PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1294/2009
ze dne 22. prosince 2009
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Vietnamu a Čínské lidové republiky rozšířeného na dovoz některé obuvi se svrškem z usně zasílané ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao, na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. PLATNÁ OPATŘENÍ
(1)
Rada dne 5. října 2006 uložila nařízením (ES) č. 1472/2006 (2) (dále jen „původní nařízení“) konečné antidumpingové clo na dovoz některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Vietnamu (dále jen „dotčené země“). Sazby cla byly stanoveny v rozmezí od 9,7 % do 16,5 % v případě ČLR a ve výši 10 % v případě Vietnamu. Opatření byla uložena na dobu dvou let. Na šetření, které vedlo k uložení těchto opatření, se dále odkazuje jako na „původní šetření“.
(2)
Rada nařízením (ES) č. 388/2008 (3) (dále jen „rozšiřující nařízení“) rozšířila konečné antidumpingové clo na dovoz některé obuvi se svrškem z usně pocházející z ČLR na dovoz zasílaný ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao. Toto rozšíření následovalo po šetření zaměřeném proti obcházení opatření, které bylo provedeno v souladu s čl. 13 odst. 3 základního nařízení.
2. TOTO ŠETŘENÍ
2.1. Žádost o přezkum
(3)
Žádost podala Evropská konfederace obuvnického průmyslu (CEC, dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 35 %, celkové výroby některé obuvi se svrškem z usně v Unii.
(4)
V rámci zkoušky reprezentativnosti vyjádřila řada vnitrostátních sdružení výrobců obuvi v členských státech Unie svá stanoviska k zahájení přezkumu před pozbytím platnosti a požádala, aby jejich názvy byly považovány za důvěrné údaje kvůli obavě, že by společnosti, které jsou jejich členy, mohly čelit odvetným opatřením od některých odběratelů. Některé jiné strany se dotazovaly, proč byly názvy a postoje sdružení vznášejících námitky vůči zahájení řízení a podporujících zahájení řízení považovány za důvěrné údaje. Komise se sdružení výslovně znovu dotázala, zda souhlasí se zveřejněním svých názvů a postojů. Čtyři sdružení souhlasila se zveřejněním svých názvů a postojů, zatímco ostatní sdružení byla proti a znovu odkázala na svou obavu kvůli odvetným opatřením vůči společnostem, které jsou jejich členy. Komise se domnívala, že u těchto výrobců skutečně existuje značná možnost odvetných opatření v podobě ušlých tržeb a uznala, že by názvy neměly být zveřejněny.
(5)
Některé strany tvrdily, že Komise neměla zahájit přezkumné šetření před pozbytím platnosti, jelikož v článku 3 původního nařízení je uvedeno, že se použije po dobu dvou let od vstupu v platnost. V 326. bodě odůvodnění původního nařízení je však objasněno, že bez ohledu na kratší dobu trvání opatření se použijí obdobně pravidla uvedená v článku 11 základního nařízení. V souladu s uvedeným bodem odůvodnění je v textu oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (4) uvedeno, že by opatření měla pozbýt platnosti dne 7. října 2008, nebyl-li zahájen přezkum v souladu s pravidly čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Jelikož přezkum antidumpingových opatření před pozbytím platnosti byl skutečně zahájen, antidumpingová opatření platí až do skončení tohoto přezkumu.
(6)
Žádost o přezkum před pozbytím platnosti vycházela z předpokladu, že by pozbytí platnosti opatření pravděpodobně mělo za následek přetrvávání nebo opakovaný výskyt dumpingu a újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
2.2. Zahájení řízení
(7)
Poté, co Komise po konzultaci s poradním výborem zjistila, že existují dostatečné důvody pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti, oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (5) dne 3. října 2008 (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(8)
Šetření týkající se pravděpodobnosti pokračování nebo opakovaného výskytu dumpingu a újmy se týkalo období od 1. července 2007 do 30. června 2008 (dále jen „období přezkumného šetření“). Přezkoumání vývoje, který jsou důležitý pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy, zahrnovalo období od 1. ledna 2006 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“). Popřípadě se odkazovalo rovněž na rok 2005 a na období šetření v původním šetření, které zahrnovalo období od 1. dubna 2004 do 31. března 2005 (dále jen „období původního šetření“).
3. STRANY DOTČENÉ TÍMTO ŠETŘENÍM
(9)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise úředně vyrozuměla žadatele, výrobce v Unii uvedené v žádosti, ostatní známé výrobce v Unii, známé dovozce a jejich sdružení, známé maloobchodníky/distributory a jejich sdružení, známé spotřebitelské organizace, známé vyvážející výrobce v dotčených zemích a rovněž jejich sdružení a orgány dotčených zemí.
(10)
Zúčastněné strany měly možnost předložit písemně svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení.
(11)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
4. VÝBĚR VZORKU
(12)
Vzhledem k vysokému počtu vyvážejících výrobců v dotčených zemích, výrobců v Unii a dovozců, jichž se týkalo toto šetření, se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení.
(13)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je nutný výběr vzorku, a pokud ano, vzorek vybrat, byli vyvážející výrobci a zástupci jednající jejich jménem, výrobci a dovozci v Unii požádáni, aby se přihlásili a poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení.
4.1. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Čínské lidové republice a Vietnamu
4.1.1. Čínská lidová republika
(14)
Ve stanovené lhůtě se přihlásilo a požadované informace poskytlo celkem 58 společností nebo skupin společností ve spojení (dále jen „skupiny“) v ČLR. Těchto 58 společností nebo skupin v průběhu období šetření vyrábělo dotčený výrobek a/nebo jej vyváželo na trh Unie a projevilo zájem o zařazení do vzorku. Tyto společnosti se považovaly za spolupracující společnosti a byly brány v úvahu za účelem zařazení do vzorku. Úroveň spolupráce ze strany ČLR, tj. procentní podíl vývozu do Unie uskutečněného čínskými spolupracujícími společnosti v porovnání s veškerým čínským vývozem do Unie, činila přibližně 22 %.
(15)
Vzorek byl vybrán po dohodě s čínskými orgány, a to na základě objemu vývozu a zeměpisného rozložení spolupracujících společností. Sedm společností zařazených do vzorku představovalo přibližně 56 % vývozu do Unie uskutečněného 58 spolupracujícími společnostmi a 13 % celkového vývozu ČLR do Unie. Všechny společnosti odpověděly na dotazníky ve stanovených lhůtách.
(16)
Někteří čínští vývozci, kteří nebyli zařazeni do vzorku, uvedli, že vzhledem ke skutečnosti, že nebyli vybráni k zařazení do vzorku, nemohou hájit své zájmy. Součástí zásady výběru vzorku je však to, že je vybrán reprezentativní počet vyvážejících výrobců a že výsledky posouzení tohoto vzorku lze považovat za reprezentativní rovněž pro ostatní spolupracující vývozce. Dále se podotýká, že se všechny zúčastněné strany mohly zúčastnit šetření a předložit svá stanoviska. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
4.1.2. Vietnam
(17)
Ve stanovené lhůtě se přihlásilo a požadované informace poskytlo celkem 51 společností nebo skupin ve Vietnamu. Těchto 51 společností nebo skupin v průběhu období šetření vyrábělo a/nebo vyváželo dotčený výrobek na trh Unie a projevilo zájem o zařazení do vzorku. Tyto společnosti se považovaly za spolupracující společnosti a byly uváženy za účelem zařazení do vzorku. Úroveň spolupráce ze strany Vietnamu, tj. procentní podíl vývozu do Unie uskutečněného vietnamskými spolupracujícími společnostmi v porovnání s veškerým vietnamským vývozem do Unie, činila přibližně 82 %.
(18)
Vzorek byl vybrán po dohodě s vietnamskými orgány, a to na základě objemu vývozu. Tři společnosti zařazené do vzorku představovaly přibližně 27 % vývozu do Unie uskutečněného 51 spolupracujícími společnostmi a 22 % veškerého vietnamského vývozu do Unie. Všechny společnosti odpověděly na dotazníky ve stanovených lhůtách.
4.2. Výběr vzorku výrobců v Unii
(19)
Postup k získání informací potřebných pro výběr vzorku výrobců v Unii byl následující. CEC jednající jménem všech žadatelů potvrdila, že všichni žádající výrobci jsou ochotni spolupracovat a podílet se na výběru vzorku. Vzhledem k podrobným a rozsáhlým informacím obsaženým ve spisu (vyplývajícím mimo jiné z podnětu, ověření postavení a podání CEC), nebylo nutné zaslat jednotlivým žádajícím výrobcům formulář pro výběr vzorku. V oznámení o zahájení řízení byli mimoto všichni výrobci vyzváni, aby se přihlásili, chtějí-li při řízení spolupracovat. Kromě žadatelů se po zahájení řízení přihlásilo a o zařazení do vzorku požádalo dalších pět společností. Všem těmto společnostem byly zaslány formuláře pro výběr vzorku s žádostí o informace, které již byly k dispozici pro žadatele. Vyplněný formulář pro výběr vzorku zaslaly pouze dvě z těchto pěti společností. Tyto dvě společnosti však nebyly do vzorku zařazeny, jelikož byly vyloučeny z definice výrobního odvětví Unie (viz 198. bod odůvodnění).
(20)
Výroba dotčeného výrobku v Unii se do značné míry soustředí ve třech členských státech, na něž připadají přibližně dvě třetiny veškeré výroby. Zbytek výroby je rozložen ve zbývajících členských státech. Jak vyplývá ze 202. a následujících bodů odůvodnění, pro obchodní modely výrobců v Unii jsou typické rozdíly zejména v sortimentu/jakosti výrobků, distribučních kanálech a ve skutečnosti, zda jsou činnosti spojeny a zda jsou části výrobního procesu zadávány subdodavatelsky v Unii nebo mimo ně.
(21)
Na základě získaných informací Komise vybrala vzorek podle největších reprezentativních objemů výroby a prodeje v Unii, jež bylo možno přezkoumat ve stanovené lhůtě. Jak však bylo podrobně uvedeno výše, nejedná se o zcela homogenní výrobní odvětví a v zájmu posouzení reprezentativnosti vybraných společností se přihlíželo rovněž k zeměpisnému rozložení výrobců mezi jednotlivé členské státy (6) a segmentu, do něhož patří jejich výrobky. Na tomto základě bylo vybráno osm společností působících ve čtyřech členských státech. Vybrané společnosti zastupují rovněž veškeré významné obchodní modely existující v Unii, pokud jde o způsob výroby a distribuce výrobku a specializaci na určité výrobky. Co se týká specializace, vybrané společnosti zahrnovaly výrobu ve všech významných cenových segmentech (levné, středně drahé a drahé výrobky) a rovněž všechny segmenty v rozdělení podle pohlaví a věku (dámská obuv, pánská obuv, obuv vhodná pro obě pohlaví, dětská obuv). Co se týká distribuce výrobku, vybrané společnosti zahrnovaly všechny důležité úrovně distribuce (dodávky pro velkoobchodníky, maloobchodníky a rovněž přímý maloobchodní prodej). Pokud jde o výrobu, vybrané společnosti zahrnovaly veškerou vnitropodnikovou výrobu ve všech hlavních fázích výrobního procesu a rovněž společnosti, které zadávaly části výrobního procesu externím společnostem (v Unii i mimo ni).
(22)
Osm výrobců zařazených do vzorku se proto považovalo za reprezentativní, pokud jde o veškeré výrobce v Unii, a na tyto výrobce připadalo 8,2 % výroby žádajících výrobců v Unii a 3,1 % celkové výroby v Unii. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byla CEC konzultována k výběru vzorku a nevznesla žádné námitky.
(23)
Při šetření bylo zjištěno, že jeden z výrobců v Unii zařazených do vzorku v průběhu období přezkumného šetření postupně ukončil výrobu v Unii a veškerou výrobní činnost vykonává mimo Unii. Je nutno podotknout, že význam této společnosti nebyl takový, aby měl podstatný dopad (přinejmenším z kvantitativního hlediska) na situaci společností zařazených do vzorku jako celku, včetně reprezentativnosti. Kvantitativní zjištění týkající se újmy by se významně nelišila, pokud by byla tato společnost vyloučena. V této souvislosti bylo vzhledem ke skutečnosti, že i) tato společnost vyráběla v Unii v průběhu období přezkumného šetření a ii) pořizuje velkou část výroby subdodavatelsky, což je obchodní model, který je podle mnoha stran v Unii důležitý, rozhodnuto, že tato společnost nebude formálně vyřazena ze vzorku. To dále zajišťuje, že vzorek kvalitativně odráží co nejpřiměřeněji realitu v daném výrobním odvětví. Vzhledem ke skutečnosti, že přezkum před pozbytím platnosti vyžaduje analýzu přetrvávání/obnovení újmy, může uvedený postup pomoci lépe předvídat, jak by se mohla vyvíjet situace na trhu Unie, pokud by opatření nebyla zachována. Byly však samozřejmě použity pouze údaje týkající se činnosti dané společnosti jakožto výrobce v Unii.
(24)
Orgány Unie posuzovaly, zda je vzhledem ke skutečnosti, že výroba a prodej dotyčné společnosti v Unii byly v průběhu období přezkumného šetření nižší, než bylo původně oznámeno ve fázi výběru vzorku, nutno obdobně snížit výrobu a prodej celého výrobního odvětví Unie - tj. zda je třeba výsledný dopad na vzorek převést na celý soubor. Bylo však zjištěno, že se tato společnost dopustila chyby v dobré víře a omylem započítala externí zadávání výroby v zemi v sousedství Unie za výrobu v Unii. V tomto ohledu se za prvé poznamenává, že vzorek se používá především k posouzení ukazatelů újmy, které nelze přiměřeně získat pro celé výrobní odvětví Unie. Výroba a prodej byly získány v souhrnné podobě pro výrobní odvětví Unie, a proto toto tvrzení není relevantní. Z informací obsažených ve spisu, včetně informací shromážděných souběžně prostřednictvím dodatečné analýzy vnitrostátních sdružení, která byla provedena v rámci tohoto šetření, mimoto nevyplývá, že je nutná takováto úprava. Pokud by se v souladu s argumentací údaje o veškeré výrobě a prodeji výrobního odvětví Unie v období přezkumného šetření snížily k zohlednění nižších údajů ze vzorku, nebyla by tím dotčena reprezentativnost vzorku, ani obecné závěry ohledně újmy.
(25)
Různé zúčastněné strany odkazovaly na porušení článku 17 základního nařízení a tvrdily, že vzorek výrobců v Unii nebyl reprezentativní, pokud jde o procentní podíl zahrnuté výroby, výrobní sortiment, prodejní ceny, poměr mezi výrobou a prodejem, zeměpisné rozložení a rovněž ziskovost a výkonnost. Uvádělo se rovněž, že vzorek nepřihlíží k vysokému počtu výrobců, kteří zadávají výrobu externě v třetích zemích.
(26)
Tato tvrzení byla pečlivě analyzována a vzhledem ke složitosti tohoto případu byly rozeslány dodatečné dotazníky, jež byly zpracovány a ověřeny na místě nejen pro jednotlivé společnosti, nýbrž rovněž pro vnitrostátní sdružení. V tomto ohledu bylo nutno omezit počet společností zařazených do vzorku na počet, jenž bylo možno přiměřeně přezkoumat ve stanovené lhůtě, tj. na osm společností.
(27)
Navíc vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie je v tomto případě velmi roztříštěné, je nevyhnutelné, že společnosti ve vzorku zahrnují poměrně malý podíl celkové výroby v Unii. Tato roztříštěnost spolu se skutečností, že do vzorku byli vybráni větší výrobci, znamená, že další zvýšení počtu společností by v každém případě nemělo významný dopad na podíl vzorku v porovnání s celkovou výrobou v Unii.
(28)
Jak bylo objasněno v 21. bodě odůvodnění, vzala Komise při výběru vzorku v úvahu zeměpisné rozložení. Zdůrazňuje se, že vzorek samozřejmě nemusí odrážet přesné zeměpisné rozložení (ani přesné rozdělení nebo rozčlenění jiného kritéria) celého souboru, aby byl reprezentativní. Postačuje, aby (jak je tomu v případě tohoto vzorku, který zahrnuje čtyři členské státy) odrážel příslušné podíly významných vyrábějících zemí. Jakýkoli jiný přístup by nebyl z administrativního hlediska proveditelný, zejména v případě, kdy je nutno v zájmu zajištění reprezentativnosti vzít v úvahu řadu různých kritérií. Ve skutečnosti by toto tvrzení znamenalo, že by vzorek byl dostatečně reprezentativní pouze v případě, pokud by zahrnoval celý soubor. Šetření tudíž zdůraznilo, že vzorek, který zahrnuje čtyři členské státy, včetně tří členských států se zdaleka nejvyšší výrobou, je velkou měrou reprezentativní pro celkovou výrobu v Unii, zejména s přihlédnutím k výrobě, která je založena na dohodách o poplatcích, a je proto nutno ji započítat pro členský stát společnosti, která objednává službu, za kterou je hrazen poplatek.
(29)
Společnosti zařazené do vzorku zahrnují rovněž průřez sortimentem, který odráží příslušné řádové hodnoty výroby v Unii. Sortiment zahrnutých výrobků mimoto odpovídá sortimentu čínského a vietnamského dovozu.
(30)
Co se týká prodejních cen, bylo rovněž uvedeno, že průměrné prodejní ceny vzorku nejsou reprezentativní s ohledem na prodejní ceny uvedené v žádosti o přezkum. V této souvislosti je však nutno zmínit, že v rozporu s tímto tvrzením bylo šetřením prokázáno, že průměrné prodejní ceny vzorku jsou v souladu s cenami uvedenými v žádosti. I kdyby však tomu tak nebylo, nemusí být průměrné prodejní ceny vzorku přesně stejné jako ceny uvedené v žádosti, je-li zjištěno, že odrážejí prodejní ceny celého souboru výrobců.
(31)
Co se týká reprezentativnosti s ohledem na poměr mezi výrobou a prodejem, připomíná se, že se v celém výrobním odvětví výroba obvykle uskutečňuje na objednávku a silně odráží módní trendy. Zásoby proto nejsou ukazatelem s velkou vypovídací hodnotou a výroba se velmi blíží prodeji. To bylo potvrzeno ve fázi podání podnětu a rovněž během šetření u společností zařazených do vzorku i u celého výrobního odvětví Unie.
(32)
Kromě výše uvedených aspektů se připomíná, že článek 17 základního nařízení v každém případě stanoví, že šetření může být omezeno na vzorky, které jsou statisticky reprezentativní nebo které představují největší reprezentativní objem výroby, prodeje nebo vývozu, který může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Ze znění tohoto ustanovení je zřejmé, že neexistuje žádný kvantitativní údaj nebo prahová hodnota pro to, co představuje úroveň reprezentativního objemu. Jediným údajem je to, že tento objem může být omezen na objem, který lze přiměřeně přezkoumat ve stanovené lhůtě.
(33)
Z výše objasněných důvodů byla tvrzení předložená různými stranami odmítnuta a je potvrzena právní platnost vzorku, jelikož vzorek je reprezentativní a byl vybrán zcela v souladu s článkem 17 základního nařízení.
4.3. Výběr vzorku dovozců do Unie
(34)
Na základě dostupných informací bylo kontaktováno 139 dovozců. Na formulář pro výběr vzorku odpovědělo 22 dovozců, kteří nejsou ve spojení, přičemž se zařazením do vzorku souhlasilo 21 dovozců. Podle poskytnutých údajů připadalo na těchto 21 dovozců 12 % dovozu dotčeného výrobku z ČLR a 40 % dovozu z Vietnamu (v období přezkumného šetření).
(35)
Na pět největších dovozců (Adidas, Clarks, Nike, Puma a Timberland) připadalo přibližně 18 % dotčeného dovozu, jelikož všichni tyto dovozci nahlásili významný objem dovozu z obou zemí. Usuzovalo se proto, že vzorek složený z těchto pěti společností je reprezentativní ve smyslu čl. 17 odst. 1 základního nařízení, tj. z hlediska objemu dovozu.
(36)
V zájmu lepšího zohlednění zeměpisného rozložení dovozců a rozdílů v druzích dovážené obuvi byli dodatečně vybráni další tři dovozci. V tomto ohledu se z vyplněných formulářů pro výběr vzorku zdá, že mnoho dovozců, kteří odpověděli na dotazník, působí v mnohem menším měřítku, pokud jde o objem, a dováží méně známou/módní značkovou obuv nebo obuv vyšší hodnoty. Obchodní model a segmenty výrobků, s nimiž tito menší dovozci obchodují, se zřejmě liší od největších dovozců a na tyto menší dovozce by mohl společně připadat významný podíl dotčeného dovozu. Považovalo se proto za důležité, aby byli zastoupeni rovněž tito dovozci, jelikož se hospodářská realita těchto společností může lišit od hospodářské reality velkých dovozců uvedených v 35. bodě odůvodnění.
(37)
Z těchto důvodů byl vybrán vzorek osmi dovozců zahrnující pět největších dovozců a tři menší dovozce. Na tyto dovozce připadalo přibližně 10 % dovozu z ČLR a zhruba 34 % dovozu z Vietnamu.
(38)
Všichni spolupracující dovozci, kteří projevili ochotu spolupracovat, měli možnost podat připomínky k výběru vzorku. Společnostem zařazeným do vzorku byly zaslány dotazníky k vyplnění. Ve stanovených lhůtách odpovědělo sedm dovozců zařazených do vzorku. Vzhledem k neochotě spolupracovat bylo nakonec nutno ze vzorku vyřadit osmého dovozce, který byl vybrán pro vzorek.
5. OVĚŘENÍ OBDRŽENÝCH INFORMACÍ
(39)
Komise shromáždila a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné ke zjištění přetrvávání nebo pravděpodobnosti opakovaného výskytu dumpingu a újmy a zájmu Unie. Informace, které předložily níže uvedené společnosti, byly ověřeny na místě:
5.1. Vyvážející výrobci v Čínské lidové republice
-
Yue Yuen Industrial (Holdings) Ltd., Hongkong
-
Výrobní společnost:
Zhongshan Pou Yuen Manufactory, provincie Kuan-tung
-
Obchodní společnosti:
-
Idea Co. Ltd, Macao
-
The Look Co. Ltd, Macao
-
Gold Plenty Co. Ltd, Macao
-
Guangzhou Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd., provincie Kuan-tung
-
HuaJian Industrial (Holding) Co. Ltd., Hongkong, a její výrobní společnost Dongguan HuaBao Shoes Co. Ltd, provincie Kuan-tung
-
Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd., provincie Če-ťiang
-
Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co. Ltd., provincie Kuan-tung
-
Jianle Footwear Industrial Co. Ltd, provincie Fu-ťien
-
General Footwear/Gentfort Shoes Co.Ltd, provincie Kuan-tung
5.2. Vyvážející výrobci ve Vietnamu
-
Pou Yuen Industrial Holdings Limited, Hongkong
-
Výrobní společnosti:
-
Pouyuen Vietnam Company Limited, Ho Či Minovo Město
-
Pou Sung Vietnam Company Limited, provincie Dong Nai
-
Pou Chen Vietnam Enterprise Company Limited, provincie Dong Nai
-
Obchodní společnosti:
-
Betsey Trading Limited
-
Sinnamon Trading Limited
-
Sky High Trading Limited
-
Fitbest Enterprises Limited
-
Golden Star Co. Ltd, Haiphong
-
Shyang Hung Cheng Industrials Co Ltd, provincie Bình Duong
5.3. Výrobci ve výrobním odvětví Unie a vnitrostátní sdružení výrobců
-
Associação Portuguesa dos Industriais de Calçado, Componentes, Artigos de Pele e seus Sucedâneos (APICCAPS) (Portugalsko)
-
Federación de Industrias del Calzado Español (FICE) (Španělsko)
-
Associazione Nazionale Calzaturifici Italiani (Itálie)
-
British Footwear Association LTd (Velká Británie)
-
Fachverband der Lederverarbeitenden Industrie (Rakousko)
-
Fédération Française de la Chaussure (Francie)
-
HDS Hauptverband der Deutschen Schuhindustrie e.V. (Německo)
-
Polska Izba Przemysłu Skórzanego (Polsko)
(40)
Inspekce na místě se uskutečnily rovněž u osmi výrobců v Unii zařazených do vzorku, kteří mají sídlo ve čtyřech členských státech. Stejně jako v původním šetření požádali výrobci v Unii zařazení do vzorku a ostatní spolupracující výrobci v Unii podle ustanovení článku 19 základního nařízení, aby jejich totožnost byla utajena. Podle jejich tvrzení by zveřejnění jejich totožnosti mohlo mít významné nepříznivé dopady. Někteří žádající výrobci v Unii zásobují odběratele v Unii, kteří pořizují své výrobky rovněž v ČLR a ve Vietnamu, mají tudíž z tohoto dovozu přímý prospěch. Tito žadatelé se proto nacházejí v citlivém postavení, jelikož někteří jejich zákazníci by mohli mít zřejmý důvod nesouhlasit s podáním podnětu týkajícího se údajného dumpingu působícího újmu či s podporou tohoto podnětu. Z těchto důvodů se tito výrobci domnívali, že ze strany některých jejich zákazníků existuje riziko odvetných opatření, včetně případného ukončení obchodních vztahů. Této žádosti bylo vyhověno, jelikož byla dostatečně odůvodněna.
(41)
Zástupci některých vyvážejících výrobců a rovněž dovozci, kteří nejsou ve spojení, tvrdili, že nemohou náležitě využít svého práva na obhajobu, jelikož nebyla zveřejněna totožnost žadatelů. Tvrdili, že v tomto případě nemohou ověřit, zda jsou společnosti zařazené do vzorku skutečně reprezentativní. Alternativně se tyto strany domnívaly, že je-li zachování důvěrnosti údajů odůvodněné, měly by být v takovém případě poskytnuty úplné údaje jednotlivých společností.
(42)
V této souvislosti se připomíná, že objem výroby ve vzorku v rozdělení podle zemí byl k dispozici pro kontrolu všem zúčastněným stranám. Pokud jde o tvrzení, že by měly být poskytnuty veškeré informace kromě totožnosti společnosti, je nutno uvést, že by poskytnutí těchto informací mohlo nepřímo odhalit totožnost společnosti zařazené do vzorku. V tomto případě byla proto zachována obvyklá praxe poskytnutí neomezených verzí odpovědí na dotazník (tj. obsahujících indexované údaje). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je nutno vyvodit závěr, že bylo přiměřeně zachováno právo stran na obhajobu, a tvrzení bylo proto odmítnuto.
5.4. Dovozci, kteří nejsou ve spojení
-
Achten Beheer BV, Waalwijk, Nizozemsko
-
Adidas AG, Herzogenaurach, Německo
-
C&J Clark’s International Limited, Street, Somerset, Spojené království
-
Footex International BV, Hazerswoude-dorp, Nizozemsko
-
Nike European Operations BV, Laakdal, Belgie
-
Puma AG Rudolf Dassler Sport, Herzogenaurach, Německo
-
Timberland Europe BV, Enschede, Nizozemsko
5.5. Výrobci na srovnatelném trhu
-
Henrich & Cia Ltda, Dois Irmãos, Brazílie
-
Werner Calçados Ltda, Três Coroas, Brazílie
-
Industria de Calçados West Coast Ltda, Ivoti, Brazílie
6. PRÁVA STRAN
(43)
Některé strany vznesly v průběhu řízení námitky ohledně údajného poškození jejich práv na obhajobu. Tyto strany tvrdily, že co se týká výrobců v Unii zařazených do vzorku, informace obsažené ve spisu, které byly zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu, byly neúplné a nebyly poskytnuty včas.
(44)
V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že verze odpovědi strany, která je k dispozici pro kontrolu zúčastněných stran („veřejně přístupná odpověď“), byla poskytnuta všemi společnostmi zařazenými ve vzorku bez zbytečných prodlev a ve lhůtách poskytnutých ostatním stranám šetření. Pokud je Komisi předložena veřejně přístupná odpověď, může být zařazena do veřejně přístupného spisu až poté, co byly vyřešeny možné záležitosti týkající se důvěrnosti údajů, jak je stanoveno v článku 19 základního nařízení. Je rovněž nutno podotknout, že Komise je povinna vložit informace do veřejně přístupného spisu včas, aby strany mohly uplatnit svá práva. Tato povinnost byla v daném případě splněna.
(45)
Pokud jde o úplnost veřejně přístupných odpovědí, je nutno zmínit, že je běžnou součástí šetření, že strany předkládají postupem času dodatečná podání, v nichž poskytnou doplňkové informace. Tyto informace jsou vloženy do spisu ve znění bez důvěrných informací, jakmile jsou vyřešeny záležitosti týkající se důvěrnosti údajů. Tento postup, kdy jsou příspěvky poskytnuté všemi zúčastněnými stranami postupně zařazovány do souboru důkazů použitých k vyvození zjištění a do spisu ve znění bez důvěrných informací, nelze zaměňovat s neúplností spisů.
(46)
Vzhledem ke složitosti tohoto případu byl přístup stran usnadněn následovně. Zúčastněným stranám byl za prvé umožněn elektronický přístup a strany mohly na žádost získat úplnou kopii veškerých dokumentů ve spisu na CD-ROM. K elektronickým dokumentům byl mimoto připojen přehledný index, který umožnil i) snadný přístup k mnoha dokumentům předloženým v tomto případě a ii) evidenci dokumentů ve spisu s uvedením data. Řada poznámek ke spisu vložených do veřejně přístupného spisu reagovala na dotazy, které mohly mít dopad na práva stran na obhajobu.
(47)
Výše uvedené skutečnosti zajistily stranám lepší přístup a umožnily jim podávat v průběhu řízení rozsáhlé připomínky, jimiž se posléze v případě potřeby Komise zabývala. Tvrzení ohledně neúplnosti a pozdního poskytnutí veřejně přístupného spisu, jež předložily různé strany, bylo proto nutno odmítnout.
(48)
Jedna zúčastněná strana rovněž tvrdila, že Komise diskriminovala vývozce a dovozce tím, že při šetření poskytla příznivější zacházení výrobcům v Unii, kteří podali podnět. Zejména se uvádělo, že dovozcům a vývozcům nebylo na rozdíl od výrobců umožněno zachování důvěrnosti údajů. Rovněž se uvádělo, že žadatelům bylo přiznáno příznivější zacházení, jelikož se od nich při zahájení řízení nevyžadovalo předložení formulářů pro výběr vzorku, a že žadateli byla poskytnuta příliš velká pružnost co do lhůty a standardu odpovědí, zatímco vývozce ve stejné situaci byl posouzen na základě dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení.
(49)
V této souvislosti je třeba podotknout, že utajení totožnosti výrobců v Unii, kteří podpořili podnět, vycházelo z řádně odůvodněné žádosti v souladu s článkem 19 základního nařízení. Vývozci ani dovozci takovou žádost nepodali a v průběhu šetření nedošlo k žádným událostem ani se neobjevily informace, které by naznačovaly, že by v důsledku zveřejnění totožnosti vývozců nebo dovozců mohly být poškozeny jejich zájmy. Vzhledem ke skutečnosti, že se situace výrobců v Unii v tomto ohledu zásadně liší od situace vývozců a dovozců, nelze tvrzení týkající se diskriminace uznat.
(50)
Pokud jde o výběr vzorku, odkazuje se na 19. bod odůvodnění. Situace vývozců a dovozců se významně lišila od situace žádajících výrobců, jelikož ve spisu nebyly k dispozici žádné podrobné informace týkající se vývozců a dovozců. Vyplnění formuláře pro výběr vzorku bylo proto nezbytné k ověření ochoty stran spolupracovat a rovněž k získání základních informací, jež byly zapotřebí pro výběr vzorku. Tvrzení týkající se diskriminace je proto nutno odmítnout.
(51)
Pokud jde o pružnost poskytnutou výrobcům v Unii v souvislosti s informacemi získanými prostřednictvím dotazníků v rámci šetření a použitím článku 18 základního nařízení, je nutno poznamenat, že vzhledem ke skutečnosti, že u vývozců a dovozců, jakož i u výrobců v Unii byl důsledně uplatňován stejný přístup, nemohou existovat důvody pro tvrzení ohledně diskriminace. Toto nepodložené tvrzení je proto odmítnuto.
