Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2235/2002/ES
ze dne 3. prosince 2002,
kterým se přijímá program Společenství ke zlepšení fungování systémů zdanění na vnitřním trhu (Program Fiscalis 2003-2007)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Pro fungování systémů zdanění na vnitřním trhu je podstatné účinné, jednotné a výkonné uplatňování práva Společenství, zejména pro ochranu národních finančních zájmů a finančních zájmů Společenství prostřednictvím boje proti daňovým únikům a vyhýbání se daňovým povinnostem, zabránění narušování hospodářské soutěže a snižování zátěže správních orgánů a daňových poplatníků. K dosažení tohoto cíle účinného, jednotného a výkonného uplatňování je zapotřebí spolupráce Společenství v partnerství s členskými státy.
(2) Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 888/98/ES ze dne 30. března 1998 o zřízení programu činnosti Společenství ke zdokonalení systémů nepřímého zdanění na vnitřním trhu (Program Fiscalis) [4] významně přispělo k dosažení uvedených celkových cílů pro období 1998 až 2002. Proto se považuje za žádoucí pokračovat v programu Fiscalis po další pětileté období.
(3) Pro fungování systémů zdanění na vnitřním trhu je důležitá účinná, výkonná a rozsáhlá spolupráce mezi současnými a budoucími členskými státy a mezi nimi a Komisí.
(4) Zkušenosti získané Společenstvím z programu Fiscalis ukázaly, že výměny, semináře a mnohostranná kontrolní cvičení by mohly dosáhnout cílů programu zapojením úředníků z různých vnitrostátních správních orgánů do společných profesních činností. Takové činnosti by proto měly pokračovat i nadále, ale měly by být rozšířeny tak, aby zahrnuly daně z příjmu, z majetku a z pojistného.
(5) Zřízení a fungování infrastruktury pro komunikaci a pro výměnu informací má rozhodující úlohu při posilování systémů zdanění ve Společenství. Zejména systém výměny informací o DPH (VIES), uvedený v nařízení Rady (EHS) č. 218/92 ze dne 27. ledna 1992 o administrativní spolupráci v oblasti nepřímých daní (DPH) [5], ukázal význam informačních technologií pro ochranu příjmů při současné minimalizaci administrativní zátěže.
(6) K zajištění jednotného uplatňování práva Společenství je nezbytné, aby úředníci daňové správy měli vysokou společnou úroveň znalosti práva Společenství a jeho provádění v současných i budoucích členských státech. Takové úrovně lze dosáhnout pouze účinnou počáteční a následnou odbornou přípravou poskytovanou současnými i budoucími členskými státy. Ke koordinaci a podpoře takové přípravy je užitečná doplňková činnost Společenství.
(7) Zkušenosti získané z programu Fiscalis ukazují, že koordinovaný rozvoj a zavádění společného programu odborné přípravy by mohly dosáhnout cílů tohoto programu, zejména dosažením vyšší společné úrovně znalosti práva Společenství.
(8) Pro usnadnění spolupráce se ukázala jako zásadní dostatečná úroveň jazykových znalostí na straně daňových úředníků. Zúčastněné země by proto měly svým úředníkům poskytovat nezbytnou jazykovou přípravu.
(9) Přestože hlavní odpovědnost za dosažení těchto cílů spočívá především na zúčastněných zemích, je zapotřebí doplňkových činností Společenství pro koordinaci takových aktivit a rovněž pro poskytování infrastruktury a nezbytných podnětů. Jelikož cíle opatření stanovené tímto rozhodnutím nemohou být všechny uspokojivě dosaženy zúčastněnými zeměmi a je proto možné jich s ohledem na rozsah a účinek celé akce lépe dosáhnout na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto rozhodnutí nepřekračuje to, co je nezbytně nutné pro dosažení těchto cílů.
(10) Toto rozhodnutí stanoví pro celou dobu trvání programu finanční rámec, který představuje přednostní rámec ve smyslu bodu 33 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí ze dne 6. května 1999 o rozpočtové kázni a zdokonalení rozpočtového procesu [6] pro rozpočtový orgán během ročního rozpočtového procesu.
(11) Opatření nezbytná pro provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7],
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OBLAST PŮSOBNOSTI A CÍLE
Článek 1
Program Fiscalis
1. Ke zlepšení fungování systémů zdanění na vnitřním trhu se zřizuje pro období od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2007 víceletý akční program Společenství (Fiscalis 2003-2007), dále jen "program".
