Nařízení Rady (ES) č. 1207/2001
ze dne 11. června 2001
o postupech usnadňujících vydávání průvodních osvědčení EUR.1, vystavování prohlášení na fakturách a tiskopisů EUR.2 a vydávání některých oprávnění schváleného vývozce podle předpisů upravujících preferenční obchod mezi Evropským společenstvím a některými zeměmi a o zrušení nařízení (EHS) č. 3351/83
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (EHS) č. 3351/83 ze dne 14. listopadu 1983 o postupu usnadňujícím vydávání průvodního osvědčení EUR.1 a vystavování tiskopisů EUR.2 podle předpisů upravujících preferenční obchod mezi Evropským hospodářským společenstvím a některými zeměmi [1] stanovuje, jak mají být správně uplatňována pravidla preferenčního původu v případě vývozů ze Společenství do některých třetích zemí.
(2) Od přijetí nařízení (EHS) č. 3351/83 nastalo v celní oblasti mnoho změn.
(3) V rámci jednotného trhu bylo zjištěno, že chtějí-li firmy vyvážející zboží z jednoho nebo více členských států, ve kterých nejsou usazeny, používat zjednodušené postupy pro vydávání dokladů o původu, musejí někdy žádat o zvláštní povolení pro každý členský stát, ze kterého zboží vyvážejí. Je žádoucí tento stav zjednodušit, přičemž je třeba zajistit, aby dále řádně fungoval mechanismus preferenčních dohod.
(4) Orgány odpovědné za vydávání a ověřování dokladů o původu by měly být schopny plnit závazky Společenství na základě preferenčních dohod v rámci předepsaných lhůt.
(5) V zájmu jasnosti by nařízení (EHS) č. 3351/83 mělo být zrušeno a nahrazeno tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pravidla, která mají usnadnit:
a) orgánům členských států vydávání průvodních osvědčení EUR.1, vývozcům Společenství vystavování prohlášení na fakturách a tiskopisů EUR.2;
b) vydávání oprávnění schváleného vývozce, která jsou platná ve více členských státech;
c) fungování metod administrativní spolupráce mezi členskými státy.
Článek 2
Prohlášení dodavatele a jejich používání
1. Prostřednictvím prohlášení poskytují dodavatelé informace o statusu výrobků s ohledem na pravidla preferenčního původu Společenství.
2. Prohlášení dodavatele používají vývozci jako důkazní prostředek, zejména na podporu žádostí o vydání průvodního osvědčení EUR.1, nebo jako doklad, na jehož základě může být vystaveno prohlášení na faktuře nebo tiskopis EUR.2.
Článek 3
Vystavování prohlášení dodavatele
Dodavatel učiní, s výjimkou případů uvedených v článku 4, pro každou dodávku zboží samostatné prohlášení.
Dodavatel učiní toto prohlášení na příslušné obchodní faktuře k této dodávce nebo na dodacím listě či na jiném obchodním dokladu, v němž je dotyčné zboží popsáno dostatečně podrobně tak, aby bylo možné jeho ztotožnění.
Dodavatel může učinit prohlášení kdykoliv, i poté, co zboží bylo dodáno.
Článek 4
Dlouhodobé prohlášení dodavatele
1. Dodává-li dodavatel určitému zákazníkovi pravidelně zboží, u kterého se předpokládá, že se jeho status s ohledem na pravidla preferenčního původu po delší dobu nezmění, může učinit jednorázové prohlášení dodavatele, které se vztahuje i na následné dodávky tohoto zboží, dále jen "dlouhodobé prohlášení dodavatele". Dlouhodobé prohlášení dodavatele může být vystaveno maximálně na období jednoho roku ode dne, kdy bylo prohlášení učiněno.
2. Dlouhodobé prohlášení dodavatele může být vystaveno se zpětnou platností. V těchto případech nesmí jeho platnost překročit období jednoho roku ode dne, kdy toto prohlášení začalo platit.
3. Přestane-li dlouhodobé prohlášení dodavatele týkající se dodávaného zboží platit, informuje o tom dodavatel neprodleně odběratele.