(52)
S ohledem na výběr srovnatelné země některé strany uvedly, že krátké lhůty, načasování a způsob předání dotazníků diskriminovaly indické a indonéské společnosti. V tomto ohledu se podotýká, že dotazníky do Indie a Indonésie bylo možno zaslat teprve na konci prosince 2008 poté, co byly získány příslušné adresy výrobců. Komise zajistila, aby společnosti v těchto zemích měly k dispozici stejnou lhůtu pro odpověď jako společnosti v Brazílii. Pokud jde o vlastní předání dotazníků, využila Komise ve všech případech zaslání doporučeným dopisem a pokud možno rovněž e-mailem. Výše uvedená tvrzení musí být proto odmítnuta.
(53)
Některé strany uvedly, že informace týkající se srovnatelné země byly do veřejně přístupného spisu vloženy s nepatřičnou prodlevou a že to poškodilo jejich práva na obhajobu. Komise podotýká, že v tomto šetření bylo zjištěno, že většina prvních odpovědí na dotazník bez důvěrných informací, které poskytly společnosti ve srovnatelné zemi, byla považována za nedostatečné, a bylo proto nutné vyžádat si nové, vhodnější veřejně přístupné verze. Po obdržení těchto odpovědí byly tyto neprodleně zařazeny do veřejně přístupného spisu. Komise mezitím zařadila do veřejně přístupného spisu souhrnné informace o konzultovaných společnostech a obdržených odpovědích. Tato tvrzení je proto nutno odmítnout.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. DOTČENÝ VÝROBEK
(54)
Výrobek, jehož se týká tento přezkum, je stejný jako výrobek vymezený v původním nařízení, tj. některá obuv se svrškem z usně nebo kompozitní usně, kromě sportovní obuvi, obuvi, která se vyrábí speciální technologií, pantoflí a ostatní domácí obuvi a obuvi s ochrannou špičkou pocházející z Čínské lidové republiky a Vietnamu (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 a ex 6405 10 00.
(55)
V tomto šetření se použijí definice uvedené v čl. 1 odst. 2 původního nařízení. Podle těchto definic se rozumí:
„sportovní obuví“ obuv ve smyslu poznámky 1 k položkám v kapitole 64 přílohy I nařízení Komise (ES) č. 1031/2008;
„obuví, která se vyrábí speciální technologií (dále jen ‚obuví STAF‘),“ obuv, jejíž cena CIF za jeden pár činí nejméně 7,5 EUR, určená pro sportovní použití, s jednoduchou nebo vícevrstvou litou podešví, bez vstřikování, vyráběná ze syntetických materiálů speciálně určených k tlumení nárazů způsobených vertikálními nebo laterálními pohyby, a s technickými prvky, například hermeticky uzavřenými polštářky naplněnými plynem nebo kapalinou, mechanickými komponenty, které tlumí nebo neutralizují nárazy, nebo takové materiály jako například polymery s nízkou hustotou, kódů KN ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98,
„obuví s ochrannou špičkou“ obuv mající ochrannou špičku a odolnost proti nárazu alespoň 100 joulů (1), kódů KN: ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 a ex 6405 10 00;
„pantoflemi a ostatní domácí obuví“ rozumí obuv kódu KN ex 6405 10 00.
2. OBDOBNÝ VÝROBEK
(56)
Obdobným výrobkem, který je předmětem tohoto přezkumu před pozbytím platnosti, je podle definice v původním šetření některá obuv se svrškem z usně bez ohledu na to, zda je vyráběna a prodávána na domácím trhu nebo na srovnatelném trhu anebo vyvážena do Unie z ČLR nebo Vietnamu.
2.1. Srovnatelnost výrobků
(57)
Některé strany tvrdily, že obdobný výrobek prodávaný v Unii není srovnatelný s dotčeným výrobkem vyváženým z ČLR a Vietnamu. Bylo však zjištěno, že výrobek prodávaný v Unii byl (v tomto přezkumu) srovnatelný s dotčeným výrobkem vyváženým z dotčených zemí. Zejména bylo zjištěno, že fyzické a technické vlastnosti a užití a rovněž kanály pro distribuci dotčeného výrobku jsou obdobné a od doby původního šetření se nezměnily. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(58)
Některé strany rovněž tvrdily, že systém použitý při šetření ke srovnání druhů výrobku prodávaných jednotlivými spolupracujícími společnostmi nebyl přiměřený, jelikož nebyl dostatečně specifický, aby bylo zaručeno spravedlivé srovnání. Použitý systém kontrolních čísel výrobku (systém PCN, Product Control Number system) umožnil srovnání až 600 různých kategorií nebo druhů výrobku uspořádaných podle pěti hlavních kritérií, a to styl obuvi, typ spotřebitele, druh obuvi, materiál podešve a podšívka. Tento systém PCN byl mimoto použit již v předchozím šetření. Nebyly předloženy žádné důvody, proč by se měl tento systém změnit. V tomto přezkumném šetření před pozbytím platnosti byl proto použit stejný systém PCN jako v původním šetření. Toto tvrzení bylo tudíž odmítnuto.
(59)
Některé strany uvedly, že v průběhu šetření Komise v porovnání s původním řízením změnila svou metodiku, a to změnou definice kontrolních čísel výrobku (Product Control Number, PCN). Toto tvrzení však není správné. V průběhu šetření vyšlo najevo, že některé strany u určitých druhů výrobku nesprávně vyložily a použily strukturu PCN. Aby byl zajištěn jednotný přístup, byly dotyčné modely obuvi přeřazeny a přidány ke správnému PCN, bylo-li to považováno za nezbytné. Pokud Komise zjistila, že dotyčné strany poskytly nesprávné informace, musela je opravit. Tuto opravu proto nelze považovat za změnu metodiky, ani za změnu obsahu PCN. Naopak, nutnost dodržet metodiku PCN byla skutečným důvodem, proč bylo nezbytné provést opravu. Toto tvrzení bylo proto nutno odmítnout.
2.2. Žádosti o vyloučení
(60)
Řada zúčastněných stran předložila tvrzení podobná tvrzením, jež byla obdržena v původním šetření. Tyto strany tvrdily, že určité druhy obuvi v rámci definice obdobného výrobku, například turistická obuv, obuv na bowling, obuv pro kanoistiku na divoké vodě, obuv, která se vyrábí speciální technologií, jezdecká obuv a obuv zvláštních velikostí, liší příliš na to, aby patřily do stejné kategorie. Dále bylo uvedeno, že by se prahová hodnota ve výši 7,5 EUR za jeden pár vztahující se na obuv STAF měla snížit. Připomíná se, že v původním šetření byla tato prahová hodnota snížena z 9 EUR na 7,5 EUR za jeden pár.
(61)
V tomto ohledu neumožňuje šetření před pozbytím platnosti změnit definici výrobku, na nějž se vztahují opatření. Tuto změnu by bylo možno uvážit, pokud by některá strana předložila odůvodněnou žádost podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení. Výše uvedená tvrzení bylo proto nutno odmítnout.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OPAKOVANÉHO VÝSKYTU DUMPINGU
1. OBECNÉ POZNÁMKY
(62)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo přezkoumáno, zda je po případném ukončení platnosti opatření uložených na dovoz z ČLR a Vietnamu pravděpodobné přetrvávání dumpingu nebo jeho opakovaného výskytu.
(63)
Vývoj objemů a cen dovozu z obou dotčených zemí je uveden v tabulce č. 1. Na čínský dovoz se do 31. posince 2004 vztahovaly kvóty, po tomto dni se dovoz významně zvýšil a nejvyšších úrovní dosáhl v roce 2006. V roce 2007 a v období přezkumného šetření se objem dovozu po poklesu ve srovnání s rokem 2006 ustálil. V důsledku šetření zaměřeného proti obcházení předpisů byla opatření rozšířena na dovoz ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao, který od září 2007 podléhal evidenci.
(64)
Na dovoz z Vietnamu se kvóty nevztahovaly a tento dovoz byl v období původního šetření na vysoké úrovni. Do roku 2007 se pak objem dovozu snižoval, načež v období přezkumného šetření opět vzrostl.
(65)
Z těchto údajů vyplývá, že v rozporu s tvrzeními, která předložily některé zúčastněné strany, byl v období přezkumného šetření dovoz z dotčených zemí na vysoké úrovni. Jejich společný podíl na trhu v období přezkumného šetření činil 28,7 %, a je tudíž podstatně vyšší než úrovně zaznamenané v období původního šetření (23,2 %). Ačkoliv příslušné podíly na trhu od období původního šetření kolísaly, zůstaly na celkově významné úrovni, jelikož v období přezkumného šetření měla každá země podíl na trhu vyšší než 10 %.
(66)
Průměrné ceny dovozu z obou zemí podle údajů Eurostatu mezi obdobím původního šetření a rokem 2006 vzrostly. Od té doby se ceny v případě ČLR ustálily a v případě Vietnamu poklesly.
(67)
Jelikož údaje Eurostatu jsou nutně obecné, a ačkoliv se vztahují na dotčený výrobek, neuvádějí možné změny sortimentní skladby, byla u sedmi společností zařazených do vzorku v případě ČLR a tří společností zařazených do vzorku v případě Vietnamu provedena analýza za účelem přezkoumání vývoje cen. Pro společnosti zařazené do vzorku v obou zemích bylo celkově zjištěno, že se ceny dovozu v době od roku 2006 do období přezkumného šetření snížily.
Tabulka č. 1
Celkový objem a hodnota dovozu ze zemí, jichž se týkalo šetření
Období původního šetření
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
Objem (v tis. párů)
ČLR
63 403
183 568
157 560
123 016
125 052
Podíl na trhu
8,8 %
22,9 %
21,6 %
17,8 %
18,5 %
Vietnam
102 625
100 619
79 427
62 503
68 852
Podíl na trhu
14,2 %
12,6 %
11,0 %
9,1 %
10,2 %
Hodnota (v EUR)
ČLR (Eurostat)
7,2
7,5
8,4
8,4
8,5
Vietnam (Eurostat)
9,2
9,5
10,2
9,7
9,5
Zdroj: údaje z databáze Comext (Eurostat), v případě potřeby upravené pomocí statistických údajů, jež měla Komise k dispozici, s cílem vyloučit výrobky, které nepředstavují dotčený výrobek.
Tabulka č. 2
Celkový objem a hodnota dovozu od společností zařazených do vzorku
Období původního šetření
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
Objem (v tis. párů)
ČLR (vzorek)
neuv.
neuv.
11 381
12 787
13 759
Podíl na trhu
1,5 %
1,8 %
2,0 %
Vietnam (vzorek)
neuv.
neuv.
14 400
15 250
14 500
Podíl na trhu
2 %
2,2 %
2,2 %
Hodnota (v EUR)
ČLR (vzorek)
neuv.
neuv.
12,6
10,7
10,3
Vietnam (vzorek)
neuv.
neuv.
11,4
10,8
10,6
2. DUMPINGOVÝ ČÍNSKÝ A VIETNAMSKÝ DOVOZ V PRŮBĚHU OBDOBÍ PŘEZKUMNÉHO ŠETŘENÍ
2.1. Běžná hodnota
2.1.1. Srovnatelná země
(68)
Podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení se u dovozu ze zemí bez tržního hospodářství a v případě, že pro země uvedené v čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení nebylo možno přiznat status tržního hospodářství, běžná hodnota určí na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve vhodné třetí zemi s tržním hospodářstvím.
(69)
Za účelem stanovení běžné hodnoty pro ČLR a Vietnam Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že jako srovnatelnou zemi hodlá použít Brazílii, která byla použita jako vhodná srovnatelná země v původním šetření. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(70)
Byly obdrženy připomínky od několika kategorií zúčastněných stran, například spolupracujících vyvážejících výrobců, sdružení, která je zastupují, jejich vnitrostátních orgánů a rovněž zástupců dovozců, z nichž vyplývalo, že vhodnější srovnatelnou zemí než Brazílie by bylo Thajsko, Indie nebo Indonésie. Komise tyto návrhy přezkoumala na základě kritérií pro výběr srovnatelné země.
(71)
V této souvislosti Komise zjistila, že velikost trhu s usňovou obuví v období přezkumného šetření lze v případě Brazílie odhadnout na 189 milionů párů, v případě Indie na 800 milionů párů, v případě Indonésie na 109 milionů párů a v případě Thajska pouze na 6 milionů párů. Vzhledem k velmi malé velikosti thajského trhu a dostupnosti jiných možností Komise dále Thajsko nezkoumala jako možnou srovnatelnou zemi.
(72)
Komise si proto na základě žádostí stran vyžádala spolupráci výrobců obuvi v Brazílii, Indii a Indonésii. Společnostem v těchto třech zemích byly rozeslány dotazníky a smysluplné odpovědi byly obdrženy od pěti brazilských výrobců, jednoho indického výrobce a pěti indonéských výrobců.
(73)
Komise ověřila reprezentativnost společností, které odpověděly na dotazník, pokud jde o jejich domácí prodej.
(74)
Co se týká Brazílie, tři společnosti, jichž se týkalo šetření, měly domácí prodej obdobného výrobku v období šetření představující přibližně 17 % čínského a 19 % vietnamského vývozu zařazeného do vzorku.
(75)
Pokud jde o Indii, přihlásila se pouze jedna společnost, která nahlásila domácí prodej obdobného výrobku v období šetření představující přibližně 5 % čínského a 6 % vietnamského vývozu zařazeného do vzorku.
(76)
Co se týká Indonésie, pět spolupracujících společností mělo domácí prodej obdobného výrobku představující přibližně 2 % čínského a 2 % vietnamského vývozu zařazeného do vzorku.
(77)
Brazílie byla tudíž zemí s nejreprezentativnějším objemem domácího prodeje v období šetření.
(78)
Komise následně ověřila, kolika druhů obuvi se s ohledem na druhy obuvi vyvážené ČLR a Vietnamem týkal domácí prodej ve třech dotčených zemích.
(79)
Domácí prodej spolupracujících brazilských a indonéských výrobců zahrnoval v období přezkumného šetření celý sortiment a měl shodu se značným počtem PCN vyvážených z ČLR a Vietnamu. V případě Indie nahlásil jediný spolupracující výrobce domácí prodej v období přezkumného šetření odpovídající pouze 1 PCN vyváženému ČLR a Vietnamem.
(80)
Podle údajů shromážděných Komisí mají všechny tři zkoumané země významný počet výrobců, což zajišťuje, že na příslušných trzích panuje mezi domácími hospodářskými subjekty vysoká úroveň hospodářské soutěže. Brazílie má přibližně 7 800 výrobců usňové obuvi, z toho lze 1 500 výrobců považovat za výrobce dostatečně velké, aby je bylo možno srovnat s čínskými či vietnamskými společnostmi. Indie nahlásila přibližně 3 000 výrobců. V případě Indonésie se počet výrobců odhaduje na 212. Tyto tři země mají značný vývoz (podle odhadů přibližně 64 milionů párů v případě Brazílie, 67 milionů párů v případě Indie a 27 milionů párů v případě Indonésie). Bylo zjištěno, že Brazílie má vyšší domácí spotřebu usňové obuvi na osobu (1) v porovnání s Indií (0,7) a Indonésií (0,5).
(81)
Pokud jde o dovoz do zkoumaných zemí, tento dosáhl v období přezkumného šetření podílu na trhu ve výši cca 2 % v případě Brazílie, cca 1 % v případě Indie a cca 1,5 % v případě Indonésie.
(82)
Na základě výše uvedených skutečností měla Komise za to, že Brazílie je nejvhodnější srovnatelnou zemí. Zejména bylo zjištěno, že Brazílie má nejreprezentativnější objem domácího prodeje obuvi se svrškem z usně. Brazilské spolupracující společnosti mimoto vyrábějí široký sortiment výrobků, které z velké části odpovídají výrobkům z ČLR a Vietnamu. Indonéští spolupracující výrobci, kteří mají rovněž široký sortiment, mají mnohem nižší domácí prodej, zatímco indický domácí prodej sice dosahuje významného objemu, sortiment je však omezený.
(83)
Řada stran uvedla, že by Brazílie neměla být použita jako srovnatelný trh, jelikož se specializuje pouze na dámskou obuv. Tyto strany tvrdily, že to lze prokázat odpověďmi na dotazník, které poskytly brazilské spolupracující společnosti, a skutečností, že Brazílie vyváží většinou dámskou obuv.
(84)
Šetřením však bylo prokázáno, že více než polovina celkového domácího prodeje nahlášeného spolupracujícími brazilskými společnostmi připadala na pánskou obuv. Během inspekcí na místě, které Komise uskutečnila u brazilských výrobců, bylo zjištěno, že ačkoliv se dvě menší společnosti skutečně specializují více na dámskou obuv, největší společnost prodává na domácím trhu především pánskou obuv. Prodej na domácím trhu se tudíž v případě dámské i pánské obuvi uskutečňuje v dostatečném množství. Pokud jde o tvrzení, že vývoz Brazílie představuje především dámská obuv, Komise se nedomnívá, že struktura vývozu dané země musí nutně odpovídat struktuře výrobků prodávaných na domácím trhu.
(85)
Některé strany uvedly, že z odpovědí na dotazník vyplývá, že se Brazílie specializuje na sandály, které tudíž nelze srovnat s druhy obuvi vyváženými z ČLR a Vietnamu, jež zahrnují širší sortiment. Zkoumání Komise toto tvrzení nepotvrdilo, nýbrž prokázalo, že brazilští výrobci prodávají široký sortiment druhů obuvi, který po převodu na úroveň PCN odpovídá více než 50 % modelů vyvážených čínskými a vietnamskými společnostmi zařazenými do vzorku.
(86)
Některé strany tvrdily, že Brazílii nelze použít jako srovnatelnou zemi pro dětskou obuv, jelikož má velmi malou výrobu tohoto druhu obuvi. Komise podotýká, že není neobvyklé, že srovnatelná země nevyrábí veškeré poddruhy obdobného výrobku. To však nebrání tomu, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání běžné hodnoty provedením náležitých úprav u tohoto druhu. Jelikož žádný ze spolupracujících brazilských výrobců skutečně nevyráběl dětskou obuv, běžná hodnota pro tento druh byla stejně jako v původním šetření vypočítána náležitou úpravou běžné hodnoty vypočítané pro obuv pro dospělé. Vyvozuje se tudíž závěr, že Brazílii lze použít jako srovnatelnou zemi pro všechny druhy usňové obuvi, včetně dětské obuvi.
(87)
Některé strany uvedly, že obuv vyráběná v Brazílii využívá velmi kvalitní useň, a má proto vyšší ceny než ČLR a Vietnam. Tato obuv proto není srovnatelná s obuví pocházející z obou zemí, jichž se týká šetření. Jedna další zúčastněná strana naopak tvrdila, že brazilské ceny je nutno náležitě upravit, jelikož useň brazilské obuvi má nižší jakost než useň používaná v ČLR a ve Vietnamu. Komise tuto záležitost ověřila a zjistila, že pokud jde o ceny a jakost, neexistuje žádný rozdíl mezi usní používanou pro obuv vyráběnou v Brazílii a usní používanou pro obuv vyráběnou v ČLR a ve Vietnamu. V této souvislosti se připomíná, že v původním šetření se použila úprava běžné hodnoty, jelikož useň používaná brazilskými výrobci ve srovnatelné zemi byla podle zjištění nižší jakosti a prodávala se za nižší ceny v porovnání s usní používanou výrobci zařazenými do vzorku ve vyvážejících zemí. V tomto přezkumném šetření se výrobci v Brazílii (a většina výrobců ve vyvážejících zemích) liší od výrobců, kteří spolupracovali při původním šetření. Rozdílná skladba společností vedla k rozdílným vstupním nákladům na useň.
(88)
Některé strany vyslovily názor, že brazilské a vietnamské výrobky nejsou srovnatelné, a tvrdily, že Brazílie vyváží drahou obuv špičkové kvality, zatímco Vietnam vyváží levné výrobky, nepředložily však žádné důkazy, které by toto tvrzení dokládaly. Komise podotýká, že vietnamské výrobky bylo v každém případě nutno porovnat s výrobky prodávanými na brazilském domácím trhu, nikoli s výrobky vyváženými z Brazílie. Komise neshledala žádné důkazy, že obuv pocházející z Vietnamu nebo obuv prodávaná v Brazílii byla omezena na určitý segment trhu.
(89)
Některé strany tvrdily, že od ledna 2008 zvýšila Brazílie cla u obuvi z 20 % na 35 %, a uvedly, že to Brazílii zajistilo vysoce chráněný trh s omezenou hospodářskou soutěží. Tyto strany rovněž tvrdily, že podíl dovozu do Brazílie na trhu je s ohledem na spotřebu příliš nízký. Komise tato tvrzení ověřila. Bylo zjištěno, že Brazílie počátkem roku 2008, tj. v polovině období přezkumného šetření, skutečně zvýšila clo z 20 % na 35 %. Komise však rovněž zjistila, že v průběhu období přezkumného šetření hodnota brazilské měny vůči americkému dolaru významně vzrostla, zejména poté, co Brazílie zavedla zvýšení celních sazeb. Konkrétně, v porovnání s počátkem období přezkumného šetření brazilský real posílil o 19 % (tj. vyšší nárůst než zvýšení cel). Zhodnocení brazilské měny vůči americkému dolaru proto do značné míry vyrovnalo účinek zvýšení cel na dovozní ceny. Komise mimoto neshledala žádné důkazy o tom, že se zvýšení cel projevilo v podstatném zvýšení cen na domácím trhu, ani že bránilo dovozu. Komise ve skutečnosti zjistila, že navzdory zvýšení celních sazeb se dovoz usňové obuvi do Brazílie v prvním pololetí 2008 (tj. po zvýšení celních sazeb) ve srovnání s prvním pololetím 2007 podstatně zvýšil. Zvýšení cel proto nemělo na brazilský trh žádný skutečný dopad.
(90)
Některé strany tvrdily, že Brazílie nemá otevřený trh s obuví, jelikož dovozu obuvi do země brání neautomatické udělování licencí. Komise zjistila, že Brazílie uplatňuje neautomatické udělování licencí na dovoz obuvi, podotýká však, že se nezdá, že by to představovalo překážku pro dovoz vzhledem k výše zmíněnému nárůstu dovozu. Komise mimoto zjistila, že Indonésie rovněž uplatňuje neautomatické udělování licencí na dovoz obuvi. Komise poznamenává, že neautomatické udělování dovozních licencí představuje praxi, která je v souladu s WTO. Komise proto vyvozuje závěr, že neexistují žádné důvody pro to, aby se neautomatické udělování dovozních licencí, které uplatňuje Brazílie, považovalo za omezení dovozu, jež by mohlo vést k závěru, že Brazílie není otevřeným trhem.
(91)
Některé strany uvedly, že významné zhodnocení brazilského realu v posledních letech mělo nepříznivý dopad na konkurenceschopnost Brazílie, nebo že znehodnocení realu o 25 % od doby přezkumného šetření mělo nepříznivý dopad na mezinárodní konkurenceschopnost Brazílie. Tato tvrzení nebyla podložena žádnými důkazy, mimoto v žádném případě nelze mít na to, že vývoj po období přezkumného šetření má význam pro výběr srovnatelné země.
(92)
Na základě výše uvedených skutečností Komise neshledala žádné důkazy, že se celkové podmínky hospodářské soutěže na brazilském trhu od doby původního šetření významně změnily, takže Brazílie není vhodnou srovnatelnou zemí.
(93)
Řada stran uvedla, že Indie nebo Indonésie představují vhodnější volbu srovnatelného trhu, jelikož Brazílie nemá s ČLR a Vietnamem žádnou podobnost z hlediska hospodářského vývoje nebo HNP na obyvatele.
(94)
Je nutno uvést, že země s netržním hospodářstvím nebo hospodářstvím v procesu transformace samozřejmě nemá stejné hospodářské charakteristiky jako země s tržním hospodářstvím. Není neobvyklé, že mezi srovnatelnou zemí a zemí s netržním hospodářstvím nebo s hospodářstvím v procesu transformace existuje tento rozdíl v hospodářském vývoji. To platí taktéž pro rozdíl ve výši příjmu na osobu, který je rovněž ukazatelem hospodářského rozvoje. Nijak to však nebrání tomu, aby byla Brazílie vybrána jako srovnatelná země, má-li se za to, že je z hlediska ostatních zvažovaných činitelů vhodnější.
(95)
Několik zúčastněných stran zdůrazňovalo skutečnost, že v Brazílii jsou mzdové náklady vyšší než v ČLR a Vietnamu, a že by proto Indie, Indonésie nebo Thajsko, jejichž mzdové náklady jsou srovnatelnější, byly vhodnějšími srovnatelnými zeměmi. Bylo uvedeno, že kvůli vyšším mzdám představují mzdové náklady v Brazílii 50-70 % výrobních nákladů v porovnání s 30 % v ČLR.
(96)
Země s odlišnou úrovní hospodářského vývoje může být v tomto ohledu skutečně vybrána za srovnatelnou zemi pro země s netržním hospodářstvím nebo s hospodářstvím v procesu transformace. Obdobně nelze považovat mzdové náklady, které jsou ukazatelem hospodářského rozvoje určité země, samy o sobě za významné kritérium. Co se týká podílu mzdových nákladů na celkových nákladech, Komise ostatně při inspekci na místě zjistila, že mzdové náklady v Brazílii představují méně než 40 % celkových výrobních nákladů, a proto se přibližují příslušné úrovni nákladů v ČLR mnohem více, než se tvrdilo.
(97)
Řada zúčastněných stran rovněž uvedla, že Brazílie není vhodnou zemí pro stanovení běžné hodnoty, jelikož brazilské společnosti hradí náklady na design a výzkum a vývoj, které jdou v případě ČLR a Vietnamu na účet jejich zahraničních odběratelů. Komise zjistila, že tento rozdíl ve struktuře nákladů je věrohodný, jelikož vývozci v dotčených zemích prodávají dotčený výrobek bývalým výrobcům v Unii, kteří hradí výše uvedené složky výrobních nákladů a prodávají výrobek pod svou vlastní značkou. To však není důvod k tomu, aby byla Brazílie zamítnuta jako vhodná srovnatelná země, jelikož při stanovení běžné hodnoty lze provést úpravu těchto nákladů (viz 118. a následující body odůvodnění).
(98)
Některé strany tvrdily, že na rozdíl od ČLR a Vietnamu zahrnují ceny ze závodu v Brazílii výdaje na uvedení na trh, zvláštní daně a náklady na úvěry a dodání. Režijní náklady jsou mimoto v Brazílii podle tvrzení vyšší kvůli menší velikosti brazilských společností. Komise se i v tomto případě domnívá, že to není důvodem k tomu, aby byla Brazílie zamítnuta jako vhodná srovnatelná země, jelikož při výpočtu běžné hodnoty je možno provést úpravu těchto nákladů (viz 118. a následující body odůvodnění).
(99)
Některé strany uvedly, že asijské země mají lepší přístup k surovinám, zejména k usni, než Brazílie. Komise ověřila předložené doklady. Skutečně bylo prokázáno, že výroba usně pokročila rychleji v Asii, to je však nutno posoudit na základě zvýšení asijské výroby zboží z usně. Na země Latinské Ameriky připadá o něco málo více než 15 % světové výroby usňové obuvi a téměř 15 % světové výroby surové usně. Asijské země vyrábějí více než 50 % usňové obuvi na světě, avšak méně než 40 % světové surové usně. Lze tudíž vyvodit závěr, že navzdory rozdílům v absolutních údajích o výrobě usně jsou země Latinské Ameriky soběstačnější v porovnání s asijskými zeměmi, a mají proto snazší přístup k surové usni.
(100)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že Brazílie není vhodnou referenční zemí, jelikož brazilská obuv nepředstavuje náhradu čínské a vietnamské obuvi, poněvadž po uložení antidumpingového cla Unií se dovoz do Unie pocházející z Brazílie nezvýšil, zatímco dovoz z Indie a Indonésie vzrostl. Pokud jde o toto hledisko, dovoz z Indie a Indonésie do Unie se po uložení antidumpingových cel skutečně zvýšil. Komise však poznamenává, že si komerční hospodářské subjekty mohou své dodavatele vybrat libovolně, a jak je posouzeno dále v rámci analýzy újmy, v daném případě upřednostňovaly pořizování výrobků ze zemí sousedících s ČLR a Vietnamem. To však neznamená, že Brazílie není vhodnou srovnatelnou zemí. Srovnatelná země mimoto slouží ke stanovení běžné hodnoty. Skutečnost, zda tato země vyváží či nevyváží do Unie, není za tímto účelem důležitá. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(101)
Některé strany uvedly, že Brazílie nemůže být srovnatelným trhem pro Vietnam, jelikož Vietnam je zaměřen na vývoz, zatímco Brazílie prodává především na domácím trhu. Komise nemůže uznat relevantnost tohoto tvrzení. Vietnam je jednoznačněji více zaměřen na vývoz než Brazílie, není však zřejmé, jak by to mohlo ovlivnit běžnou hodnotu vypočítanou v Brazílii, která se vztahuje na brazilské výrobní náklady a domácí prodej.
(102)
Řada stran uvedla, že brazilské vývozní ceny jsou nižší než ceny na domácím trhu. Podle některých stran to naznačuje, že by pro stanovení běžné hodnoty měly být použity spíše vývozní ceny než ceny na domácím trhu. Jiné strany tvrdily, že to dokládá, že brazilský vývoz je dumpingový, a uvedly, že Brazílie proto není vhodnou srovnatelnou zemí. Komise za prvé podotýká, že vývozní ceny nejsou v tomto případě důležité, jelikož jsou k dispozici dostatečně reprezentativní a ziskové ceny na domácím trhu. Za druhé, tvrzení, že brazilské vývozní ceny jsou dumpingové, nebylo doloženo, a v každém případě je nelze potvrdit nebo popřít bez náležitého přezkoumání této záležitosti.
(103)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že Brazílie není vhodnou srovnatelnou zemí, jelikož vláda podporuje vývoz brazilských výrobců. Komise za prvé uvádí, že by tento druh podpory měl dopad především na vývozní ceny, které (jak bylo uvedeno výše) nejsou pro toto šetření důležité. Komise nicméně ověřila důkazy předložené stranami a zjistila, že se uvedená podpora týkala programů na podporu vývozu, jež jsou podobné programům v mnoha jiných zemích a jejichž cílem je zajistit větší informovanost o výrobcích v zahraničí pomocí propagačních kampaní a účastí na mezinárodních obchodních veletrzích. Komise nezjistila žádné náznaky, že by podpora pro propagaci vývozu v Brazílii přinesla prospěch domácímu prodeji obuvi.
(104)
Řada stran upozornila na skutečnost, že Brazílie zahájila antidumpingové šetření týkající se obuvi pocházející z ČLR, při němž byla jako srovnatelná země použita Itálie, a tvrdila, že se italské a brazilské společnosti smluvily v zájmu zjištění co nejvyššího dumpingu v přezkumném šetření prováděném Komisí. Tato tvrzení však nebyla doložena, ani neexistovaly žádné jiné související důkazy. Komise proto toto tvrzení odmítla.
(105)
Na základě výše uvedených skutečností byl vyvozen závěr, že Brazílie je nejvhodnější srovnatelnou zemí.
(106)
Velký počet zúčastněných stran uvedl, že výběr Brazílie jakožto srovnatelné země je rozhodující pro zjištění dumpingu a že by dumping nebyl zjištěn, pokud by byla vybrána některá z ostatních zemí. Komise proto ověřila, jaký by byl výsledek v případě, že by byla zvolena Indonésie, která je jedinou obhajitelnou alternativou Brazílie, ačkoliv nepředstavuje nejlepší možnost, jak bylo prokázáno výše.
(107)
Výsledky jsou uvedeny v příslušném oddíle níže a potvrzují, že v tomto případě nebyl výběr srovnatelné země (z dostupných přípustných možností) rozhodující pro výsledky výpočtu dumpingu.
(108)
Za srovnatelnou zemi byla proto vybrána Brazílie.