2. Činnosti programu sestávají:
a) ze systémů komunikace a výměny informací;
b) z mnohostranných kontrol zahrnujících členské státy a ty kandidátské země, které mají dvoustranné či mnohostranné dohody mezi sebou nebo s členskými státy, které takovou činnost umožňují;
c) ze seminářů;
d) z výměn;
e) z činností odborné přípravy;
f) ze všech ostatních pracovních setkání, pracovních pobytů nebo podobných činností souvisejících s cíli programu podle článku 3, které se stanoví případ od případu postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se:
a) "daněmi" rozumějí tyto daně uplatňované ve zúčastněných zemích:
i) daň z přidané hodnoty;
ii) spotřební daně z alkoholu, tabákových výrobků a minerálních olejů;
iii) daně z příjmu a z majetku, definované v čl. 1 odst. 2 směrnice Rady 77/799/EHS ze dne 19. prosince 1977 o vzájemné pomoci mezi příslušnými orgány členských států v oblasti přímých daní [8];
iv) daně z pojistného definované v článku 3 směrnice Rady 76/308/EHS ze dne 15. března 1976 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z některých dávek, cel, daní a jiných opatření [9];
b) "správou" rozumějí veřejné orgány ve zúčastněných zemích, které jsou odpovědné za správu daní;
c) "zúčastněnými zeměmi" rozumějí členské státy a země uvedené v článku 4, které se účinně podílejí na programu;
d) "úředníkem" rozumí úředník správy;
e) "výměnou" rozumí pracovní pobyt úředníka správy v jiné zúčastněné zemi organizovaný v rámci programu;
f) "mnohostrannou kontrolou" rozumí koordinovaná kontrola daňové povinnosti jedné nebo více souvisejících osob podléhajících dani, která je organizována několika zúčastněnými zeměmi, jež mají společný nebo doplňující se zájem.
Článek 3
Cíle
1. Celkovým cílem programu je zlepšit řádné fungování systémů zdanění na vnitřním trhu zvýšením spolupráce mezi zúčastněnými zeměmi, jejich správami a úředníky.
2. Specifickými cíli programu jsou:
a) v oblasti daně z přidané hodnoty a spotřebních daní:
i) umožnit úředníkům dosáhnout vysoké společné úrovně znalosti práva Společenství a jeho provádění v členských státech;
ii) zajistit výkonnou, účinnou a rozsáhlou spolupráci mezi členskými státy;
iii) zajistit pokračující zlepšování správních postupů ke zohlednění potřeb správ a daňových poplatníků, a to prostřednictvím rozvoje a šíření správné správní praxe;
b) v oblasti přímých daní:
poskytovat podporu výměně informací v oblasti vzájemné pomoci a zvýšit povědomí o právu Společenství platném v oblasti přímých daní;
c) v oblasti daní z pojistného:
zlepšit spolupráci mezi členskými státy zajištěním lepšího používání stávajících pravidel;
d) pro kandidátské země:
vyjít vstříc zvláštním potřebám kandidátských zemí, aby přijaly opatření nezbytná pro přistoupení v oblasti daňového práva a správních struktur.
3. Akční plán programu se stanoví každoročně postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 4
Účast kandidátských zemí
Program je otevřen pro účast:
a) přidružených zemí střední a východní Evropy v souladu s podmínkami stanovenými v evropských dohodách, jejich dodatkových protokolech a v rozhodnutích příslušných Rad přidružení;
b) Kypru, Malty a Turecka na základě dvoustranných dohod uzavřených v této věci s těmito zeměmi.
KAPITOLA II
ČINNOSTI PROGRAMU
Článek 5
Systémy komunikace a výměny informací
1. Komise a zúčastněné země zajistí, aby následující systémy komunikace a výměny informací byly provozuschopné v takovém rozsahu, v jakém je jejich provoz v rámci práva Společenství nezbytný:
a) společná komunikační síť/společné systémové rozhraní (Common Communication Network/Common Systems Interface - CCN/CSI) v rozsahu nutném pro podporu provozu jiných systémů uvedených v tomto odstavci;
b) systém výměny informací o DPH (VIES) a jeho systémy předávání zpráv;
c) systém ověřování pohybu produktů podléhajících spotřebním daním;
d) systém včasného varování v oblasti spotřebních daní;
e) systém tabulek o spotřebních daních;
f) všechny ostatní nové systémy komunikace a výměny informací určené postupem podle čl. 14 odst. 2, pokud jejich zřízení požadují právní předpisy Společenství.
2. Prvky Společenství, které tvoří systémy komunikace a výměny informací, jsou technické vybavení, programové vybavení a síťová připojení, jež jsou společné všem zúčastněným zemím, aby bylo zajištěno vzájemné propojení a interoperabilita systémů, ať již jsou instalovány v prostorách Komise (nebo určeného subdodavatele) nebo v prostorách zúčastněných zemí (nebo určeného subdodavatele). Komise uzavře jménem Společenství nezbytné smlouvy k zajištění provozuschopnosti těchto prvků.
