tohoto článku a rozhodnutí o pozastavení se přijímají postupem podle čl. 39 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006.
Článek 10
Přechodný mechanismus dohledu
1. V období od 1. ledna 2008 do 30. září 2015 podléhá dovoz produktů podpoložek 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59 a 2106 90 98 celního sazebníku, které pocházejí z regionů nebo států uvedených v příloze I, mechanismu dohledu stanovenému v článku 308d nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (13).
2. Na základě tohoto dohledu Komise ověří, zda došlo k celkovému nárůstu dovozu jednoho nebo více z produktů uvedených v odstavci 1 pocházejících z určitého regionu o více než 20 % objemu v průběhu období dvanácti po sobě následujících měsíců ve srovnání s průměrem ročních dovozů v průběhu předcházejících tří dvanáctiměsíčních období.
3. Pokud je dosažena úroveň uvedená v odstavci 2, provede Komise analýzu povahy obchodních vztahů, hospodářského odůvodnění a obsahu cukru v takto dovezených produktech. Jestliže Komise dospěje k závěru, že se tento dovoz používá s cílem obejít celní kvóty, přechodná opatření a zvláštní ochranný mechanismus, které jsou stanoveny v článcích 7, 8 a 9, může až do konce dotčeného hospodářského roku pozastavit používání čl. 3 odst. 1 na dovoz produktů podpoložek 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59, 2106 90 98 celního sazebníku pocházejících z regionů nebo států uvedených v příloze I, které nejsou nejméně rozvinutými zeměmi uvedenými v příloze I nařízení (ES) č. 980/2005.
4. Pravidla pro správu daného systému a rozhodnutí o pozastavení se přijímají postupem podle článku 16 nařízení Rady (ES) č. 3448/93 ze dne 6. prosince 1993 o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů (14).
KAPITOLA IV
OBECNÁ OCHRANNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a)
„producenty Společenství“ producenti obdobných nebo přímo soutěžících produktů jako celek, kteří působí na území Společenství, nebo ti producenti ve Společenství, jejichž společná produkce obdobných nebo přímo soutěžících produktů tvoří významný podíl celkové produkce těchto produktů ve Společenství;
b)
„vážnou újmou“ jasné obecné poškození postavení producentů Společenství;
c)
„hrozbou vážné újmy“ vážná újma, která jednoznačně a bezprostředně hrozí;
d)
„narušeními“ poruchy ve výrobním odvětví;
e)
„hrozbou narušení“ narušení, která jednoznačně a bezprostředně hrozí.
Článek 12
Zásady
1. Ochranné opatření podle této kapitoly může být zavedeno, pokud jsou produkty pocházející z regionů nebo států uvedených v příloze I dováženy do Společenství v takových zvýšených množstvích a za takových podmínek, že vzniká nebo hrozí
a)
vážná újma producentům Společenství;
b)
narušení v daném hospodářském odvětví, zejména pokud tato narušení působí velké sociální problémy nebo obtíže, jež by mohly způsobit vážné zhoršení hospodářské situace Společenství; nebo
c)
narušení na trzích se zemědělskými produkty, na které se vztahuje příloha I Dohody Světové obchodní organizace o zemědělství, nebo mechanismů organizace těchto trhů.
2. Jsou-li produkty pocházející z regionů nebo států uvedených v příloze I dováženy do Společenství v takových zvýšených množstvích a za takových podmínek, že vzniká nebo hrozí narušení v hospodářské situaci v jednom nebo více nejvzdálenějších regionech Společenství, může být uloženo ochranné opatření podle této kapitoly.
Článek 13
Určení podmínek pro uložení ochranných opatření
1. Určení vážné újmy nebo hrozby vážné újmy se vztahuje mimo jiné na tyto faktory:
a)
objem dovozu, zejména při podstatném zvýšení v absolutních číslech nebo v poměru k výrobě nebo spotřebě ve Společenství;
b)
cenu dovážených produktů, zejména pokud je významně nižší v porovnání s cenou obdobného produktu ve Společenství;
c)
následný dopad na producenty Společenství, jak jej naznačuje vývoj některých ekonomických ukazatelů, jako například produkce, využití kapacity, skladové zásoby, odbyt, podíl na trhu, pokles cen nebo zamezení růstu cen, který by za běžných okolností nastal, zisky, návratnost vloženého kapitálu, peněžní tok a zaměstnanost;
d)
jiné faktory než vývoj dovozu, jimiž vzniká nebo může vzniknout dotyčným producentům Společenství újma.
2. Určení narušení nebo hrozby narušení se zakládá na objektivních faktorech, včetně těchto prvků:
a)
zvýšení objemu dovozu v absolutních číslech nebo v poměru k produkci Společenství a dovozu z dalších zdrojů a
b)
vlivu takového dovozu na ceny nebo
c)
vlivu takového dovozu na situaci producentů Společenství nebo dotčeného hospodářského odvětví, včetně mimo jiné na úrovně prodeje, produkce, finanční situace a zaměstnanosti.
3. Při určování, zda se dovoz uskutečňuje za takových podmínek, že vzniká nebo hrozí narušení na trzích se zemědělskými produkty nebo mechanismů organizace těchto trhů, včetně nařízení vytvářejících společné organizace trhu, je třeba přihlížet ke všem významným objektivním faktorům, včetně jednoho nebo více z těchto prvků:
a)
objem dovozu ve srovnání s úrovněmi předcházejících kalendářních nebo hospodářských let, domácí produkce a spotřeba a budoucí úrovně plánované podle reformy společných organizací trhu;
b)
úroveň domácích cen ve srovnání s referenčními nebo směrnými cenami, přicházejí-li v úvahu, a pokud ne, ve srovnání s průměrnými cenami na vnitřním trhu ve stejném období předchozích hospodářských let;
c)
od 1. října 2015 na trzích s produkty čísla 1701 celního sazebníku: situace, kdy průměrná tržní cena ve Společenství bílého cukru klesne v průběhu dvou po sobě následujících měsíců pod 80 % průměrné tržní ceny bílého cukru ve Společenství převládající v předchozím hospodářském roce.
4. Při určování, zda jsou podmínky uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 v případě nejvzdálenějších regionů Společenství splněny, se analýzy omezují na území dotčeného nejvzdálenějšího regionu nebo regionů. Zvláštní pozornost se má věnovat velikosti místního odvětví, jeho finanční situaci a stavu zaměstnanosti.
Článek 14
Zahájení řízení
1. Šetření se zahajuje na žádost členského státu nebo z podnětu Komise, pokud je zřejmé, že existují dostatečné důkazy odůvodňující zahájení šetření.
2. Pokud by vývoj dovozu z jakýchkoli regionů nebo států uvedených v příloze I vyžadoval zavedení ochranných opatření, sdělí to členské státy Komisi. Toto sdělení musí obsahovat dostupné důkazy podle kritérií článku 13. Komise toto sdělení předá do tří pracovních dnů všem členským státům.
3. Konzultace s členskými státy se uskuteční do osmi pracovních dnů ode dne, kdy Komise zaslala informaci členským státům podle odstavce 2. Pokud je po konzultaci zřejmé, že existují dostatečné důkazy pro zahájení řízení, zveřejní Komise oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Řízení se zahájí do jednoho měsíce od obdržení informace od členského státu.