2.1.2. Stanovení běžné hodnoty ve srovnatelné zemi
(109)
Poté, co byla Brazílie vybrána jako srovnatelná země, byla běžná hodnota vypočítána na základě údajů ověřených v prostorách spolupracujících brazilských výrobců.
(110)
Bylo zjištěno, že domácí prodej těchto výrobců je reprezentativní ve srovnání s objemem vývozu do Unie uskutečněným vyvážejícími výrobci v ČLR a Vietnamu. Bylo rovněž ověřeno, zda lze domácí prodej považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku, a to stanovením podílu ziskových prodejů nezávislým odběratelům. Šetření prokázalo, že prodej za ceny stejné nebo vyšší než jednotkové náklady představoval více než 80 % celkového objemu prodeje každého výrobce. Běžná hodnota proto vycházela ze skutečné ceny na domácím trhu, vypočítané jako vážený průměr cen při veškerém domácím prodeji daného druhu výrobku uskutečněném v období přezkumného šetření, bez ohledu na skutečnost, zda byly dané obchody ziskové či nikoli.
2.1.3. Běžná hodnota pro společnost Golden Step
(111)
V případě společnosti Golden Step byla běžná hodnota stanovena na základě vlastních údajů společnosti o domácím prodeji a výrobních nákladech. Tyto údaje byly ověřeny v prostorách dotčené společnosti.
(112)
Komise za prvé zjistila, že společnost Golden Step neuskutečnila v průběhu období přezkumného šetření žádný domácí prodej. Běžnou hodnotu proto nebylo možno stanovit na základě cen na domácím trhu, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 1 prvním pododstavci základního nařízení. Bylo proto nutno použít jinou metodu.
(113)
Vzhledem ke skutečnosti, že ke stanovení běžné hodnoty nebylo možno použít ceny na domácím trhu, bylo nutno běžnou hodnotu zjistit početně na základě nákladů dotyčného výrobce. Podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení byla proto běžná hodnota zjištěna početně, a to připočtením přiměřené částky prodejních, správních a režijních nákladů a přiměřeného ziskového rozpětí k výrobním nákladům na daný vyvážený model obuvi.
(114)
V tomto ohledu nebylo možno určit prodejní, správní a režijní náklady a zisk v souladu s čl. 2 odst. 6 písm. a) základního nařízení na základě skutečných částek zjištěných pro ostatní vyvážející výrobce v dotčené zemi, jelikož žádnému jinému čínskému vyvážejícímu výrobci nebyl přiznán status tržního hospodářství. Jelikož společnost Golden Step neměla žádný domácí prodej stejné obecné kategorie výrobku v dotčené zemi, nebylo možno zjistit prodejní, správní a režijní náklady a zisk podle čl. 2 odst. 6 písm. b) základního nařízení. Bylo je proto nutno stanovit v souladu s čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení, tj. na základě jakékoli jiné rozumné metody.
(115)
V této souvislosti posoudila Komise prodejní, správní a režijní náklady a zisk na základě tří možných scénářů. Za prvé zjistila prodejní, správní a režijní náklady a zisk pomocí údajů z původního šetření. Posoudila rovněž prodejní, správní a režijní náklady a zisk čínských vyvážejících výrobců, kterým byl přiznán status tržního hospodářství v jiných nedávných šetřeních a jejichž domácí prodej se uskutečnil v běžném obchodním styku. Podle třetího scénáře Komise přezkoumala informace o prodejních, správních a režijních nákladech a zisku zjištěné ve srovnatelné zemi. Běžná hodnota byla poté posouzena podle těchto scénářů.
2.2. Čínské a vietnamské vývozní ceny
(116)
Pokud se prodej na vývoz uskutečnil přímo nezávislým odběratelům v Unii, byly vývozní ceny stanoveny na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen za dotčený výrobek v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(117)
Pokud se prodej na vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodních společností, které nejsou ve spojení, byly vývozní ceny stanoveny na základě cen výrobku v okamžiku prodeje na vývoz obchodním společnostem, tj. kupujícímu, který není ve spojení, v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
2.3. Srovnání čínských a vietnamských vývozních cen s běžnými hodnotami pro srovnatelnou zemi
(118)
Podle metodiky použité v původním šetření byly u vyvážených druhů výrobku, které nebyly prodávány na brazilském domácím trhu, při stanovení běžných hodnot použity ceny při domácím prodeji nejpodobnějších druhů výrobku. Tyto ceny byly náležitě upraveny, bylo-li to odůvodněné.
(119)
Běžná hodnota a vývozní ceny byly porovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly, které mají vliv na ceny a srovnatelnost cen. Provedeny byly zejména tyto úpravy:
(120)
Bylo ověřeno, zda je odůvodněná úprava s ohledem na úroveň obchodu podle čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení. V této souvislosti bylo zjištěno, že se úrovně obchodu na domácích a vývozních trzích liší. V souladu s tím byly podle čl. 2 odst. 10 písm. d) až i) základního nařízení provedeny úpravy ke zohlednění slev poskytnutých velkoobchodníkům na brazilském trhu v porovnání s prodejem maloobchodníkům, který výhradně uskutečnili tři brazilští výrobci, jichž se týkalo šetření.
(121)
V zájmu zajištění spravedlivého srovnání mezi čínským a vietnamským vývozem na straně jedné a brazilským domácím prodejem na straně druhé byla v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení provedena úprava ke zohlednění rozdílů v provizích zaplacených nezávislým obchodním zástupcům v Brazílii.
(122)
Podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení byla provedena rovněž úprava s ohledem na výzkum, vývoj a design s cílem zohlednit náklady brazilských výrobců v porovnání s čínskými či vietnamskými výrobci.
(123)
V předchozím šetření byla provedena rovněž úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení ke zohlednění rozdílů v jakosti usně použité k výrobě obuvi. V tomto šetření se takováto úprava nepovažovala za nutnou, jelikož brazilští, čínští a vietnamští vývozci používají useň podobné jakosti (viz 87. bod odůvodnění).
(124)
Ostatní úpravy, včetně úprav týkajících se dopravy a pojištění podle čl. 2 odst. 10 písm. e) základního nařízení, byly provedeny ve všech případech, kdy se to považovalo za přiměřené, správné a odůvodněné.
(125)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že na zjištěná dumpingová rozpětí mělo dopad kolísání směnného kurzu mezi americkým dolarem a eurem, což odůvodňuje provedení úpravy. Toto tvrzení bylo nutno odmítnout. Podle čl. 2 odst. 10 písm. j) základního nařízení lze tuto úpravu přiznat pouze v případě trvalého jednosměrného pohybu směnného kurzu. Pokud směnné kurzy kolísají volně, jak je tomu v případě směnného kurzu mezi americkým dolarem a eurem, pohybují se pravidelně směrem nahoru a dolů. V takovém případě nelze zjistit trvalý jednosměrný pohyb, a nelze tudíž přiznat úpravu.
2.4. Stanovení dumpingu pro společnosti v ČLR, jichž se týkalo šetření
2.4.1. Stanovení dumpingu pro společnost Golden Step
(126)
V případě společnosti Golden Step prokázalo srovnání její vývozní ceny s běžnou hodnotou (jak bylo objasněno v 111. a následujících bodech odůvodnění) dumpingové rozpětí mezi 5 % a 16 %.
2.4.2. Stanovení dumpingu pro společnosti, jimž nebyl přiznán status tržního hospodářství
(127)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle jednotlivých druhů výrobku a vážené průměrné vývozní ceny podle jednotlivých druhů výrobku. U všech společností zařazených do vzorku bylo pro ČLR vypočítáno jedno vážené průměrné dumpingové rozpětí. Toto dumpingové rozpětí bylo stanoveno pro všechny ostatní vyvážející výrobce v ČLR.
(128)
Celostátní úroveň dumpingu pro ČLR byla zjištěna v rozpětí od 35 % do 38 % ceny CIF na hranice Unie podle metody výpočtu použité pro společnost Golden Step, jak bylo objasněno v 115. bodě odůvodnění.
(129)
S ohledem na závěr týkající se výběru srovnatelné země byl proveden rovněž výpočet dumpingu pomocí výše uvedené metodiky s výjimkou toho, že brazilské běžné hodnoty byly nahrazeny běžnými hodnotami spolupracujících indonéských výrobců. Tento výpočet vedl k dumpingovému rozpětí mezi 19 % a 22 %, podle metody výpočtu použité pro společnost Golden Step.
2.5. Stanovení dumpingu pro společnosti ve Vietnamu, jichž se týkalo šetření
(130)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle jednotlivých druhů výrobku a vážené průměrné vývozní ceny podle jednotlivých druhů výrobku. Jelikož žádné ze společností zařazených do vzorku nebyl přiznán status tržního hospodářství, bylo pro Vietnam vypočítáno jedno vážené průměrné dumpingové rozpětí. Toto dumpingové rozpětí bylo stanoveno pro všechny ostatní vyvážející výrobce ve Vietnamu.
(131)
Celostátní úroveň dumpingu pro Vietnam byla stanovena ve výši 43,8 % z ceny CIF na hranice Unie.
(132)
Stejně jako v případě ČLR byl proveden rovněž výpočet dumpingu pomocí výše uvedené metodiky s výjimkou toho, že brazilské běžné hodnoty byly nahrazeny běžnými hodnotami spolupracujících indonéských výrobců. Tento výpočet vedl k dumpingovému rozpětí ve výši 28,4 %.
2.6. Závěr ohledně přetrvávání dumpingu z dotčených zemí
(133)
Některé zúčastněné strany uvedly, že se vývoz z dotčených zemí v období mezi uložením konečných opatření v dubnu 2006 a skončením období přezkumného šetření snížil. Tyto strany tvrdily, že tento pokles odráží snížení výroby a výrobní kapacity v ČLR a Vietnamu, jež bylo zapříčiněno uložením konečných opatření, přesunutím výroby z ČLR a Vietnamu do jiných zemí nebo zvýšením jejich domácího prodeje. Dále se uvádělo, že se dovozní ceny zvýšily, nebo byly stálé. Strany proto tvrdily, že objem a ceny dovozu nemohou odůvodnit zjištění týkající se přetrvávání dumpingu u významných objemů v průběhu období přezkumného šetření.
(134)
Tato tvrzení nemění zjištění, že pro období přezkumného šetření byla zjištěna významná dumpingová rozpětí a že se tato rozpětí vztahují na velké objemy dovozu s vysokými podíly na trhu Unie. Byl proto vyvozen závěr, že u dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR a Vietnamu přetrvával dumping.
3. VÝVOJ DOVOZU Z ČLR V PŘÍPADĚ ZRUŠENÍ OPATŘENÍ
3.1. Obecné poznámky
(135)
Byl analyzován pravděpodobný vývoj dovozu z ČLR, pokud jde o očekávané ceny a objemy.
(136)
Jako výchozí bod byly zjištěny ceny pro období přezkumného šetření. Byly k dispozici údaje z vyplněných formulářů pro výběr vzorku (obdržené od 58 spolupracujících vyvážejících výrobců), které zahrnovaly prodejní ceny na domácím trhu a ceny vývozu na trh Unie a na trhy třetích zemích. Tyto informace byly použity, jelikož se považovaly za nejlepší zdroj informací o cenách, jež jsou k dispozici pro dotčený výrobek, s cílem srovnat cenové ukazatele na různých trzích. Tyto údaje se považovaly za reprezentativní, jelikož zahrnovaly 22 % dovozu na trh Unie. Ceny vývozu do Unie obsažené ve vyplněných formulářích pro výběr vzorku byly zkontrolovány se statistickými údaji, které měla Komise k dispozici, ačkoliv statistické údaje nebylo možno použít pro srovnání cen, jelikož nezahrnovaly čínský domácí prodej a vývoz do třetích zemí.
(137)
I když údaje z databáze Eurostatu představovaly další důvěryhodný zdroj, nenabídly, jak je již vysvětleno v 67. bodě odůvodnění, možnost srovnat ceny na různých trzích.
(138)
Ceny na trhu Unie byly získány z údajů výrobců v Unii pro výběr vzorku. Při šetření bylo zjištěno, že tyto průměrné ceny byly srovnatelné s cenami dovážené obuvi, jelikož:
-
se týkaly obdobného výrobku,
-
byly na stejné obchodní úrovni,
-
byly za srovnatelných podmínek Incoterms,
-
zahrnovaly srovnatelné množství.
(139)
Byl analyzován rovněž dopad určitých nových událostí, k nimž došlo od skončení období přezkumného šetření, jelikož se považoval za dostatečně významný, aby ovlivnil pravděpodobnost přetrvávání dumpingu. Tuto analýzu požadovaly rovněž zúčastněné strany.
3.2. Vztah mezi cenami v Unii a v ČLR
(140)
Z vyplněných formulářů pro výběr vzorku vyplynulo, že ceny na čínském domácím trhu stanovené na základě vlastních údajů vývozců byly nižší než ceny na trhu Unie. Je však nutno uvést, že nebylo možno ověřit údaje všech společností, které nebyly zařazeny do vzorku (včetně údajů týkajících se případného domácího prodeje). Nebylo proto možno provést podrobnou analýzu cen na domácím trhu v ČLR. Mimoto se to nepovažovalo za nutné vzhledem k obecnému zjištění ohledně přetrvávání dumpingu.
3.3. Vztah mezi cenami vývozu do třetích zemí a cenovou úrovní v Unii
(141)
Z vyplněných formulářů pro výběr vzorku vyplynulo, že ceny, jichž dosáhly čínské spolupracující společnosti na velkých trzích třetích zemí, byly nižší než ceny převládající na trhu Unie. To opět naznačovalo, že by čínští výrobci mohli vyvážet větší množství do Unie. Pokud by opatření pozbyla platnosti, bylo by pro čínské vyvážející výrobce ziskovější přesměrovat vývoz do Unie. Tyto údaje o cenách, jichž dosáhly čínské spolupracující společnosti na velkých trzích třetích zemí, však nebylo možno ověřit, analýza proto nebyla dále prováděna.
(142)
Některé zúčastněné strany uvedly, že ostatní trhy jsou přitažlivější než trh Unie. K doložení tohoto tvrzení předložila jedna strana analýzu čínských celních statistik. Analýza Komise však prokázala, že kromě trhu Spojených států je pro čínské vývozce trh Unie i nadále nejpřitažlivějším trhem. Vývoz se v období, na něž se vztahovala analýza této strany (tj. od roku 2005 do roku 2008), ve skutečnosti zvýšil. Pokud by byla antidumpingová cla zrušena, trh Unie by se stal ještě přitažlivějším, a objem by proto pravděpodobně vzrostl.
3.4. Vztah mezi cenami vývozu do třetích zemí a cenami v ČLR
(143)
Z vyplněných formulářů pro výběr vzorku, které byly obdrženy od 58 čínských spolupracujících společností, vyplývá, že ceny vývozu na velké trhy třetích zemí jsou nižší než ceny, jichž tyto společnosti dosahují na domácím trhu. Tyto údaje však nebylo možno ověřit, a analýza nebyla proto prováděna dále.
(144)
Mimoto ceny vývozu do třetích zemí v porovnání s brazilskou běžnou hodnotou naznačují, že tyto vývozní ceny jsou obvykle podstatně nižší. Z důvodů objasněných ve 140. bodě odůvodnění však nebylo možno tyto údaje ověřit, a analýza proto nebyla prováděna dále.
(145)
Z dostupných údajů vyplývá pravděpodobné přetrvávání dumpingu.
3.5. Nevyužité kapacity a zásoby
(146)
Všechny čínské společnosti ve vzorku provozují systém výroby na objednávku, jejich zásoby proto představují hotové výrobky, které čekají na expedici. Systém výroby na objednávku se využívá kvůli tomu, že se obuvnické výrobní odvětví musí každou sezónu přizpůsobit novým módním trendům na základě objednávek odběratelů a nemůže využít prodej ze zásob. Jelikož společnosti nemají skutečné zásoby, nelze tento prvek považovat za přiměřený ukazatel pro analýzu pravděpodobného přetrvávání dumpingu.
(147)
Při šetření bylo zjištěno, že nevyužité kapacity všech 58 spolupracujících čínských společností představují přibližně 9 % jejich celkové kapacity pro výrobu obuvi. Toto množství odpovídá 14,5 milionu párů u 58 spolupracujících společností a přibližně 65 milionů párů u všech vyvážejících výrobců. Posledně uvedený údaj představuje přibližně 10 % celkové spotřeby Unie (jak je uvedeno v tabulce č. 3).
(148)
Byla analyzována pravděpodobnost využití této volné kapacity. Vzhledem k výše uvedeným rozdílům mezi cenovou úrovní v Unii, na čínském domácím trhu a ve třetích zemích je pravděpodobné, že čínské společnosti mají pobídku k tomu, aby využily volnou kapacitu k vývozu do Unie. Dalším činitelem, který činí trh Unie přitažlivým pro čínské vývozce, je jeho velikost.
(149)
Dále je nutno uvést, že stávající montážní linky lze využít k výrobě jiných druhů obuvi, například obuvi STAF a obuvi s textilním svrškem, jakož i dotčeného výrobku. Společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující společnosti v ČLR vyrábějí velké množství obuvi, která nepředstavuje dotčený výrobek. Stávající rozdělení mezi výrobu dotčeného výrobku a ostatní obuv závisí na požadavcích odběratelů a způsobech objednávání a pořizování výrobků používaných dovozci v Unii. Pokud by však byla opatření zrušena, dovozci v Unii by jistě přehodnotili své způsoby pořizování výrobků a mohou objednávat větší část dotčeného výrobku u čínských výrobců. To by mohlo vést k zvýšení množství dotčeného výrobku vyváženého do Unie.
3.6. Praktiky obcházení předpisů a absorpce
(150)
Jak bylo uvedeno v nařízení (ES) č. 388/2008, stávající opatření vztahující se na ČLR byla obcházena zásilkami přes zvláštní administrativní oblast ČLR Macao. Opatření byla proto rozšířena na zásilky dotčeného výrobku zkompletované a zasílané přes zvláštní administrativní oblast ČLR Macao. Tyto praktiky obcházení předpisů prokazují přitažlivost trhu Unie pro čínské vyvážející výrobce.
3.7. Závěr
(151)
Šetřením bylo prokázáno, že pokud by byla opatření zrušena, je pravděpodobné přetrvávání dumpingu. Tento závěr vychází z přitažlivosti trhu Unie, pokud jde o srovnání objemu a cen mezi trhem Unie, čínským trhem a trhy třetích zemí.
(152)
Řada činitelů, včetně relativní úrovně cen, dostupnosti volných kapacit, obcházení předpisů a možnosti přechodu z výroby ostatní obuvi na dotčený výrobek, dokládá pravděpodobný nárůst dováženého množství, pokud by byla opatření zrušena. Jiné činitele, například světová hospodářská krize a tendence přesouvat výrobu do jiných zemí, na druhou stranu do jisté míry nevyhnutelně sníží dovážené množství. Tyto činitele jsou blíže analyzovány v oddíle 5 (Vývoj po období přezkumného šetření).
(153)
Vyvozuje se závěr, že dovoz z ČLR bude i nadále přicházet na trh Unie ve velkém objemu a že tento objem bude prodáván za nízké, dumpingové ceny, takže je pravděpodobné přetrvávání dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti.
4. VÝVOJ DOVOZU Z VIETNAMU V PŘÍPADĚ ZRUŠENÍ OPATŘENÍ
4.1. Obecné poznámky
(154)
Pravděpodobný vývoj dovozu z Vietnamu byl analyzován s ohledem na očekávané ceny i objemy.
(155)
Jako výchozí bod byly stanoveny ceny pro období přezkumného šetření. Byly k dispozici údaje z vyplněných formulářů pro výběr vzorku (obdržených od 51 spolupracujících vietnamských vyvážejících výrobců), které zahrnovaly prodejní ceny na domácím trhu a ceny vývozu na trh Unie a na trhy třetích zemích. Tyto informace byly použity, jelikož se považovaly za nejlepší zdroj informací o cenách, jež jsou k dispozici pro dotčený výrobek s cílem srovnat cenové ukazatele na různých trzích. Tyto údaje se považovaly za reprezentativní, jelikož zahrnovaly 82 % dovozu na trh Unie. Ceny vývozu do Unie uvedené ve vyplněných formulářích pro výběr vzorku byly zkontrolovány se statistickými údaji (údaje Taric), které měla Komise k dispozici. Statistické údaje však nebylo možno použít pro srovnání cen, jelikož nezahrnovaly vietnamský domácí prodej a vývoz do třetích zemí.
(156)
I když údaje z databáze Eurostatu představovaly další důvěryhodný zdroj, nenabídly, jak je již vysvětleno v 67. bodě odůvodnění, možnost srovnat ceny na různých trzích.
(157)
Ceny na trhu Unie byly získány z údajů výrobců v Unii pro výběr vzorku. Při šetření bylo zjištěno, že tyto průměrné ceny byly srovnatelné s cenami dovážené obuvi, jelikož:
-
se týkaly obdobného výrobku,
-
byly na stejné úrovni obchodu,
-
byly za srovnatelných podmínek Incoterms,
-
zahrnovaly srovnatelné množství.
4.2. Vztah mezi cenami v Unii a ve Vietnamu
(158)
Z vyplněných formulářů pro výběr vzorku vyplynulo, že vietnamské ceny na domácím trhu stanovené na základě vlastních údajů vývozců byly nižší než ceny na trhu Unie. Je však nutno uvést, že nebylo možno ověřit údaje všech společností, které nebyly zařazeny do vzorku (včetně údajů týkajících se případného domácího prodeje). Nebylo proto možno provést podrobnou analýzu cen na domácím trhu ve Vietnamu. Stejně jako v případě ČLR se to nepovažovalo za nutné vzhledem k obecnému zjištění ohledně přetrvávání dumpingu.
4.3. Vztah mezi cenami vývozu do třetích zemí a cenovou úrovní v Unii
(159)
Podle údajů vietnamského statistického úřadu a vietnamského celního ředitelství (pro kalendářní rok 2008) bylo přibližně 50 % vývozu vietnamské obuvi odesláno na trh Unie. Z obdržených informací pro výběr vzorku mimoto vyplývá, že v průběhu období přezkumného šetření spolupracující vývozci prodávali značně velké objemy rovněž na trzích třetích zemí.
(160)
Z vyplněných formulářů pro výběr vzorku vyplynulo, že ceny, jichž dosáhly vietnamské spolupracující společnosti na velkých trzích třetích zemí, byly nižší než ceny převládající na trhu Unie. To naznačovalo, že by vietnamští výrobci mohli vyvážet do Unie větší množství.
4.4. Vztah mezi cenami vývozu do třetích zemí a cenami ve Vietnamu
(161)
Vzhledem k nízkému objemu prodeje uskutečněného vyvážejícími výrobci na vietnamském domácím trhu nebylo možno s ohledem na toto srovnání vyvodit smysluplný závěr.
4.5. Nevyužité kapacity a zásoby
(162)
Všechny vietnamské společnosti ve vzorku provozují systém výroby na objednávku, jejich zásoby proto představují hotové výrobky, které čekají na expedici. Systém výroby na objednávku se využívá kvůli tomu, že se obuvnické výrobní odvětví musí každou sezónu přizpůsobit novým módním trendům na základě objednávek odběratelů a nemůže využít prodej ze zásob. Usuzuje se proto, že zásoby nejsou v tomto případě důležitým ukazatelem.
(163)
Při šetření bylo zjištěno, že nevyužité kapacity všech 51 spolupracujících vietnamských společností představují přibližně 17 % jejich celkové kapacity pro výrobu obuvi. Toto množství odpovídá 34 milionům párů u 51 spolupracujících společností a přibližně 42 milionům párů u všech vyvážejících výrobců. Posledně uvedený údaj představuje přibližně 6 % celkové spotřeby Unie (jak je uvedeno v tabulce č. 3).
(164)
Byla analyzována pravděpodobnost využití této volné kapacity. Vzhledem k výše uvedeným rozdílům mezi cenovou úrovní v Unii a na trzích třetích zemí je pravděpodobné, že vietnamské společnosti mají pobídku k tomu, aby využily volnou kapacitu k vývozu do Unie. Tento závěr podporuje přitažlivost trhu Unie s ohledem na jeho velikost.
(165)
Dále je nutno uvést, že stávající montážní linky lze použít k výrobě jiných druhů obuvi, například obuvi STAF a obuvi s textilním svrškem, jakož i dotčeného výrobku. Společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující společnosti ve Vietnamu vyrábějí velké množství obuvi, která nepředstavuje dotčený výrobek. Stávající rozdělení mezi výrobu dotčeného výrobku a ostatní obuv závisí na požadavcích odběratelů a způsobech objednávání a pořizování výrobků používanými dovozci v Unii. Pokud by však opatření byla zrušena, dovozci v Unii by jistě přehodnotili své způsoby pořizování výrobků a mohou objednávat větší část dotčeného výrobku u vietnamských výrobců. To by mohlo vést k zvýšení množství dotčeného výrobku vyváženého do Unie.
4.6. Závěr
(166)
Kromě přetrvávání dumpingu na vysoké úrovni bylo při šetření prokázáno, že pokud by byla opatření zrušena, je pravděpodobné pokračování dumpingu. Tento závěr vychází z přitažlivosti trhu Unie, pokud jde o velikost a výši cen.
(167)
Řada činitelů, včetně relativní úrovně cen, dostupnosti volných kapacit a možnosti přechodu z výroby ostatní obuvi na dotčený výrobek, dokládá pravděpodobný nárůst dováženého množství, pokud by byla opatření zrušena. Jiné činitele, například světová hospodářská krize a tendence přesouvat výrobu do jiných zemí, na druhou stranu do jisté míry nevyhnutelně sníží dovážené množství. Tyto činitele jsou blíže analyzovány níže v oddíle 5 (Vývoj po období přezkumného šetření).
(168)
Vyvozuje se závěr, že dovoz z Vietnamu bude nadále přicházet na trh Unie ve velkých objemech a že tyto objemy budou prodávány za nízké, dumpingové ceny, takže je pravděpodobné přetrvávání dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti.
5. VÝVOJ PO OBDOBÍ PŘEZKUMNÉHO ŠETŘENÍ
(169)
Byl analyzován rovněž dopad vývoje po období přezkumného šetření, co se týká ČLR i Vietnamu, jelikož se považoval za dostatečně významný, aby ovlivnil objem dotčeného výrobku vyráběného v dotčených zemích a vyváženého na trh Unie a jeho ceny.
5.1. Světová hospodářská krize
(170)
Krize vypukla v druhé polovině roku 2008 (tj. po skončení období přezkumného šetření). Některé strany tvrdily, že krize bude mít dopad na výrobu a vývoz (včetně vývozu do Unie) dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí kvůli omezení spotřeby na světovém trhu i na trhu Unie s obuví.
5.2. Vývoj objemu dovozu a cen po období přezkumného šetření
(171)
Na počátku je nutno uvést, že tvrzení stran týkající se pravděpodobného dopadu událostí, k nimž došlo po období přezkumného šetření, na objem vývozu z dotčených zemí a spotřebu v Unii byla protichůdná. Některé zúčastněné strany odhadovaly, že by vývoz z dotčených zemí mohl v roce 2009 klesnout až o 25-30 % v porovnání s údaji v období přezkumného šetření. Jiné zúčastněné strany předpokládaly, že tento dovoz zůstane stálý. Ze statistických údajů Eurostatu, které jsou k dispozici pro první pololetí roku 2009, skutečně vyplývá pokles objemu dovozu z ČLR o 25 % a pokles objemu dovozu z Vietnamu o 28 %. Pokud jde o ceny, ze statistických údajů Eurostatu vyplývá nárůst cen o 34 % u dovozu dotčeného výrobku z ČLR a o 26 % u dovozu dotčeného výrobku z Vietnamu. S přihlédnutím k důvodům uvedeným v 67. bodě odůvodnění však tyto tendence nelze považovat za reprezentativní.
5.3. Přechod od dovozu do Unie z ČLR a Vietnamu k dovozu z jiných zemí
(172)
Některé strany tvrdily, že se vývoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí sníží v důsledku přechodu dovozu z ČLR a Vietnamu k dovozu z jiných zemí, jako je Indonésie, Kambodža a Indie. Tyto strany uváděly, že tento proces začal po uložení opatření v dubnu 2006 a bude pokračovat, pokud budou na základě tohoto přezkumu opatření znovu uložena. Byly uváděny rovněž jiné důvody tohoto přechodu, především růst výrobních nákladů. V případě ČLR se uvádělo, že to je zapříčiněno růstem mzdových nákladů, nákladů na energii a místních materiálových nákladů a rovněž právními předpisy v oblasti ochrany životního prostředí a pracovněprávními předpisy. Jako možná příčina přechodu na jiné země bylo udáváno rovněž zhodnocení čínského juanu. V případě Vietnamu se uvádělo, že k přechodu na jiné země při pořizování výrobku došlo kvůli rostoucím mzdovým nákladům spolu se ztrátou výhody v podobě 3,5 % cla podle všeobecného systému preferencí (GSP) při dovozu do Unie. Dále se uvádělo, že přechod od dovozu výrobku z ČLR a Vietnamu k dovozu z jiných země je přitažlivý kvůli zvýšení konkurenceschopnosti výroby obuvi v zemích, které jsou novým zdrojem. Taktéž se tvrdilo, že přechod byl usnadněn skutečností, že mnoho výrobců v dotčených zemích vlastnily nebo kontrolovaly společnosti v jiných částech jihovýchodní Asie jako Tchaj-wan a Hongkong, a rovněž skutečností, že pořizování obuvi pro trh Unie kontrolují velcí dovozci v Unii, kteří mají v případě potřeby možnost snadno změnit své zdroje dodávek.
(173)
Pokud jde o ČLR, ačkoli je zřejmé, že se někteří vývozci přemístili a mohou se přemisťovat dále v zájmu snížení nákladů, toto přemisťování v některých případech směřovalo do jiných částí ČLR (z pobřežních provincií, které tvořily tradiční základnu výroby obuvi). Takovýto přesun by sám o sobě nevedl k snížení výroby a vývozu z ČLR.
(174)
Pokud jde o Vietnam, nepovažuje se za pravděpodobné, že by 3,5 % zvýšení cla v důsledku ukončení GSP bylo takové, aby si vyžádalo významné přemístění výroby. Ačkoli nelze vyloučit, že toto ukončení může mít určitý dopad na objem vývozu z Vietnamu, není pravděpodobné, že významně ovlivní rozhodnutí velkých dovozců v Unii ohledně pořizování dodávek. Připomíná se, že navzdory uložení antidumpingových cel mnohem vyšších než 3,5 % zachovaly ČLR i Vietnam vysoké úrovně objemu dovozu do Unie.
(175)
Usuzuje se proto, že k případnému přemístění výroby nedojde v takovém měřítku, aby to výrazně změnilo rozhodnutí dovozců o pořizování dodávek.
(176)
Co se týká dovozu z ostatních zemí do Unie, bylo zjištěno, že se po uložení antidumpingových opatření zvýšil dovoz z některých asijských zemí. To však nemění skutečnost, že dotčený výrobek byl nadále dovážen do Unie z obou zemí, jichž se týkalo šetření, ve velmi významném objemu a za dumpingové ceny.
5.4. Vývoj čínské domácí spotřeby
(177)
Některé strany uváděly, že se vývoz z ČLR sníží kvůli zvýšení čínské domácí spotřeby s podporou politiky čínských orgánů. Žádná ze stran však nepředložila důkazy, které by umožnily posoudit předpokládaný růst spotřeby, a toto posouzení je ještě obtížnější v důsledku hospodářské krize.
(178)
Ačkoliv není nepřiměřené předpokládat, že nedávný hospodářský růst ČLR povede přinejmenším ve střednědobém výhledu k určitému zvýšení domácí spotřeby obuvi, nebyly předloženy žádné důkazy pro to, že tento růst bude mít za následek (další) snížení vývozu do Unie.