3. Prvky, které nejsou prvky Společenství a které tvoří systémy komunikace a výměny informací, zahrnují vnitrostátní databáze tvořící součást těchto systémů, síťová propojení mezi prvky Společenství a prvky, které nejsou prvky Společenství, a takové technické a programové vybavení, jež každá ze zúčastněných zemí pokládá za vhodné pro plný provoz uvedených systémů v rámci své správy. Zúčastněné země zajistí provozuschopnost prvků, které nejsou prvky Společenství, a interoperabilitu těchto prvků s prvky Společenství.
4. Komise ve spolupráci se zúčastněnými zeměmi koordinuje tyto aspekty zavádění a fungování prvků Společenství a prvků, které nejsou prvky Společenství, jež tvoří systémy či infrastruktury uvedené v odstavci 1.
Článek 6
Mnohostranné kontroly
Zúčastněné země vyberou z jimi organizovaných mnohostranných kontrol ty, jejichž náklady má nést Společenství v souladu s článkem 11. Takové kontroly zahrnují ve všech případech kontrolu daňové povinnosti týkající se daně z přidané hodnoty a/nebo spotřební daně.
Zúčastněné země zašlou Komisi výroční zprávy a hodnocení, týkající se takových kontrol.
Článek 7
Semináře
Komise a zúčastněné země společně organizují semináře, kterých se účastní úředníci správ, zástupci Komise a případně i další odborníci.
Článek 8
Výměny úředníků
1. Komise a zúčastněné země organizují výměny úředníků. Délka výměn nesmí překročit jeden měsíc. Každá výměna je zaměřena na konkrétní profesionální činnost a je dotčenými úředníky a správami náležitě připravena a následně zhodnocena. Hostitelská správa může, pokud pro to uvede důvody, omezit počet účastníků výměny, pokud by počet přijatých žádostí bránil její přípravě a řádnému provádění.
2. Zúčastněné země podniknou nezbytné kroky, aby umožnily úředníkům na výměně aktivně se účastnit činností hostitelské správy. Za tímto účelem jsou tito úředníci zmocněni vykonávat úkoly týkající se povinností jim svěřených hostitelskou správou v souladu s jejím právním systémem.
3. Během výměny podléhá úředník na výměně při výkonu svých povinností stejným předpisům o občanskoprávní odpovědnosti jako úředníci hostitelské správy. Na úředníky na výměně se vztahují stejná pravidla o služebním tajemství jako na vnitrostátní úředníky.
4. Zúčastněné země mohou omezit tyto výměny na úředníky odpovědné za daň z přidané hodnoty a/nebo spotřební daně.
Článek 9
Činnosti odborné přípravy
1. Za účelem podpory strukturované spolupráce mezi vnitrostátními subjekty pro odbornou přípravu a úředníky odpovědnými za odbornou přípravu v oblasti daní v rámci správy zúčastněné země ve spolupráci s Komisí:
a) rozpracují stávající programy odborné přípravy a případně navrhnou nové programy k zajištění společného základu odborné přípravy úředníků, aby mohli získávat nezbytné společné profesní dovednosti a znalosti;
b) případně otevřou přípravné kurzy v oblasti daní, zajišťované každou zúčastněnou zemí pro její vlastní úředníky, i úředníkům ze všech zúčastněných zemí;
c) vyvinou nezbytné společné nástroje pro odbornou přípravu v oblasti daní.
2. Zúčastněné země rovněž zajistí, aby jejich úředníci procházeli počáteční a následnou odbornou přípravou v souladu se společnými programy odborné přípravy, která je nezbytná k získání společných profesních dovedností a znalostí, a dále jazykovou přípravou, která je pro tyto úředníky nezbytná k dosažení dostatečné úrovně jazykových znalostí.
KAPITOLA III
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 10
Finanční rámec
Finanční rámec pro provádění programu v období od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2007 se stanoví na 44 milionů EUR. Roční položky schválí rozpočtový orgán v mezích finančního výhledu.
Článek 11
Výdaje
1. Na výdajích pro provádění programu se podílí Společenství a zúčastněné země v souladu s odstavci 2, 3, 4 a 5.
2. Společenství nese tyto náklady:
a) náklady na vývoj, pořízení, instalaci, údržbu a každodenní provoz prvků Společenství, které tvoří systémy komunikace a výměny informací uvedené v článku 5;
b) náklady na cestovné a stravné v souvislosti s mnohostrannými kontrolami, semináři, výměnami a činnostmi odborné přípravy;
c) náklady týkající se organizace seminářů a vývoje nástrojů pro odbornou přípravu;
d) náklady na hodnotící studie o dopadu programu, které při zaručení důvěrnosti údajů provádějí třetí strany;
e) náklady na ostatní činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. f).