Článek 5
Způsob a vystavování prohlášení dodavatele
1. Prohlášení dodavatele týkající se výrobků, které získaly status preferenčního původu, se vystavuje způsobem předepsaným v příloze I nebo v případě dlouhodobého prohlášení dodavatele způsobem předepsaným v příloze II.
2. Prohlášení dodavatele týkající se výrobků, které byly ve Společenství zpracovány nebo opracovány, ale nezískaly status preferenčního původu, se vystavuje způsobem předepsaným v příloze III nebo v případě dlouhodobých prohlášení dodavatele způsobem předepsaným v příloze IV.
3. Prohlášení dodavatele musí být opatřeno vlastnoručním podpisem dodavatele a lze jej učinit na předtištěném tiskopisu. Jsou-li však faktura a prohlášení dodavatele vyhotoveny elektronicky, nemusí být prohlášení dodavatele podepsáno vlastnoručně za předpokladu, že se dodavatel písemně zaváže odběrateli, že přejímá veškerou zodpovědnost za každé prohlášení dodavatele, na kterém je uvedeno jeho jméno, jako kdyby je vlastnoručně podepsal.
Článek 6
Osvědčení údajů INF 4
1. Za účelem ověření správnosti a pravosti prohlášení dodavatele mohu celní orgány požádat vývozce, aby získal od dodavatele osvědčení údajů INF 4 za použití tiskopisu uvedeného v příloze V.
2. Osvědčení údajů INF 4 vydávají celní orgány členského státu, ve kterém je dodavatel usazen. Tyto orgány mají právo požadovat veškeré důkazy a provést kontrolu účetnictví dodavatele nebo jinou kontrolu, kterou považují za nezbytnou.
3. Celní orgány vydají osvědčení údajů INF 4 ve lhůtě tří měsíců od přijetí žádosti, kterou jim předložil dodavatel, a uvedou, zda prohlášení dodavatele je či není správné.
4. Vyplněné osvědčení údajů se předá dodavateli, který jej doručí vývozci k předložení příslušnému celnímu orgánu.
Článek 7
Uchovávání prohlášení a podkladů
1. Dodavatel, který vystaví prohlášení dodavatele, je povinen uchovávat veškeré doklady o správnosti prohlášení po dobu nejméně tří let.
2. Celní orgán, u kterého byla podána žádost o vystavení osvědčení údajů INF 4, uchovává tiskopis žádosti po dobu nejméně tří let.
Článek 8
Oprávnění schváleného vývozce
1. Vývozce, který často vyváží zboží z jiného členského státu, než ve kterém je usazen, může pro tyto vývozy získat status schváleného vývozce.
Za tímto účelem předloží žádost příslušným celním orgánům členského státu, ve kterém je usazen a ve kterém uchovává záznamy s doklady o původu.
2. Jakmile orgány uvedené v odstavci 1 ověří, že jsou splněny podmínky stanovené v protokolech o původu k příslušným dohodám nebo v právních předpisech Společenství o autonomních preferenčních režimech, a jakmile vydají oprávnění, oznámí to celním správám dotyčných členských států.
Článek 9
Vzájemná správní pomoc
Celní orgány členských států si vzájemné pomáhají při kontrole správnosti údajů uvedených v prohlášeních dodavatele a při zajišťování správného fungování systému oprávnění schváleného vývozce.
Článek 10
Kontrola prohlášení dodavatele
1. Není-li vývozce schopen předložit osvědčení údajů INF 4 do čtyř měsíců po výzvě celních orgánů, mohou celní orgány členského státu, ze kterého se zboží vyváží, požádat přímo orgány členského státu, ve kterém je dodavatel usazen, aby potvrdily status dotyčných výrobků s ohledem na pravidla preferenčního původu.
2. Pro účely odstavce 1 zašlou celní orgány členského státu, ze kterého se zboží vyváží, celním orgánům členského státu, kterým je žádost určena, veškeré dostupné údaje a uvedou formální a věcné důvody svého dotazu.