5.5. Závěr
(179)
Hospodářská krize má za následek snižování dovozu do Unie z dotčených zemí. Není však nepřiměřené předpokládat, že v určité fázi dojde k oživení, jež poté povede k vyššímu objemu prodeje. I když se v průběhu roku 2009 potvrdil nejvyšší odhad ohledně 25-30 % poklesu dovozu, objem dovozu z ČLR nadále dosahuje více než 80 milionů párů a jeho podíl na trhu Unie činí více než 10 % a objem dovozu z Vietnamu dosahuje přibližně 48 milionů párů a jeho podíl na trhu Unie činí přibližně 7 %.
(180)
Pokud jde o změnu při pořizování dovozu do Unie, bylo zjištěno, že přemisťování, jež bylo až dosud zaznamenáno, nemělo rozhodující účinek, a neexistují žádné informace, že v dohledné budoucnosti dojde v zjištěných tendencích k významné změně.
(181)
Vývoz z dotčených zemí do Unie se v období přezkumného šetření nadále uskutečňoval za dumpingové ceny. Vzhledem k hospodářské krizi a (očekávanému) snížení poptávky a při neexistenci jakýchkoli informací o dovozních cenách po skončení období přezkumného šetření, které by prokazovaly opak, se nepovažuje za nepřiměřené předpokládat, že se vývoz bude nadále uskutečňovat za dumpingové ceny.
(182)
Na základě výše uvedených zjištění týkajících se vývoje v období přezkumného šetření a v dalším období se vyvozuje závěr, že je pravděpodobné přetrvávání dumpingu.
D. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN PO ZVEŘEJNĚNÍ TĚCHTO ZÁVĚRŮ
(183)
Na základě zveřejnění těchto závěrů obdržela Komise řadu připomínek. Žádná z nich nicméně nebyla takové povahy, aby tyto závěry změnila. Hlavní argumenty připomínek byly následující.
1. VÝBĚR SROVNATELNÉ ZEMĚ
(184)
Některé strany přišly se stejnými připomínkami, jako uvedly během šetření ohledně výběru srovnatelné země. Mimo jiné opět uvedly stanovisko, že Brazílie není vhodnou zemí, protože má vysokou ochranu zaručenou celními sazbami a neautomatickým udělováním licencí a vyšší stupeň sociálně-hospodářského rozvoje, než má ČLR a Vietnam, předpokládanou specializaci v dámské obuvi a údajné dumpingové praktiky. Komise již tato tvrzení vzala v úvahu a podrobně se jimi zabývala v 68. až 108. bodě odůvodnění tohoto nařízení. Analýza jasně ukazuje, že Brazílie byla při výběru srovnatelné země v tomto případě nejvhodnější zemí.
2. REPREZENTATIVNOST VZORKU
(185)
Některé zúčastněné strany zdůraznily, že vzorek vývozců nebyl tak reprezentativní, jak bylo uvedeno v 15. a 18. bodě odůvodnění, protože dumpingové rozpětí bylo vypočítáno na základě čtyř z dvanácti měsíců trvání období přezkumného šetření. Je třeba připomenout, že se jedná o metodu výpočtu, která je Komisí při přezkumech před pozbytím platnosti normálně používána, přičemž během přezkumu je třeba určit, zda dumping přetrvává nebo je pravděpodobný jeho opakovaný výskyt. Šetření na místě zajistilo, že tyto čtyři měsíce byly pro celé období dvanácti měsíců reprezentativní. Toho bylo dosaženo srovnáním nákladů a cen z uvedených čtyř měsíců s náklady a cenami z ostatních osmi měsíců. Uvedené čtyři měsíce byly navíc posledními měsíci každého čtvrtletí, a byly tedy rovnoměrně časově rozvrženy v průběhu dvanácti měsíců. Komise proto nepřijímá tvrzení, že použitá metoda omezila reprezentativnost vzorku.
3. KLASIFIKACE A SROVNATELNOST VÝROBKU
(186)
Některé zúčastněné strany uvedly, že opravou některých chyb uvádění kontrolních čísel výrobku PCN, kterých se dopustili někteří spolupracující vývozci, jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění, změnila Komise metodiku použitou v původním šetření. Toto tvrzení je neopodstatněné. Komise provedla opravy chyb klasifikace PCN, kterých se dopustili někteří vývozci, právě proto, aby bylo možno použít systém PCN, který byl použit v předchozím šetření.
(187)
Některé zúčastněné strany uvedly, že úroveň přímé shody PCN je nedostatečná a metoda používající obdobné PCN je nesprávná. Toto tvrzení není možno přijmout. Tento systém byl použit již při původním šetření. Ve specifických závěrech, které byly stranám zaslány v rámci současného šetření, Komise uvedla srovnávací tabulky, ve kterých bylo vysvětleno použití všech obdobných PCN. Použití velmi podobných PCN zaručuje spravedlivé srovnání brazilských modelů obuvi s modely, které prodávají vyvážející země. Navíc byly běžné hodnoty vyplývající z obdobných PCN v případě potřeby náležitě upraveny. Žádná ze stran ostatně nepředložila námitku týkající se případné nepřesnosti použitých obdobných PCN.
4. VÝPOČET DUMPINGU
(188)
Některé strany uvedly, že výpočet dumpingu používající jako srovnatelnou zemi Indonésii byl nesprávný, protože použité údaje nebyly ani ověřeny, ani případně upraveny. Komise přezkoumala údaje poskytnuté indonéskými společnostmi, jejichž použití bylo navrhováno některými stranami. Vzhledem k tomu, že nebyly žádány žádné úpravy, Komise nepovažovala za nutné je provést. V každém případě je třeba připomenout, že Indonésie byla vybrána pouze jako kontrolní země pro ověření údajů z Brazílie.
5. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ DUMPINGU
(189)
Některé strany namítly, že vzhledem ke snížení objemu dovozu z ČLR a Vietnamu mezi roky 2005 a 2008 (které pokračovalo po období šetření) a zvýšení dovozních cen ve stejném období je možné mít za to, že pokračování dumpingu vytvářejícího újmu není pravděpodobné. Je třeba připomenout, že dovoz z ČLR a Vietnamu představoval během období přezkumného šetření více než 28 % trhu v Unii, což znamená velmi podstatný podíl. Je rovněž třeba připomenout, že v absolutních číslech byl objem dovozu z ČLR a Vietnamu během období přezkumného šetření vyšší než během období původního šetření, na základě kterého bylo stanoveno, že dochází k dumpingu působícímu újmu. Analýza ověřených údajů dodaných vývozci ze vzorku ukázala, že ceny od roku 2006 klesly.
(190)
Některé zúčastněné strany uvedly, že se v ČLR a Vietnamu zvýšily výrobní náklady, čímž se snížila konkurenční hrozba představovaná těmito společnostmi. Komise má za to, že vzhledem tomu, že ČLR a Vietnam nejsou tržními hospodářstvími, neznamená zvýšení nákladů nutné snížení konkurenceschopnosti na světovém trhu. Průzkumy ukázaly, že obě země mají nadále vysoký podíl na trhu v Unii, a představují tedy hrozbu.
(191)
Některé strany uvedly, že ačkoli Unie uznala, že tento dovoz po období přezkumného šetření z důvodu hospodářské krize poklesl, nebylo to uznáno jako rozhodující činitel při posouzení pravděpodobnosti opětovného výskytu dumpingu. Jak bylo vysvětleno ve 179. a 180. bodě odůvodnění, nebyl tento pokles uznán jako rozhodující činitel, protože objemy po období přezkumného šetření jsou stále vysoké a představují vysoký podíl na trhu Unie při dumpingových cenách. Jedná se o jasné ukazatele toho, že dumping bude velmi pravděpodobně v budoucnosti pokračovat ve významných objemech.
(192)
Některé strany zpochybnily přitažlivost trhu Unie a tvrdily, že jiné trhy - zejména Spojené státy a částečně Rusko - jsou pro čínské a vietnamské vývozce alespoň stejně přitažlivé. Bylo také uvedeno, že nebylo řádně posouzeno tvrzení jedné strany týkající se předpokládaného podstatného růstu čínského trhu. Komise se touto otázkou zabývala a zjistila, že trh Unie je pro čínské vývozce stále jedním z nejzajímavějších trhů. Pokud by byla antidumpingová opatření zrušena, stal by se trh Unie ještě přitažlivějším a objem vývozu by proto pravděpodobně vzrostl. Pokud jde o předpokládaný nárůst spotřeby v ČLR, Komise se zabývala tvrzeními této strany, ale pokládá je za nedostatečné k tomu, aby změnily její závěry. I když je možné předpokládat nárůst spotřeby, neexistuje žádný přesvědčivý důkaz pro to, že bude takového významu, aby vedl k výraznému snížení vývozu. Z těchto důvodů je toto tvrzení odmítnuto.
E. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
1. VÝROBA V UNII A POSTAVENÍ
(193)
Žádost o přezkum podala CEC jménem výrobců v Unii, kteří představují více než 25 % výroby dotčeného výrobku v Unii v období přezkumného šetření.
(194)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že řada členů CEC pravděpodobně podporujících podnět sama začala dovážet velké objemy z dotčených zemí. Uvádělo se rovněž, že v Unii již neexistuje významná „skutečná“ výroba. V tomto ohledu nebyly předloženy žádné důkazy k doložení tohoto tvrzení.
(195)
V této souvislosti byly za účelem stanovení celkové výroby v Unii a na podporu šetření použity veškeré dostupné informace, včetně informací uvedených v podnětu, údajů získaných od výrobců v Unii a vnitrostátních sdružení před a po zahájení šetření a rovněž statistických údajů o celkové výrobě. Při šetření bylo zjištěno, že by z definice výrobního odvětí Unie neměl být vyloučen žádný ze žádajících výrobců v Unii, jelikož na základě informací získaných prostřednictvím podnětu nebylo u žádného z nich zjištěno, že by byl ve spojení s vyvážejícími výrobci v dotčených zemích, a dovoz z dotčených zemí byl minimální (pokud vůbec existoval). U každé z dotyčných společností představoval tento dovoz nejvýše 25 % její výroby v Unii.
(196)
Jak je podrobně uvedeno ve 23. a následujících bodech odůvodnění, bylo zjištěno, že jedna ze společností zařazených do vzorku výrobního odvětví Unie ukončila v posuzovaném období výrobu v Unii. Zkoumalo se, zda by tato společnost měla být vyloučena z definice výrobního odvětví Unie. Význam této společnosti však byl s ohledem na celkovou výrobu a ve vztahu ke zbytku vzorku minimální (7). Proto, i kdyby byla tato společnost vyloučena, celkový obraz, pokud jde o postavení, by se nezměnil.
(197)
Šetřením bylo prokázáno, že v Unii nadále existuje významná výroba usňové obuvi, a to v několika členských státech, která zaměstnává přibližně 262 000 osob. Odvětví výroby obuvi tvoří přibližně 18 000 malých a středních podniků nacházejících se převážně v sedmi evropských zemích s koncentrací ve třech hlavních vyrábějících zemích.
(198)
Při šetření však bylo zjištěno, že dvě společnosti náležející do stejné skupiny jsou ve spojení s vyvážejícími výrobci v ČLR a skupina sama dovážela významné množství dotčeného výrobku, a to i od vývozců, se kterými byla spojení v ČLR. Tyto společnosti byly proto vyloučeny z definice výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(199)
Na základě výše uvedených skutečností bylo zjištěno, že celková výroba výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení činila v průběhu období přezkumného šetření 366 milionů párů.
(200)
Vzhledem ke skutečnosti, že výrobci v Unii podporující žádost představují více než 25 % celkové výroby, a při neexistenci nesouhlasu stejné či větší části výrobců se vyvozuje závěr, že žádost podporuje podstatná část výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
2. VÝVOJ VÝROBNÍCH STRUKTUR V UNII
(201)
Údaje se v daném případě vztahují na rozšířenou Unii 27 členských států namísto na 25 zemí zkoumaných v původním šetření. Rumunsko, které přistoupilo k Unii v roce 2007, je významným výrobcem. Důležitou součástí jeho výroby je však spíše zpracování surovin za poplatek („výroba na zakázku“) pro ostatní společnosti v Unii. Dopad skutečné rumunské výroby na celkovou představu o výrobě v Unii a ostatní ukazatele je proto omezený. Stejně omezený dopad lze přičíst Bulharsku. Rozšíření proto nemělo v tomto ohledu žádný významný dopad.
(202)
Obuvnické výrobní odvětví v Unii je charakterizováno sítěmi velmi malých (do deseti zaměstnanců) a malých podniků. Společnosti s více než pěti sty zaměstnanci jsou výjimkou a zaměstnávají pouze omezenou část celkové pracovní síly v tomto odvětví. Velmi malé a malé podniky mají tu výhodu, že se pružněji přizpůsobují změnám tržní poptávky, na druhou stranu jsou však z finančního hlediska zranitelnější s ohledem na mezinárodní konkurenci a hospodářský pokles.
(203)
V porovnání se situací zjištěnou v původním šetření došlo k mnoha změnám výrobních struktur. Pod tlakem mezinárodní konkurence mnoho výrobců zaniklo, někteří úplně a z jiných se stali distributoři výrobků z asijských zemí a zemí nacházejících se blíže jejich domovské zemi (Bosna, Chorvatsko, Maroko, Tunisko, Srbsko). Ostatní společnosti se rozhodly přesunout části výrobního procesu v rámci Unie (Rumunsko, Maďarsko, Polsko).
(204)
Jako součást procesu změny obchodního modelu mnoho hospodářských subjektů rovněž spojilo výrobní zařízení s ostatními výrobci prostřednictvím začlenění do seskupení založených na základě pružných subdodávek. V tomto systému vedoucí společnost poskytuje design, suroviny (které zůstávají jejím majetkem) a zadává výrobu (nebo jednu či více fázi výroby, například šití) různým specializovaným mikropodnikům v zeměpisné blízkosti, přičemž jim zajišťuje pravidelnou sezónní činnost na základě dohodnutých množství. Na konci procesu vedoucí společnost uhradí poplatek za práci, kterou vykonali subdodavatelé.
(205)
Část výrobního odvětví prošla rovněž změnou obchodního modelu, která se vyznačuje přesunem výroby směrem k segmentu výrobků vyšší kvality zaměřující se na výrobky vyšší hodnoty. Některým největším výrobcům v Unii se tak podařilo nalézt nové příležitosti vytvořením vlastní značky. Někteří z těchto výrobců využívají pokud možno smluvní prodejny jedné značky, zatímco jiným se podařilo zajistit části nezávislých prodejen vyhrazené pro jejich značku.
(206)
Mnoho společností v této skupině navíc změnilo způsob distribuce a upřednostňuje prodej maloobchodníkům (či dokonce vlastní maloobchodní prodej) namísto prodeje velkoobchodníkům. Tyto změny ukazují, že ve výrobním odvětví společně existují různé obchodní modely.
(207)
Výše zmíněné změny znamenající přechod ke spojené výrobě a k segmentu dražších výrobků a změny ve způsobu distribuce umožnily větší pružnost a vyšší účinnost prostřednictvím spojení zdrojů za účelem využití úspor z rozsahu. Tyto změny zvýšily rovněž jejich schopnost získat potřebné finanční prostředky od bankovního systému.
(208)
Tento vývoj ukazuje, že ve výrobním odvětví společně existují různé obchodní modely. Velká část výrobního odvětví se dosud nachází v počáteční fázi změny obchodního modelu a potřebuje více času na dokončení tohoto procesu. Druhá skupina, která již změnila obchodní model, se v průběhu posuzovaného období významně zvětšila, nicméně nebyla dosud schopna plně využít snížení počtu výrobců na trhu, jak by se jinak očekávalo.
F. SITUACE NA TRHU UNIE
1. SPOTŘEBA NA TRHU UNIE
Tabulka č. 3
Spotřeba na trhu Unie
2006
2007
Období přezkumného šetření
Spotřeba (v tis. párů)
724 553
690 285
674 826
Index: 2006=100
100
95
93
(209)
Zjevná spotřeba se v posuzovaném období snížila o 7 %, tj. ze 725 milionů párů v roce 2006 na 675 milionů párů v průběhu období přezkumného šetření.
(210)
Snížení spotřeby je nutno posoudit ve spojení se současným zvýšením spotřeby ostatních druhů obuvi mimo dotčený výrobek (např. textilní, gumové a plastové). Spotřeba textilní, gumové a plastové obuvi se ve stejném období zvýšila o 23 %. Zdá se, že to ukazuje na určité nahrazování mezi těmito dvěma kategoriemi výrobků spojené rovněž s módními trendy (rozšíření kombinované syntetické/usňové obuvi nebo syntetické obuvi podobné usňové obuvi). Avšak vzhledem ke skutečnosti, že zvýšení spotřeby ostatní obuvi je mnohem vyšší (23 %) než pokles spotřeby usňové obuvi (7 %), nelze vyvodit závěr, že textilní a jiné materiály nahradily usňovou obuv ve větším než omezeném rozsahu. Průměrné dovozní ceny ostatní obuvi jsou oproti cenám usňové obuvi poloviční a tento cenový rozdíl objasňuje, že pokud by mezi oběma druhy existovala značná zaměnitelnost, segment dražší usňové obuvi by byl vytěsněn. Veřejně dostupná tržní studie (8) ale naopak zdůrazňuje, že usňová obuv bude mít na trhu nadále silné postavení. Ve skutečnosti se zdá, že spotřebitelé nyní nakupují téměř stejné množství usňové obuvi jako dříve, navíc však pořizují významně větší množství textilní a syntetické obuvi.
2. SOUČASNÝ DOVOZ Z DOTČENÝCH ZEMÍ
2.1. Objem dovozu a podíl dotčeného dovozu na trhu v období přezkumného šetření
Tabulka č. 4
Celkový objem dovozu ze zemí, jichž se týkalo šetření
Období původního šetření
2005
2006
2007 (9)
Období přezkumného šetření (9)
ČLR (v tis. párů)
63 403
183 568
157 560
123 016
125 052
Index 2006
100
78
79
Index: období původního šetření = 100
100
292
251
195
198
Podíly na trhu
8,8 %
22,9 %
21,6 %
17,8 %
18,5 %
Vietnam (v tis. párů)
102 625
100 619
79 427
62 503
68 852
Index 2006
100
79
87
Index: období původního šetření = 100
100
98
77
61
67
Podíly na trhu
14,2 %
12,6 %
11,0 %
9,1 %
10,2 %
(211)
Celkový čínský dovoz se v posuzovaném období snížil ze 157 na 125 milionů párů, tj. z 21,6 % na 18,5 % trhu Unie.
(212)
Jak však bylo prokázáno výše, při porovnání s obdobím původního šetření došlo po skončení systému kvót (od 1. ledna 2005) k silnému zvýšení dovozu z ČLR, a to na základě nízkých dovozních cen. Úroveň dovozu se po uložení opatření snížila a v roce 2007 a období přezkumného šetření se ustálila na více než 120 milionech párů, což je téměř dvojnásobné množství objemu dovozu v období původního šetření.
(213)
Mimoto je nutno zdůraznit, že při šetření zaměřeném proti obcházení předpisů bylo zjištěno, že se dumpingové čínské výrobky vyhýbaly clům a narušovaly nápravný účinek opatření obcházením zmíněných opatření prostřednictvím Macaa ve smyslu článku 13 základního nařízení. To prokazuje, že trh Unie je pro čínské vyvážející výrobce nadále velmi významný.
(214)
Vietnamský dovoz se v posuzovaném období snížil ze 79 na 69 milionů párů. Bez ohledu na tento více než 13 % pokles ve srovnání s obdobím původního šetření je úroveň dovozu i nadále značná a podíly na trhu byly v období přezkumného šetření přibližně stálé okolo 10 %.
(215)
Na dovoz z ČLR a Vietnamu připadalo v roce 2006 společně 237 milionů párů, v roce 2007 pak 185 milionů párů a v období přezkumného šetření 194 milionů párů. Ačkoli v dotčeném období došlo k snížení objemu, je úroveň dovozu nadále vyšší než úroveň, která vedla k uložení opatření (166 milionů). Společný podíl ČLR a Vietnamu na trhu se v daném období snížil z 32,7 % na 28,7 %, avšak rovněž v tomto případě byl podíl na trhu v období přezkumného šetření podstatně vyšší než v období původního šetření, kdy dosáhl výše 23 %.
2.2. Souhrnné posouzení účinků dotčeného dumpingového dovozu
(216)
Komise zkoumala, zda mají být účinky dumpingového dovozu z dotčených zemí posouzeny souhrnně na základě kritérií stanovených v čl. 3 odst. 4 základního nařízení. Podle tohoto článku se mají účinky dovozu ze dvou nebo více zemí, které jsou současně předmětem antidumpingového šetření, posuzovat souhrnně pouze tehdy, je-li zjištěno, že a) dumpingová rozpětí stanovená v poměru k dovozu výrobků z každé jednotlivé země nejsou nepatrná ve smyslu čl. 9 odst. 3 a objem dovezených výrobků z každé jednotlivé země není zanedbatelný; a b) souhrnné posouzení účinků dovozu je vhodné s ohledem na podmínky hospodářské soutěže mezi dováženými výrobky a na podmínky hospodářské soutěže mezi dováženými výrobky a obdobným výrobkem Unie.
(217)
V tomto ohledu bylo za prvé zjištěno, že dumpingová rozpětí stanovená pro každou jednotlivou zemi byla vyšší než nepatrná. Mimoto nebyl objem dumpingového dovozu z těchto jednotlivých zemí zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení. Ve skutečnosti představoval objem dovozu z ČLR v průběhu období přezkumného šetření přibližně 18 % a objem dovozu z Vietnamu přibližně 10 % spotřeby Unie.
(218)
V šetření bylo dále prokázáno, že podmínky hospodářské soutěže jak mezi samotnými dumpingově dováženými výrobky, tak mezi dumpingově dováženými výrobky a obdobnými výrobky Unie byly podobné. Bylo zjištěno, že obuv se svrškem z usně vyráběná a prodávaná dotčenými zeměmi a obuv se svrškem z usně vyráběná a prodávaná výrobním odvětvím Unie bez ohledu na původ navzájem soutěží, jelikož je podobná z hlediska základních vlastností, zaměnitelná z pohledu spotřebitele a prodává se prostřednictvím stejných distribučních kanálů. Mimoto bylo šetřením prokázáno, že v případě obou zemí se objem jejich dovozu vyvíjel souběžně: obě země snížily od roku 2006 do období přezkumného šetření svůj dovoz přibližně o 10-25 %. Dovozní ceny těchto dvou zemí mají stejnou řádovou hodnotu. Mimoto bylo zjištěno, že se tyto ceny na srovnatelné úrovni obchodu podbízely cenám výrobního odvětví Unie.
(219)
Byl tudíž vyvozen závěr, že jsou splněny všechny podmínky pro souhrnné posouzení, a že by proto měl být účinek dumpingového dovozu pocházejícího z dotčených zemí posouzen pro účely analýzy újmy společně.
2.3. Vývoj a chování cen při dovozu dotčeného výrobku
Tabulka č. 5
Vývoj cen zemí, jichž se týkalo šetření
2006
2007
Období přezkumného šetření
ČLR (v EUR/pár)
8,4
8,4
8,5
Index: 2006=100
100
99
103
Vietnam (v EUR/pár)
10,2
9,7
9,5
Index: 2006=100
100
96
94
Zdroj: Eurostat
(220)
Průměrné ceny čínského dovozu byly v posuzovaném období poměrně stálé ve výši přibližně 8,4 EUR za jeden pár. To je zhruba o 20 % více než cenová úroveň v období původního šetření (7,2 EUR). Průměrné ceny vietnamského dovozu se během posuzovaného období snížily a v období přezkumného šetření se blížily úrovni ve výši 9,2 EUR, která existovala v období původního šetření. Posouzení tendencí u průměrných cen však nebere v úvahu změny sortimentní skladby, k nimž mohlo v posuzovaném období dojít.
2.4. Cenové podbízení
(221)
Přístup k výpočtu cenového podbízení je stejný jako v původním šetření. Dovozní ceny, včetně antidumpingových cel, vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány s cenami výrobního odvětví Unie, a to na základě vážených průměrů srovnatelných druhů výrobku v průběhu období přezkumného šetření. Ceny výrobního odvětví Unie byly upraveny na úroveň ceny ze závodu a srovnány s dovozními cenami CIF na hranice Unie s připočtením antidumpingových cel a cel. Toto srovnání cen bylo provedeno v případě transakcí na stejné úrovni obchodu, podle potřeby náležitě upravené a po odečtení rabatů a slev. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání byly provedeny úpravy k zohlednění nákladů, jež vznikly dovozcům v Unii, jako jsou náklady na design, výběr surovin atd., a které by se jinak v dovozní ceně neprojevily. Tyto úpravy byly odůvodněné, jelikož dovážená obuv je vyráběna na objednávku podle specifikací (suroviny, design) stanovených samotnými dovozci.
(222)
Na základě cen spolupracujících vyvážejících výrobců má zjištěné rozpětí cenového podbízení pro jednotlivé země, vyjádřené jako procento cen výrobního odvětví Unie, tyto hodnoty:
Tabulka č. 6
Rozpětí cenového podbízení
Země
Cenové podbízení
ČLR
31,9 %
Společnost Golden Step (ČLR)
37,1 %
Vietnam
38,9 %
3. DOVOZ ZE TŘETÍCH ZEMÍ
3.1. Podíly objemu dovozu na trhu a ceny v období přezkumného šetření
Tabulka č. 7
Objem dovozu ze třetích zemí
Objem
2006
2007
Období přezkumného šetření
Indie (v mil. párů)
50
55
56
Index: 2006 = 100
100
111
112
Podíl na trhu
7 %
8 %
8 %
Indonésie (v mil. párů)
20
29
31
Index: 2006 = 100
100
144
158
Podíl na trhu
3 %
4 %
5 %
Brazílie (v mil. párů)
21
22
21
Index: 2006 = 100
100
102
98
Podíl na trhu
3 %
3 %
3 %
Thajsko (v mil. párů)
11
12
12
Index: 2006 = 100
100
108
107
Podíl na trhu
2 %
2 %
2 %
Tunisko (v mil. párů)
10
12
12
Index: 2006 = 100
100
124
130
Podíl na trhu
1 %
2 %
2 %
Maroko (v mil. párů)
10
10
10
Index: 2006 = 100
100
99
98
Podíl na trhu
1 %
1 %
1 %
Ostatní - (v mil. párů)
63
67
59
Index: 2006 = 100
100
107
93
Podíl na trhu
9 %
10 %
9 %
Celkem (v mil. párů)
185
207
201
Index: 2006 = 100
100
112
109
Podíl na trhu
26 %
30 %
30 %
Tabulka č. 8
Hodnoty dovozu ze třetích zemí
Hodnoty
2006
2007
Období přezkumného šetření
Indie (v EUR/pár)
11,34
11,67
11,98
Index: 2006 = 100
100
103
106
Indonésie (v EUR/pár)
9,98
10,06
9,67
Index: 2006 = 100
100
101
97
Brazílie (v EUR/pár)
15,8
15,78
16,83
Index: 2006 = 100
100
100
107
Thajsko (v EUR/pár)
12,56
13,54
13,55
Index: 2006 = 100
100
108
108
Tunisko (v EUR/pár)
12,76
13,2
13,39
Index: 2006 = 100
100
103
105
Maroko (v EUR/pár)
14,6
15,05
14,98
Index: 2006 = 100
100
103
103
Ostatní (v EUR/pár)
14,64
14,25
15,26
Index: 2006 = 100
100
97
104
Celkem (v EUR/pár)
13,16
13,07
13,40
Index: 2006 = 100
100
99
102
(223)
Jak je vidět z výše uvedených údajů, celkový dovoz ze třetích zemí se v absolutním vyjádření v posuzovaném období zvýšil. Celkový dovoz vzrostl ze 185 milionů párů v roce 2006 na 201 milionů párů v období přezkumného šetření a jeho podíl na trhu se v období přezkumného šetření zvýšil z 26 % na 30 %.
(224)
Ceny dovozu ze třetích zemí jsou však v průměru o 34 % vyšší než čínské ceny a o 28 % vyšší než vietnamské ceny.
G. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
1. ÚVODNÍ POZNÁMKY
(225)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise analyzovala všechny hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují stav výrobního odvětví Unie.
(226)
Jak bylo objasněno výše, vzhledem ke zvláštnostem tohoto výrobního odvětví a vysokému počtu žádajících výrobců v Unii bylo nutno použít ustanovení o výběru vzorku. Pro účely analýzy újmy byly ukazatele újmy stanoveny na následujících dvou úrovních:
-
makroekonomické prvky (výroba, kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, zaměstnanost, produktivita, růst, velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků minulého dumpingu) byly posouzeny na úrovni celkové výroby v Unii, a to na základě informací získaných od vnitrostátních sdružení výrobců v Unii a jednotlivých společností. U těchto činitelů byly podle možnosti provedeny křížové kontroly s celkovými informacemi získanými z příslušných oficiálních statistických údajů;
-
analýza mikroekonomických prvků (zásoby, prodejní ceny, peněžní tok, ziskovost, návratnost investic, schopnost získat kapitál, investice a mzdy) byla provedena pro jednotlivé společnosti, tj. na úrovni výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku.
2. MAKROEKONOMICKÉ UKAZATELE
2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
Tabulka č. 9
Výrobní kapacita a využití kapacity
2006
2007
Období přezkumného šetření
Výroba (v tis. párů)
390 314
383 692
365 638
Index: 2006=100
100
98
94
Kapacita (v tis. párů)
551 844
571 663
564 091
Index: 2006=100
100
104
102
Využití kapacity
71 %
68 %
66 %
Index: 2006=100
100
95
92
Zdroj: údaje pro EU-27: údaje z databáze Prodcom potvrzené údaji získanými od jednotlivých výrobců a rovněž sdružení výrobců. Poznámka: jak je objasněno v 23. bodě odůvodnění, při šetření bylo zjištěno, že výroba výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, byla v posuzovaném období o 18-21 % nižší, než bylo původně uvedeno, zejména kvůli situaci jednoho výrobce. Na základě informací obsažených ve spisu neexistují žádné signály, že by zjištění týkající se tohoto výrobce platilo pro celé výrobní odvětví. Byla však ověřena možnost, že zjištění ohledně nižší výroby bylo platné pro celou výrobu v Unii. Za účelem ověření dopadu této změny, pokud by se vztahovala na celou výrobu v Unii, byla provedena křížová kontrola na základě předpokládaného 20 % snížení celkové výroby v Unii v průběhu posuzovaného období. Podotýká se, že rozdíl mezi objemem výroby vzorku stanoveným v šetření a původně uvedeným objemem byl během celého posuzovaného období stálý pouze s menšími odchylkami. Bylo proto zjištěno, že celkové tendence u ukazatelů újmy, které jsou důležité pro tuto analýzu (podíl na trhu, produktivita atd.), nejsou dotčeny.
(227)
V posuzovaném období se výroba snížila o 6 %, což do značné míry odráží snížení spotřeby usňové obuvi ve stejném období.
(228)
Některé zúčastněné strany zastupující dovozce a maloobchodníky tvrdily (neposkytly však žádné důkazy), že snížení výroby v Unii je nutno považovat spíše za pozitivní signál než za známku toho, že výrobnímu odvětví Unie byla v posuzovaném období nadále působena újma. Podle těchto stran je pokles výroby důsledkem procesu záměrné racionalizace ve výrobním odvětví Unie, přičemž bylo upuštěno od segmentu levných výrobků ve prospěch segmentu středně drahých výrobků, v němž bylo výrobní odvětví Unie vždy konkurenceschopné.
(229)
V tomto ohledu je však třeba zdůraznit (jak již bylo uvedeno v původním šetření), že mnoho výrobců v Unii zaniklo, jelikož nebyli schopni soutěžit s dumpingovými dovozy, nikoli nutně kvůli související či strukturální nedostatečné konkurenceschopnosti. Proto je tvrzení, že pokles výroby v Unii je nutno považovat za pozitivní signál, odmítnuto.
(230)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že skutečnost, že využití kapacity výrobního odvětví Unie bylo stálé, prokazuje, že nedošlo k žádné újmě.