3. Komise v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června o finančním nařízení pro souhrnný rozpočet Evropských společenství [10] stanoví pravidla týkající se plateb výdajů a sdělí je zúčastněným zemím.
4. Komise přijme postupem podle čl. 14 odst. 2 všechna nezbytná opatření pro rozpočtové řízení programu.
5. Zúčastněné země nesou tyto náklady:
a) náklady na vývoj, pořízení, instalaci, údržbu a každodenní provoz prvků, které nejsou prvky Společenství a tvoří systémy komunikace a výměny informací uvedené v článku 5;
b) náklady týkající se počáteční a následné odborné přípravy včetně jazykové přípravy svých úředníků.
Článek 12
Finanční kontrola
Rozhodnutí Společenství o financování a všechny dohody či smlouvy vycházející z tohoto rozhodnutí podléhají finanční kontrole v souladu s právními předpisy Společenství o finanční a rozpočtové kontrole.
KAPITOLA IV
JINÁ USTANOVENÍ
Článek 13
Provádění
Opatření nezbytná k provedení čl. 1 odst. 2 písm. f), čl. 3 odst. 3, čl. 5 odst. 1 písm. f) a čl. 11 odst. 4 se přijmou postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 14
1. Komisi je nápomocen výbor označovaný jako "Výbor Fiscalis".
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.
Období uvedené v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES se stanoví na tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 15
Průběžná kontrola a hodnocení
1. Komise každoročně předloží výboru uvedenému v čl. 14 odst. 1 průběžnou kontrolní zprávu uvádějící pokrok ve všech činnostech programu, pokud jde o provádění a výsledky ročního akčního plánu. Tato zpráva se rovněž předloží Evropskému parlamentu.
Správy zašlou Komisi všechny informace nezbytné pro co nejúčinnější vypracování průběžných kontrolních zpráv.
2. Hodnocení v polovině období a závěrečné hodnocení programu spadají pod odpovědnost Komise, která použije průběžné kontrolní zprávy a zprávy vypracované zúčastněnými zeměmi. Účinnost a výkonnost programu se hodnotí s ohledem na cíle stanovené v článku 3. Hodnocení se provede s použitím zpráv uvedených v odstavci 3 takto:
- hodnocení v polovině období přezkoumá počáteční výsledky a dopad činností programu. Rovněž posoudí využití finančních prostředků a pokrok při průběžné kontrole a provádění,
- závěrečné hodnocení posoudí účinnost a výkonnost činností programu.
3. Zúčastněné země zašlou Komisi:
a) do 31. března 2005 hodnotící zprávu za polovinu období o účinnosti a výkonnosti programu;
b) do 31. března 2008 závěrečnou hodnotící zprávu o účinnosti a výkonnosti programu.
4. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě:
a) do 30. června 2005 hodnotící zprávu za polovinu období o účinnosti a výkonnosti programu a sdělení o potřebnosti pokračování programu, případně doplněné vhodným návrhem;
b) do 30. června 2008 závěrečnou hodnotící zprávu o účinnosti a výkonnosti programu.
Zprávy uvedené v písmenech a) a b) se rovněž zašlou pro informaci Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
5. Hodnotící zprávy uvedené v odstavci 4 budou převážně založeny na zprávách uvedených v odstavci 3 a na průběžných kontrolních zprávách uvedených v odstavci 1.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 2003.
Článek 17
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 3. prosince 2002.
Décision no 2235/2002/CE du Parlement européen et du Conseil
du 3 décembre 2002
portant adoption d'un programme communautaire visant à améliorer le fonctionnement des systèmes fiscaux dans le marché intérieur (programme Fiscalis 2003-2007)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 95,
vu la proposition de la Commission(1),
vu l'avis du Comité économique et social(2),
statuant conformément à la procédure visée à l'article 251 du traité(3),
considérant ce qui suit:
(1) Dans le marché intérieur, l'application effective, uniforme et efficace du droit communautaire est essentielle au fonctionnement des systèmes fiscaux, notamment pour protéger les intérêts financiers des États membres et de la Communauté en combattant la fraude et l'évasion fiscales, éviter les distorsions de concurrence et réduire les charges pour les administrations et les contribuables. Il incombe à la Communauté, en partenariat avec les États membres, d'assurer cette application effective, uniforme et efficace.
(2) La décision n° 888/98/CE du Parlement européen et du Conseil du 30 mars 1998 portant adoption d'un programme d'action communautaire visant à améliorer les systèmes de fiscalité indirecte du marché intérieur (programme Fiscalis)(4) a sensiblement contribué à la réalisation de ces objectifs généraux pour la période 1998 à 2002. Il est donc considéré comme souhaitable de poursuivre le programme Fiscalis pour une nouvelle période de cinq ans.