4. Domnívá-li se Komise po konzultaci s členskými státy, že okolnosti stanovené v článku 12 existují, okamžitě oznámí dotčenému regionu nebo státu uvedenému v příloze I svůj úmysl zahájit šetření. K oznámení může přiložit výzvu ke konzultacím, aby se vyjasnila situace a aby bylo dosaženo oboustranně uspokojivého řešení.
Článek 15
Šetření
1. Po zahájení řízení započne Komise šetření.
2. Komise může požádat členské státy, aby jí předaly informace, a členské státy učiní veškerá potřebná opatření, aby každé její žádosti vyhověly. Pokud je předání informací v obecném zájmu nebo pokud bylo jejich předání vyžádáno členským státem, sdělí je Komise členským státům za předpokladu, že nejsou důvěrné; v opačném případě jim Komise předá shrnutí, jež není důvěrné povahy.
3. V případě šetření omezeného na některé z nejvzdálenějších regionů může Komise požádat příslušné místní orgány, aby poskytly informace uvedené v odstavci 2 prostřednictvím dotčeného členského státu.
4. Šetření se, kdykoli je to možné, uzavře do šesti měsíců od jeho zahájení. Ve výjimečných případech může být tato lhůta prodloužena o další dobu tří měsíců.
Článek 16
Uložení prozatímních ochranných opatření
1. Prozatímní ochranná opatření se použijí za naléhavých okolností, kdy by odklad způsobil těžko napravitelnou škodu, na základě předchozího určení, že okolnosti uvedené v článku 12 existují. Komise přijme tato prozatímní opatření po konzultaci s členskými státy, nebo v případě mimořádné naléhavosti po informování členských států. Ve druhém případě se konzultace konají do deseti dnů ode dne, kdy jsou členským státům oznámena opatření přijatá Komisí.
2. Vzhledem ke zvláštní situaci nejvzdálenějších regionů a jejich zranitelnosti k nárůstu dovozu se v řízení, které se jich dotýká a kde předběžné určení ukázalo, že se dovoz zvýšil, použijí prozatímní ochranná opatření. V tomto případě Komise informuje členské státy o opatřeních a konzultace se uskuteční do deseti dnů ode dne, kdy jsou členským státům oznámena opatření přijatá Komisí.
3. Pokud některý členský stát požádá Komisi o okamžitý zásah a pokud jsou splněny podmínky stanovené v odstavcích 1 a 2, rozhodne Komise do pěti pracovních dnů od obdržení žádosti.
4. Komise uvědomí neprodleně Radu a členské státy o každém rozhodnutí přijatém podle odstavců 1, 2 a 3. Rada může kvalifikovanou většinou přijmout jiné rozhodnutí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne, kdy ji Komise uvědomí podle tohoto odstavce.
5. Prozatímní opatření mohou mít formu zvýšení cla u dotčeného produktu na úroveň, která nepřevýší celní sazbu použitou u ostatních členských států Světové obchodní organizace, anebo celních kvót.
6. Doba platnosti prozatímních opatření nepřesahuje 180 dnů. Pokud jsou prozatímní opatření omezena na nejvzdálenější regiony, nepřesahuje jejich doba platnosti 200 dnů.
7. Pokud jsou prozatímní ochranná opatření zrušena, protože šetření prokáže, že nebyly splněny podmínky stanovené v článcích 12 a 13, všechna cla vybraná v důsledku těchto prozatímních opatření se automaticky vracejí.
Článek 17
Zastavení šetření a řízení bez přijetí opatření
Pokud jsou dvoustranná ochranná opatření považována za zbytečná a v poradním výboru podle článku 21 nejsou vzneseny žádné námitky, rozhodne Komise o zastavení šetření nebo řízení. Ve všech ostatních případech předloží Komise Radě neprodleně zprávu o výsledcích konzultací a návrh na nařízení Rady o zastavení řízení. Řízení se považuje za zastavené, pokud Rada ve lhůtě jednoho měsíce nepřijme kvalifikovanou většinou jiné rozhodnutí.
Článek 18
Uložení konečných opatření
1. Pokud se nakonec prokáže, že podmínky stanovené v článku 12 jsou splněny, požádá Komise o konzultace dotčený region nebo stát v rámci vhodného institucionálního uspořádání stanoveného v příslušných dohodách umožňujících regionu nebo státu, aby byl zařazen do přílohy I, s cílem najít vzájemně přijatelné řešení.
2. Pokud konzultace uvedené v odstavci 1 nevedou ke vzájemně uspokojivému řešení do třiceti dnů ode dne, kdy byla věc dotčenému regionu nebo státu předložena, přijme Komise po konzultaci s členskými státy rozhodnutí o zavedení konečných dvoustranných ochranných opatření do dvaceti pracovních dnů po ukončení konzultační doby.
3. Rozhodnutí Komise přijatá podle tohoto článku se sdělují Radě a členským státům. Každý členský stát může do deseti pracovních dnů ode dne sdělení předložit rozhodnutí Radě.
4. Pokud členský stát předloží Radě rozhodnutí Komise, může Rada rozhodnutí Komise kvalifikovanou většinou potvrdit, změnit nebo zrušit. Pokud Rada do jednoho měsíce poté, co jí byla záležitost předložena, nepřijme rozhodnutí, považuje se rozhodnutí Komise za potvrzené.
5. Konečná opatření mohou mít jednu z těchto forem:
-
pozastavení dalšího snižování sazby dovozního cla na dotčený produkt pocházející z dotčeného regionu nebo státu,
-
zvýšení cla na dotčený produkt na úroveň, která nepřevýší celní sazbu použitou u ostatních členů Světové obchodní organizace,
-
celní kvóty.
6. Žádné dvoustranné ochranné opatření se nepoužije u téhož produktu z téhož regionu nebo státu, dokud neuplyne alespoň jeden rok poté, co předchozí opatření pozbylo platnosti nebo bylo zrušeno.
Článek 19
Trvání a přezkum ochranných opatření
1. Ochranné opatření zůstává v platnosti pouze po takovou dobu, která je nezbytná k zabránění nebo nápravě vážné újmy nebo narušení trhu. Tato doba nepřesáhne dva roky, není-li prodloužena podle odstavce 2. Pokud je opatření omezeno na jeden nebo více nejvzdálenějších regionů Společenství, nesmí doba jeho trvání přesáhnout čtyři roky.
2. Původní doba trvání ochranného opatření může být výjimečně prodloužena, pokud se zjistí, že ochranné opatření je nadále nezbytné k zabránění nebo nápravě vážné újmy nebo narušení trhu.
3. Rozhodnutí o prodloužení se přijímají postupy podle tohoto nařízení uplatňovanými při šetření a stejnými postupy jako v případě původních opatření.
Celková doba trvání ochranného opatření nesmí přesáhnout čtyři roky, včetně prozatímního opatření. Pokud jde o opatření omezené na nejvzdálenější regiony, činí tato doba osm let.
4. Pokud trvání ochranného opatření přesáhne jeden rok, toto opatření se postupně v pravidelných odstupech v průběhu doby svého uplatňování, včetně jakéhokoli prodloužení, liberalizuje.
Konzultace s dotčeným regionem nebo státem se konají pravidelně v příslušných orgánech stanovených dohodami, aby se stanovil harmonogram pro jejich zrušení, jakmile to okolnosti dovolí.
Článek 20
Kontrolní opatření
1. Pokud by vývoj dovozu produktu pocházejícího ze státu AKT mohl způsobit jednu ze situací uvedených v článku 12, může být tento dovoz podroben předchozí kontrole Společenství.