(231)
Jak již bylo vyvozeno v původním šetření, skutečná kapacita v tomto výrobním odvětví silně závisí spíše na počtu pracovníků, kteří jsou k dispozici, než na technické kapacitě strojů ve výrobní lince. Z tohoto důvodu lze kapacitu nejlépe změřit posouzením úrovně zaměstnanosti, jak je podrobně uvedeno v bodě 2.3. Šetření v každém případě na rozdíl od tvrzení stran prokázalo, že se využití kapacity při posouzení z hlediska technické kapacity v posuzovaném období snížilo ze 71 % na 66 %, a tvrzení, že stálá míra využití kapacity je známkou neexistence újmy, proto nelze uznat.
2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
Tabulka č. 10
Objem prodeje a podíl na trhu
2006
2007
Období přezkumného šetření
Prodej (v tis. párů)
302 784
298 116
279 865
Index: 2006=100
100
98
92
Podíly na trhu
41,8 %
43,2 %
41,5 %
Index: 2006=100
100
103
99
(232)
Prodej výrobního odvětví Unie se v absolutním vyjádření v posuzovaném období snížil o 8 %. Avšak vzhledem ke skutečnosti, že ve stejném období došlo k snížení spotřeby o 7 %, podařilo se výrobnímu odvětví Unie zachovat podíl na trhu na stálé úrovni. Při srovnání se situací v původním šetření, v němž došlo k poklesu prodeje o 33 %, je rovněž zřejmé, že se volný pád prodeje a podílů na trhu po uložení opatření zastavil.
(233)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že neexistuje žádná újma, jelikož výrobní odvětví Unie zvýšilo v posuzovaném období svůj podíl na trhu. Při šetření však bylo zjištěno, že se podíl výrobního odvětví Unie na trhu v posuzovaném období změnil pouze velmi málo. Jak je podrobně uvedeno v oddíle E.2, očekávalo by se, že racionalizace výroby a změna obchodního modelu zbývajícím společnostem umožní významně zvýšit svou přítomnost na trhu. Skutečnost, že prodej výrobců v Unii byl stejný, naznačuje, že tlak vyvíjený dumpingovým dovozem představuje i nadále problém.
(234)
Některé zúčastněné strany uvedly, že skutečnost, že výrobní odvětví Unie nezvýšilo od zavedení cel svůj podíl na trhu, prokazuje, že výrobní odvětví Unie není s to využít cel a že dovážené výrobky nejsou v žádném případě nahraditelné výrobkem vyráběným v Unii.
(235)
Opět je nutno zdůraznit, že podíl na trhu je pouze jedním ze zkoumaných ukazatelů, a jak je uvedeno podrobně níže u ostatních činitelů, šetření prokázalo, že mezi výrobky vyráběnými v Unii a výrobkem dováženým z dotčených zemí existuje významná hospodářská soutěž. Ačkoliv je pravdou, že se výrobcům v Unii nepodařilo zvýšit významně podíl na trhu, zastavil se obrovský pokles prodeje zaznamenaný v původním šetření a opatření výrobcům v Unii umožnila ustálit prodej a podíl na trhu. Zdá se, že další zvýšení podílu na trhu bylo zastaveno cenovým tlakem vyvíjeným v zásadě dumpingovým dovozem, jak je uvedeno v 261. a 262. bodě odůvodnění.
(236)
Jiné zúčastněné strany uvedly, že výrobní odvětví Unie významně zlepšilo vývozní výkonnost, a že újma již proto neexistuje.
(237)
Jak je patrné v tabulce č. 11, šetření však v rozporu s tímto tvrzením prokázalo, že vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie v posuzovaném období vykázala mírný pokles namísto zvýšení.
(238)
V každém případě je nutno uvést, že na vývoz připadá pouze 25 % prodeje výrobců v Unii. Výkonnost v Unii je proto i nadále nejdůležitějším činitelem, který určuje finanční situaci výrobců v Unii. Při šetření nebylo mimoto prokázáno, že by zvýšení vývozní činnosti vyvolalo pokles prodeje v Unii.
(239)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem nelze přijmout tvrzení, že vyšší vývozní výkonnost odstranila újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
Tabulka č. 11
Vývoz výrobců Unie
2006
2007
Období přezkumného šetření
Vývoz výrobců Unie (v tis. párů)
91 395
89 845
89 739
Index: 2006=100
100
98
98
Zdroj: Comext (Eurostat)
2.3. Zaměstnanost
Tabulka č. 12
Zaměstnanost
2006
2007
Období přezkumného šetření
Celková zaměstnanost (v tis.)
267
264
262
Index: 2006=100
100
99
98
(240)
Výrobci v Unii zaměstnávali v období přezkumného šetření přibližně 260 000 osob přímo se podílejících na výrobě dotčeného výrobku.
(241)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že skutečnost, že úrovně zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie byly stálé, naznačuje, že újma již nepřetrvává.
(242)
V této souvislosti se připomíná, že posouzení újmy musí být založeno na analýze všech relevantních ukazatelů, a nikoli pouze na jediném činiteli posuzovaném samostatně. Při šetření bylo mimoto zjištěno, že se zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie mírně snížila (- 2,0 %). Skutečnost, že velká část výrobního odvětví Unie přešla na systém spojené výroby, pravděpodobně napomohla tomu, že se úrovně zaměstnanosti nesnižovaly dále, a umožnila zachovat ve výrobních společnostech důležité know-how.
(243)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že jednou z hlavních příčin problémů, s nimiž se potýká výrobní odvětví Unie, je spíše nedostatek pracovních sil, které jsou k dispozici v Unii, než hospodářská soutěž ze strany dovozu z dotčených zemí.
(244)
Vzhledem ke skutečnosti, že k doložení tohoto tvrzení nebyly předloženy žádné důkazy, a jelikož zjištění vyplývající ze šetření nenaznačují, že by dostupnost pracovních sil představovala pro výrobce v Unii významný problém, nelze toto tvrzení uznat.
2.4. Produktivita
Tabulka č. 13
Produktivita
2006
2007
Období přezkumného šetření
Produktivita
1 461
1 453
1 391
Index: 2006=100
100
99
95
(245)
V tomto přezkumu byla průměrná produktivita v posuzovaném období posouzena na základě celkové zaměstnanosti, včetně veškerých pracovních sil ve všech výrobních zařízeních v systému spojené výroby. V průběhu daného období se produktivita mírně snížila. Jak je uvedeno v oddíle E.2, produktivita je spojena s celkovou strukturou a druhy obuvi vyráběnými ve společnostech a může se mezi jednotlivými zeměmi a společnostmi značně lišit. Snížení produktivity proto nelze považovat za významné.
2.5. Růst
(246)
Mezi rokem 2006 a obdobím přezkumného šetření byl podíl výrobního odvětví Unie na trhu stálý, avšak vzhledem ke skutečnosti, že se spotřeba snížila, přišli výrobci v Unii o prodej v absolutním vyjádření.
2.6. Velikost dumpingového rozpětí
(247)
Co se týká dopadu velikosti skutečného dumpingového rozpětí při daném objemu a cenách dovozu z dotčených zemí na výrobní odvětví Unie, nelze tento dopad považovat za zanedbatelný.
2.7. Překonání účinků předchozího dumpingu nebo subvencování
(248)
Antidumpingová opatření uložená na dovoz některé obuvi se svrškem z usně pocházející z ČLR a Vietnamu byla uložena v říjnu 2006. V tomto období bylo zaznamenáno pouze částečné zlepšení situace výrobců v Unii, jak je uvedeno níže.
3. MIKROEKONOMICKÉ UKAZATELE
3.1. Zásoby
Tabulka č. 14
Zásoby
2006
2007
Období přezkumného šetření
(v tis. párů)
163
120
198
Index: 2006=100
100
73
121
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazníky
(249)
Zásoby byly zanedbatelné ve výši přibližně 2 % výroby. Připomíná se, že význam tohoto ukazatele nelze přeceňovat, jelikož se výroba tohoto druhu výrobku uskutečňuje na objednávku a zásoby v určitém okamžiku jsou výsledkem prodaného zboží, jež nebylo dosud dodáno.
3.2. Prodejní ceny
Tabulka č. 15
Prodejní ceny
2006
2007
Období přezkumného šetření
V EUR/pár
26,6
29,5
34,6
Index: 2006=100
100
111
130
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazníky
(250)
Prodejní ceny se v daném období zvýšily o 30 %. Tento nárůst je zapříčiněn dvěma hlavními činiteli. Na straně jedné je to výsledkem výše zmíněného vývoje obchodního modelu, na druhé straně zvýšení nákladů, jež lze přičíst především surovinám.
3.3. Peněžní tok, ziskovost a návratnost investic
Tabulka č. 16
Peněžní tok - ziskovost - návratnost investic
2006
2007
Období přezkumného šetření
Peněžní tok (v tis. EUR)
7 720
13 101
13 337
Index: 2006=100
100
170
173
Zisk z čistého obratu (v %)
1,3 %
3,4 %
3,0 %
Index: 2006=100
100
261
231
Návratnost investic
9,5 %
22,8 %
20,5 %
Index: 2006=100
100
240
217
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazníky
(251)
Úrovně zisku výrobního odvětví Unie se v dotčeném období zvýšily z 1,3 % v roce 2006 na 3 % v období přezkumného šetření. Vylepšení zisku ovlivnilo vývoj peněžního toku a návratnosti investic. Tato zlepšení je však třeba vidět ve světle značného zhoršení a nízkých úrovní investic během původního šetření.
(252)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že se zisk výrobního odvětví Unie výrazně zvýšil a že tento zisk byl ve skutečnosti podstatně vyšší než 6 % cílový zisk stanovený v původním šetření. Tyto strany tudíž tvrdily, že újma již neexistuje, bez ohledu na stav ostatních ukazatelů újmy.
(253)
V této souvislosti je třeba zmínit, že ačkoliv je pravdou, že se úrovně ziskovosti zvýšily, při šetření bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie nebylo s to dosáhnout cílového zisku ve výši 6 %, který byl stanoven v původním šetření. Očekávalo se výraznější zvýšení úrovně zisku, v neposlední řadě vzhledem k úsilí velké části výrobního odvětví o přechod na nové obchodní modely. To prokazuje, že situace výrobního odvětví je z hlediska ziskovosti dosud nejistá. Tvrzení, že úrovně zisku naznačují, že výrobnímu odvětví Unie již není působena újma, je proto nutno odmítnout.
3.4. Schopnost získat kapitál
(254)
Šetřením bylo prokázáno, že malé a střední podniky, které tvoří v podstatě celé výrobní odvětví, nejsou vzhledem ke své dosud slabé finanční situaci schopny poskytnout dostatečné bankovní záruky, mají proto potíže při získávání nového kapitálu.
3.5. Investice
Tabulka č. 17
Investice
2006
2007
Období přezkumného šetření
(v tis. EUR)
9 019
13 777
20 979
Index: 2006=100
100
153
233
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazníky
(255)
Ačkoliv v posuzovaném období došlo k zvýšení investic, v absolutních číslech stále představuje pouhých 6 % obratu během období přezkumného šetření. Navíc je toto zvýšení ovlivněno mimořádnými investicemi do budov, které uskutečnil jeden z výrobců v Unii zařazený do vzorku. Nebýt toho, byla by úroveň investic v průběhu referenčního období stálá a nízká. Toto zvýšení je opět třeba vidět ve světle značného zhoršení a nízkých úrovní investic během původního šetření.
3.6. Mzdy
Tabulka č. 18
Mzdy
2006
2007
Období přezkumného šetření
Platy a mzdy (v tis. EUR)
21 305
23 186
23 855
Index: 2006=100
100
109
112
Průměrná mzda na jednoho zaměstnance (v EUR)
21 826
21 418
21 897
Index: 2006=100
100
98
100
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazníky
(256)
Průměrné mzdy byly v posuzovaném období stálé, což naznačuje, že se reálné mzdy snižují a nesledují běžný mzdový vývoj. To pouze dále prokazuje úroveň tlaku vyvíjeného na výrobce v Unii.
4. ZÁVĚR OHLEDNĚ ÚJMY
(257)
Jak je patrné z výše uvedeného, bylo zjištěno, že ne všechny činitele uvedené v základním nařízení za účelem stanovení újmy mají přímý vliv na stav obuvnického výrobního odvětví v Unii. Vzhledem ke skutečnosti, že se výroba uskutečňuje na objednávku, zásoby vůbec neexistují, nebo sestávají z dokončených, avšak ještě nedodaných nebo nevyfakturovaných objednávek, bylo proto zjištěno, že mají pro účely analýzy újmy pouze velmi malý význam. Obdobně vzhledem ke skutečnosti, že ve výrobním odvětví převažuje podíl lidské práce, není výrobní kapacita technicky omezená a závisí především na počtu pracovníků, které výrobci zaměstnají.
(258)
Analýza makroukazatelů s přímějším vlivem na stav výrobního odvětví Unie prokazuje, že se výroba v Unii i objem prodeje v posuzovaném období snižovaly přibližně stejným tempem jako spotřeba Unie. Prodej, podíl na trhu a zaměstnanost výrobců v Unii byly tudíž stálé. Produktivita se snížila, avšak pouze mírně. Ačkoliv by se bylo očekávalo, že přechod na nový obchodní model umožní zbývajícím výrobcům v Unii zvýšit prodej a výrobu, je zřejmé, že se hospodářský volný pád, který výrobní odvětví zaznamenalo před uložením opatření, od uložení opatření zastavil. To velké části výrobního odvětví Unie umožnilo změnit obchodní model racionalizací výrobních procesů prostřednictvím rozvoje specializovaných seskupení, přechodem na segment kvalitnějších výrobků a rovněž změnou zaměření z velkoobchodní distribuce na přímé dodávky maloobchodu.
(259)
Analýza příslušných mikroukazatelů rovněž dokládá částečné zotavení výrobního odvětví Unie a prokazuje zvýšení prodejních cen, peněžního toku, investic a zisku. Výrobnímu odvětví se však dosud nepodařilo dosáhnout běžných úrovní zisku a investic a má nadále potíže při získávání kapitálu a ve mzdovém vývoji, což prokazuje, že jeho situace je dosud nejistá a že nedošlo k úplnému odstranění újmy.
(260)
Šetření celkově odhalilo, že výrobnímu odvětví Unie je nadále působena podstatná újma.
5. DOPAD DUMPINGOVÉHO DOVOZU Z DOTČENÝCH ZEMÍ A DOPAD OSTATNÍCH ČINITELŮ
5.1. Dopad dovozu dumpingových výrobků z dotčených zemí
(261)
Ačkoliv se společný objem dovozu z dotčených zemí v posuzovaném období snížil, objem v období přezkumného šetření dosud výrazně převyšoval objem zjištěný v původním šetření. V případě ČLR jsou úrovně oproti úrovni v období původního šetření téměř dvojnásobné a objem dovozu z Vietnamu se ve stejném období sice snížil, jeho přítomnost na trhu je však dosud významná s podílem ve výši přibližně 10 %.
(262)
Analýza cen dovozu z dotčených zemí v posuzovaném období prokazuje, že ceny čínského dovozu byly stálé, zatímco vietnamské ceny se snížily. Při porovnání s cenami v období původního šetření vzrostly čínské ceny přibližně o 20 %, avšak vietnamské ceny se blíží cenám zjištěným v období původního šetření. Bez ohledu na rozdíly v sortimentní skladbě a úrovni obchodu je zřejmé, že průměrné dovozní ceny ve výši 8,6 EUR v případě ČLR a 9,51 EUR v případě Vietnamu představují i nadále velký problém pro výrobce v Unii, jejichž průměrné prodejní ceny jsou značně vyšší než 30 EUR. To je ještě patrnější při pohledu na úrovně cenového podbízení, u nichž ve srovnání s obdobím původního šetření došlo k výraznému nárůstu. V případě ČLR se úroveň cenového podbízení v tomto období zvýšila z 13,5 % na 31,9 % a v případě Vietnamu došlo ke stejnému zvýšení z 15,9 % na 38,9 %.
5.2. Závěr ohledně dopadu dovozu dumpingových výrobků z dotčených zemí
(263)
Na základě výše uvedených skutečností je nutno vyvodit závěr, že dovoz z dotčených zemí má s ohledem na objem i cenu nadále nepříznivý dopad na výkonnost výrobců v Unii.
5.3. Dopad ostatních činitelů
(264)
Komise důkladně analyzovala, zda na přetrvávající újmu výrobců v Unii mohly mít dopad jiné známé činitele než dumpingový dovoz, s cílem zajistit, aby případná újma způsobena těmito činiteli nebyla přičtena dumpingovému dovozu.
5.3.1. Neexistence hospodářské soutěže mezi obuví vyráběnou v Unii a obuví dováženou z dotčených zemí
(265)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že mezi dovozem z dotčených zemí a výkonností výrobního odvětví Unie neexistuje žádná souvislost. Zejména tvrdily, že neexistuje nahrazování obdobného výrobku vyráběného v Unii dotčeným výrobkem. Podle těchto stran mezi usňovou obuví vyráběnou v Unii a usňovou obuví dováženou z ČLR a Vietnamu neexistuje žádná hospodářská soutěž, jelikož první obuv se obvykle nachází v tržním segmentu středně drahých až drahých výrobků, zatímco dovážená obuv je určena především pro segment středně drahých až levných výrobků. Jako důkaz v tomto ohledu byla uvedena skutečnost, že se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo po uložení opatření získat zpět jeho podíl na trhu. Obecné zlepšení, co se týká ostatních ukazatelů újmy, je důsledkem změny obchodního modelu výrobního odvětví Unie, přičemž snížení výroby a přechod na výrobu s vyšší přidanou hodnotou zmírnily újmu, která dříve vznikla části výrobního odvětví Unie. Potíže druhé skupiny výrobců v Unii měly být způsobeny spíše nepřizpůsobením se než dumpingovým dovozem z dotčených zemí.
(266)
Šetřením bylo prokázáno, že ačkoliv část výrobního odvětví Unie přešla rovněž na trh pro zboží vyšší kvality, má nadále určité části segmentu levných výrobků a velké části segmentu středně drahých výrobků. Dumpingový dovoz navíc nepokrývá pouze segment levných výrobků, nýbrž rovněž segment středně drahých výrobků a v některých případech dokonce segment dražších výrobků. Jinými slovy, mezi usňovou obuví vyráběnou v Unii a usňovou obuví dováženou z dotčených zemí existuje významná hospodářská soutěž.
(267)
Uvádělo se rovněž, že mezi výrobci v Unii a dotčenými vývozci neexistuje žádná hospodářská soutěž, jelikož se výrobci v Unii soustředí na nadstandardní výrobky a nedodávají celý sortiment speciální obuvi, jako je turistická obuv, obuv na bowling a ortopedická obuv. V této souvislosti je však nutno uvést, že tato speciální obuv tvoří pouze malou část dotčeného výrobku, a dopad nemůže být proto významný. Šetření v každém případě prokázalo, že v rozporu s tvrzením je tato speciální obuv vyráběna v Unii, ačkoli v omezeném množství, a že tato obuv přímo soutěží s dováženou speciální obuví. Jak je podrobně uvedeno výše, hospodářská soutěž mezi mnoha druhy této speciální obuvi a klasickou „tmavou obuví“, kterou tradičně vyrábí výrobní odvětví Unie, se nyní zvyšuje.
(268)
Pokud jde o srovnání výroby v Unii a dovozu z dotčených zemí podle věku a pohlaví, šetření prokázalo, že v Unii existuje významná výroba pánské, dámské a dětské obuvi. Výroba se zaměřuje na dámskou obuv, která tvoří přibližně 55 % výroby, zatímco pánská obuv představuje 35 % a dětská obuv 10 % výroby. Při zkoumání rozdělení obuvi dovážené z dotčených zemí podle věku a pohlaví se číselné údaje liší s větším zaměřením se zejména na dětskou obuv, na niž připadá přibližně 25 %. Bez ohledu na tyto rozdíly je zřejmé, že všechny tři kategorie jsou na trhu Unie prodávány ve značném množství výrobním odvětvím Unie i vývozci.
5.3.2. Neefektivnost výrobců v Unii, strukturální nedostatky a dopad globalizace
(269)
Jedna strana zastupující zájmy spotřebitelů uvedla, že údajný dumping nemá žádný dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nýbrž že hlavní příčinou úbytku pracovních míst a uzavírání továren v Unii jsou spíše globalizace a přesun výroby do zemí s nižšími náklady než nekalé obchodní praktiky.
(270)
Řada dalších zúčastněných stran poukázala rovněž na neschopnost výrobního odvětví Unie využít opatření a na dopad změny obchodního modelu u výrobců v Unii jako důkaz k doložení tvrzení, že neexistuje žádná souvislost mezi dovozem a výkonností výrobního odvětví Unie.
(271)
Podle těchto tvrzení není výrobní odvětví Unie strukturálně schopno soutěžit na trhu hromadné výroby, a to velkou měrou kvůli nedostatku potřebných pracovních sil a nákladům na tyto pracovní síly. V důsledku toho přešla významná část výrobního odvětví Unie na nový obchodní model a investovala do inovace a zdokonalení výrobků s cílem změnit zaměření ze segmentu středně drahých až levných výrobků na segment středně drahých až drahých a luxusních výrobků. Společnosti, které se zaměřily na nadstandardní výrobky s vyšší přidanou hodnotou, vykazují rovněž dobrou úroveň výkonnosti. Naopak společnosti, které nereagovaly na globalizaci, nadále vykazují nedostatečné výsledky. V souladu s tímto tvrzením by se tudíž mělo mít za to, že situace výrobců v Unii je důsledkem jejich obchodní strategie a nesouvisí s dovozem z dotčených zemí.
(272)
Jak bylo uvedeno v oddíle E.2 a G.4, při šetření byl skutečně zjištěn různorodý obraz o výrobním odvětví Unie. Části výrobního odvětví vyrábějí neznačkovou obuv v segmentu levných až středně drahých výrobků a prodávají prostřednictvím velkoobchodníků namísto přímého prodeje maloobchodu. To však neznamená, že tyto společnosti jsou ze své podstaty neefektivní. Ze šetření je zřejmé, že bez ohledu na jejich konkurenční postavení je jejich obtížná situace v zásadě způsobena dumpingovým dovozem. Tyto společnosti se proto nacházejí v mimořádně složité finanční situaci a jejich situace se v posuzovaném období výrazně zhoršila. Mnoho z těchto společností usiluje o přeorientování se na segment středně drahých až drahých výrobků a o změnu distribučních kanálů, avšak současný tlak, který vyvíjí dumpingový dovoz, tento vývoj mimořádně ztěžuje.
(273)
Bez ohledu na výrazné zlepšení a přizpůsobení obchodního modelu nedosahují společnosti, které změnily obchodní model, cílového zisku ve výši 6 %, jenž byl stanoven v původním šetření. To prokazuje, že rovněž tato skupina je dotčena celkovým tlakem na snižování cen, který ve všech segmentech vyvíjí dumpingový dovoz. Je proto pravděpodobné, že by se této skupině podařilo plně zotavit, pokud by se nepotýkala s tlakem na snižování cen vyvíjeným pokračujícím (a dokonce vyšším) dovozem dumpingové usňové obuvi.
(274)
Skutečnost, že dokonce i společnosti, které přešly na nový obchodní model, se nadále potýkají s dumpingem působícím újmu, a to navzdory vysoké efektivnosti s ohledem na spojení zdrojů a specializaci, naznačuje, že neefektivnost a strukturální problémy ve výrobním odvětví nenarušují příčinnou souvislost mezi dumpingem a vzniklou újmou.
5.3.3. Dopad dovozu ze třetích zemí
(275)
Několik zúčastněných stran uvedlo, že rostoucí obuvnické výrobní odvětví v jiných třetích zemích výrazně zvýšilo vývoz do Unie. V tomto ohledu se uvádělo, že v průběhu posuzovaného období měl dovoz ze třetích zemí významný dopad na situaci výrobního odvětví Unie a byl by stejně důležitý při analýze pravděpodobného přetrvávání nebo obnovení újmy, pokud by opatření pozbyla platnosti. Podle těchto stran by zrušení opatření ovlivnilo rovnováhu mezi dovozem z dotčených zemí a dovozem z jiných zemí, jelikož mezi těmito zdroji dochází k nahrazování. Zrušení opatření by proto nemělo žádný vliv na výrobní odvětví Unie.
(276)
V tomto ohledu šetření prokázalo, že dovoz ze třetích zemí s nízkými cenami jako Indie a Indonésie je velký a zvyšuje se. Obuvnické výrobní odvětví je ve značném rozsahu organizováno do mezinárodních skupin, jež mají různé výrobní základny v různých zemích. To zajišťuje určitou míru pružnosti při přesunu výroby, jakmile je výrobní základna zřízena v jiných zemích. Při šetření bylo prokázáno, že k usazení v nové zemi může dojít během jednoho roku až dvou let.
(277)
Pokud jde o podíl na trhu, podíly, o něž přišly ČLR a Vietnam, mohly převzít jiné vyvážející země, zejména Indie a Indonésie. Dopad jejich cen však není srovnatelný s dopadem cen dovozu z ČLR a Vietnamu. Aniž se přihlíží k rozdílům v sortimentní skladbě, je rozdíl v ceně obzvláště velký v případě Indie, u níž je průměrná vývozní cena o 25,8 % vyšší než průměrná vývozní cena obuvi dovážené z Vietnamu a o 40,3 % vyšší než průměrná vývozní cena obuvi dovážené z ČLR. Jejich dopad na výrobní odvětví Unie je proto podstatně méně výrazný. Průměrná vývozní cena obuvi dovážené z Indonésie je o 13,2 % vyšší než průměrná cena obuvi dovážené z ČLR a srovnatelná s průměrnou vývozní cenou obuvi dovážené z Vietnamu. V důsledku objemu indonéského dovozu však byl stále jeho relativní dopad omezený. S ohledem na výše uvedené skutečnosti neumožňují relativní objemy a vyšší ceny dovozu z jiných asijských zemí vyvodit závěr, že jejich účinek je dostatečný, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a velkými objemy dumpingového dovozu z ČLR a Vietnamu.
5.3.4. Dopad změn ve spotřebě a spotřebitelských preferencích a dopad změn ve struktuře maloobchodního odvětví v Unii
(278)
Uvádělo se rovněž, že nedostatečná výkonnost výrobního odvětví Unie by neměla být spojována s dovozem z dotčených zemí, nýbrž spíše s poklesem spotřeby v Unii. Tento pokles spotřeby údajně souvisí se změnami módních trendů, které znamenaly přechod od formální obuvi směrem k neformálnější obuvi. Preference spotřebitelů se proto změnily ve prospěch segmentu levných výrobků, který je typicky zastoupen dovozem z třetích zemí.
(279)
V této souvislosti šetření prokázalo, že došlo k snížení spotřeby dotčeného výrobku. Pokud by však mezi usňovou obuví a jinými materiály existovala úplná nahraditelnost, byl by tento pokles mnohem výraznější. Snížení spotřeby a změny spotřebitelských preferencí proto samy o sobě nejsou činitelem, který by narušil příčinnou souvislost.
(280)
Při šetření bylo rovněž prokázáno, že u maloobchodního prodeje obuvi došlo k diverzifikaci od tradičních obchodů s obuví k řadě nových prodejen, včetně obchodních domů, prodejen oděvů a supermarketů nebo hypermarketů, na něž připadá velmi významné množství prodeje, které může přesahovat 40 %.
(281)
Uvádělo se rovněž, že silná hospodářská soutěž vyvíjí tlak na snižování cen a že tento účinek má vyšší dopad na výrobní odvětví Unie než dumpingový dovoz. Ačkoliv tlak maloobchodního odvětví nelze jako takový vyloučit jakožto činitele, který může mít dopad na výrobní odvětví Unie, je třeba mít na paměti, že rovněž tato struktura závisí na nalezení dodavatelů, kteří jsou schopni dodávat výrobky za příslušně nízké ceny. Hlavním činitelem rozvoje a zachování tohoto cenového tlaku byly s největší určitostí velké objemy dumpingových výrobků. Vzhledem ke skutečnosti, že se výrobcům v Unii podařilo zvýšit ceny, to rovněž naznačuje, že dopad změn v maloobchodní struktuře není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou a dumpingovým dovozem.
5.3.5. Dopad vývozní výkonnosti výrobců v Unii
(282)
Nedostatečná vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie spojená se zhodnocením eura vůči americkému dolaru byla rovněž uvedena jako příčina újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a kterou je proto nutno jako takovou odlišit od účinků dovozu z dotčených zemí.
(283)
Srovnání celkových cen na domácím trhu s celkovým vývozem však spíše naznačuje, že vývozní ceny výrobců v Unii v posuzovaném období vzrostly o 12 % a že tyto ceny byly v období přezkumného šetření přibližně o 20 % vyšší než ceny na domácím trhu. Objem vývozu byl stálý a absorboval zhruba 25 % výroby. Vzhledem ke skutečnosti, že šetření prokázalo, že se vývozní výkonnost výrobců v Unii snížila pouze mírně, tvrzení, že vývozní výkonnost je příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví v Unii, nelze uznat.
5.4. Závěr ohledně dopadu ostatních činitelů
(284)
Jak je patrné z výše uvedených skutečností, řada zúčastněných stran uvedla, že hlavní příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly jiné činitele než dumpingový dovoz.
(285)
Tyto příslušné jiné činitele byly určeny a pečlivě analyzovány. Skutková podstata případu však prokazuje, že žádný z jiných známých činitelů jednotlivě nebo společně nemůže narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla způsobena výrobcům v Unii.
H. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ ÚJMY
1. DOPAD PŘEDPOKLÁDANÝCH ÚČINKŮ OBJEMU A CEN V PŘÍPADĚ ZRUŠENÍ OPATŘENÍ NA STAV VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(286)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení byl posouzen dovoz ze zemí, které jsou v současnosti předmětem přezkumu, s cílem zjistit, zda je pravděpodobné přetrvávání újmy.
(287)
S ohledem na pravděpodobný účinek skončení platnosti platných opatření na výrobní odvětví Unie byly v souladu s údaji shrnutými výše v souvislosti s pravděpodobností přetrvání dumpingu zváženy následující činitele.
1.1. ČLR
(288)
Jak bylo vyvozeno v 261. a 262. bodě odůvodnění, dovoz velkých objemů za dumpingové ceny z ČLR pokračoval i v období přezkumného šetření.
(289)
Analýza kapacit a vývoje domácího trhu v ČLR rovněž odhalila, že pokud by byla opatření zrušena, již nyní vysoký objem vývozu by dále pokračoval. I v případě, že by se v důsledku poklesu trhu dovoz snížil až o 30 %, jak bylo uváděno, byl by objem přesto velmi vysoký.
(290)
Byl rovněž vyvozen závěr, že vzhledem k vyšší úrovni cen v porovnání s čínským domácím trhem a rovněž trhy jiných třetích zemí bude trh Unie pro čínský vývoz i nadále přitažlivým trhem, pokud by platnost opatření skončila. Ačkoliv nelze vyloučit určité zvýšení vývozní ceny, byl nicméně vyvozen závěr, že tento vývoz bude i nadále dumpingový.
(291)
Vysoké úrovně dumpingu a cenového podbízení, které byly zaznamenány, naznačují, že by se výše zmíněný objem vývozu do Unie uskutečňoval za dumpingové ceny, jež by byly podstatně nižší než ceny a náklady výrobců v Unii.
(292)
Společný účinek těchto objemů a cen by mohl mít za následek zhoršení již nyní nejisté situace výrobců v Unii.
1.2. Vietnam
(293)
Přetrvávání dumpingu u velkých objemů bylo v období přezkumného šetření zjištěno rovněž v případě Vietnamu.
(294)
Byl taktéž vyvozen závěr, že Unie zůstává pro vietnamské vývozce i nadále nejdůležitějším trhem a že tak tomu pravděpodobně nadále v případě, pokud by byla opatření zrušena.
(295)
Vzhledem k existenci významných volných kapacit a cenové úrovni v Unii v porovnání s výší cen na vietnamském domácím trhu, jakož i ostatních vývozních trzích, je pravděpodobné, že pokud by opatření pozbyla platnosti, dovoz dumpingových výrobků se dále zvýší. Stejně jako v případě ČLR by i při údajném snížení dovozu v důsledku hospodářského poklesu byly objemy dovozu nadále velmi významné.