(3) Une coopération efficace, effective et étendue entre les États membres actuels et les futurs États membres et entre ceux-ci et la Commission est importante pour le fonctionnement des systèmes fiscaux dans le marché intérieur.
(4) L'expérience acquise par la Communauté avec le programme Fiscalis a montré que les échanges, les séminaires et les exercices multilatéraux de contrôle pourraient permettre de réaliser les objectifs du programme en réunissant des fonctionnaires des différentes administrations nationales dans leurs activités professionnelles. Ces activités devraient donc être poursuivies tout en étant étendues aux domaines des impôts sur le revenu, sur la fortune et sur les primes d'assurance.
(5) La mise en place et le fonctionnement d'une infrastructure de communication et d'échange d'informations ont un rôle essentiel à jouer dans le renforcement des systèmes fiscaux au sein de la Communauté. En particulier, le système d'échange d'informations en matière de TVA (VIES), mentionné dans le règlement (CEE) n° 218/92 du Conseil du 27 janvier 1992 concernant la coopération administrative dans le domaine des impôts indirects (TVA)(5), a montré l'utilité des technologies de l'information pour protéger les recettes tout en minimisant les charges administratives.
(6) Afin d'assurer l'application uniforme du droit communautaire, il est essentiel que les fonctionnaires responsables de la fiscalité aient un niveau commun élevé de compréhension du droit communautaire et de ses modalités de mise en oeuvre dans les États membres actuels et dans les futurs États membres. Ce résultat ne peut être atteint qu'au moyen d'une formation initiale et continue efficace dispensée par les États membres actuels et les futurs États membres. Une action communautaire supplémentaire est utile pour coordonner et encourager cette formation.
(7) L'expérience acquise dans le cadre du programme Fiscalis a montré que la conception et la mise en oeuvre coordonnées d'un programme commun de formation permettaient d'atteindre les objectifs de ce programme, notamment en relevant le niveau commun de compréhension du droit communautaire.
(8) Un niveau suffisant de compétence linguistique de la part des fonctionnaires chargés de la fiscalité s'est révélé essentiel pour faciliter la coopération. Les pays participants devraient donc assurer la formation linguistique nécessaire de leurs fonctionnaires.
(9) Bien que la responsabilité de réaliser ces objectifs incombe au premier chef aux pays participants, une action communautaire supplémentaire est nécessaire pour coordonner ces activités ainsi que pour mettre en place l'infrastructure et donner l'impulsion nécessaires. Étant donné que les objectifs des mesures spécifiées dans la présente décision ne peuvent pas tous être réalisés de manière suffisante par les pays participants et peuvent donc, en raison des dimensions et des effets de l'action, être mieux réalisés au niveau communautaire, la Communauté peut prendre des mesures, conformément au principe de subsidiarité consacré à l'article 5 du traité. Conformément au principe de proportionnalité tel qu'énoncé audit article, la présente directive n'excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre ces objectifs.
(10) La présente décision établit, pour l'ensemble de la durée du programme, une enveloppe financière qui constitue la référence privilégiée, au sens du point 33 de l'accord interinstitutionnel du 6 mai 1999 entre le Parlement européen, le Conseil et la Commission, sur la discipline budgétaire et l'amélioration de la procédure budgétaire(6), pour l'autorité budgétaire dans le cadre de la procédure budgétaire annuelle.
(11) Il y a lieu d'arrêter les mesures nécessaires pour la mise en oeuvre de la présente décision en conformité avec la décision 1999/468/CE du Conseil du 28 juin 1999 fixant les modalités de l'exercice des compétences d'exécution conférées à la Commission(7),
ONT ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
CHAPITRE I
CHAMP D'APPLICATION ET OBJECTIFS
Article premier
Programme Fiscalis
1. Il est institué un programme d'action communautaire pluriannuel (Fiscalis 2003-2007), ci-après dénommé "programme", pour la période allant du 1er janvier 2003 au 31 décembre 2007, en vue d'améliorer le fonctionnement des systèmes fiscaux dans le marché intérieur.
2. Le programme comprend les actions suivantes:
a) systèmes de communication et d'échange d'informations;
b) contrôles multilatéraux associant les États membres et les pays candidats qui ont conclu, entre eux ou avec les États membres, des accords bilatéraux ou multilatéraux autorisant de telles actions;
c) séminaires;
d) échanges;
e) actions de formation;
f) toute autre réunion de travail, visite ou action similaire tendant à la réalisation des objectifs du programme énoncés à l'article 3, qui sera décidée au cas par cas selon la procédure visée à l'article 14, paragraphe 2.