2. O zavedení kontroly rozhoduje Komise.
Rozhodnutí Komise přijatá podle tohoto článku se sdělují Radě a členským státům. Každý členský stát může do deseti pracovních dnů ode dne sdělení předložit rozhodnutí Radě.
Pokud členský stát předloží Radě rozhodnutí Komise, může Rada rozhodnutí Komise kvalifikovanou většinou potvrdit, změnit nebo zrušit. Pokud Rada do jednoho měsíce poté, co jí byla záležitost předložena, nepřijme rozhodnutí, považuje se rozhodnutí Komise za potvrzené.
3. Doba platnosti kontrolních opatření je omezená. Pokud není stanoveno jinak, končí jejich platnost na konci druhého šestiměsíčního období, které následuje po prvním šestiměsíčním období poté, co byla opatření zavedena.
4. Kontrolní opatření mohou být omezena na území jednoho nebo více nejvzdálenějších regionů společenství, pokud je to nezbytné.
5. Rozhodnutí zavést kontrolní opatření je neprodleně sděleno příslušnému orgánu zřízenému příslušnou dohodou, které umožňují regionu nebo státu, aby byl zařazen do přílohy I.
Článek 21
Konzultace
Příslušným poradním výborem pro účely této kapitoly je poradní výbor řízený článkem 4 nařízení Rady (ES) č. 3285/94 ze dne 22. prosince 1994 o společných pravidlech dovozu (15). V případě produktů čísla 1701 celního sazebníku je příslušnému výboru nápomocen výbor zřízený článkem 39 nařízení (ES) č. 318/2006.
Článek 22
Výjimečná opatření s omezenou územní působností
Pokud se zjistí, že podmínky stanovené pro přijetí dvoustranných ochranných opatření jsou splněny v jednom nebo více členských státech, může Komise po posouzení alternativních řešení výjimečně a v souladu s článkem 134 Smlouvy povolit uplatňování kontrolních nebo ochranných opatření omezených na daný členský stát nebo členské státy, pokud má za to, že uplatňování těchto opatření je vhodnější na této úrovni než na úrovni Společenství. Tato opatření musí být časově přísně omezená a musí co nejméně narušovat fungování vnitřního trhu.
KAPITOLA V
PROCESNÍ USTANOVENÍ
Článek 23
Přizpůsobení technickému pokroku
Toto nařízení se změní postupem podle čl. 24 odst. 3, aby se provedly veškeré technické změny potřebné v důsledku rozdílů mezi tímto nařízením a dohodami podepsanými a prozatímně uplatňovanými anebo uzavřenými s regiony nebo státy uvedenými v příloze I v souladu s článkem 300 Smlouvy.
Článek 24
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro provádění dohod o hospodářské spolupráci.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
4. Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 25
Změny
V článku 1 nařízení (ES) č. 1964/2005 se zrušuje odstavec 2.
Článek 26
Zrušení stávajících aktů
Nařízení (ES) č. 2285/2002 a nařízení (ES) č. 2286/2002 se zrušují.
Článek 27
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2008.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. prosince 2007.
RÈGLEMENT (CE) N o 1528/2007 DU CONSEIL
du 20 décembre 2007
appliquant aux produits originaires de certains États appartenant au groupe des États d'Afrique, des Caraïbes et du Pacifique (ACP) les régimes prévus dans les accords établissant ou conduisant à établir des accords de partenariats économiques
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 133,
vu la proposition de la Commission,
considérant ce qui suit:
(1)
L'accord de partenariat entre les membres du groupe des États d'Afrique, des Caraïbes et du Pacifique, d'une part, et la Communauté européenne et ses États membres, d'autre part, signé à Cotonou le 23 juin 2000 (1) (ci-après dénommé «accord de partenariat ACP-CE») prévoit que des accords de partenariat économique (APE) doivent entrer en vigueur le 1er janvier 2008 au plus tard.
(2)
L''accord de partenariat ACP-CE prévoit le maintien du régime commercial visé à l'annexe V dudit accord jusqu'au 31 décembre 2007.
(3)
Depuis 2002, la Communauté négocie des accords de partenariat économique avec le groupe des États ACP, subdivisé en six régions: les Caraïbes, l'Afrique centrale, l'Afrique orientale et australe, les États insulaires du Pacifique, la Communauté de développement de l'Afrique australe et l'Afrique occidentale. De tels accords de partenariats économiques seront compatibles avec les obligations prévues dans le cadre de l'OMC et favoriseront l'intégration régionale et l'intégration progressive des économies des pays ACP dans le système commercial mondial fondé sur des règles, de manière à encourager le développement durable de ces pays et à contribuer à l'ensemble des efforts accomplis pour éradiquer la pauvreté et améliorer les conditions de vie dans les pays ACP. Dans un premier stade, des négociations peuvent être conclues concernant des accords conduisant à établir des accords de partenariat économique couvrant au moins des accords de commerce de marchandises compatibles avec les règles de l'OMC, devant être complétés dès que possible par des accords de partenariat économique complets, compatibles avec les processus régionaux d'intégration économique et politique.
(4)
Ces accords établissant ou conduisant à établir des accords de partenariat économique pour lesquels les négociations ont été conclues prévoient que les parties peuvent, dans la mesure du possible, adopter des mesures en vue d'appliquer l'accord, avant son application provisoire sur une base réciproque. Il convient de prendre des mesures pour appliquer les accords sur la base de ces dispositions.
(5)
Les dispositions figurant dans le présent règlement doivent être modifiées, si nécessaire, conformément aux accords établissant ou conduisant à établir des accords de partenariat économique, quand ces accords sont signés et conclus conformément à l'article 300 du traité et sont soit appliqués à titre provisoire soit en vigueur. Les dispositions du présent règlement sont abrogées en partie ou en totalité si les accords concernés n'entrent pas en vigueur dans un délai raisonnable au sens de la convention de Vienne sur le droit des traités.
(6)
Pour les importations dans la Communauté, les régimes des accords établissant ou conduisant à établir des accords de partenariat économique devraient prévoir un accès en franchise de droits et une absence de contingents tarifaires pour tous les produits, à l'exception des armes. Les régimes précités sont soumis à des périodes et régimes transitoires pour certains produits sensibles ainsi qu'à des régimes spécifiques pour les départements français d'outre-mer. À la lumière des spécificités de la situation de l'Afrique du Sud, les produits originaires d'Afrique du Sud devraient continuer de bénéficier des dispositions pertinentes de l'accord sur le commerce, le développement et la coopération entre la Communauté européenne et ses États membres, d'une part, et l'Afrique du Sud, d'autre part (2), (ci-après dénommée «ACDC»), jusqu'à ce qu'un accord établissant ou conduisant à établir des accords de partenariat économique entre en vigueur entre la Communauté et l'Afrique du Sud.
(7)
Au lieu de s'appuyer sur les régimes spéciaux en faveur des pays les moins avancés prévus par le règlement (CE) no 980/2005 du Conseil du 27 juin 2005 portant application d'un schéma de préférences tarifaires généralisées (3), il est préférable que les pays les moins avancés qui sont aussi des États ACP fondent leur future relation commerciale avec la Communauté sur des accords de partenariat économique. Afin de faciliter un tel développement, il convient de prévoir que les pays ayant conclu des négociations sur des accords établissant ou conduisant à établir des accords de partenariat économique et pouvant bénéficier des régimes établis par le présent règlement puissent continuer de bénéficier, pour une période limitée, des régimes spéciaux en faveur des pays les moins avancés du règlement (CE) no 980/2005 pour les produits pour lesquels les régimes transitoires établis par le présent règlement sont moins favorables.