(296)
Stejně jako v případě ČLR naznačuje významná úroveň dumpingu a cenového podbízení, která byla zjištěna, že by se výše zmíněný objem vývozu do Unie uskutečnil za dumpingové ceny, které by byly podstatně nižší než ceny a náklady výrobců v Unii. Obdobně by společný účinek těchto objemů a cen mohl mít za následek zhoršení již nyní nejisté situace výrobců v Unii.
2. TVRZENÍ PŘEDLOŽENÁ JEDNOTLIVÝMI STRANAMI
(297)
Řada zúčastněných stran uvedla, že pravděpodobný účinek dumpingového dovozu na situaci výrobního odvětví Unie v budoucnu zpochybňují jiné činitele než dumpingový dovoz z dotčených zemí.
(298)
Uváděné činitele již byly do značné míry projednány v oddíle G.5 týkajícím se újmy, není proto nutné se jimi zabývat opakovaně v tomto oddíle. Některá tvrzení však souvisí s událostmi, k nimž došlo po období přezkumného šetření, a byla proto podrobena dodatečné analýze s ohledem na jejich pravděpodobný budoucí dopad.
2.1. Pravděpodobný účinek poklesu trhu
(299)
Řada stran uvedla, že je nutno odlišit účinky hospodářského poklesu od údajných účinků dovozu, jelikož je třeba mít za to, že tato událost nesouvisí s pravděpodobným přetrváváním nebo opakovaným výskytem dumpingu působícího újmu. Podle těchto zúčastněných stran by výrobní odvětví Unie bylo obzvláště dotčeno poklesem, jelikož spotřebitelé v důsledku snížení kupní síly v těchto případech obvykle přecházejí na levnější výrobky nižší jakosti.
(300)
Pokles trhu s největší pravděpodobností povede k dalšímu snížení spotřeby dotčeného výrobku. Ačkoliv usňová obuv bude mít na trhu i nadále silné postavení, prodej se pravděpodobně významně sníží o více než 7 %, jak tomu již bylo v období před hospodářským poklesem.
(301)
Je pravděpodobné, že hospodářská omezení budou znamenat, že spotřebitelé a maloobchodníci jsou citlivější na cenu, a snížení kupní síly spotřebitelů by mohlo stanovit strop pro ceny na maloobchodní úrovni. To by zase mohlo vést ke změně segmentu (spotřebitelé přejdou ze segmentu drahých až středně drahých výrobků na segment středně drahých výrobků a rovněž ze segmentu středně drahých výrobků na segment středně drahých až levných výrobků) a k více opravám. Hospodářská soutěž mezi usňovou obuví a jinými levnějšími výrobky z textilu a syntetických materiálů by se za této situace s nejvyšší pravděpodobností zvýšila.
(302)
Nelze vyloučit, že pokles na trhu přispěje ke zhoršení situace výrobního odvětví Unie vzhledem k spojeným účinkům spotřeby a cen. Současně je však rovněž pravděpodobné, že hospodářský pokles dále zvýší účinek dumpingového dovozu. Důvodem je to, že pokles bude pravděpodobně vyvíjet cenový tlak na všechny hospodářské subjekty, včetně vývozců z dotčených zemí, kteří mohou dále snížit své již nyní dumpingové ceny. Ještě nižší ceny budou vyvíjet tlak rovněž na segment středně drahých až drahých výrobků a existuje riziko, že budou výrobce v Unii nutit, aby se vrátili zpět k segmentu středně drahých až levných výrobků. To by zase mělo za následek ještě silnější hospodářskou soutěž mezi výrobou v Unii a dumpingovým dovozem.
2.2. Pravděpodobný dopad změn ve struktuře spotřeby
(303)
Několik zúčastněných stran tvrdilo, že budoucí snížení výkonnosti výrobního odvětví Unie (pokud k němu dojde) nebude souviset s dovozem z dotčených zemí, nýbrž spíše s poklesem spotřeby v Unii. Toto snížení spotřeby by údajně nebylo spojeno pouze se změnami módních trendů, které se přesunuly od formální obuvi k neformálnější obuvi, nýbrž rovněž s poklesem na trhu. Tato událost zvýší sklon spotřebitelů změnit preference ve prospěch segmentu levných výrobků, který obvykle zastupuje dovoz z třetích zemí.
(304)
Pokles celkové spotřeby by měl se vší pravděpodobností nepříznivý účinek na výkonnost výrobců v Unii. Lze však rovněž očekávat, že snížení kupní síly spotřebitelů povede k tomu, že trh bude méně citlivý na krátkodobé módní trendy, což povede k oživení klasické „tmavé obuvi“, tj. segmentu, v němž má výrobní odvětví Unie nejsilnější postavení. Nelze tudíž vyvodit závěr, že snížení spotřeby zasáhne obuv vyráběnou v Unii více než dováženou obuv. Ačkoliv výrobci v Unii budou s největší pravděpodobností dotčeni poklesem spotřeby, dopad velkých objemů dumpingového dovozu z dotčených zemí bude i nadále velmi významnou příčinou újmy, pokud by platnost opatření skončila.
2.3. Pravděpodobný dopad snížení vývozní výkonnosti
(305)
Některé zúčastněné strany rovněž uváděly, že hospodářský pokles zasáhne obzvláště silně vývozní stranu výroby v Unii.
(306)
V této souvislosti lze předpokládat, že zhoršení finanční situace, které bude pociťováno na celém světě, bude mít dopad rovněž na vývoz Unie. Ačkoliv snížení vývozní činnosti jistě negativně přispěje k celkovému rozvoji výrobního odvětví, je však nutno mít na paměti, že tři čtvrtiny činnosti výrobců v Unii jsou zaměřeny na domácí trh v Unii. Vzhledem k této skutečnosti nelze vyvodit závěr, že pravděpodobný dopad snížení vývozní výkonnosti sám o sobě naruší příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla způsobena výrobcům v Unii.
2.4. Pravděpodobný dopad strukturálních problémů a nedostatečná efektivnost výrobců v Unii
(307)
Uvádělo se rovněž, že výrobci v Unii měli v minulosti potíže využít opatření kvůli skutečnosti, že zdroj jejich potíží souvisí spíše se strukturálními problémy a neefektivností výrobního odvětví než s údajným dumpingem ČLR a Vietnamu. Podle těchto tvrzení prohloubí hospodářský pokles strukturální problémy v tomto výrobním odvětví a dále oslabí souvislost mezi vzniklou újmou a dumpingem.
(308)
Především se připomíná, že šetření prokázalo, že bez ohledu na konkurenční postavení byla výrobcům v Unii dumpingovým dovozem způsobena podstatná újma. V každém případě je nutno uvést (jak bylo prokázáno výše), že ačkoli se výrobní odvětví Unie dosud nachází v nejisté situaci, v posuzovaném období prokázalo přinejmenším částečné oživení a bylo schopno zachovat stálý podíl na trhu. Velká část výrobního odvětví mimoto byla schopna změnit svůj obchodní model, či se o to pokouší prostřednictvím i) spojení zdrojů do seskupení za účelem co největší specializace a dosažení úspor z rozsahu u skupin, ii) přímého prodeje maloobchodníkům a iii) výrobou obuvi v segmentu středně drahých až dražších výrobků a drahých výrobků. Je vysoce nepravděpodobné, že by se výrobnímu odvětví podařilo tento proces uskutečnit, pokud by opatření nebyla zavedena, a v každém případě společnosti, jež se nyní nacházejí v procesu změny svého obchodního modelu, se vší pravděpodobností nebudou schopny tento proces dokončit.
(309)
Lze však také předpokládat, že pokles trhu zvýší tlak a případně rovněž zastaví tento proces u společností, jimž se dosud nepodařilo změnit své zaměření změnou obchodního modelu. Situace těchto společnosti se může dále zhoršit a mnoho společností v této skupině by po zintenzivnění hospodářské soutěže mohlo ukončit činnost. Společnosti, které přijaly vyspělejší obchodní modely, se pravděpodobně nevyhnou účinkům poklesu trhu, jelikož ceny v segmentu drahých až středně drahých výrobků, na nějž se specializují, budou pravděpodobně rovněž podléhat celkovému tlaku na snížení cen.
(310)
Co se týká posouzení situace zaznamenané v posuzovaném období, lze stěží tvrdit, že hospodářský pokles sám o sobě naruší příčinnou souvislost s dumpingovým dovozem. Naopak, jak bylo uvedeno v 302. bodě odůvodnění, bude mít tlak levného dumpingového dovozu na snižování cen s největší pravděpodobností řetězový účinek a donutí ještě větší část výroby v Unii přejít na stejný segment jako dumpingový dovoz, takže se tlak dumpingového dovozu na výrobce v Unii zvýší. Za této situace budou proto výrobci v Unii v budoucnu ještě více závislí na existenci opatření.
2.5. Pravděpodobné účinky dovozu ze třetích zemí
(311)
Bylo rovněž ověřeno, zda je pravděpodobné, že dovoz ze třetích zemí bude mít dopad na situaci výrobního odvětví Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti. V této souvislosti se uvádělo, že vývoz třetích zemí do Unie trvale roste a že spolu s vyššími náklady v ČLR a ve Vietnamu a hospodářským poklesem to bude hlavní příčinou potíží výrobního odvětví Unie v budoucnu.
(312)
Vzhledem k cenovému rozdílu mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a dovozem ze třetích zemí je však spíše pravděpodobné, že čínský a vietnamský vývoz opět získá cenový náskok před dovozem ze třetích zemí. To by poukazovalo na relativní snížení tohoto dovozu v budoucnu. Jak bylo prokázáno v oddílech C.3 a C.4, neexistují žádné signály, že čínští nebo vietnamští vývozci pravděpodobně odejdou z trhu Unie. Naopak, velké existující kapacity naznačují, že mají pobídku pokud možno na trhu setrvat.
(313)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bude mít dovoz ze třetích zemí se vší pravděpodobností menší dopad na situaci výrobního odvětví Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti.
2.6. Pravděpodobný dopad kolísání směnných kurzů
(314)
Uvádělo se rovněž, že újma způsobená výrobcům v Unii se pravděpodobně sníží v důsledku zhodnocení amerického dolaru vůči euru. Kolísání směnného kurzu zvýší ceny dumpingového dovozu, který je obchodován v eurech, takže dojde k odstranění cenového rozdílu mezi dumpingovým dovozem a cenami výrobců v Unii.
(315)
V této souvislosti je třeba uvést, že šetření musí zjistit, zda dumpingový dovoz (pokud jde o ceny a objem) způsobil (nebo pravděpodobně způsobí) podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie, nebo zda tuto podstatnou újmu (či její pravděpodobnost) zapříčinily jiné činitele. Podle čl. 3 odst. 6 základního nařízení musí být doloženo, že újmu působí (nebo může způsobit) cenová úroveň dumpingového dovozu. Odkazuje se proto pouze na rozdíl mezi cenami, a neexistuje tudíž povinnost analyzovat činitele, které mají dopad na výši těchto cen.
(316)
Pravděpodobný účinek dumpingového dovozu na ceny výrobního odvětví Unie se v zásadě zkoumá na základě cenového podbízení, snižování cen a stlačování cen. Za tímto účelem se porovnávají dumpingové vývozní ceny a prodejní ceny výrobního odvětví Unie, přičemž vývozní ceny použité pro výpočet újmy je třeba někdy přepočítat na jinou měnu v zájmu vytvoření srovnatelného základu. Použití směnných kurzů v této souvislosti proto pouze zajišťuje stanovení cenového rozdílu na srovnatelném základě. Z toho je zřejmé, že směnné kurzy v zásadě nemohou být dalším činitelem působícím újmu.
(317)
Výše uvedené je potvrzeno rovněž zněním čl. 3 odst. 7 základního nařízení, které odkazuje na jiné známé činitele, než je dumpingový dovoz. Mezi jinými známými činiteli se v tomto článku neuvádí žádný činitel, který ovlivňuje výši cen dumpingového dovozu.
(318)
Avšak i v případě, že se tento činitel vezme v úvahu, není vzhledem k pravděpodobnému tlaku na spotřebitelské ceny v souvislosti s poklesem trhu pravděpodobné, že dovozci nakupující v dotčených zemích budou moci zvýšit ceny pro maloobchod v důsledku zhodnocení amerického dolaru. Směnné kurzy jako takové lze mimoto obtížně předvídat a po skončení období přezkumného šetření došlo k znehodnocení amerického dolaru vůči euru, takže nelze vyvodit závěr, že kolísání směnných kurzů povede k zvýšení cen dumpingového dovozu z dotčených zemí.
(319)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem nelze dospět k závěru, že vývoj směnného kurzu může být dalším činitelem, který působí újmu.
3. ZÁVĚR OHLEDNĚ PRAVDĚPODOBNÉHO DOPADU OSTATNÍCH ČINITELŮ
(320)
Jak je patrné z výše uvedených skutečností, ačkoli nelze vyloučit, že ostatní činitele, včetně hospodářského poklesu, budou mít dopad na finanční situaci výrobců v Unii, šetření neprokázalo, že tyto činitele samy o sobě naruší příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a přetrvávající újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
I. ZÁVĚR OHLEDNĚ PŘETRVÁVÁNÍ ÚJMY
(321)
Jak bylo zjištěno v oddíle G.4, šetřením bylo prokázáno, že v období přezkumného šetření přetrvávala situace působící újmu výrobnímu odvětví Unie. Přetrvávání újmy je podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení samo o sobě dostatečným ukazatelem, že újma bude pravděpodobně pokračovat i v budoucnu, což znamená, že by opatření měla být zachována.
(322)
Ze zjištění týkajících se dovozu vyplývá, že dovoz velkých objemů za dumpingové ceny bude pravděpodobně pokračovat a že cenový tlak (v neposlední řadě v rámci hospodářského poklesu) pravděpodobně zvýší hospodářskou soutěž mezi dumpingovým dovozem a usňovou obuví vyráběnou v Unii. Šetřením bylo rovněž prokázáno, že neexistují žádné jiné známé činitele, které by narušily silnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobcům v Unii.
(323)
Z celkové analýzy zjištění, k nimž šetření dospělo, vyplývá, že by důsledkem zrušení opatření pravděpodobně byly trvale velké a případně i vyšší objemy dovozu z ČLR i Vietnamu s cenami, které se ještě více podbízejí cenám výrobního odvětví Unie. Pokles trhu tento vývoj pravděpodobně dále zhorší. Dumpingový dovoz by měl s největší pravděpodobností vážné nepříznivé účinky na výrobní odvětví Unie. Za těchto okolností by výrobní odvětví Unie buď muselo snížit ceny, aby si udrželo podíl na trhu, nebo by muselo zachovat prodejní ceny na současných úrovních a přijít o zákazníky a nakonec i prodej. V prvním případě by výrobní odvětví Unie muselo podnikat se ztrátou a ve druhém případě by ztráta prodeje jako takového nakonec vedla k vyšším nákladům následovaným ztrátami.
(324)
Výrobní odvětví Unie navíc trpí účinky dumpingového dovozu po mnoho let a v současné době se nachází v nejisté hospodářské situaci. Přitom však bylo zjištěno, že velká část výrobců v Unii byla schopna změnit své obchodní modely a zaměřit se na vyšší přidanou hodnotu, segment středně drahých až drahých konečných výrobků a zjednodušené distribuční kanály. Tato skupina rovněž postupně absorbuje činnost části odvětví, které se dosud nepodařilo přizpůsobit se a zavést nové obchodní modely, a je zapotřebí delší období pro přizpůsobení se k dokončení tohoto přechodu v celém výrobním odvětví.
(325)
Pokud by byla opatření zrušena v této citlivé fázi, situace výrobců v Unii by se zhoršila, proces přechodu na nový obchodní model by se pravděpodobně zastavil a byla by ohrožena samotná existence velké části výrobního odvětví.
(326)
Při šetření bylo proto zjištěno, že kvůli dovozu z ČLR a Vietnamu existuje zřejmá pravděpodobnost přetrvávání újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie v krátkodobém až střednědobém výhledu, dokud nebude dokončen proces přizpůsobení se.
J. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN PO ZVEŘEJNĚNÍ TĚCHTO ZÁVĚRŮ
(327)
Na základě zveřejnění těchto závěrů obdržela Komise řadu připomínek. Žádná z nich nicméně nebyla takové povahy, aby tyto závěry změnila. Hlavní argumenty byly následující.
1. OBDRŽENÉ PŘIPOMÍNKY TÝKAJÍCÍ SE FORMÁLNÍCH A PROCEDURÁLNÍCH OTÁZEK A OTÁZEK PRÁVA NA OBHAJOBU
1.1. Důvěrnost jmen žadatelů
(328)
Některé zúčastněné strany znovu uvedly své pochybnosti o zachování důvěrnosti žadatelů, přičemž zdůraznily, že v podpůrném spise není žádné tvrzení o tom, že zveřejnění totožnosti žadatele pro něj bude mít nepříznivé důsledky. Jedna zúčastněná strana navíc uvedla, že k zachování důvěrnosti totožnosti praxe WTO vyžaduje předložení oprávněných důvodů pro všechny dokumenty, ať již jsou či nejsou považovány za důvěrné. Podle této strany nebyl v tomto případě oprávněný důvod předložen.
(329)
Stejná strana také namítla, že pokud by žádost o důvěrnost byla přesto přijata, mělo by to znamenat, že by mohly být zveřejněny alespoň podrobné údaje o jednotkových cenách a ukazatelích ziskovosti u vzorku.
(330)
Jak je uvedeno v 40. až 42. bodě odůvodnění, je důvěrnost týkající se totožnosti žadatelů a výrobců vybraných do vzorku založena na řádně odůvodněné žádosti podle článku 19 základního nařízení. Není proto pravdivé, že žadatelem nebyl prokázán řádný důvod. Pokud jde o tvrzení, že by měly být zveřejněny podrobné údaje o jednotkových cenách a ziskovosti, má Komise stále za to, že by poskytnutí těchto informací mohlo nepřímo odhalit totožnost žadatele. Mimoto by takové zveřejnění poškodilo v rámci skupiny společností ze vzorku zájmy jiných společností ze vzorku, které jsou rovněž konkurenty na trhu.
(331)
Z výše uvedeného vyplývá, že obdržené připomínky nejsou takové povahy, aby změnily závěr o zachování důvěrnosti totožnosti výrobců v Unii, kteří podpořili žádost.
1.2. Definice výrobního odvětví Unie a jeho reprezentativnost
(332)
Některé strany namítly, že Komise nesprávně uplatnila definici výrobního odvětví Unie a výroby v Unii.
(333)
Dvě strany tvrdily, že posouzení újmy musí být založeno na informacích o žadateli a společnostech, které žádost podpořily, a nikoliv na základě celkové výroby v Unii. Podle těchto stran nejsou použité makroekonomické ukazatele reprezentativní.
(334)
Uvedly rovněž, že Komise nevyloučila ze vzorku společnost, která během období přezkumného šetření zastavila v Unii výrobu. Některé strany tvrdily, že ponechání společnosti ve vzorku mělo za následek zkreslení mikroekonomických ukazatelů, jakož i analýzy cenového podbízení a prodeje pod cenou. Na druhé straně jiná zúčastněná strana, která nebyla proti zařazení této strany do vzorku, tvrdila, že pro posouzení újmy je třeba vzít v úvahu všechny údaje týkající se této společnosti, a nikoliv pouze ty, které se týkají její činnosti v Unii.
(335)
Stejné zúčastněné strany tvrdily, že Komise nevyloučila z definice výrobního odvětví Unie společnosti, které dovážely až 25 % celkové produkce z třetích zemí. Podle těchto zúčastněných stran to představuje změnu v metodice ve srovnání s 231. bodem odůvodnění nařízení zavádějícího prozatímní opatření při původním šetření, který uvádí, že všechny společnosti, které přemístily svou výrobu, byly vyloučeny. Strany rovněž tvrdily, že pokud jde o uplatnění čl. 4 odst. 1 základního nařízení, Komise obvykle vyžaduje vyloučení společností, které dovážejí zhruba 25 % své celkové výroby. V tomto ohledu jedna strana rovněž tvrdila, že Komise chybně usoudila, že žádný z členů CEC nezadal výrobu externě, i když během šetření bylo předloženo tvrzení, které prokazuje opak.
(336)
Některé zúčastněné strany také uvedly, že všeobecný dokument se závěry byl nekonzistentní, protože ve 3. bodě odůvodnění se udávalo, že žádost podporuje 35 % stran, zatímco ve 193. bodě odůvodnění jich je pouze 25 %.
(337)
Jak již bylo konstatováno ve 193. až 200. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie bylo definováno podle čl. 4 odst. 1 základního nařízení. Posouzení situace výroby v Unii jako celku odpovídá základnímu nařízení. Tvrzení, podle kterého se posouzení újmy zakládá na nesprávné definici výrobního odvětví Unie, je tedy třeba odmítnout.
(338)
Pokud jde o tvrzení, podle kterého Komise nevyloučila jednu ze společností ze vzorku, je třeba připomenout, že důvody, proč byla společnost ponechána ve vzorku, jsou uvedeny ve 23. a 196. bodě odůvodnění. Komise dále usoudila, že případné vyloučení by nemělo žádný účinek, ať už na reprezentativnost vzorku nebo utrpěnou újmu, včetně podbízení. Důvodem je minimální váha této společnosti ve vzorku. Skutečnost, zda tato společnost byla nebo nebyla formálně vyloučena, tedy nemá žádný praktický dopad na výsledky analýzy.
(339)
Jak bylo uvedeno ve 195. bodě odůvodnění, byla výroba v Unii založena pouze na společnostech, které odpovídají definici uvedené v článku 4 (včetně odstavce 1). Na základě informací ze spisu nebyla brána v úvahu žádná právnická osoba, která přemístila výrobu a která by musela být vyloučena z definice výrobce v Unii podle čl. 4 odst. 1. V tomto ohledu je třeba připomenout, že omezený dovoz sám o sobě neznamená přemístění výroby. I když malý počet z výrobců, kteří podali žádost, skutečně dovážel, příslušné objemy byly velmi omezené a představovaly nejvýše 25 % celkové produkce společnosti. S ohledem na výše uvedené proto není tvrzení, že se Komise odchýlila od své praxe v původním šetření nebo od ustanovení základního nařízení, správné.
(340)
Pokud jde o tvrzení, že není shoda mezi poměrem stran podporujících žádost, uvedených ve 3. a 193. bodě odůvodnění, je třeba připomenout, že 193. bod odůvodnění pouze udává, že podpora je vyšší, než je zákonné minimum ve výši 25 %, a není tedy vyjádřením skutečné podpory, která byla nad tímto minimem.
1.3. Období použité pro posouzení újmy
(341)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že období použité pro posouzení újmy bylo nespojité. Zejména bylo uvedeno, že použití předmětného období pro stanovení některých ukazatelů při zpětných odkazech na období původního šetření a, pro stanovení jiných ukazatelů újmy na rok 2005 povede k nesourodým výsledkům. Jiné zúčastněné strany tvrdily, že se Komise opírala o údaje z roku 2005 a o období původního šetření, aniž by je zveřejnila.
(342)
Analýza posouzení újmy byla založena na zjištěních z dotčeného období, tj. od roku 2006 a včetně období přezkumného šetření. Odkazy na období původního šetření a na rok 2005 byly učiněny pouze k doplnění analýzy, ale neměly na závěry určující účinek. Vzhledem k výše uvedenému musí být odmítnuto tvrzení, že období použité pro posouzení újmy vedlo k nedůsledné analýze.
1.4. Reprezentativnost vzorku výrobců v Unii
(343)
Některé zúčastněné strany uváděly, že vzorek výrobců v Unii nebyl reprezentativní, pokud jde o druhy výrobků, velikost a zeměpisné rozšíření.
(344)
V tomto ohledu uvedly, že Komise nepodala dostatečné vysvětlení zeměpisného rozšíření vzorku a že tento vzorek nebyl v každém případě reprezentativní, protože obuv je vyráběna alespoň v sedmi členských státech, z nichž byly do vzorku vybrány pouze čtyři. Zúčastněné strany dále tvrdily, že jeden členský stát byl zastoupen nadměrně. Jedna zúčastněná strana také požádala, aby Komise poskytla informace o úrovni dohod o poplatcích, které se objevily v rámci výrobního odvětví Unie.
(345)
Jedna strana také tvrdila, že ve vzorku byla nadměrně zastoupena dámská obuv, a jiná strana připomněla, že ziskovost vzorku nebyla reprezentativní, pokud ji srovnáme s hodnotami vyvozenými ze žádosti.
(346)
V 28. bodě odůvodnění jsou uvedeny podrobnosti o zeměpisném rozložení vzorku a jeho reprezentativnosti při srovnání s celkovým rozložením v Unii. V tomto ohledu se připomíná, že vzorek je do značné míry obrazem zeměpisného rozložení celé populace a že není třeba mít přesně identické zeměpisné rozložení. Šetření navíc ukázalo, že zhruba 60 % výroby ze vzorku bylo založeno na tzv. „subdodávkách“ a „dohodách o poplatcích“.
(347)
Navíc vzhledem k tomu, že takové „subdodávky“ a „dohody o poplatcích“ se vyskytují rovněž mezi společnostmi v různých členských státech, byla věnována péče tomu, aby bylo zajištěno, že výroba bude připočtena členskému státu, ze kterého je společnost, která objednala službu.
(348)
Vzhledem k výše uvedenému neznamená určitý stupeň variability, pokud jde o váhu členského státu, že se vzorek stane nereprezentativním. Obdobně, pokud jde o dohody o subdodávkách a skutečnost, že dvě třetiny výroby jsou soustředěny ve třech členských státech, není nutný požadavek, aby bylo ve vzorku zastoupeno všech sedm zemí, kde probíhá výroba.
(349)
V 29. bodě odůvodnění se připomíná, že výrobci v Unii, vybraní do vzorku, zahrnovali průřezově celou škálu výroby, určenou pro veškeré obyvatelstvo. Totéž platí i pro rozdělení podle pohlaví, a ačkoli existují varianty ve všech kategoriích, pánská, dámská i dětská obuv je prodávána ve významných množstvích jak společnostmi ze vzorku, tak i v poměru k celkovému obyvatelstvu. Pokud jde o úroveň ziskovosti, skutečnost, že existují odchylky mezi vzorkem a žádostí, ještě neznamená, že by vzorek nebyl reprezentativní. V každém případě je třeba poznamenat, že ziskovost vzorku je ve stejném rozmezí, jako je ziskovost, kterou obdržíme po analýze všech informací, které jsou obsaženy v žádosti.
1.5. Výše cla v původním šetření
(350)
Některé strany namítly, že ČLR je již od původního šetření v porovnání s Vietnamem diskriminována, protože na dovoz z ČLR bylo používáno vyšší clo, i když dumpingové rozpětí stanovené pro ČLR bylo nižší než pro Vietnam. Bylo také uvedeno, že ČLR byla diskriminována s ohledem na metodu, která byla použita pro upřesnění rozpětí újmy v původním šetření.
(351)
Za prvé, právní předpisy Unie vyžadují, aby byly celní sazby stanoveny v souladu s povinným pravidlem nižšího cla, což znamená, že celní sazba smí být stanovena na základě rozpětí újmy, a nikoliv na základě dumpingového rozpětí. Za druhé, aby bylo v původním případě možno zavést nejslabší možné opatření proti dumpingu působícímu újmu, bylo shledáno za nutné vzít v úvahu objemy a ceny, které újmu nepůsobí, a ty byly spočítány tak, aby se došlo k nejslabšímu možnému opatření proti újmě způsobené ČLR i Vietnamem, a z nich pak vyplynulo uložené clo. V tomto ohledu je třeba připomenout, že účelem šetření před pozbytím platnosti je posoudit, zda jsou dostupné informace dostatečným důvodem k tomu, aby opatření byla ve stejné formě prodloužena na další období. Vzhledem k tomu, že v rámci tohoto přezkumného šetření není možné změnit úroveň opatření, nemohou být tato tvrzení vzata v úvahu.
2. OBDRŽENÉ PŘIPOMÍNKY TÝKAJÍCÍ SE ANALÝZY ÚJMY
2.1. Kumulace dovozu z ČLR a Vietnamu
(352)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že podmínky pro kumulaci nebyly splněny, protože se vývoj týkající se Vietnamu velmi lišil od vývoje týkajícího se ČLR. Tvrdila rovněž, že dovoz z Vietnamu nemohl být dále považován za dovoz působící újmu, protože dovážené objemy v období přezkumného šetření byly nižší než objemy nepůsobící újmu, jak bylo stanoveno v původním šetření.
(353)
Je třeba připomenout, že ve 216. a následujících bodech odůvodnění byla provedena důkladná analýza, z níž vyplývá, že podmínky pro kumulaci byly splněny. Z toho důvodu není tvrzení o objemu nepůsobícím újmu relevantní.
2.2. Vliv outsourcingu
(354)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že zveřejněný dokument ukázal, že výroba v Unii je nadále přemísťována. Podle této strany je to důkazem, že platná cla nebyla schopna zastavit proces přemísťování výroby.
(355)
V tomto ohledu je třeba připomenout, že cílem cla není zastavit nebo podpořit veškeré přemísťování výroby, ale napravit narušení obchodu způsobené dumpingovým dovozem. Je třeba také připomenout, že některé společnosti přemístily výrobu do jiných členských států nebo do třetích zemí, kterých se opatření netýkají. S ohledem na výše uvedené nelze toto tvrzení přijmout.
2.3. Dopad makroekonomických ukazatelů
(356)
Jedna zúčastněná strana měla za to, že odpovědi od národních sdružení nebyly dostatečné jako zdroj ukazatelů újmy, protože z těchto odpovědí mohly být vyvozeny pouze informace týkající se některých ukazatelů újmy. Byla také napadena skutečnost, že bylo obdrženo pouze devět odpovědí.
(357)
Některé strany zpochybnily makroekonomické ukazatele s ohledem na skutečnost, že byly založeny na výrobě v Unii jako celku spíše než na informacích od žadatelů a stran podporujících žádost. Zdůvodnění stanovení makroekonomických ukazatelů již bylo uvedeno výše v 337. bodě odůvodnění a nemusí být tedy předmětem dalšího hodnocení. Jedna zúčastněná strana uvedla, že makroekonomické ukazatele nebyly v každém případě důvěryhodné. Skutečnost, že od původního šetření došlo k nárůstu zaměstnanosti o 359 % byla uváděna jako příklad, proč je třeba považovat údaje za nedůvěryhodné. Toto tvrzení bylo podpořeno tím, že při několika příležitostech byla pozorována odlišnost makroekonomických ukazatelů od ukazatelů pozorovaných ve vzorku.
(358)
Některé zúčastněné strany uvedly, že zveřejněné údaje o vývoji spotřeby nebyly v souladu, protože v jedné části dokumentu se uvádí pokles o 7 %, zatímco v jiné části dokumentu je to 14 %. Obdobně byly za nesourodé považovány údaje o kapacitě výroby a počtu zaměstnanosti, protože vykazovaly různý vývoj, i když zveřejněný dokument uváděl, že jsou navzájem provázané.
(359)
Pokud jde o zdroje, a jak bylo vysvětleno v 225. a 226. bodě odůvodnění, vyžádala si Komise od národních sdružení informace, které pro ně jsou přirozeně dostupné, a obdržela je. Skutečnost, že tyto informace nepokrývají veškeré ukazatele újmy, není v žádném případě anomálií, ale spíše poukazuje na to, že tyto organizace nemají přístup k údajům, které se týkají určitých ukazatelů. Z toho důvodu získává prošetřující orgán takové údaje od reprezentativního vzorku společností. Devět odpovědí získaných od národních sdružení pokrývá velkou většinu výroby (více než 80 % celkové výroby v Unii) a byly dále doplněny dostupnými statistickými údaji a jinými údaji, které poskytly zúčastněné strany.