Article 2
Définitions
Aux fins de la présente décision, on entend par:
a) "fiscalité": les impôts ci-après perçus dans les pays participants:
i) taxe sur la valeur ajoutée;
ii) droits d'accises sur l'alcool, les produits du tabac et les huiles minérales;
iii) impôts sur le revenu et sur la fortune, tels que définis à l'article 1er, paragraphe 2, de la directive 77/799/CEE du Conseil du 19 décembre 1977 concernant l'assistance mutuelle des autorités compétentes des États membres dans le domaine des impôts directs(8);
iv) taxes sur les primes d'assurance, telles que définies à l'article 3 de la directive 76/308/CEE du Conseil du 15 mars 1976 concernant l'assistance mutuelle en matière de recouvrement des créances relatives à certaines cotisations, droits, taxes et autres mesures(9).
b) "administration": les services publics des pays participants chargés d'administrer la fiscalité;
c) "pays participants": les États membres et les pays visés à l'article 4 qui participent effectivement au programme;
d) "fonctionnaire": un fonctionnaire de l'administration;
e) "échange": une visite de travail d'un fonctionnaire d'une administration dans un autre pays participant organisée dans le cadre du programme;
f) "contrôle multilatéral": contrôle coordonné des obligations fiscales d'une ou de plusieurs personnes assujetties, qui est organisé par plusieurs pays participants ayant un intérêt commun ou complémentaire.
Article 3
Objectifs
1. L'objectif général du programme est d'améliorer le bon fonctionnement des systèmes fiscaux dans le marché intérieur en renforçant la coopération entre les pays participants, leurs administrations et leurs fonctionnaires.
2. Les objectifs spécifiques du programme consistent:
a) pour la taxe sur la valeur ajoutée et les droits d'accises:
i) à donner aux fonctionnaires un niveau commun élevé de compréhension du droit communautaire et de sa mise en oeuvre dans les États membres;
ii) à assurer une coopération efficace, effective et étendue entre les États membres;
iii) à assurer l'amélioration continue des procédures administratives de manière à mieux tenir compte des besoins des administrations et des contribuables, par l'élaboration et la diffusion de bonnes pratiques administratives.
b) pour la fiscalité directe:
à soutenir l'échange d'informations en matière d'assistance mutuelle et à faire mieux connaître la législation communautaire en vigueur dans le domaine de la fiscalité directe;
c) pour les taxes sur les primes d'assurance:
à améliorer la coopération entre les États membres pour assurer une meilleure application des règles existantes;
d) pour les pays candidats:
à satisfaire les besoins particuliers des pays candidats afin que, dans le domaine de la législation fiscale et des capacités administratives, ils adoptent les mesures nécessaires en vue de l'adhésion.
3. Le plan d'action concernant le programme est établi chaque année conformément à la procédure visée à l'article 14, paragraphe 2.
Article 4
Participation des pays candidats
Le programme est ouvert à la participation:
a) des pays associés d'Europe centrale et orientale, conformément aux conditions fixées dans les accords européens, dans les protocoles additionnels correspondants et dans les décisions des conseils d'association respectifs;
b) de Chypre, de Malte et de la Turquie, sur la base des accords bilatéraux en la matière conclus avec ces pays.
CHAPITRE II
ACTIONS DU PROGRAMME
Article 5
Systèmes de communication et d'échange d'informations
1. La Commission et les pays participants veillent à ce que les systèmes de communication et d'échange d'informations ci-après soient opérationnels dans la mesure où leur mise en oeuvre est nécessaire en vertu de la législation communautaire:
a) le réseau commun de communication/interface commune des systèmes (CCN/CSI), dans la mesure nécessaire pour soutenir le fonctionnement des autres systèmes visés dans le présent paragraphe;
b) le système d'échange d'informations en matière de TVA (VIES) et ses systèmes de messagerie;
c) le système de contrôle de la circulation des produits soumis à accise;
d) le système d'alerte rapide en matière d'accise;
e) le système des tableaux sur les droits d'accises;
f) tout autre nouveau système de communication et d'échange d'informations, établi conformément à la procédure visée à l'article 14, paragraphe 2, lorsque la législation communautaire exige que de tels systèmes soient introduits.
2. Les éléments communautaires des systèmes de communication et d'échange d'informations sont le matériel, les logiciels et les connexions de réseau qui doivent être communs à tous les pays participants pour assurer l'interconnexion et l'interopérabilité des systèmes, qu'ils soient installés dans les locaux de la Commission (ou d'un sous-traitant désigné) ou dans les locaux des pays participants (ou d'un sous-traitant désigné). La Commission conclut les contrats nécessaires pour assurer le caractère opérationnel de ces éléments pour le compte de la Communauté.