Na podporu své žádosti poskytnou veškeré dokumenty a údaje, které získaly a které zakládají podezření, že prohlášení dodavatele je nesprávné.
3. Ověřování provádějí celní orgány členského státu, ve kterém bylo vystaveno prohlášení dodavatele. Dotyčné orgány mohou požadovat jakékoliv doklady, provést kontrolu účetnictví výrobce nebo provést jiné ověření, které považují za vhodné.
4. Celní orgány, které požádaly o ověření, musí být informovány o výsledcích v co nejkratší možné lhůtě prostřednictvím osvědčení údajů INF 4.
5. Není-li do pěti měsíců od data podání žádosti o ověření poskytnuta odpověď nebo neobsahuje-li odpověď údaje dostačující k tomu, aby se prokázal skutečný původ zboží, prohlásí celní orgány země, ze které se zboží vyváží, vydané průvodní osvědčení EUR.1, prohlášení na fakturách nebo tiskopisy EUR.2 vystavené na základě dotyčných dokumentů za neplatné.
Článek 11
Zrušení
Zrušuje se nařízení (EHS) č. 3351/83.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 12
Přechodná ustanovení
1. Prohlášení dodavatele, včetně dlouhodobých prohlášení dodavatele, která byla vystavena před vstupem tohoto nařízení v platnost, zůstávají v platnosti.
2. Prohlášení dodavatele, která jsou v souladu se vzorem uvedeným v nařízení (EHS) č. 3351/83, mohou být podávána ještě po dobu 12 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
3. Tiskopisy osvědčení údajů INF 4, jejichž vzor je uveden v příloze V nařízení (EHS) č. 3351/83, mohou být užívány ještě po dobu 12 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 11. června 2001.
Règlement (CE) no 1207/2001 du Conseil
du 11 juin 2001
relatif aux procédures prévues par les dispositions régissant les échanges préférentiels entre la Communauté européenne et certains pays et destinées à faciliter la délivrance des certificats de circulation des marchandises EUR.1, l'établissement des déclarations sur facture et des formulaires EUR.2 et la délivrance de certaines autorisations d'exportateurs agréés et portant abrogation du règlement (CEE) n° 3351/83
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité instituant la Communauté européenne, et notamment son article 133,
vu la proposition de la Commission,
considérant ce qui suit:
(1) Le règlement (CEE) n° 3351/83 du Conseil du 14 novembre 1983 relatif à la procédure destinée à faciliter la délivrance de certificats de circulation des marchandises EUR.1 et l'établissement de formulaires EUR.2 prévue par les dispositions régissant les échanges préférentiels entre la Communauté économique européenne et certains pays(1) établit les procédures nécessaires pour assurer l'application correcte des règles d'origine préférentielle en ce qui concerne les exportations de la Communauté vers certains pays tiers.
(2) Depuis l'adoption du règlement (CEE) n° 3351/83, le domaine douanier a connu de nombreux changements.
(3) Dans le cadre du marché unique, il a été constaté que des entreprises, qui exportent des marchandises depuis un ou plusieurs États membres autres que celui dans lequel elles sont établies et qui souhaitent recourir aux procédures simplifiées pour la délivrance des preuves de l'origine, doivent parfois demander une autorisation distincte dans chaque État membre d'exportation. Il est souhaitable de simplifier cette situation tout en veillant à ce que les mécanismes relatifs aux régimes préférentiels puissent continuer à fonctionner correctement.
(4) Les autorités responsables de la délivrance ou de la vérification des preuves de l'origine devraient être en mesure de remplir, dans les délais requis, les engagements pris par la Communauté dans les accords préférentiels.
(5) Dans un souci de clarté il convient d'abroger et de remplacer le règlement (CEE) n° 3351/83 par le présent règlement,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Champ d'application
Le présent règlement fixe les règles destinées à faciliter:
a) la délivrance des certificats de circulation EUR.1 par les autorités des États membres, l'établissement des déclarations sur facture ou des formulaires EUR.2 par les exportateurs de la Communauté;
b) la délivrance des autorisations d'exportateurs agréés valables dans plusieurs États membres;
c) la mise en oeuvre des méthodes de coopération administrative entre les États membres.