(360)
Pokud jde o úroveň zaměstnanosti, je třeba připomenout, že v původním šetření byl počet 57 000 pracovníků založen na údajích od žadatelů. Současný stav zaměstnanosti - 262 000 pracovníků - je makroekonomickým ukazatelem vztahujícím se k výrobnímu odvětví Unie tak, jak je definováno výše. Pokud jde o rozdíly mezi ukazateli ze vzorku a ukazateli z celého výrobního odvětví Unie, je třeba připomenout, že tyto ukazatele nemusí být vždy v úplné shodě na to, aby byly reprezentativní. Skutečnost, že sledovaly stejný vývoj, potvrzuje jejich reprezentativnost. Pokud jde o údajný nesoulad ve spotřebě, snížení o 7 % se vztahuje k období od roku 2006 do období přezkumného šetření, zatímco pokles o 14 % k období od roku 2005 do období přezkumného šetření.
(361)
S ohledem na výše uvedené musí být připomínky týkající se složení a analýzy makroekonomických ukazatelů odmítnuty.
2.4. Dopad mikroekonomických ukazatelů
(362)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že 3 % zisk, který vykázalo výrobní odvětví Unie, by měl být považován za dobrý výsledek, zejména s ohledem na to, že se příslušný trh zmenšuje. Uvedla také, že tvrzení, že výrobní odvětví Unie čelí cenovému tlaku ČLR a Vietnamu, nebylo podpořeno zjištěním, podle kterého se výrobnímu odvětví Unie podařilo v posuzovaném období zvýšit ceny o 30 %.
(363)
Jak bylo stanoveno v původním šetření, úroveň zisku při neexistenci dumpingu působícího újmu byla očekávána ve výši 6 %, tedy výrazně nad 3 %, kterých výrobní odvětví Unie dosáhlo, což navíc není úroveň, která by zabezpečila životaschopnost výrobního odvětví ve střednědobém výhledu a financování probíhající restrukturalizace. Tyto údaje by měly být rovněž porovnány s velmi vysokou úrovní zisků dovozců. Pokud jde o prodejní ceny výrobního odvětví Unie, jejich vzrůst nezabránil přímé soutěži mezi výrobky, a postihl tedy cenové podbízení a prodeje pod cenou. Nízké ziskové rozpětí dokazuje tlak, který působí na ceny, protože výrobní odvětví Unie nemůže použít větší marži.
(364)
S ohledem na výše uvedené musí být připomínky týkající se analýzy mikroekonomických ukazatelů odmítnuty.
2.5. Analýza cenového podbízení
(365)
Některé zúčastněné strany uvedly své pochybnosti, pokud jde o analýzu cenového podbízení, kterou provedla Komise. V tomto ohledu uvedly, že Komise uměle zvýšila vzájemnou shodu kontrolních čísel výrobku reklasifikací některé obuvi ze skupiny výrobků E do skupiny A.
(366)
Některé zúčastněné strany měly za to, že Komise opomněla zveřejnit, proč úroveň úpravy přihlížející k výzkumu a vývoji, stanovená v původním šetření, byla nyní snížena. Obdobně měly za to, že Komise nezveřejnila, v jaké míře byly provedeny úpravy přihlížející k prodeji obchodním společnostem, které nejsou ve spojení.
(367)
Tvrzení, že umělého souladu bylo dosaženo reklasifikací PCN, není správné. Jak je podrobně uvedeno v 57. a následujících bodech odůvodnění, nejednalo se o reklasifikaci, ale, bylo-li to nutné, o opravy v případech, kdy strany svou obuv zařadily do špatné kategorie.
(368)
Pokud jde o tvrzení, podle kterého nebylo předloženo žádné odůvodnění pro úpravy přihlížející k výzkumu a vývoji, je třeba připomenout, že tyto úpravy byly stanoveny za použití stejné metody jako v původním šetření, tedy na základě ověřených informací dodaných spolupracujícími stranami, přičemž tyto informace se týkají období přezkumného šetření. Cena CIF vývozců byla stanovena na základě údajů, které poskytly samotné společnosti, a v případě potřeby byly upraveny.
(369)
S ohledem na výše uvedené musí být připomínky týkající se nedostatečné analýzy cenového podbízení odmítnuty.
2.6. Závěry týkající se přetrvávání újmy
(370)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že všeobecné ukazatele újmy byly všechny pozitivní a že Komise založila svůj závěr o přetrvávání újmy výlučně na ziskovosti. Navíc vzhledem ke skutečnosti, že ziskovost byla v období přezkumného šetření nejvyšší od roku 2001, je třeba i tento ukazatel vyložit tak, že výrobní odvětví Unie již netrpí újmu. Některé zúčastněné strany navíc na podporu svého tvrzení, podle kterého výrobní odvětví Unie netrpělo újmu, uvedly přesné příklady a jména společností v dobré hospodářské situaci.
(371)
Jiná zúčastněná strana měla za to, že Komise nevzala v úvahu dopad změny v obchodním modelu, když posuzovala výrobu a prodej, jakož i obecný obraz újmy. Tvrdila také, že nebyly vzaty v úvahu účinky outsourcingu, a podle této strany by byl průměrný zisk u vzorku mnohem vyšší, kdyby byly vzaty v úvahu outsourcingové činnosti.
(372)
V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že analýza ukazatelů újmy je globální povahy a ke konstatování újmy není nutné, aby se všechny ukazatele zhoršily. Je třeba také vzít v úvahu, že během analyzovaného období byla opatření v platnosti, a bylo tedy možné logicky předpokládat jisté zmírnění újmy. Nehledě na to, a jak již bylo uvedeno v 257. a následujících bodech odůvodnění, spotřeba, výroba, prodej a využití kapacit se během tohoto období zhoršily, cenové podbízení a prodeje pod cenou pokračovaly na významných úrovních a ziskovost byla stále na velmi nízkých úrovních, podstatně níže, než by se dalo předpokládat v případě neexistence dumpingu působícího újmu. Celková situace tedy ukazovala částečné odstranění újmy díky opatřením, ale v žádném případě neukazovala, že újma dále neexistovala.
(373)
U odvětví, které zahrnuje více než 18 000 podniků, je přirozené, že jednotlivé společnosti budou mít rozdílné výsledky, což ovšem neznamená, že újma pro odvětví jako celek neexistuje. Je třeba připomenout, že analýza makroekonomických ukazatelů pro výrobní odvětví jako celek i mikroekonomických ukazatelů pro reprezentativní vzorek výrobců (obě podle čl. 4 odst. 1 základního nařízení) ukázala, že újma nadále pokračovala.
(374)
Pokud jde o dopad změny v obchodním modelu, vypočítaný průměrný zisk se vztahuje k vzorku výrobců v Unii. Všechny změny (tj. obchodního modelu, úrovně obchodu) byly do analýzy zahrnuty. Z hlediska požadavků daných právními předpisy nemůže být činnost subjektu jako dovozce připisována jeho postavení jako výrobce.
(375)
S ohledem na výše uvedené zůstávají závěry o újmě uvedené v 257. až 260. bodě odůvodnění nezměněny.
3. OBDRŽENÉ PŘIPOMÍNKY TÝKAJÍCÍ SE PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI MEZI ÚJMOU ZPŮSOBENOU VÝROBNÍMU ODVĚTVÍ UNIE A DUMPINGOVÝM DOVOZEM Z DOTČENÝCH ZEMÍ
(376)
Některé zúčastněné strany měly za to, že Komise neposoudila v plné míře vliv jiných činitelů na finanční životaschopnost výrobců v Unii. Tvrdily v zásadě, že Komise použila přístup, který ostatní činitele nebral v úvahu. V této souvislosti bylo uvedeno, že posuzování každé problematiky samostatně vedlo k tomu, že veškerý účinek, kromě účinku právě posuzovaného, byl připisován dumpingovému dovozu.
(377)
Některé zúčastněné strany měly za to, že Komise podcenila dopad dovozu z ostatních třetích zemí. Podle těchto zúčastněných stran byla vážená průměrná cena dovozu ze třetích zemí pouze o 0,39 EUR vyšší než cena dovozu z ČLR a Vietnamu, a měla by tedy významný dopad na výrobní odvětví Unie. Uvedly také, že pokud by srovnání bylo spíše než na základě cen CIF provedeno na základě cen franko přístav určení, byly by ceny dovozu zejména z Indie a Indonésie nižší než ceny dovozu z dotčených zemí.
(378)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že Komise neodůvodnila závěr, že existovala hospodářská soutěž mezi dotčenými výrobky dovezenými z ČLR a Vietnamu a výrobky vyrobenými v Unii. Tvrdily také, že tento závěr je rozporný, protože v některých částech zveřejněného dokumentu je popsáno, jak je výrobní odvětví Unie soustředěno na střední a vyšší cenový segment. Podle zúčastněných stran je obtížné sladit tento závěr s jiným závěrem uvádějícím, že výrobní odvětví Unie je v hospodářské soutěži s výrobky z ČLR a Vietnamu, které jsou z nižšího cenového segmentu. Jedna zúčastněná strana měla za to, že Komise neposkytla definici, co je považováno za výrobky nižšího, středního a vyššího cenového segmentu, a tvrdila, že nebyl předložen žádný důkaz o tom, že výrobní odvětví Unie přešlo k vyšším segmentům.
(379)
Jedna zúčastněná strana měla za to, že Komise nevzala v úvahu dopad změn ve spotřebě a dopad hospodářské krize na výrobní odvětví Unie. Zejména měla za to, že Komise došla k mylnému závěru, že dovozní ceny poklesnou jako důsledek hospodářské krize, zatímco vývoj během šesti měsíců po období přezkumného šetření ukázal snížení objemu a zvýšení cen.
(380)
Jedna zúčastněná strana měla za to, že Komise neposkytla dostatečný důkaz o tom, že důvodem problémů, kterým čelí výrobní odvětví, nejsou jeho strukturální nedostatky. Podle této strany by tvrzení, podle kterého se újma týká i společností, které změnily obchodní model, mělo být odmítnuto, protože se má za to, že změna obchodního modelu sama o sobě nutně neznamená, že neexistují strukturální problémy.
(381)
Kromě výše uvedených důvodů jedna zúčastněná strana tvrdila, že Komise v rámci celkové analýzy ostatních důvodů neposoudila účinky změn obchodního modelu na zisk výrobců v Unii a účinek outsourcingu na výrobní odvětví Unie, jakož i účinek nedostatku kvalifikovaných pracovníků.
(382)
V tomto ohledu je třeba připomenout, že v rámci tohoto přezkumu byla provedena velmi pečlivá a komplexní analýza ostatních činitelů. Je třeba také připomenout, jak je uvedeno v 285. bodě odůvodnění, že tyto činitele byly analyzovány společně i jednotlivě, a proto je třeba odmítnout tvrzení, že Komise použila přístup, který nebral v úvahu ostatní příčiny.
(383)
Pokud jde o dopad dovozu z třetích zemí, šetření zjistilo, že existuje významný rozdíl v cenách dovozu z dotčených zemí a ostatních třetích zemí, z nichž většina má průměrné ceny podstatně vyšší, než jsou čínské či vietnamské ceny. V 227. bodě odůvodnění je připomenuto, že se tyto rozdíly týkají i Indie a, pokud budeme srovnávat s ČLR, také Indonésie. Navíc, i když odhlédneme od rozdílu v dovozních cenách, činí tržní podíl Indie pouze 8 % a Indonésie pouze 5 % ve srovnání s 29 % podílem, který mají ČLR a Vietnam. Pokud jde o objemy, vliv dovozu tedy nenarušuje příčinnou souvislost.
(384)
V 265. bodě odůvodnění je uvedena komplexní analýza soutěže mezi obuví dovezenou z dotčených zemí a obuví vyrobenou v Unii. Zde je možné pouze připojit, že zjištění týkající se společností ze vzorku, které změnily obchodní model, jasně ukazují, že tato část výrobního odvětví přešla k výrobě obuvi z vyšších cenových segmentů. Byla rovněž zjištěna významná přítomnost dumpingového dovozu ve středním a vyšším cenovém segmentu. Ve veřejném spise byly rovněž předloženy podklady o druzích výrobků vyráběných v Unii a dovážených výrobcích. Jak již bylo stanoveno v předchozích šetřeních, segment středních a vyšších cen zahrnuje zejména značkové výrobky s vyšší maloobchodní cenou. Segment nižších cen zahrnuje neznačkovou obuv s nižšími cenami. S ohledem na výše uvedené musí být připomínka týkající se chybějících věcných podkladů u analýzy soutěže mezi výrobky odmítnuta.
(385)
Jak je uvedeno v 278. a následujících bodech odůvodnění, byla provedena kompletní analýza dopadů, které přinesly změny ve vývoji spotřeby. Pokud jde o dopad hospodářské krize, bylo při šetření dbáno na to, aby účinek krize nebyl přiřazen dumpingovému dovozu. V tomto ohledu je třeba především zdůraznit, že období přezkumného šetření, na kterém je analýza újmy založena, pokrývá období před krizí. Účinek hospodářského útlumu tedy v analýze období přezkumného šetření nebyl zohledněn. Vzhledem k tomu, že řada zúčastněných stran tvrdila, že hlavní problémy, kterým čelí výrobní odvětví Unie, jsou způsobeny spíše hospodářskou krizí než dumpingovým dovozem, byla nicméně provedena doplňková analýza, která hodnotila zejména vývoj po období přezkumného šetření. Zvýšení dovozních cen během šesti měsíců po období přezkumného šetření by nebylo v rozporu se závěrem z 302. bodu odůvodnění, podle kterého může hospodářský útlum zvýšit účinek dumpingu. Předpokládaný cenový tlak by se projevil na všech úrovních, a zejména na maloobchodní úrovni. S ohledem na výše uvedené musí být odmítnuto tvrzení, že Komise nevzala v úvahu dopad poklesu spotřeby a dopad hospodářské krize na výrobní odvětví Unie.
(386)
Ve zveřejněném dokumentu byla uvedena podrobná analýza situace výrobního odvětví Unie, pokud jde o změnu obchodního modelu a produktivity. V této souvislosti je třeba dále uvést, že účinek změny obchodního modelu byl u této skupiny společností jasně patrný ve formě zlepšení ukazatelů újmy. Zlepšení poměru mezi náklady a cenami ukázalo, že tento nový obchodní model je založen na produktivitě a je životaschopný. Tvrzení, že změna obchodního modelu není důkazem produktivity výrobního odvětví Unie, proto musí být odmítnuto.
(387)
Nakonec je třeba připomenout, že na rozdíl od uvedených tvrzení byl dopad změny obchodního modelu na ziskovost, prodej a výrobu analyzován v několika oddílech zveřejněného dokumentu a byl brán v úvahu při posuzování tvrzení, že výrobní odvětví Unie trpí strukturálními problémy. Obdobně, jak bylo vysvětleno výše v 23. bodě odůvodnění, byl obchodní model založený na outsourcingu brán v analýze v úvahu. Situace dovozců a maloobchodníků byla nicméně předmětem posouzení v oddíle věnovaném zájmu Unie a všechny údaje poskytnuté jediným spolupracujícím výrobcem, který byl vyloučen z definice výrobního odvětví Unie, byly pečlivě analyzovány. Pokud jde o nepodložené tvrzení, podle kterého je původcem problémů, jimž čelí výrobní odvětví Unie, nedostatek kvalifikovaných pracovníků, tímto tvrzením se již zabýval 244. bod odůvodnění, a není tedy třeba dalšího objasnění. S ohledem na výše uvedené musí být tvrzení, podle kterého Komise nevzala v úvahu další činitele, odmítnuto.
K. ZÁJEM UNIE
1. ÚVOD
(388)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda by zachování stávajících antidumpingových opatření bylo v rozporu se zájmem Unie jako celku. Při zjišťování zájmu Unie se vycházelo z vyhodnocení různých relevantních zájmů, tj. zájmu výrobního odvětví Unie, ostatních výrobců v Unii, dovozců, maloobchodníků/distributorů a spotřebitelů.
(389)
Za účelem posouzení dopadu zachování nebo zrušení opatření si Komise vyžádala informace od všech příslušných zúčastněných stran. Ačkoliv to není z právního hlediska nezbytně nutné, považovalo se vzhledem ke složitosti tohoto případu za vhodné získat pokud možno doplňkové informace ze širších úhlů pohledu, než je obvyklé podle praxe Unie. To vyšetřujícímu orgánu umožnilo ověřit platnost zjištění. Co se týká výrobního odvětví Unie, o poskytnutí zvláštních údajů nebyly požádány pouze společnosti zařazené do vzorku v tomto přezkumném šetření před pozbytím platnosti, nýbrž rovněž ostatní výrobci v Unii. Celkem bylo možno vzít v úvahu připomínky čtrnácti výrobců v Unii a rovněž informace poskytnuté devíti sdruženími výrobců obuvi. Dotazníky pro výběr vzorku byly zaslány 139 společnostem, které byly známy nebo byly uvedeny v žádosti jako dovozci přezkoumávaného výrobku. Řada dalších společností obdržela tento dotazník na žádost. Dotazník pro výběr vzorku vyplnilo 21 dovozců, kteří vyslovili souhlas se zařazením do vzorku. Zvláštní dotazníky za účelem této analýzy byly zaslány rovněž sdružením dovozců, jakož i velkoobchodníkům, distributorům a maloobchodníkům a jejich sdružením. V tomto ohledu bylo obdrženo osm odpovědí. Kontaktována byla rovněž sdružení spotřebitelů se zvláštními dotazy. Odpověděla tři tato sdružení.
(390)
Skutečnost, že toto šetření je přezkumem, a že tudíž analyzuje situaci, v níž jsou antidumpingová opatření již zavedena, umožňuje posouzení jakéhokoli nepříznivého dopadu na strany dotčené stávajícími antidumpingovými opatřeními. Na základě výše uvedených skutečností bylo zkoumáno, zda navzdory závěrům ohledně pokračování dumpingu a újmy existují přesvědčivé důvody, které by vedly k závěru, že v daném případě není v zájmu Unie opatření zachovat.
2. ZÁJEM VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(391)
Pokud jde o výrobní odvětví Unie, jak bylo uvedeno v G.2, G.3 a G.4, šetření prokázalo, že významná část výrobců v Unii byla schopna využít uložená opatření. Hospodářský volný pád, jenž byl zjištěn v původním šetření a který vedl k uložení konečných antidumpingových opatření, se zastavil, jelikož skončil trvalý úbytek podílu na trhu, snižování ziskovosti a zaměstnanosti. Tato stabilizace situace výrobního odvětví Unie se skutečně považuje za významné zlepšení, jelikož prokazuje, že se v poměrně krátké době velké části výrobců v Unii podařilo zvrátit prudce klesající tendenci zaznamenanou před uložením opatření. Při přezkumu bylo skutečně zjištěno, že v Unii dosud existuje významná výroba či zpracování obuvi se svrškem z usně, jež v období přezkumného šetření činila přibližně 360 milionů párů a zajišťovala zaměstnání pro zhruba 260 000 osob. Připomíná se, že velkou většinu výrobců představují malé a střední podniky, které jsou zásadní pro prosperitu v určitých regionech. Významná část těchto výrobců vyvinula obchodní modely, jež zvýšily jejich konkurenceschopnost, například postupný přechod na zboží vyšší kvality, zaměření se na výrobky s vyšší hodnotou, vytvoření značek, racionalizace distribučních kanálů, vytvoření sítí pro spolupráci v okolí či jinde, jak bylo popsáno v 258. a následujících bodech odůvodnění. Co se týká dosud významné, avšak zmenšující se části výrobního odvětví Unie, jejíž situace se ve všech aspektech navzdory uloženým opatřením dále zhoršovala, tyto společnosti měly prospěch z opatření, jelikož opatření zamezila ještě rychlejšímu zhoršování a možnému úpadku, poskytla cenný čas pro přizpůsobení se a změnila tržní podmínky.
(392)
Šetření na druhou stranu prokázalo, že se výrobní odvětví Unie po dvou letech existence opatření dosud nachází v celkově nejisté situaci a je citlivé na účinek dumpingového dovozu, který se podbízí cenám výrobního odvětví Unie, jak bylo uvedeno v 259. a následujících bodech odůvodnění.
(393)
Výrobní odvětví využilo opatření a prokázalo, že je schopno zlepšit svou situaci a životaschopnost, jelikož opatření zmírnila účinky dumpingu působícího újmu.
(394)
V tomto ohledu řada zúčastněných stran zopakovala svá tvrzení po zveřejnění konečných závěrů, že opatření neměla požadovaný účinek, a to umožnit výrobcům Unie získat zpět podíl na trhu nebo výrobu, ale že z opatření měli prospěch především výrobci v jiných třetích zemích. Podotýká se, že jak je uvedeno v tabulce č. 10, podíl výrobního odvětví Unie na trhu byl stálý, zatímco podíl dovozu z ostatních zemí se významně zvýšil. Již z těchto údajů je zřejmé, že od uložení antidumpingových opatření výrobní odvětví Unie stabilizovalo své postavení na trhu. S ohledem na snižující se prodej a podíly na trhu podle zjištění v původním šetření je nutno považovat stabilizaci na úrovni přibližně 40 % podílu na trhu za významný úspěch výrobního odvětví Unie. Mimoto se zdůrazňuje, že antidumpingová opatření nejsou uložena s cílem vytvořit v Unii pracovní místa nebo obnovit výrobu v Unii (či zastavit dovoz), nýbrž obnovit rovné podmínky mezi výrobky Unie a dumpingovým dovozem. Antidumpingová opatření jsou uložena pouze s cílem obnovit na trhu Unie podmínky spravedlivého obchodování, a tak umožnit výrobcům v Unii oživení zvýšením prodeje nebo cen na udržitelnou úroveň. Navíc, jak je uvedeno v tabulce č. 8, dovoz z těchto třetích zemí měl podstatně vyšší dovozní cenu, takže jeho dopad na výrobce v Unii je méně výrazný. Výrobci v Unii proto využili uložená opatření, jelikož byl zastaven trvalý úbytek podílu na trhu a došlo ke stabilizaci objemu prodeje a zvýšení ziskovosti a prodejních cen. Vzhledem k těmto skutečnostem je toto tvrzení odmítnuto.
(395)
Budou-li opatření zachována, lze očekávat, že výrobní odvětví Unie bude mít z opatření nadále prospěch přinejmenším tím, že si zachová své relativní postavení na trhu a dále je zlepší, jakmile dojde k překonání nepříznivých účinků hospodářského poklesu. V době hospodářského poklesu by opatření pravděpodobně pomohla ztlumit dopad významného objemu dumpingového levného dovozu tím, že zabrání další nárůst dovozu, jak bylo pozorováno před zavedením opatření, zejména v roce 2005 po pozbytí platnosti kvót. Vzhledem ke skutečnosti, že se ve všech segmentech výrobků hospodářská soutěž zvýšila, tj. že kvůli módním trendům dochází k zaměnitelnému užití jednotlivých druhů výrobku, pomohou opatření rovněž chránit výrobky vyráběné v Unii před dumpingovým dovozem pronikajícím do jejich segmentu výrobků. Jak bylo zjištěno v průběhu šetření, rovněž někteří výrobci v dotčených zemích přešli na zboží vyšší kvality a vyrábějí středně drahou či dokonce drahou obuv. To výrobnímu odvětví Unie umožní zachovat své relativní postavení, a tudíž zajistit významnou míru zaměstnanosti.
(396)
Lze rovněž očekávat, že jak se budou zlepšovat hospodářské podmínky a poroste spotřeba, budou lidé ochotni utrácet více za obuv, a zejména za obuv vyšší hodnoty, což přinese větší prospěch výrobcům v Unii. Podle tohoto scénáře by zachování opatření umožnilo větší části výrobců v Unii dále rozvíjet obchodní modely, výrobní proces a distribuční kanály (nebo v nich pokračovat), a tudíž postupně zlepšit finanční situaci, jak bylo zjištěno v období přezkumného šetření.
(397)
Pokud by opatření pozbyla platnosti, lze očekávat, že se již nyní silná hospodářská soutěž, zejména v segmentu středně drahých až levných výrobků, značně zvýší. Dále lze předpokládat, že tato vyšší cenová soutěž v segmentu levných a středně drahých výrobků bude mít přímý dopad na ceny všech ostatních stylů obuvi. To by s velkou pravděpodobnosti ohrozilo rovněž velkou skupinu výrobců v Unii, které se podařilo změnit obchodní model a zlepšit svou situaci. Jelikož finanční situace a ziskovost těchto výrobců není dostatečně pevná, aby delší dobu čelila cenovému tlaku vyvíjenému velkým objemem dumpingového dovozu s cenami podstatně nižšími než ceny výrobního odvětví Unie, vedlo by to s velkou pravděpodobností k zániku mnoha dalších výrobců a k významnému snížení přímé zaměstnanosti u výrobců v Unii a dodavatelů zboží a služeb pro výrobní odvětví Unie.
3. DODATEČNÁ ANALÝZA TÝKAJÍCÍ SE ZÁJMU VÝROBCŮ V UNII
(398)
Za účelem získání úplnější představy o zájmu výrobců v Unii mimo běžnou analýzu dopadu na celé výrobní odvětví Unie byly získány doplňkové informace prostřednictvím vnitrostátních sdružení výrobců obuvi a společností, které byly zařazeny do vzorku v původním šetření. Svá stanoviska předložil jeden spolupracující výrobce, jenž byl vyloučen z výrobního odvětví Unie, má však nadále významnou výrobu v Unii.
(399)
Doplňkové informace získané od vnitrostátních sdružení výrobců obuvi poskytují smíšený obraz, který závisí především na skutečnosti, zda v konkrétním členském státě zůstala zachována významná výroba obuvi, nebo zda má dotyčná země významné zájmy v oblasti dovozu. Zatímco pět vnitrostátních sdružení s významnou výrobou obuvi podpořilo zachování opatření a vyzdvihlo přínosy opatření pro výrobce obuvi v příslušné zemi, čtyři jiná sdružení zastupující země, v nichž je výroba obuvi zcela či z velké části zadávána externě do třetích zemí, nebo země s významnou výrobní kapacitou, avšak rovněž značným dovozem, uvedla, že by zachování opatření bylo celkově v rozporu se zájmem Unie. Tato sdružení zastupovala více společnosti, které dovážejí výrobky, nebo je ve značném rozsahu distribuují či prodávají na maloobchodní úrovni. Jejich názory byly proto posouzeny rovněž v rámci bodů odůvodnění, které se zabývají zájmem dovozců a maloobchodníků, kteří nejsou ve spojení. Při bližší úvaze byl objem výroby připadající na tato čtyři sdružení podstatně nižší než objem výroby pěti sdružení, která uvedla, že opatření přinesla výrobcům prospěch.
(400)
Byli kontaktováni rovněž výrobci v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku v původním šetření, v zájmu doplnění představy a analýzy některých tvrzení, že výrobní odvětví Unie zaniklo, a tudíž nevyužilo uložených opatření. Tyto dodatečně získané informace od výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku dříve, byly rovněž opodstatněné s ohledem na aspekty zájmu Unie, jelikož obuvnické výrobní odvětví v Unii je natolik roztříštěné a nesourodé, že vzorek pro analýzu újmy je nevyhnutelně malý.
(401)
Z tohoto přezkoumání situace výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku dříve, vyplynulo, že všechny spolupracující společnosti zařazené do vzorku v původním šetření zachovaly v Unii významnou část své výroby. Tyto společnosti se celkově vyslovily pro zachování antidumpingových opatření a vyzdvihly kladný dopad opatření na zaměstnanost v Unii. Současně většina těchto společností částečně přemístila části své výroby obuvi do zemí mimo Unii, včetně jedné z dotčených zemí, a ve své obchodní strategii uplatňovala doplňková řešení s cílem zvýšit konkurenceschopnost. Společnosti, které nadále vyrábějí pouze v Unii, se specializují na dražší, kvalitnější výrobky s poměrně krátkou dobou potřebnou k realizaci. Odpovědi výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku dříve, potvrzují, že jak bylo popsáno v části týkající se újmy výrobců v Unii zařazených do vzorku, byly vyvinuty různé obchodní modely a někteří výrobci v Unii se přizpůsobují měnícím se podmínkám na trhu řadou opatření, včetně externího zadávání části výroby do třetích zemí nebo v Unii, změnou prodejních kanálů, investicemi do jakosti a image značky atd. Tyto odpovědi rovněž potvrzují celkový výše popsaný obraz, pokud jde o přínosy zachování opatření a nevýhody jejich zrušení pro výrobní odvětví Unie.
(402)
V zájmu dalšího doplnění obrazu o zájmu výrobců v Unii byla analyzována rovněž odpověď výrobce, jenž byl vyloučen z definice výrobního odvětví Unie. Tento výrobce předložil konsolidovanou odpověď týkající se činností v Evropě a rovněž zvláštní odpovědi týkající se dvou evropských výrobních zařízení. Tento výrobce vznesl námitku proti žádosti o přezkum stejně jako proti zachování dotyčných antidumpingových opatření.
(403)
Společnost má v Unii dvě výrobní zařízení pro kompletaci, která využívají svršky vyráběné v Asii. Objem výroby těchto dvou zařízení se však mezi rokem 2005 a obdobím přezkumného šetření významně snížil. Zatímco v roce 2005 představovala dovezená obuv méně než polovinu objemu obuvi prodaného touto společností, tento podíl se významně zvýšil do období přezkumného šetření, v němž byla většina obuvi prodané touto společností přímo pořízena z Asie. Z novějších informací o trhu vyplývá, že společnost dále snižuje své výrobní činnosti v Unii a nahrazuje toto množství dovozem.
(404)
Ačkoliv společnost významně snížila své výrobní činnosti v Unii, vedlo to pouze k mírnému snížení celkové zaměstnanosti v Unii. Zdá se, že od roku 2005 společnost zvýšila svůj celkový obrat a významně zlepšila svou ziskovost. To mělo za následek vytvoření dalších pracovních míst v Unii v jiných oblastech než výroba (administrativa, design a vývoj, marketing a prodej atd.). Z dostupných informací se zdá, že ačkoli měla antidumpingová cla negativní dopad na finanční výsledky společnosti, nebyla až tak významná, jelikož celková ziskovost se zvýšila. Existence antidumpingových opatření společnosti nebránila v tom, aby nadále zadávala výrobu externě do třetích zemí, včetně dotčených zemí. Na druhou stranu nevedlo uložení opatření společnost ke zvýšení výrobních činností v Unii. Strategická rozhodnutí o výrobních činnostech jsou zřejmě přijímána na základě širších nákladových aspektů.
(405)
Pokud budou opatření zachována, společnost bude s velkou pravděpodobností nepříznivě ovlivněna antidumpingovými cly, jelikož bude pravděpodobně nadále dovážet z dotčených zemí. Rozsah tohoto negativního dopadu cel nebude s velkou pravděpodobností ani nadále významný, jelikož společnost může diverzifikovat zdroje dovozu, jak to již činila v minulosti. Budou-li na druhou stranu opatření zrušena, společnosti by to přineslo prospěch vzhledem k dovozu z dotčených zemí a mohla by pravděpodobně dále zvýšit svou ziskovost.
(406)
Zpřesněná analýza ostatních výrobců v Unii potvrzuje celková zjištění, tj. že výrobci vyvinuli řadu různých obchodní modelů a většina z nich měla zřejmě prospěch z uložení antidumpingových opatření, jelikož výrobci nahlásili mírné zlepšení své situace a vyšší konkurenceschopnost přizpůsobením mimo jiné výrobních strategií a prodejních kanálů. Z dostupných informací tudíž vyplývá, že většina těchto výrobců bude mít ze zachování opatření prospěch, přinejmenším co se týká rozhodnutí zachovat výrobní činnosti v Unii. Tito výrobci by byli poškozeni, pokud by opatření pozbyla platnosti, jelikož dumpingový dovoz z dotčených zemí by vyvíjel tlak na snižování cen ve všech segmentech výrobků, které tito výrobci vyrábějí.