3. Les éléments non communautaires des systèmes de communication et d'échange d'informations sont les bases de données nationales qui font partie de ces systèmes, les connexions de réseau entre les éléments communautaires et non communautaires, ainsi que les logiciels et le matériel que chaque pays participant jugera utiles à la pleine exploitation de ces systèmes dans l'ensemble de son administration. Les pays participants veillent à ce que les éléments non communautaires demeurent opérationnels et assurent l'interopérabilité de ces éléments avec les éléments communautaires.
4. La Commission coordonne, en coopération avec les pays participants, les aspects de l'établissement et du fonctionnement des éléments communautaires et des éléments non communautaires des systèmes et de l'infrastructure visés au paragraphe 1.
Article 6
Contrôles multilatéraux
Les pays participants choisissent, parmi les contrôles multilatéraux qu'ils organisent, ceux dont les coûts sont supportés par la Communauté conformément à l'article 11. Ces contrôles incluent, dans tous les cas, le contrôle des obligations fiscales correspondant à la taxe sur la valeur ajoutée et/ou aux droits d'accises.
Les pays participants adressent les rapports et les évaluations annuels concernant ces contrôles à la Commission.
Article 7
Séminaires
La Commission et les pays participants organisent ensemble des séminaires auxquels participent des fonctionnaires des administrations, des représentants de la Commission et, si nécessaire, d'autres experts.
Article 8
Échanges de fonctionnaires
1. La Commission et les pays participants organisent des échanges de fonctionnaires. Ces échanges ne peuvent pas dépasser un mois. Chaque échange est consacré à une activité professionnelle particulière et fait l'objet d'une préparation suffisante ainsi que d'une évaluation postérieure par les fonctionnaires et les administrations concernés. Pour autant qu'elle en donne la motivation, l'administration d'accueil peut limiter le nombre de participants à l'échange si les demandes reçues sont trop nombreuses pour permettre une préparation adéquate et le bon déroulement de l'échange.
2. Les pays participants prennent les mesures nécessaires pour que les fonctionnaires faisant l'objet de l'échange puissent participer efficacement aux actions de l'administration d'accueil. À cette fin, ceux-ci sont autorisés à remplir les tâches se rapportant aux fonctions qui leur auront été confiées par l'administration d'accueil conformément à son ordre juridique.
3. Durant l'échange, la responsabilité civile du fonctionnaire faisant l'objet de l'échange est, dans l'exercice de ses fonctions, assimilée à celle des fonctionnaires de l'administration d'accueil. Les fonctionnaires faisant l'objet de l'échange sont soumis aux mêmes règles en matière de secret professionnel que les fonctionnaires nationaux.
4. Les pays participants peuvent limiter la portée de ces échanges aux fonctionnaires chargés de la taxe sur la valeur ajoutée et/ou des droits d'accises.
Article 9
Actions de formation
1. Afin d'encourager une coopération structurée entre leurs organismes de formation nationaux et les fonctionnaires chargés de la formation à la fiscalité dans les administrations, les pays participants, en coopération avec la Commission:
a) développent les programmes de formation existants et, le cas échéant, conçoivent de nouveaux programmes, de manière à créer un tronc commun de formation pour les fonctionnaires et à leur permettre d'acquérir les qualifications et connaissances professionnelles communes nécessaires;
b) ouvrent, lorsque cela s'avère approprié, les cours de formation à la fiscalité organisés par chaque pays participant pour ses propres fonctionnaires aux fonctionnaires de tous les pays participants;
c) développent les outils communs nécessaires pour la formation à la fiscalité.
2. Les pays participants veillent à ce que leurs fonctionnaires reçoivent la formation initiale et la formation continue nécessaires pour acquérir les qualifications et connaissances professionnelles communes conformément aux programmes communs de formation, ainsi que la formation linguistique nécessaire pour permettre à ces fonctionnaires d'atteindre un niveau de connaissances linguistiques suffisant.
CHAPITRE III
DISPOSITIONS FINANCIÈRES
Article 10
Cadre financier
L'enveloppe financière pour l'exécution du programme, pour la période allant du 1er janvier 2003 au 31 décembre 2007, est établie à 44 millions d'euros. Les crédits annuels sont autorisés par l'autorité budgétaire dans les limites des perspectives financières.
Article 11
Dépenses
1. Les dépenses nécessaires pour la mise en oeuvre du programme sont partagées par la Communauté et les pays participants conformément aux paragraphes 2, 3, 4 et 5.