(8)
Les règles d'origine applicables aux importations effectuées conformément au présent règlement devraient, pour une période transitoire, être celles prévues à l'annexe II. Ces règles d'origines devraient être remplacées par celles annexées à tout accord avec les régions ou États figurant à l'Annexe I lorsque cet accord soit est appliqué à titre provisoire soit entre en vigueur, la date retenue étant la plus proche.
(9)
Il est nécessaire de prévoir la possibilité de suspendre temporairement des régimes établis par le présent règlement en cas d'absence de coopération administrative, d'irrégularités ou de fraude. Lorsqu'un État membre fournit à la Commission des informations concernant une éventuelle fraude ou une absence de coopération administrative, la législation communautaire pertinente devrait être applicable, notamment le règlement (CE) no 515/97 du Conseil du 13 mars 1997 relatif à l'assistance mutuelle entre les autorités administratives des États membres et à la collaboration entre celles-ci et la Commission en vue d'assurer la bonne application des réglementations douanière et agricole (4).
(10)
Il convient que le présent règlement prévoie des régimes transitoires pour le sucre et le riz, ainsi que des mécanismes de sauvegarde et de surveillance transitoires spéciaux applicables après la fin des régimes transitoires.
(11)
Dans le cadre des régimes transitoires pour le sucre, conformément à la décision 2007/627/CE (5), le protocole no 3 sur le sucre ACP joint à l'annexe V de l'accord de partenariat ACP-CE cessera de s'appliquer à compter du 1er octobre 2009.
(12)
À l'expiration du protocole no 3 sur le sucre ACP et au vu de la sensibilité particulière du marché du sucre, il y a lieu d'adopter des mesures transitoires pour ce produit. Dans le même temps, il convient d'adopter des mesures de surveillance et de sauvegarde transitoires spécifiques pour certains produits agricoles transformés à teneur en sucre potentiellement élevée susceptibles de faire l'objet de transactions commerciales dans le but de contourner les mesures de sauvegarde transitoires spécifiques concernant les importations de sucre dans la CE.
(13)
Il y a lieu également d'adopter des mesures de sauvegarde générales pour les produits couverts par le présent règlement.
(14)
Eu égard à la sensibilité particulière des produits agricoles, il y a lieu de prendre des mesures de sauvegarde bilatérales lorsque les importations causent ou menacent de causer des perturbations dans les marchés de ces produits ou dans les mécanismes régulant ces marchés.
(15)
Conformément à l'article 299, paragraphe 2, du traité, il convient de tenir dûment compte, dans toutes les politiques communautaires, de la situation économique et sociale structurelle particulière des régions ultrapériphériques de la Communauté, notamment en ce qui concerne les politiques douanières et commerciales.
(16)
Il convient donc de prendre tout particulièrement en considération la sensibilité des produits agricoles, notamment du sucre, ainsi que la vulnérabilité et les intérêts spécifiques des régions ultrapériphériques de la Communauté lors de l'établissement des règles de sauvegardes bilatérales de façon efficace.
(17)
Il y a lieu d'arrêter les mesures nécessaires pour la mise en œuvre du présent règlement en conformité avec la décision 1999/468/CE du Conseil du 28 juin 1999 fixant les modalités de l'exercice des compétences d'exécution conférées à la Commission (6).
(18)
Le présent règlement rend nécessaire d'abroger les règlements en vigueur adoptés dans le cadre de l'annexe V de l'accord de partenariat ACP-CE, notamment le règlement (CE) no 2285/2002 du Conseil du 10 décembre 2002 relatif aux mesures de sauvegarde prévues par l'accord de partenariat ACP-CE (7), le règlement (CE) no 2286/2002 du Conseil du 10 décembre 2002 fixant le régime applicable aux produits agricoles et aux marchandises résultant de leur transformation, originaires des États d'Afrique, des Caraïbes et du Pacifique (États ACP) (8), et l'article 1, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1964/2005 du Conseil du 29 novembre 2005 concernant les taux de droit applicables aux bananes (9). Toutes les mesures d'application fondées sur ces dispositions abrogées sont par conséquent rendues obsolètes,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE I
OBJET, CHAMP D'APPLICATION ET ACCÈS AU MARCHÉ
Article premier
Objet
Le présent règlement applique aux produits originaires de certains États appartenant au groupe des États d'Afrique, des Caraïbes et du Pacifique (ACP) les régimes prévus dans les Accords établissant ou conduisant à établir des accords de partenariats économiques.
Article 2
Champ d'application
1. Le présent règlement s'applique aux produits originaires des régions et États énumérés à l'annexe I.
2. Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission, modifie l'annexe I afin d'y ajouter les régions ou États du groupe ACP ayant conclu des négociations concernant un accord entre la Communauté et la région ou l'État concerné qui satisfait au moins aux exigences prévues à l'article XXIV du GATT de 1994.
3. L'État ou la région restera sur la liste figurant à l'annexe I, à moins que le Conseil, statuant à la majorité qualifiée sur proposition de la Commission, modifie cette annexe pour en retirer une région ou un État, notamment:
a)
si la région ou l'État concerné fait part de son intention de ne pas ratifier un accord lui ayant permis d'être inclus à l'annexe I;
b)
si la ratification d'un accord ayant permis à la région ou à l'État concerné d'être inclus à l'annexe I n'est pas intervenue dans un délai raisonnable, de sorte que l'entrée en vigueur de l'accord est indûment retardée; ou
c)
si l'accord est résilié ou si la région ou l'État concerné met fin à ses droits et obligations découlant de l'accord, alors même que celui-ci reste en vigueur.
Article 3
Accès au marché
1. Sous réserve des articles 6, 7 et 8, les droits à l'importation sont éliminés sur tous les produits relevant des chapitres 1 à 97 du système harmonisé, à l'exclusion du chapitre 93, originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I. Cette élimination est soumise aux mécanismes transitoires de sauvegarde et de surveillance visés aux articles 9 et 10, ainsi qu'aux mécanismes généraux de sauvegarde prévus aux articles 11 à 22.
2. Pour les produits relevant du chapitre 93 du système harmonisé originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I, les droits de la nation la plus favorisée appliqués continuent de l'être.
3. Nonobstant l'article 3, paragraphe 2, du règlement (CE) no 980/2005, les produits originaires des pays les moins avancés figurant à l'annexe I dudit règlement inclus à l'annexe I du présent règlement continuent de bénéficier, en plus des régimes établis par le présent règlement, des préférences prévues en vertu du règlement (CE) no 980/2005. Sont concernés:
a)
les produits de la position tarifaire 1006, à l'exclusion de la sous-position 1006 10 10, jusqu'au 31 décembre 2009 et
b)
les produits de la position tarifaire 1701 jusqu'au 30 septembre 2009.
4. Le paragraphe 1 du présent article et les articles 6, 7 et 8 ne s'appliquent pas aux produits originaires d'Afrique du Sud. Ces produits sont soumis aux dispositions pertinentes de l'ACDC. Conformément à la procédure visée à l'article 24, paragraphe 3, une annexe sera ajoutée au présent règlement fixant le régime applicable aux produits originaires d'Afrique du Sud, lorsque les dispositions commerciales pertinentes de l'ACDC seront remplacées par les dispositions pertinentes d'un accord établissant ou conduisant à établir un Accord de Partenariat économique.