Article 2
Déclaration du fournisseur et son utilisation
1. Le fournisseur fournit, au moyen d'une déclaration, des informations au sujet du statut des produits au regard des règles d'origine préférentielle de la Communauté.
2. La déclaration du fournisseur est utilisée par l'exportateur comme élément de preuve, notamment à l'appui de la demande de délivrance d'un certificat de circulation des marchandises EUR.1 ou comme base pour l'établissement d'une déclaration sur facture ou d'un formulaire EUR.2.
Article 3
Production de la déclaration du fournisseur
Sauf dans les cas prévus à l'article 4, le fournisseur fournit une déclaration distincte pour chaque envoi de marchandises.
Le fournisseur inclut cette déclaration sur la facture commerciale relative à cet envoi, soit sur un bulletin de livraison, soit sur tout autre document commercial dans lequel la description des marchandises concernées est suffisamment détaillée pour permettre leur identification.
Le fournisseur peut faire la déclaration à tout moment, même après la livraison des marchandises.
Article 4
Déclaration à long terme du fournisseur
1. Quand un fournisseur livre régulièrement à un acheteur déterminé des marchandises dont le statut au regard des règles d'origine préférentielle est censé rester constant pendant une longue période, il peut remettre une déclaration unique, ci-après dénommée "déclaration à long terme du fournisseur", afin de couvrir les envois ultérieurs desdites marchandises. Une déclaration à long terme du fournisseur peut être établie pour une période d'un an au maximum à compter de la date de présentation de la déclaration.
2. Une déclaration à long terme du fournisseur peut être établie avec effet rétroactif. Dans de tels cas, sa validité ne peut pas dépasser la période d'un an à compter de la date à laquelle elle a pris effet.
3. Le fournisseur informe immédiatement l'acheteur lorsque la déclaration à long terme du fournisseur n'est plus valable en ce qui concerne les marchandises livrées.
Article 5
Forme et établissement de la déclaration du fournisseur
1. La déclaration du fournisseur relative à des produits ayant acquis le caractère originaire à titre préférentiel est établie selon la forme prévue à l'annexe I ou, dans le cas des déclarations à long terme du fournisseur, selon la forme prévue à l'annexe II.
2. La déclaration du fournisseur relative à des produits ayant subi une ouvraison ou une transformation dans la Communauté sans avoir acquis le caractère originaire à titre préférentiel est établie selon la forme prévue à l'annexe III ou, dans le cas des déclarations à long terme du fournisseur, selon la forme prévue à l'annexe IV.
3. La déclaration du fournisseur porte la signature manuscrite originale du fournisseur; elle peut être établie sur un formulaire préimprimé. Toutefois, lorsque la facture et la déclaration du fournisseur sont établies par ordinateur, la déclaration ne doit pas nécessairement être signée à la main à condition que le fournisseur remette au client un engagement écrit par lequel il accepte la responsabilité entière de toute déclaration du fournisseur l'identifiant comme si elle avait été signée de sa propre main.
Article 6
Certificat d'information INF 4
1. Pour vérifier l'exactitude ou l'authenticité d'une déclaration du fournisseur, les autorités douanières peuvent demander à l'exportateur d'obtenir du fournisseur un certificat d'information INF 4 en utilisant le formulaire indiqué dans l'annexe V.
2. Le certificat d'information INF 4 est délivré par les autorités douanières de l'État membre dans lequel est établi le fournisseur. Lesdites autorités ont le droit de réclamer toute pièce justificative et de procéder à toute inspection de la comptabilité du fournisseur ou à tout autre contrôle qu'elles jugent nécessaire.
3. Les autorités douanières délivrent le certificat d'information INF 4 dans un délai de trois mois à compter de la date de la réception de la demande qui leur a été présentée par le fournisseur en indiquant si la déclaration remise par le fournisseur était ou non exacte.