2. La Communauté prend à sa charge les dépenses suivantes:
a) le coût de la conception, de l'achat, de l'installation, de l'entretien et du fonctionnement courant des éléments communautaires des systèmes de communication et d'échange d'informations décrits à l'article 5;
b) le coût des dépenses de voyage et de subsistance liés aux contrôles multilatéraux, aux séminaires, aux échanges de fonctionnaires et aux actions de formation;
c) le coût relatif à l'organisation de séminaires et à la conception d'instruments de formation;
d) le coût des études d'évaluation effectuées par des tiers sur l'impact du programme, compte dûment tenu de la confidentialité des données;
e) le coût des autres activités visées à l'article 1er, paragraphe 2, point f).
3. La Commission détermine, conformément au règlement (CE, Euratom) n° 1605/2002 du Conseil du 25 juin 2002 portant règlement financier applicable au budget général des Communautés européennes(10), les règles concernant le règlement des frais et les communique aux pays participants.
4. La Commission adopte les mesures nécessaires à la gestion budgétaire du programme, conformément à la procédure visée à l'article 14, paragraphe 2.
5. Les pays participants prennent à leur charge les dépenses suivantes:
a) le coût de la conception, de l'achat, de l'installation, de l'entretien et du fonctionnement courant des éléments non communautaires des systèmes de communication et d'échange d'informations décrits à l'article 5;
b) les coûts liés à la formation initiale et continue, y compris la formation linguistique, de leurs fonctionnaires.
Article 12
Contrôle financier
Les décisions de financement de la Communauté et tout accord ou contrat résultant de la présente décision sont soumis au contrôle financier, conformément à la législation communautaire relative au contrôle financier et budgétaire.
CHAPITRE IV
AUTRES DISPOSITIONS
Article 13
Mise en oeuvre
Les mesures nécessaires à la mise en oeuvre de l'article 1er, paragraphe 2, point f), de l'article 3, paragraphe 3, de l'article 5, paragraphe 1, point f) et de l'article 11, paragraphe 4, sont adoptées conformément à la procédure visée à l'article 14, paragraphe 2.
Article 14
Procédure de comité
1. La Commission est assistée par un comité dénommé "comité Fiscalis".
2. Dans le cas où il est fait référence au présent paragraphe, les articles 4 et 7 de la décision 1999/468/CE s'appliquent, dans le respect des dispositions de l'article 8 de celle-ci.
La période prévue à l'article 4, paragraphe 3, de la décision 1999/468/CE est fixée à trois mois.
3. Le comité adopte son règlement intérieur.
Article 15
Suivi et évaluation
1. La Commission soumet chaque année au comité visé à l'article 14, paragraphe 1, un rapport de suivi qui indique pour l'ensemble du programme l'état d'avancement des activités en termes de réalisations et de résultats par rapport au plan d'action annuel. Ce rapport est également transmis au Parlement européen.
Les administrations communiquent à la Commission toutes les données nécessaires pour que les rapports de suivi puissent être établis de façon aussi efficace que possible.
2. Le programme fait l'objet d'une évaluation à mi-parcours et d'une évaluation ex post, effectuées sous la responsabilité de la Commission au moyen des rapports de suivi et des rapports établis par les pays participants. L'efficacité et l'efficience du programme sont évaluées par rapport aux objectifs énoncés à l'article 3. Les évaluations sont effectuées comme suit, au moyen des rapports visés au paragraphe 3:
- l'évaluation à mi-parcours examine les premiers résultats et impacts des actions du programme. Il apprécie également l'utilisation des crédits, le déroulement du suivi et de la mise en oeuvre,
- l'évaluation ex post vise à apprécier l'efficacité et l'efficience des actions du programme.
3. Les pays participants transmettent à la Commission:
a) pour le 31 mars 2005, un rapport d'évaluation à mi-parcours sur l'efficacité et l'efficience du programme;
b) pour le 31 mars 2008, un rapport d'évaluation ex post sur l'efficacité et l'efficience du programme.
4. La Commission soumet au Parlement européen et au Conseil:
a) pour le 30 juin 2005, un rapport d'évaluation à mi-parcours sur l'efficacité et l'efficience du programme ainsi qu'une communication sur l'opportunité de poursuivre le programme, accompagnée, le cas échéant, d'une proposition appropriée;
b) pour le 30 juin 2008, un rapport d'évaluation ex post sur l'efficacité et l'efficience du programme.
Les rapports visés aux points a) et b) sont également transmis pour information au Comité économique et social et au Comité des régions.
5. Les rapports d'évaluation visés au paragraphe 4 sont établis principalement sur la base des rapports visés au paragraphe 3 et des rapports de suivi visés au paragraphe 1.
Article 16
Entrée en vigueur
La présente décision entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Elle est applicable à partir du 1er janvier 2003.
Article 17
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 3 décembre 2002.