5. Le paragraphe 1 ne s'applique pas aux produits relevant de la position tarifaire 0803 00 19 originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I et mis en libre pratique dans les régions ultrapériphériques de la Communauté jusqu'au 1er janvier 2018. Le paragraphe 1 du présent article et l'article 7 ne s'appliquent pas aux produits relevant de la position tarifaire 1701 originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I et mis en libre pratique dans les départements français d'outre-mer jusqu'au 1er janvier 2018. Ces périodes sont prorogées jusqu'au 1er janvier 2028, sauf dispositions contraires convenues entre les parties aux accords correspondants. La Commission publie un avis au Journal officiel de l'Union européenne informant les parties intéressées de la fin de cette disposition.
CHAPITRE II
RÈGLES D'ORIGINE ET COOPÉRATION ADMINISTRATIVE
Article 4
Règles d'origine
1. Les règles d'origine définies à l'annexe II s'appliquent pour déterminer si les produits sont originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I.
2. Les règles d'origine définies à l'annexe II sont remplacées par celles annexées à tout accord conclu avec les régions ou États énumérés à l'annexe I, lorsque cet accord est appliqué à titre provisoire par toutes les parties ou lorsqu'il entre en vigueur, la date retenue étant la plus proche. La Commission publie un avis au Journal officiel de l'Union européenne pour en informer les opérateurs. Cet avis précise la date de l'application provisoire ou de l'entrée en vigueur, qui constitue la date à partir de laquelle les règles d'origine figurant dans l'accord s'appliquent à tous les produits originaires des régions et États énumérés à l'annexe I.
3. La Commission assistée par le comité du code des douanes établi par le règlement (CEE) 2913/92 du Conseil du 12 octobre 1992 établissant le code des douanes communautaire (10) suit la mise en œuvre et l'application des dispositions de l'annexe II. Des modifications techniques et des décisions sur la gestion de l'annexe II peuvent être adoptées conformément à la procédure visée aux articles 247 et 247bis du règlement (CE) no 2913/92.
Article 5
Coopération administrative
1. Lorsque la Commission constate, sur la base d'informations objectives, une absence de coopération administrative et/ou des irrégularités ou une fraude, elle peut suspendre temporairement l'élimination des droits prévue aux articles 3, 6 et 7 (ci-après dénommé le «traitement pertinent») conformément aux dispositions du présent article.
2. Aux fins du présent article, on entend, entre autres, par «absence de coopération administrative»:
a)
le non-respect répété de l'obligation de vérifier le statut originaire du ou des produits concernés;
b)
le refus répété de procéder à la vérification ultérieure de la preuve de l'origine et/ou d'en communiquer les résultats, ou le retard injustifié avec lequel ces tâches sont accomplies;
c)
le refus répété d'accorder l'autorisation d'accomplir les tâches de coopération administrative afin de vérifier l'authenticité de documents ou l'exactitude d'informations relatives à l'octroi du traitement pertinent, ou le retard injustifié avec lequel cette autorisation est accordée.
Aux fins du présent article, des irrégularités ou une fraude peuvent être constatées notamment lorsque des informations objectives font apparaître une augmentation rapide, sans explication satisfaisante, des importations de biens dépassant le niveau habituel de production et la capacité d'exportation de la région ou de l'État concerné.
3. Lorsque la Commission estime, sur la base d'informations fournies par un État membre ou de sa propre initiative, que les conditions fixées aux paragraphes 1 et 2 sont remplies, le traitement pertinent peut être suspendu, conformément à la procédure définie à l'article 24, paragraphe 2, à condition que la Commission ait d'abord:
a)
informé le comité prévu à l'article 24, paragraphe 2;
b)
informé la région ou l'État concerné conformément à toutes les procédures pertinentes applicables entre la Communauté et cette région ou cet État; et
c)
publié un avis au Journal officiel de l'Union européenne indiquant qu'une absence de coopération administrative, des irrégularités ou une fraude ont été constatées.
4. La période de suspension prévue par le présent article ne peut aller au-delà de ce qui est nécessaire pour protéger les intérêts financiers de la Communauté. Elles n'excèdent pas une période de 6 mois, qui peut être renouvelée. Au terme de cette période, la Commission décide soit de lever la suspension après avoir informé le comité prévu à l'article 24, soit de proroger la suspension conformément à la procédure visée au paragraphe 3 du présent article.
5. Les procédures de suspension temporaire définies aux paragraphes 2 à 4 sont remplacées par celles de tout accord avec les régions ou États énumérés à l'annexe I dès que cet accord est appliqué temporairement ou qu'il entre en vigueur, la date retenue étant la plus proche. La Commission publie un avis dans le Journal officiel de l'Union européenne pour informer les opérateurs. L'avis spécifie la date d'application provisoire ou d'entrée en vigueur, qui est la date à laquelle les procédures de suspension temporaire de l'accord s'appliquent aux produits couverts par le présent règlement.
6. Pour mettre en œuvre une suspension temporaire prévue par un accord avec les régions ou États énumérés à l'annexe I, la Commission, sans retard injustifié:
a)
informe le comité prévu à l'article 24, paragraphe 2, qu'une absence de coopération administrative, des irrégularités ou une fraude ont été constatées; et
b)
publie un avis au Journal officiel de l'Union européenne indiquant qu'une absence de coopération administrative, des irrégularités ou une fraude ont été constatées.
La décision suspendant le traitement pertinent est adoptée conformément à la procédure visée à l'article 24, paragraphe 2.
CHAPITRE III
DISPOSITIONS PROVISOIRES
SECTION 1
Riz
Article 6
Contingents tarifaires à droit nul et élimination éventuelle des droits
1. Les droits à l'importation sur les produits relevant de la position tarifaire 1006 sont éliminés à compter du 1er janvier 2010, à l'exception des droits à l'importation sur les produits de la sous-position 1006 10 10 qui sont éliminés à partir du 1er janvier 2008.
2. Les contingents tarifaires à droit nul suivants sont ouverts pour les produits relevant de la position tarifaire 1006, à l'exclusion de la sous-position 1006 10 10, originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I et constituant la région CARIFORUM:
a)
187 000 tonnes, exprimées en équivalent de riz décortiqué, pour la période allant du 1er janvier 2008 au 31 décembre 2008;
b)
250 000 tonnes, exprimées en équivalent de riz décortiqué, pour la période allant du 1er janvier 2009 au 31 décembre 2009.
3. Les modalités de mise en œuvre des contingents tarifaires visés au paragraphe 2 sont déterminées conformément aux procédures prévues à l'article 13 et à l'article 26, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1785/2003 du Conseil du 29 septembre 2003 portant organisation commune du marché du riz (11).
SECTION 2
Sucre
Article 7
Contingents tarifaires à droit nul et élimination éventuelle des droits
1. Les droits à l'importation sur les produits relevant de la position tarifaire 1701 sont éliminés à compter du 1er octobre 2009.