4. Le certificat complété est remis au fournisseur qui le transmet à l'exportateur afin qu'il soit transmis aux autorités douanières compétentes.
Article 7
Conservation des déclarations et des documents probants
1. Le fournisseur qui établit des déclarations du fournisseur conserve tous les documents prouvant l'exactitude de la déclaration pendant au moins trois ans.
2. L'autorité douanière à qui la demande de délivrance d'un certificat d'information INF 4 a été présentée conserve le formulaire de la demande pendant au moins trois ans.
Article 8
Autorisation d'exportateur agréé
1. Un exportateur qui effectue des exportations fréquentes depuis un État membre autre que celui dans lequel il est établi peut obtenir le statut d'exportateur agréé en ce qui concerne ces exportations.
À cet effet, il fait une demande auprès des autorités douanières compétentes de l'État membre dans lequel il est établi et conserve les documents contenant la preuve de l'origine.
2. Lorsque les autorités visées au paragraphe 1 ont vérifié que les conditions définies dans les protocoles sur l'origine des accords en cause ou dans la législation communautaire relative aux régimes préférentiels autonomes sont remplies et qu'elles délivrent l'autorisation, elles le notifient à l'administration douanière des États membres concernés.
Article 9
Assistance administrative mutuelle
Les autorités douanières des États membres se prêtent mutuellement assistance pour le contrôle de l'exactitude des renseignements fournis dans les déclarations du fournisseur et le fonctionnement correct du système des autorisations d'exportateurs agréés.
Article 10
Contrôle des déclarations du fournisseur
1. Si un exportateur n'est pas en mesure de présenter un certificat d'information INF 4 dans un délai de quatre mois à compter de la demande que lui ont adressée les autorités douanières, les autorités douanières de l'État membre d'exportation peuvent demander directement aux autorités de l'État membre où le fournisseur est établi de confirmer le statut des produits en cause au regard des règles d'origine préférentielle.
2. Aux fins du paragraphe 1, les autorités douanières de l'État membre d'exportation envoient aux autorités douanières de l'État membre auquel elles ont adressé la demande toutes les informations dont elles disposent en indiquant les motifs de fond ou de forme qui justifient leur enquête.
À l'appui de leur demande, elles fournissent tous les documents ou renseignements obtenus qui font penser que la déclaration du fournisseur était inexacte.
3. Le contrôle est effectué par les autorités douanières de l'État membre dans lequel la déclaration du fournisseur a été établie. Les autorités en question peuvent réclamer toute pièce justificative, procéder à toute inspection de la comptabilité du fournisseur ou effectuer toute autre vérification qu'elles jugent utile.
4. Les autorités douanières qui ont demandé le contrôle sont informées dans les meilleurs délais des résultats au moyen du certificat d'information INF 4.
5. En l'absence de réponse à l'expiration d'un délai de cinq mois à compter de la date de demande de contrôle ou si la réponse ne contient pas de renseignements suffisants pour déterminer l'origine réelle des marchandises, les autorités douanières du pays d'exportation déclarent l'invalidité des certificats de circulation EUR.1 délivrés, des déclarations sur facture ou des formulaires EUR.2 établis sur la base des documents en question.
Article 11
Abrogation
Le règlement (CEE) n° 3351/83 est abrogé.
Les références au règlement abrogé s'entendent comme faites au présent règlement.
Article 12
Mesures transitoires
1. Les déclarations du fournisseur, notamment les déclarations à long terme du fournisseur établies avant la date d'entrée en vigueur du présent règlement restent valables.
2. Les déclarations du fournisseur conformes au modèle qui figure dans le règlement (CEE) n° 3351/83 peuvent continuer à être produites pendant une période de douze mois à compter de la date d'entrée en vigueur du présent règlement.
3. Les formulaires de certificat d'information INF 4 dont le modèle figure à l'annexe V du règlement (CEE) n° 3351/83 peuvent continuer à être utilisés pendant une période de douze mois à compter de la date d'entrée en vigueur du présent règlement.
Article 13
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Luxembourg, le 11 juin 2001.