2. En plus des contingents tarifaires ouverts et gérés conformément à l'article 28 du règlement (CE) no 318/2006 du Conseil du 20 février 2006 portant organisation commune des marchés dans le secteur du sucre (12), les contingents tarifaires suivants sont ouverts pour les produits relevant de la position tarifaire 1701 pour la période allant du 1er octobre 2008 au 30 septembre 2009:
a)
150 000 tonnes à droit nul, exprimées en équivalent de sucre blanc, réservées aux produits originaires des pays les moins avancés figurant à l'annexe I du règlement (CE) no 980/2005 et à l'annexe I du présent règlement. Ce contingent tarifaire est réparti entre les régions, selon des quantités à déterminer conformément aux accords permettant à ces régions ou États d'être inclus à l'annexe I; et
b)
80 000 tonnes à droit nul, exprimées en équivalent de sucre blanc, réservées aux produits originaires de régions ou États n'appartenant pas aux pays les moins avancés et figurant à l'annexe I du présent règlement. Ce contingent tarifaire est réparti entre les régions, selon des quantités à déterminer par la Commission conformément aux accords permettant à ces régions ou États d'être inclus à l'annexe I.
3. L'article 30 du règlement (CE) no 318/2006 s'applique aux importations effectuées dans le cadre des contingents tarifaires visés au paragraphe précédent.
4. Les modalités de répartition par région et de mise en œuvre des contingents tarifaires visés au présent article sont adoptées conformément à la procédure prévue à l'article 39, paragraphe 2, du règlement (CE) no 318/2006.
Article 8
Régime transitoire
Pendant la période allant du 1er octobre 2009 au 30 septembre 2012, l'article 7, paragraphe 1, ne s'applique pas aux importations de produits relevant du code NC 1701, à moins que l'importateur ne s'engage à acheter ces produits à un prix égal à au moins 90 % du prix de référence (sur une base CAF) fixé à l'article 3 du règlement (CE) no 318/2006 pour la campagne de commercialisation concernée.
Article 9
Mécanisme de sauvegarde transitoire pour le sucre
1. Pendant la période allant du 1er octobre 2009 au 30 septembre 2015, le traitement accordé à l'article 7, paragraphe 1, pour les importations de produits relevant de la position tarifaire 1701 originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I et qui n'appartiennent pas aux pays les moins avancés figurant à l'annexe I du règlement (CE) no 980/2005 peut être suspendu lorsque:
a)
les importations originaires des régions ou États faisant partie des États ACP mais pas des pays les moins avancés figurant à l'annexe I du règlement (CE) no 980/2005 sont supérieures aux quantités suivantes:
i)
1,38 million de tonnes pour la campagne de commercialisation 2009/2010;
ii)
1,45 million de tonnes pour la campagne de commercialisation 2010/2011;
iii)
1,6 million de tonnes pour les campagnes de commercialisation 2011/2012 à 2014/2015, et
b)
les importations originaires de l'ensemble des États ACP sont supérieures à 3,5 millions de tonnes.
2. Les quantités prévues au paragraphe 1, point a), peuvent être subdivisées par région.
3. Durant la période visée à l'article 1, les importations de produits relevant de la position tarifaire 1701 originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I nécessiteront une licence d'importation.
4. La suspension du traitement accordé à l'article 7, paragraphe 1, prend fin au terme de la campagne de commercialisation durant laquelle elle a été introduite.
5. Des règles détaillées pour la subdivision des quantités prévues au paragraphe 1 et la gestion du système visé aux paragraphes 1, 3 et 4 du présent article, et les décisions de suspension sont adoptées conformément à la procédure visée à l'article 39, paragraphe 2, du règlement (CE) no 318/2006.
Article 10
Mécanisme de surveillance transitoire
1. Pendant la période allant du 1er janvier 2008 au 30 septembre 2015, les importations de produits relevant des positions tarifaires 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59 et 2106 90 98, originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I, sont soumises au mécanisme de surveillance prévu à l'article 308 quinquies du règlement (CEE) no 2454/93 de la Commission du 2 juillet 1993 fixant certaines dispositions d'application du règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil établissant le code des douanes communautaire (13).
2. Grâce à ce mécanisme de surveillance, la Commission vérifie si, au cours d'une période de douze mois consécutifs, le volume des importations de l'un ou de plusieurs de ces produits originaires d'une région donnée affiche une augmentation cumulée de plus de 20 % par rapport à la moyenne des importations annuelles sur les trois périodes de douze mois précédentes.
3. Si le niveau fixé au paragraphe 2 est atteint, la Commission analyse la structure des échanges, la justification économique et la teneur en sucre de ces importations. Si la Commission conclut que ces importations sont utilisées pour contourner les contingents tarifaires, les dispositions provisoires et le mécanisme de sauvegarde spécial prévus aux articles 7, 8 et 9, elle peut suspendre, jusqu'au terme de la campagne de commercialisation concernée, l'application de l'article 3, paragraphe 1, pour les importations de produits relevant des positions tarifaires 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59 et 2106 90 98, originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I et qui n'appartiennent pas aux pays les moins avancés figurant à l'annexe I du règlement (CE) no 980/2005.
4. Des règles détaillées pour la gestion de ce système ainsi que les décisions de suspension sont adoptées conformément à la procédure visée à l'article 16 du règlement (CE) no 3448/93 du Conseil du 6 décembre 1993 déterminant le régime d'échange applicable à certaines marchandises résultant de la transformation de produits agricoles (14).
CHAPITRE IV
DISPOSITIONS GÉNÉRALES DE SAUVEGARDE
Article 11
Définitions
Aux fins du présent chapitre, on entend par:
a)
«industrie communautaire»: l'ensemble des producteurs communautaires de produits similaires ou directement concurrents en activité sur le territoire de la Communauté ou les producteurs communautaires dont les productions additionnées de produits similaires ou directement concurrents constituent une proportion majeure de la production communautaire totale de ces produits;
b)
«préjudice grave»: une dégradation générale notable de la situation des producteurs communautaires;
c)
«menace de préjudice grave»: l'imminence évidente d'un préjudice grave;
d)
«perturbations»: les désordres intervenant dans un secteur ou une industrie;
e)
«menace de perturbations»: l'imminence évidente de perturbations.
Article 12
Principes
1. Une mesure de sauvegarde peut être imposée conformément aux dispositions du présent chapitre si des produits originaires des États énumérés à l'annexe I sont importés dans la Communauté en quantités tellement accrues ou dans des conditions telles qu'ils causent ou menacent de causer:
a)
un préjudice grave à l'industrie communautaire;
b)
des perturbations dans un secteur de l'économie, notamment si ces perturbations provoquent des difficultés ou des problèmes sociaux majeurs susceptibles d'entraîner une détérioration grave de la situation économique dans la Communauté, ou
c)
des perturbations dans les marchés de produits agricoles couverts par l'annexe I de l'accord de l'OMC sur l'agriculture ou dans les mécanismes régulant ces marchés.
2. Une mesure de sauvegarde peut être imposée conformément aux dispositions du présent chapitre si des produits originaires des régions ou États énumérés à l'annexe I sont importés dans la Communauté en quantités tellement accrues ou dans des conditions telles qu'ils causent ou menacent de causer des perturbations dans la situation économique d'une ou de plusieurs régions ultrapériphériques de la Communauté.
Article 13
Détermination des conditions devant être réunies pour instituer des mesures de sauvegarde
1. La détermination d'un préjudice grave ou d'une menace de préjudice grave couvre, entre autres, les facteurs suivants:
a)
le volume des importations, notamment lorsque celui-ci s'est accru de manière significative, soit en chiffres absolus, soit par rapport à la production ou à la consommation dans la Communauté;
b)
le prix des importations, notamment lorsqu'il y a eu sous-cotation significative du prix par rapport au prix d'un produit similaire dans la Communauté;
c)
l'impact qui en résulte pour les producteurs communautaires, ainsi qu'il ressort des tendances de certains facteurs économiques tels que: production, utilisation des capacités, stocks, ventes, part de marché, prix (c'est-à-dire dépression des prix ou empêchement de hausses de prix qui seraient intervenues normalement), bénéfices, rentabilité des capitaux, flux de liquidités et emploi;
d)
les facteurs autres que l'évolution des importations, qui causent ou sont susceptibles d'avoir causé un préjudice aux producteurs communautaires concernés.
2. La détermination des perturbations ou d'une menace de perturbations repose sur des facteurs objectifs, y compris les suivants:
a)
l'augmentation du volume des importations en termes absolus ou par rapport à la production communautaire et aux importations provenant d'autres sources et
b)
l'effet de ces importations sur les prix, ou
c)
l'effet de ces importations sur la situation de l'industrie communautaire ou du secteur économique concerné, y compris, entre autres, sur le niveau des ventes, la production, la situation financière et l'emploi.
3. Pour déterminer si les importations sont effectuées dans des conditions telles qu'elles causent ou menacent de causer des perturbations sur les marchés des produits agricoles ou dans les mécanismes régulant ces marchés, y compris les règlements créant les organisations communes de marché, il convient de tenir compte de tous les facteurs objectifs pertinents, parmi lesquels figurent un ou plusieurs des éléments suivants:
a)
le volume des importations par rapport aux niveaux des années civiles ou campagnes de commercialisation précédentes, suivant le cas, la production et la consommation internes, les niveaux futurs prévus selon la réforme des organisations communes de marché;
b)
le niveau des prix internes par rapport aux prix de référence ou indicatifs, s'ils existent, et sinon par rapport aux prix moyens du marché interne pendant la même période des campagnes de commercialisation précédentes;
c)
à compter du 1er octobre 2015, dans les marchés de produits relevant de la position tarifaire 1701: les situations dans lesquelles le prix moyen communautaire du sucre blanc est inférieur, pendant deux mois consécutifs, à 80 % du prix moyen communautaire du sucre blanc constaté durant la campagne de commercialisation précédente.
4. Pour déterminer si les conditions visées aux paragraphes 1, 2 et 3 sont réunies dans le cas des régions ultrapériphériques de la Communauté, les analyses seront limitées au territoire de la ou des régions ultrapériphériques concernées. Une attention particulière sera accordée à la taille de l'industrie locale, à sa situation financière et à la situation de l'emploi.
Article 14
Ouverture de la procédure
1. Une enquête est ouverte à la demande d'un État membre ou à l'initiative de la Commission s'il existe, pour la Commission, des éléments de preuve suffisants pour justifier l'ouverture d'une enquête.
2. Lorsque l'évolution des importations en provenance d'une des régions ou d'un État énumérés à l'annexe I pourrait rendre nécessaire le recours à des mesures de sauvegarde, les États membres en informent la Commission. Cette information doit comprendre les éléments de preuve disponibles, déterminés sur la base des critères définis à l'article 13. La Commission transmet cette information à l'ensemble des États membres dans un délai de trois jours ouvrables.
3. Une consultation avec les États membres a lieu dans les huit jours ouvrables suivant la transmission par la Commission de l'information prévue au paragraphe 2. Lorsque, à l'issue de la consultation, il apparaît qu'il existe des éléments de preuve suffisants pour justifier l'ouverture d'une procédure, la Commission publie un avis au Journal officiel de l'Union européenne. L'ouverture de la procédure intervient dans un délai d'un mois après réception de l'information émanant d'un État membre.
4. Si la Commission, après avoir consulté les États membres, estime que les situations exposées à l'article 12 existent, elle notifie immédiatement à la région ou aux États énumérés à l'annexe I son intention d'ouvrir une enquête. Cette notification peut être accompagnée d'une invitation à procéder à des consultations afin de clarifier la situation et d'arriver à une solution mutuellement satisfaisante.
Article 15
Enquête
1. La Commission commence une enquête à la suite de l'ouverture de la procédure.
2. La Commission peut demander aux États membres de lui fournir des renseignements, auquel cas les États membres prennent toutes dispositions nécessaires pour donner suite à cette demande. Lorsque ces renseignements présentent un intérêt général ou lorsque leur transmission a été demandée par un État membre, la Commission les transmet aux États membres, à condition qu'ils n'aient pas un caractère confidentiel, et si c'est le cas, la Commission en transmet un résumé non confidentiel.
3. Si une enquête est limitée à une région ultrapériphérique, la Commission peut demander aux autorités locales compétentes de fournir les renseignements visés au paragraphe 2 par l'intermédiaire de l'État membre concerné.
4. Dans la mesure du possible, l'enquête est conclue dans les six mois suivant son ouverture. Dans des circonstances exceptionnelles, ce délai peut être prolongé de trois mois.
Article 16
Institution de mesures de sauvegarde provisoires
1. Des mesures de sauvegarde provisoires sont appliquées dans des circonstances critiques de nature à causer un préjudice difficilement réparable en l'absence de telles mesures et ce, après la détermination préalable que, selon le cas, les situations exposées à l'article 12 existent. La Commission adopte ces mesures provisoires après consultation des États membres ou, en cas d'extrême urgence, après en avoir informé les États membres. Dans ce dernier cas, une consultation a lieu dans les dix jours suivant la notification aux États membres de la mesure prise par la Commission.
2. Au vu de la situation particulière des régions ultrapériphériques et de leur vulnérabilité face à toute hausse soudaine des importations, des mesures de sauvegarde provisoires sont appliquées dans les procédures les concernant, si une détermination préalable a montré que les importations avaient augmenté. Dans ce cas, la Commission en informe les États membres lors de l'adoption des mesures et une consultation a lieu dans les dix jours suivant la notification aux États membres de la mesure prise par la Commission.
3. Lorsque l'action immédiate de la Commission est demandée par un État membre et que les conditions visées au paragraphe 1 ou 2 sont réunies, la Commission prend une décision dans un délai de cinq jours ouvrables à compter de la réception de la demande.
4. La Commission informe immédiatement le Conseil et les États membres de toute décision prise en vertu des paragraphes 1, 2 et 3. Le Conseil, statuant à la majorité qualifiée, peut prendre une décision différente dans un délai d'un mois à compter de la date à laquelle il a été informé par la Commission conformément au présent paragraphe.
5. Les mesures provisoires peuvent consister en une augmentation du droit de douane imposé sur le produit concerné jusqu'à un niveau n'excédant pas celui appliqué aux autres membres de l'OMC ou aux contingents tarifaires.
6. Les mesures provisoires ne peuvent être appliquées plus de 180 jours. Si les mesures provisoires sont limitées à des régions ultrapériphériques, elles ne peuvent être appliquées plus de 200 jours.
7. Au cas où les mesures de sauvegarde provisoires viendraient à être supprimées parce que l'enquête montre que les conditions prévues aux articles 12 et 13 ne sont pas réunies, les droits perçus en raison de l'institution de ces mesures provisoires sont automatiquement restitués.
Article 17
Clôture de l'enquête et procédure sans institution de mesures
Si des mesures de sauvegarde bilatérales sont estimées inutiles et si le comité consultatif visé à l'article 21 ne soulève aucune objection, l'enquête et la procédure sont closes par une décision de la Commission. Dans tous les autres cas, la Commission soumet immédiatement au Conseil un rapport sur les résultats de la consultation, assorti d'une proposition de règlement du Conseil clôturant la procédure. La procédure est réputée close si, dans un délai d'un mois, le Conseil, statuant à la majorité qualifiée, n'en a pas décidé autrement.
Article 18
Institution de mesures définitives
1. Lorsqu'il ressort de la constatation définitive des faits que les situations exposées à l'article 12, selon le cas, existent, la Commission demande l'ouverture de consultations avec la région ou l'État concerné dans le cadre de l'aménagement institutionnel approprié fixé dans les accords correspondants permettant à cette région ou à cet État d'être inclus à l'annexe I, en vue de parvenir à une solution mutuellement acceptable.
2. Lorsque les consultations visées au paragraphe 1 ne permettent pas d'aboutir à une solution mutuellement satisfaisante dans un délai de trente jours suivant la notification de l'affaire à la région ou à l'État concerné, une décision d'instituer des mesures de sauvegarde bilatérales définitives est prise par la Commission, en consultation avec les États membres, dans un délai de vingt jours ouvrables suivant la fin de la période de consultation.
3. Toute décision prise par la Commission en vertu du présent article est communiquée au Conseil et aux États membres. Tout État membre peut la déférer au Conseil dans un délai de dix jours ouvrables suivant la communication.
4. Lorsqu'un État membre défère au Conseil la décision prise par la Commission, le Conseil, statuant à la majorité qualifiée peut confirmer, modifier ou abroger cette décision. Si le Conseil n'a pas statué au plus tard un mois après sa saisine, la décision de la Commission est réputée confirmée.
5. Les mesures définitives peuvent prendre l'une des formes suivantes:
-
suspension de la réduction supplémentaire du taux du droit à l'importation appliqué au produit originaire de la région ou de l'État concerné;
-
augmentation du droit de douane sur le produit concerné jusqu'à un niveau n'excédant pas celui appliqué aux autres membres de l'OMC;
-
contingent tarifaire.
6. Aucune mesure de sauvegarde bilatérale n'est appliquée sur le même produit originaire de la même région ou du même État moins d'un an après l'expiration ou le retrait de mesures précédentes de même nature.
Article 19
Durée et réexamen des mesures de sauvegarde
1. Une mesure de sauvegarde ne reste en vigueur que durant la période nécessaire pour prévenir ou réparer le préjudice grave ou les perturbations subis. Cette période n'excède pas deux ans, à moins qu'elle ne soit prorogée conformément au paragraphe 2. Si la mesure est limitée à une ou plusieurs des régions ultrapériphériques de la Communauté, la période d'application ne dépasse pas quatre ans.
2. La durée initiale d'une mesure de sauvegarde peut être prorogée pour autant qu'il ait été déterminé que la mesure de sauvegarde continue d'être nécessaire pour prévenir ou réparer un préjudice grave ou des perturbations.
3. Les prorogations sont décidées conformément aux procédures du présent règlement applicables aux enquêtes et en recourant aux mêmes procédures que celles utilisées lors de l'institution des mesures initiales.
La durée totale d'une mesure de sauvegarde ne peut pas excéder quatre ans, toute mesure provisoire comprise. Dans le cas d'une mesure limitée à des régions ultrapériphériques, cette durée maximale est portée à huit ans.
4. Si la durée d'une mesure de sauvegarde dépasse un an, la mesure doit être libéralisée progressivement à intervalles réguliers au cours de sa période d'application, y compris pendant sa prorogation.
Des consultations avec la région ou l'État concerné se tiennent périodiquement au sein des organismes institutionnels compétents pour les accords en vue d'établir un calendrier pour leur suppression dès que les circonstances le permettent.
Article 20
Mesures de surveillance
1. Lorsque l'évolution des importations d'un produit originaire d'un État ACP est telle que celles-ci pourraient causer l'une des situations visées à l'article 12, les importations de ce produit peuvent faire l'objet d'une surveillance communautaire préalable.
2. La décision de mise sous surveillance est prise par la Commission.
Toute décision prise par la Commission en vertu du présent article est communiquée au Conseil et aux États membres. Tout État membre peut la déférer au Conseil dans un délai de dix jours ouvrables de la communication.
Lorsqu'un État membre défère au Conseil la décision prise par la Commission, le Conseil, statuant à la majorité qualifiée peut confirmer, modifier ou abroger cette décision. Si le Conseil n'a pas statué au plus tard un mois après sa saisine, la décision de la Commission est réputée confirmée.
3. Les mesures de surveillance ont une durée limitée. Sauf dispositions contraires, leur validité expire à la fin du deuxième semestre suivant les six premiers mois au cours desquels elles ont été prises.
4. Le cas échéant, les mesures de surveillance peuvent être limitées au territoire d'une ou de plusieurs régions ultrapériphériques de la Communauté.
5. La décision de mise sous surveillance est immédiatement communiquée, pour information, à l'organisme institutionnel compétent établi dans les accords correspondants qui permettent à une région ou un État d'être inclus à l'annexe I.
Article 21
Consultations
Aux fins du présent chapitre, le comité consultatif compétent est le comité consultatif prévu à l'article 4 du règlement (CE) no 3285/94 du Conseil du 22 décembre 1994 relatif au régime commun applicable aux importations (15). Dans le cas de produits relevant du code NC 1701, le comité compétent est assisté du comité établi en vertu de l'article 39 du règlement (CE) no 318/2006.
Article 22
Mesures exceptionnelles à application territoriale limitée
Lorsqu'il apparaît que les conditions prévues pour l'adoption de mesures de sauvegarde bilatérales sont réunies dans un ou plusieurs États membres, la Commission peut, après avoir examiné les solutions alternatives, autoriser, à titre exceptionnel et conformément à l'article 134 du traité, l'application de mesures de surveillance ou de sauvegarde limitées à l'État membre ou aux États membres concernés si elle considère que de telles mesures appliquées à ce niveau sont plus appropriées que des mesures applicables à l'ensemble de la Communauté. Ces mesures doivent être strictement limitées dans le temps et perturber le moins possible le fonctionnement du marché intérieur.
CHAPITRE V
DISPOSITIONS DE PROCÉDURE
Article 23
Adaptation aux évolutions techniques
Le présent règlement est modifié conformément à la procédure visée à l'article 24, paragraphe 3, afin d'apporter toute modification technique exigée en raison des différences entre le présent règlement et les accords signés avec application provisoire ou conclus conformément à l'article 300 du traité avec les régions ou États énumérés à l'annexe I.
Article 24
Comité
1. La Commission est assistée par le comité de mise en œuvre APE.
2. Dans le cas où il est fait référence au présent paragraphe, les articles 3 et 7 de la décision 1999/468/CE s'appliquent.
3. Dans le cas où il est fait référence au présent paragraphe, les articles 5 et 7 de la décision 1999/468/CE s'appliquent.
4. La période prévue à l'article 5, paragraphe 6, de la décision 1999/468/CE est fixée à trois mois.
CHAPITRE VI
DISPOSITIONS FINALES
Article 25
Modifications
À l'article 1er du règlement (CE) no 1964/2005, le paragraphe 2 est supprimé.
Article 26
Abrogation
Les règlements (CE) no 2285/2002 et (CE) no 2286/2002 sont abrogés.
Article 27
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Il est applicable à partir du 1er janvier 2008.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 20 décembre 2007.