(407)
Negativní účinky na některé výrobce, kteří zadávají výrobu externě do dotčených zemí, nebudou pravděpodobně ani nadále neúměrné, jak bylo prokázáno v minulosti, a vzhledem ke skutečnosti, že opatření těmto výrobcům nebránila v dalším externím zadávání výroby do dotčených zemí. Dopad antidumpingových cel na tyto výrobce bude proto záviset především na rozhodnutí jednotlivých společností o pořizování výrobku. Řízení dopadu antidumpingových cel je proto v rukou dotyčných společností.
4. ZÁJEM DOVOZCŮ, KTEŘÍ NEJSOU VE SPOJENÍ
4.1. Obecné poznámky
(408)
Přezkumné šetření potvrdilo, že je možno rozlišit dvě hlavní kategorie dovozců. Jedna kategorie se skládá především ze společností, jež dovážejí a dále prodávají obuv vlastní značky, jejíž výrobu zadávají externě do třetích zemí. Tyto společnosti obvykle mají v Unii významné činnosti, například design, výzkum a vývoj, pořizování surovin, a někdy mají i svůj vlastní distribuční řetězec. Z toho vyplývá, že tato kategorie dovozců má významné činnosti „přidávající hodnotu“ v Unii, kde obvykle zaměstnává relativně vysoký počet osob. Druhá kategorie se skládá z dovozců, kteří jsou pouhými obchodníky zaměřujícími se spíše na objem a méně na značku a obchodují převážně s obuví „vlastní značky“. Tito dovozci mají obvykle nižší strukturální náklady a menší činnosti s přidanou hodnotou v Unii.
(409)
Bylo zjištěno, že v rámci těchto dvou kategorií existují různé obchodní modely. V první kategorii lze například rozlišit značky evropského původu, avšak rovněž neevropské značky a formální i neformální obuv. V druhé kategorii se nacházejí dovozci, kteří mají vlastní maloobchodní prodejny, avšak rovněž dovozci, kteří prodávají pouze velkoobchodníkům/distributorům. Některé společnosti v této druhé kategorii obchodují pouze s obuví vlastních značek, zatímco ostatní mají rovněž zvláštní smlouvy týkající se pořizování výrobků, nebo licenční smlouvy nebo společné podniky se zavedenými značkami.
(410)
Vzhledem k výše popsaným rozdílům mezi dovozci a v zájmu získání pokud možno úplné představy byla situace dovozců analyzována z různých hledisek. Za prvé byly analyzovány připomínky dovozců a jejich sdružení. Mimoto byly rovněž konzultovány a použity statistické údaje a příslušné publikace. U některých klíčových hospodářských údajů byly mimoto použity ověřené informace získané od vzorku dovozců.
(411)
Jak bylo uvedeno výše, za účelem zjištění některých klíčových hospodářských údajů bylo rozhodnuto vytvořit vzorek dovozců. Toto rozhodnutí vycházelo ze skutečnosti, že původní šetření prokázalo, že počet spolupracujících dovozců byl vysoký a mnoho z nich zaslalo odpověď na dotazník. V tomto přezkumu před pozbytím platnosti se proto považovalo za vhodné použít výběr vzorku.
(412)
Jak bylo uvedeno v 37. bodě odůvodnění, z 21 dovozců v Unii, kteří se přihlásili a projevili ochotu spolupracovat při šetření, bylo do vzorku zařazeno osm dovozců. Vzorek se skládal z pěti největších společností z hlediska objemu a hodnoty dovozu a dalšího prodeje v Unii a několika menších dovozců; tito menší dovozci byli zařazeni do vzorku s cílem zajistit reprezentativnější průřez stranami, které nabídly spolupráci, s různými obchodními modely, zeměpisnou polohou a segmenty obchodovaných výrobků. Společnosti zařazené do vzorku představovaly nejvyšší možný počet společností, jenž bylo možno přiměřeně přezkoumat ve stanovené lhůtě. Podle údajů dostupných v této fázi šetření připadalo na dovozce zařazené do vzorku přibližně 18 % dovozu přezkoumávaného výrobku do Unie v průběhu období přezkumného šetření. Jedna ze společností zařazených do vzorku, která sice projevila souhlas se zařazením do vzorku, však nakonec na dotazník neodpověděla a veškeré úsilí o zajištění spolupráce tohoto malého dovozce bylo bezvýsledné. Tuto společnost bylo proto nutno ze vzorku vyloučit. Ostatních sedm dovozců zařazených do vzorku při šetření plně spolupracovalo a zaslalo odpovědi na dotazník ve stanovených lhůtách.
(413)
Jak již bylo uvedeno, ověřené údaje od dovozců zařazených do vzorku v souhrnné podobě umožnily mimo jiné provést podrobnou analýzu některých hlavních ekonomických parametrů, jichž bylo možno vzhledem k vysokému počtu hospodářských subjektů přiměřeně dosáhnout pouze prostřednictvím vzorku. Analýza situace dovozců však nebyla omezena na informace poskytnuté v rámci výběru vzorku. Při analýze zájmu Unie byly vzaty v úvahu rovněž odborný tisk a studie trhu a rovněž informace vyžádané a obdržené od zúčastněných stran. Využití těchto informací zajistilo, aby v analýze byly dostatečně zastoupeny všechny hlavní obchodní modely používané v tomto výrobním odvětví.
(414)
Na základě ověřených informací od výrobců zařazených do vzorku a ostatních informací obsažených ve spisu se odhaduje, že dovoz a další prodej přezkoumávaného výrobku distributorům/maloobchodníkům zajistily v průběhu období přezkumného šetření v Unii pracovní místa pro přibližně 23 000 osob.
4.2. Objemy dovozu
(415)
Jak je uvedeno v tabulce č. 4, z údajů Eurostatu vyplývá, že se od roku 2005 dovoz přezkoumávaného výrobku významně snížil o přibližně 90 milionů párů. Během téhož období se dovoz usňové obuvi z jiných zemí zvýšil přibližně o 43 milionů párů na 201 milionů párů. Výsledkem je to, že zatímco v roce 2005 byl objem dovozu z ČLR a Vietnamu mnohem vyšší (+80 %) než objem dovozu ze všech ostatních zemí, v průběhu období přezkumného šetření úroveň dovozu z jiných zemí přesáhla úroveň dovozu z ČLR a Vietnamu o 4 %. Z údajů Eurostatu rovněž vyplývá, že od roku 2005 se celkový dovoz dotčeného výrobku snížil o 11 %.
(416)
Jeden velký dovozce, který spolupracoval při šetření, ale neúčastnil se výběru vzorku, oznámil podobný vývoj dovozu. Tato společnost uvedla, že její nákupy přezkoumávaného výrobku se od roku 2005 snížily o 25 %, zatímco dovoz usňové obuvi z ostatních zemí významně vzrostl.
(417)
Pokud jde o dovozce zařazené do vzorku, dovoz usňové obuvi v období od roku 2005 do období přezkumného šetření se z hlediska objemu vyvíjel následovně:
Tabulka č. 19
Objemy dovozu dovozců zařazených do vzorku (v párech)
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
ČLR a Vietnam
29 761 231
30 806 163
26 616 891
29 577 492
Indexováno
100
104
89
99
Ostatní země
13 181 962
16 077 607
22 680 174
28 096 596
Indexováno
100
122
172
213
(418)
V souladu s celkovými statistickými údaji dovozci zařazení do vzorku významně zvýšili své nákupy usňové obuvi z jiných zemí. Objemy dovozu z ČLR a Vietnamu byly od roku 2005 poměrně stálé, s určitým poklesem v roce 2007, avšak opětovným zvýšením v období přezkumného šetření na téměř stejnou úroveň jako v roce 2005. Z toho vyplývá, že co se týká dovozců zařazených do vzorku, celkový objem obchodované usňové obuvi se od roku 2005 zvýšil téměř o třetinu, a to se stálou úrovní dovozu z dotčených zemí, bez ohledu na uložená antidumpingová opatření, a rostoucí tendencí dovozu ze třetích zemí. Ze třetích zemí, které využily těchto vyšších objemů dovozu, měly nejvyšší prospěch Indonésie a Indie.
(419)
Vývoj nákupů od dotčených zemí je ve vzorku stálý, což neodpovídá vývoji zaznamenanému Eurostatem (významný pokles). Při bližším pohledu na vzorek je zřejmé, že stálý vývoj u dovozu z dotčených zemí vyplývá ze skutečnosti, že jeden z větších dovozců zařazených do vzorku (v rozporu s trendem zaznamenaným nejen Eurostatem, nýbrž rovněž ostatními dovozci zařazenými do vzorku) nejenže významně zvýšil své nákupy od třetích zemí, ale aby uspokojil poptávku, zvýšil rovněž významně dovoz z dotčených zemí, čímž vyrovnal celkový klesající vývoj tohoto dovozu zaznamenaný ve vzorku. S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že vývoj dovozu dotčeného výrobku ve vzorku je v souladu s kvantitativní analýzou databáze Eurostatu, tj. celkovým snížením dovozu z dotčených zemí.
4.3. Nákupní ceny
(420)
Jak je uvedeno v tabulkách č. 5 a 8, z údajů Eurostatu vyplývá, že se průměrné dovozní ceny usňové obuvi z dotčených zemí i ze třetích zemí od roku 2005 zvýšily a dovozní ceny CIF usňové obuvi ze třetích zemí dokonce o něco více než dovozní ceny CIF usňové obuvi z dotčených zemí. Vzhledem k tomu, že významný dopad na ceny má rovněž skladba dovážené obuvi a že se tato skladba u všech vyvážejících zemí může významně změnit, nejsou průměrné ceny, které lze vypočítat z objemů a hodnot nahlášených Eurostatem, nutně nejvhodnější pro zjištění vývoje cen. V tomto ohledu lze vývoj cen u dovozců zařazených do vzorku považovat za smysluplnější, jelikož sortimentní skladba dovozců se pravděpodobně změnila v menším rozsahu vzhledem k tomu, že se všechny tyto společnosti dlouhodobě zaměřují na určité druhy a styly obuvi.
(421)
Jak je popsáno v 412. bodě odůvodnění a v 408. a následujících bodech odůvodnění, dovozci zařazení do vzorku zastupují různé obchodní modely, což vyplývá mimo jiné z významných rozdílů průměrných cen u jednotlivých dovozců. Někteří dovozci mimoto obchodují ročně s mnoha miliony párů, zatímco jiní obchodují ročně „pouze“ s několika stovkami tisíc párů. Za třetí, u některých jednotlivých dovozců obchodované objemy (a tudíž jejich váha ve vzorku) v průběhu posuzovaného období silně kolísaly. Z těchto důvodů se usuzovalo, že výsledky váženého průměru je nutno doplnit analýzou aritmetického průměru s cílem získat úplnou představu o příslušných tendencích.
(422)
Průměrné dovozní ceny u dovozců zařazených do vzorku se v období od roku 2005 do období přezkumného šetření vyvíjely následovně:
Tabulka č. 20
Průměrné dovozní ceny u dovozců zařazených do vzorku (v EUR)
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
ČLR a Vietnam
CIF: vážený průměr
11,10
11,81
10,24
10,07
Indexováno
100
106
92
91
CIF: aritmetický průměr
10,17
11,42
10,54
10,42
Indexováno
100
112
104
102
Cena franko přístav určení (10): vážený průměr
11,72
13,43
12,12
11,88
Indexováno
100
115
103
101
Cena franko přístav určení (10): aritmetický průměr
10,74
12,98
12,48
12,30
Indexováno
100
121
116
115
Jiné země
CIF: vážený průměr
13,11
12,71
10,85
10,46
Indexováno
100
97
83
80
CIF: aritmetický průměr
12,21
12,56
12,59
11,53
Indexováno
100
103
103
94
(423)
Analýza dovozních cen CIF z ČLR a Vietnamu od roku 2005, tj. posledního roku bez existence antidumpingových opatření, do období přezkumného šetření ukazuje zvýšení o 2 % (aritmetický průměr) nebo pokles o 9 % (vážený průměr). Analyzované údaje celkově poukazují na stálé či mírně se snižující dovozní ceny před připočtením dovozních a antidumpingových cel. Podle obou scénářů se dovozní ceny před proclením v roce 2006 prudce zvýšily a posléze klesaly.
(424)
Současně se průměrné dovozní ceny CIF usňové obuvi z jiných zemí u obou posouzení snížily (- 20 % až - 6 %). Rozdíl mezi dovozní cenou usňové obuvi před proclením z dotčených zemí a z jiných zemí se proto snížil, a to přibližně ze 2,00 EUR za jeden pár na 1,00 EUR na jeden pár (v procentním vyjádření: z přibližně 20 % na 10 % - aritmetické průměry) nebo ze 2,00 EUR na 0,50 EUR (v procentním vyjádření: z přibližně 20 % na 5 % - vážené průměry). Antidumpingová cla jsou připočítána pouze v případě ČLR a Vietnamu. Lze tudíž mít za to, že průměrné ceny franko přístav určení (tj. dovozní ceny včetně dovozních nákladů, dovozních cel a případně antidumpingových cel) usňové obuvi z ČLR a Vietnamu na straně jedné a z jiných zemí na straně druhé jsou nyní na srovnatelnějších úrovních. Ceny usňové obuvi vyráběné v jiných zemích se proto v porovnání s cenami obuvi vyráběné v dotčených zemích stávají přitažlivějšími.
4.4. Ceny při dalším prodeji
(425)
Pokud jde o ceny dovozců při dalším prodeji, podrobné informace byly získány od vzorku dovozců. Ceny dovozců zařazených do vzorku při dalším prodeji přezkoumávaného výrobku se vyvíjely následovně:
Tabulka č. 21
Průměrné ceny při dalším prodeji u dovozců zařazených do vzorku (v EUR)
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
Vážený průměr
34,62
36,97
33,68
32,28
Indexováno
100
107
97
93
Aritmetický průměr
27,09
29,72
28,46
29,24
Indexováno
100
110
105
108
(426)
Výše uvedené údaje poukazují na stálé nebo mírně rostoucí ceny při dalším prodeji od roku 2005 do období přezkumného šetření. V roce 2006 se ceny při dalším prodeji zvýšily o 7 % na 10 %, což je nárůst podobný růstu nákupních cen CIF v roce 2006 (viz 422. bod odůvodnění). Od roku 2006 do období přezkumného šetření se ceny při dalším prodeji snížily.
(427)
Při šetření se neobjevily žádné informace nebo důkazy, které by naznačovaly, že se ceny ostatních dovozců při dalším prodeji vyvíjely jinak, než bylo popsáno výše.
4.5. Ziskovost
(428)
Co se týká dovozců zařazených do vzorku, byla ziskovost stanovena na základě společného obrazu dovozních cen a cen při dalším prodeji, jak byl právě popsán, a vývoje ostatních nákladových činitelů u dovozců. Po zveřejnění konečných závěrů zpochybnili někteří dovozci své vlastní údaje o ziskovosti, které byly použity, a požádali, aby byly přijaty opravené údaje. Byly přijaty některé z těchto požadavků a byly opraveny některé tiskové chyby. Opravená situace v oblasti ziskovosti je následující:
Tabulka č. 22
Průměrný zisk dosažený u přezkoumávaného výrobku dovozci zařazenými do vzorku
(čistý zisk před zdaněním/obrat)
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
Vážený průměr
36,4 %
18,3 %
20,7 %
20,5 %
Aritmetický průměr
29,6 %
17,9 %
20,8 %
21,4 %
Poznámka: byl vyloučen zisk dosažený dovozci při prodeji spotřebitelům (maloobchodní prodej).
(429)
Výše uvedené číselné hodnoty byly vypočítány na základě údajů o zisku u přezkoumávaného výrobku nahlášených dovozci zařazenými do vzorku. V některých případech bylo nutno nahlášené údaje po inspekci na místě revidovat. Jak je uvedeno výše, po zveřejnění konečných závěrů zpochybnili čtyři dovozci ze vzorku analýzu své ziskovosti a zdůraznili, že by měly být přijaty opravené údaje, jako jsou ty, které byly předloženy po inspekci na místě. S ohledem na jednoho dovozce ze vzorku je třeba poznamenat, že jeho požadavek týkající se prodejních, obecných a správních nákladů byl částečně přijat a vedl k opravě administrativní chyby, což vedlo k lehkému snížení ziskovosti u vzorku, jak bylo uvedeno ve sdělení zúčastněným stranám. Žádost tohoto dovozce, že by měly být přijaty původně sdělené prodejní, obecné a správní náklady a navíc měly by být brány v úvahu značné licenční poplatky, které musel zaplatit podnikům mimo Unii, které jsou s ním ve spojení, musela být nicméně zamítnuta. Pokud jde o původně sdělené prodejní, obecné a správní náklady, během inspekce na místě bylo zjištěno, že jsou nadhodnocené, protože společnost nemohla uváděné údaje doložit. Byla proto provedena oprava na základě dokumentů obdržených během inspekce na místě. Pokud jde o údajné náklady na licenční poplatky, byla tato částka vyžádána až po inspekci na místě a žádost nebyla dostatečně doložena. Pokud jde o druhého dovozce ze vzorku, tento dovozce rovněž zopakoval svou žádost, že by měly být přijaty opravené údaje založené na zisku deklarovaném na formuláři, který údajně předložil orgánům Spojených států. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že společnost pro uvedený výrobek předložila tabulku ziskovosti, která byla potvrzena během inspekce, protože mohla být plně porovnána s auditovanými účty a ostatními dostupnými údaji.
Dokument, který byl zaslán po ověření, pouze uváděl celkovou úroveň zisku pro „Evropu“ a zahrnoval všechny výrobky a pravděpodobně také činnosti prováděné mimo země EU-27, ale stále v geografické Evropě (ve Švýcarsku, v balkánských zemích). Tento formulář také nemohl být porovnán s údaji ověřenými na místě, a žádost byla proto zamítnuta. V podání, které společnost zaslala po zveřejnění závěrů, uvedla v tomto směru podrobnější údaje, ale vzhledem k pozdnímu zaslání a chybějícím podstatným důkazům nebylo rovněž možné vzít je v úvahu. Druhá žádost této společnosti se týkala některých nákladových položek, které měly být brány v úvahu, z nichž dvě nemohly být porovnány s informacemi ověřenými na místě. Komise nicméně přijala k posouzení třetí nákladovou položku, která byla během inspekce plně ověřena a pouze omylem nebyla uvedena v tabulce. Dopad na celkovou ziskovost byl nicméně omezený. Třetí dovozce předložil původně pouze údaje o zisku pro malou část svých činností v Unii. Na předložené údaje nemůže být pohlíženo jako na údaje, které jsou obecně reprezentativní pro činnost společnosti v Unii, vzhledem k tomu, že existovaly významné rozdíly mezi regiony, pokud jde o náklady a příjmy. Údaje o zisku tedy byly doplněny během inspekce na místě o údaje týkající se ostatních činností společnosti v Unii, jejichž podkladem byly veškeré dostupné ověřitelné informace. Společnost nesouhlasila s výsledkem těchto výpočtů a během závěrečné fáze inspekce na místě předložila opravenou tabulku ziskovosti, která se lišila od výpočtu Komise pouze v jedné položce, a to v kupní ceně. Protože však, na rozdíl od kupní ceny, kterou stanovila Komise, nebylo možné porovnat tuto navrženou kupní cenu s dostupnými informacemi, nebyla tato upravená tabulka přijata. Žádost byla proto odmítnuta a byly použity údaje o zisku, které byly stanoveny během inspekce na místě. Čtvrtý dovozce nesouhlasil po zveřejnění závěrů se svými vlastními údaji o ziskovosti, které byly předloženy, zkontrolovány a přijaty během inspekce na místě, přičemž tvrdil, že veškerá použitá metodika nebyla správná. Vzhledem k tomu, že společnost nicméně nenavrhla jinou metodiku, která by měla být použita ke stanovení zisku u sledovaného výrobku, byla žádost odmítnuta jako nepodložená.
(430)
Připomíná se, že v původním šetření vyplynul z odpovědí spolupracujících dovozců na dotazník vážený průměrný čistý zisk v období od 1. dubna 2004 do 31. března 2005 ve výši 12 %. Při tomto přezkumném šetření však z ověřených údajů dovozců zařazených do vzorku vyplynulo, že vážený průměrný zisk dovozců zařazených do vzorku v roce 2005 činil více než 20 %. V roce 2006 došlo k významnému poklesu ziskovosti, a to o více než 18 procentních bodů na základě váženého průměru a o zhruba 12 procentních bodů na základě aritmetického průměru. Zdá se, že většina smluv o prodeji již byla sjednána před uložením prozatímních opatření v březnu 2006 a v mnoha případech nebraly sjednané prodejní ceny v potaz možné uložení antidumpingových cel. Zisk dovozců zařazených do vzorku dosažený u přezkoumávaného výrobku se proto v roce 2006 snížil. V roce 2007 a v období přezkumného šetření zisk opět vzrostl, avšak dosud je o 8 až 16 procentních bodů nižší než zisk, jehož bylo dosaženo v roce 2005.
(431)
Vzhledem ke skutečnosti, že od března 2006 většina dovozců zařazených do vzorku přizpůsobila své kanály pro pořizování výrobků a cenovou politiku změněným okolnostem, tj. uloženým antidumpingovým clům, byla provedena podrobnější analýza činitelů, které měly dopad na ziskovost od roku 2007. Bylo možno zjistit následující skutečnosti. Za prvé, ačkoli bylo možno snížení zisku v roce 2006 přičíst do značné míry antidumpingovým opatřením, v roce 2007 a v období přezkumného šetření měly na zisk dovozců zařazených do vzorku významný negativní dopad rovněž jiné činitele, které jsou specifické pro jednotlivé společnosti. V roce 2007 a v období přezkumného šetření došlo u některých dovozců zařazených do vzorku k významnému zvýšení prodejních, správních a režijních nákladů, které vyplývalo ze silně se zhoršujících hrubých ziskových přirážek. To mělo vliv na vypočítaný zisk pro celý vzorek. Pokud jde o toto zvýšení prodejních, správních a režijních nákladů u dovozců zařazených do vzorku, nebylo možno zjistit žádný společný důvod, například vyšší marketingové náklady v případě sportovních událostí.
(432)
Současně se podotýká, že vývoj směnného kurzu eura vůči americkému dolaru pomohl dovozcům stlačit jejich pořizovací náklady, včetně nákladů na přezkoumávaný výrobek. Od konce roku 2005 do konce období přezkumného šetření došlo ke zhodnocení eura vůči americkému dolaru o téměř 30 % a vzhledem ke skutečnosti, že smlouvy dovozců s jejich dodavateli jsou obvykle uzavírány v amerických dolarech a dovozci nahlásili pouze omezené zajištění, tento „zisk“ ztlumil dopad antidumpingových cel a zvýšení ostatních nákladů. Na základě informací poskytnutých jedním z dovozců zařazených do vzorku mohly být úrovně zisku v období přezkumného šetření až o 6 procentních bodů nižší, pokud by byl směnný kurz stálý.
(433)
Mimoto byla provedena alternativní analýza ziskovosti, která rozlišovala zisk dosažený u obuvi vlastní značky od zisku dosaženého u značkové obuvi. Za tímto účelem byly ověřené údaje, jež byly k dispozici od dovozců zařazených do vzorku, doplněny informacemi získanými od jiného velkého dovozce obuvi vlastní značky, který se nepřihlásil pro výběr vzorku, avšak při šetření spolupracoval a předložil svá stanoviska. Z těchto informací vyplývá, že úrovně zisku u dovozců obuvi vlastní značky byly celkově podstatně nižší než úrovně zisku většiny dovozců značkové obuvi, v průběhu období přezkumného šetření však byly přesto vysoké v rozmezí od 11 % do 17 %. To potvrzuje zjištění původního šetření, v němž tato kategorie dovozců nahlásila dosaženou průměrnou úroveň ziskovosti ve výši 17 %. Na druhou stranu tato zpřesněná analýza rovněž prokázala, že se u dovozců značkové obuvi ziskovost od doby původního šetření zvýšila. V uvedeném šetření tito dovozci oznámili průměrnou ziskovost přibližně 10 %, zatímco zisk dovozců značkové obuvi zařazených do vzorku v průběhu období přezkumného šetření činil více než 20 %. Lze tudíž vyvodit závěr, že celkově se hospodářská situace skupiny dovozců obuvi vlastní značky od doby původního šetření ve velké míře nezměnila, zatímco situace dovozců značkové obuvi se zřejmě dokonce zlepšila.
(434)
V každém případě byly podle jakéhokoli scénáře úrovně zisku, jichž dosáhli dovozci zařazeni do vzorku, poměrně vysoké a po roce 2006 nevykazovaly klesající tendenci. Podotýká se rovněž, že celková úroveň zisku dovozců zařazených do vzorku, tj. vždy více než 10 %, naznačuje poměrně stálou a udržitelnou podnikatelskou činnost.
(435)
Při šetření se neobjevily žádné informace nebo důkazy, které by naznačovaly, že by se úroveň zisku ostatních dovozců vyvíjela odlišně, než je pro zisk popsáno výše.
4.6. Dopad hospodářského poklesu po skončení období přezkumného šetření
(436)
Vzhledem ke světové finanční a hospodářské krizi, která vypukla těsně po skončení období přezkumného šetření, se považovalo za vhodné analyzovat situaci dovozců po skončení období přezkumného šetření. V řadě obdržených podání se odkazovalo na přímý negativní dopad, který tento hospodářský pokles bude mít na výrobní odvětví, což dále zhorší negativní účinek antidumpingových cel. Na základě doplňkových informací a připomínek předložených jednotlivými stranami, jakož i veřejně dostupných informací, například z Eurostatu, průzkumů trhu atd., byl získán následující obraz.
(437)
Z dostupných statistických údajů se zdá, že dovoz z dotčených zemí dále klesá, ačkoliv tento pokles je v porovnání se snižováním v období od roku 2005 do období přezkumného šetření mírný (- 15 % po skončení období přezkumného šetření). Současně rostl dovoz ze třetích zemí. Jinými slovy, dosud probíhá proces přesouvání výroby z dotčených zemí do třetích zemí. Z údajů Eurostatu rovněž vyplývá silný růst dovozních cen, zejména co se týká obuvi z dotčených zemí (+21,5 % v porovnání s obdobím přezkumného šetření).
(438)
Obdobný vývoj po skončení období přezkumného šetření uváděli dovozci zařazení do vzorku, kteří v rostoucí míře pořizovali výrobky z jiných zemí a omezovali pořizování výrobků z dotčených zemí. Dovezené objemy dotčeného výrobku byly celkově poměrně stálé. Dovozci objasnili, že kvůli přibližně šestiměsíční době potřebné k realizaci byly nákupy po období přezkumného šetření výsledkem objednávek zadaných před začátkem hospodářského poklesu. Průměrné nákupní ceny dotčeného výrobku u dovozců zařazených ve vzorku uvedené v eurech vzrostly ve srovnání s obdobím přezkumného šetření přibližně o 15 %. Důvodem růstu cen nahlášeného dovozci je v prvé řadě zhodnocení amerického dolaru na konci roku 2008 a počátkem roku 2009, které zvýšilo pořizovací náklady v eurech u výrobků z dotčených zemí, a za druhé vyšší výrobní náklady v dotčených zemích, zejména kvůli růstu mzdových nákladů.
(439)
Jelikož ceny při dalším prodeji byly stálé či se zvýšily pouze mírně, zdá se, že mohla být dále nepříznivě ovlivněna ziskovost dovozců zařazených do vzorku dosažená z obchodu s dotčeným výrobkem. Dovozci mimoto uvedli, že kvůli předem zadaným objednávkám a následnému snížení poptávky se značně zvýšily jejich zásoby. Z výpočtu úrovně zisku dovozců po skončení období přezkumného šetření na základě poskytnutých údajů o cenách však vyplynulo, že snížení zisku bude s největší pravděpodobností mírné (přibližně o 2 procentní body), což bude nadále znamenat celkově dobrou úroveň zisku.
(440)
Řada dovozců však uvedla, že od podzimu 2008 spotřebitelská poptávka významně oslabila a že se tato slabá poptávka dosud neprojevila v objemech dovozu, jelikož objednávky byly zadány o šest až devět měsíců dříve, tj. před hospodářským poklesem. Dovozci proto očekávali významnější snížení objemu dovozu v příští sezóně. Několik dovozců mimoto uvedlo, že se některé významné distribuční řetězce dostaly do platební neschopnosti nebo mají finanční potíže, v důsledku čehož byly zrušeny objednávky, zásoby dovozců se zvyšují a tito musí poskytovat svým odběratelům zvláštní slevy. Někteří dovozci zařazení do vzorku oznámili vzhledem k hospodářskému poklesu významné plány na restrukturalizaci, zatímco jiní uvedli, že se v rostoucí míře pokoušejí kontrolovat náklady jiným způsobem.
(441)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že až do července 2009 byl dopad krize dosud omezený, pokud jde o objem dovozu a prodeje, vzhledem k tomu, že objednávky byly zadány před propuknutím krize na úrovni spotřebitelů a byly založeny na optimističtějších očekáváních ohledně spotřeby. Pokud jde o ziskovost, zdá se, že se většině dovozců dosud dařilo omezovat dopad krize přijetím různých opatření ke kontrole nákladů.
4.7. Pravděpodobný účinek v případě zachování opatření
(442)
Budou-li opatření zachována, je velmi pravděpodobné, že to bude mít větší dopad na dovozce v budoucnu, jelikož došlo k významné změně ekonomických parametrů: při nedávno zaznamenaném růstu nákupních cen a očekávaném celkovém snížení spotřeby bude účinek antidumpingového cla zjevnější, než tomu bylo v minulosti, a to i v případě, že vývoj směnného kurzu ztlumí růst nákupních cen, jak tomu bylo v posuzovaném období. Řada dovozců mimoto uvedla, že v dotčených zemích došlo k dalšímu významnému růstu nákladů, například pokud jde o vyšší mzdové náklady. Celkově se zisk dosažený u dotčeného výrobku v blízké budoucnosti pravděpodobně sníží, z velké části však rovněž kvůli růstu ostatních nákladů než kvůli antidumpingovým clům. Jelikož dovozci mají obecně dostatečná zisková rozpětí, toto snížení se vší pravděpodobností tyto společnosti neohrozí.
(443)
Jak je doloženo od roku 2005, dovozci budou pravděpodobně nadále pokračovat v odběrech nebo začnou s odběry ještě vyššího množství zboží z jiných třetích zemí, jelikož se jich více dotkne antidumpingové clo. Současně se dovozci pravděpodobně pokusí přenést vyšší část případného celkového zvýšení nákladů na maloobchodníky/distributory. Vzhledem k relativnímu významu těchto maloobchodníků/distributorů pro dovozce (jak je objasněno v 472. bodě odůvodnění) dovozci pravděpodobně nepřenesou případný růst nákladu zcela na své zákazníky. To bylo zjištěno rovněž v období od července 2008 do března 2009.
(444)
Dopad zachovaných antidumpingových cel v období snižující se poptávky, rostoucích nákupních cen a vyšší citlivosti spotřebitelů na náklady na dovozce se však bude lišit v závislosti na pružnosti jednotlivých dovozců. Připomíná se, že někteří dovozci již ve svých strategiích pořizování výrobků a své sortimentní skladbě (více obuvi STAF, textilní či plastové obuvi nebo doplňků) prokázali velkou pružnost. To jim umožní zmírnit účinek cla v budoucnu. Ostatní dovozci, kteří zachovávají tradiční kanály pro pořizování výrobků v dotčených zemích a zaměřují se na usňovou obuv, mohou skutečně zaznamenat celkový pokles ziskovosti nebo prodeje.
4.8. Připomínky
(445)
Jak je uvedeno v 60. a následujících bodech odůvodnění, řada zúčastněných stran požadovala vyloučení zvláštních druhů obuvi z definice výrobku. Většina stran mimoto uvedla, že nebude-li možné revidovat v tomto šetření definici výrobku, budou jimi dovážené druhy obuvi vyloučeny z opatření podle článku 21 základního nařízení. Posledně uvedená tvrzení vycházela většinou z údajné neexistence výroby (výrobní kapacity a ochoty vyrábět) těchto druhů obuvi v Unii, což znamená neexistenci hospodářské soutěže s výrobním odvětvím Unie a újmy způsobené výrobnímu odvětví, a z nepříznivého hospodářského prostředí, v němž by opatření měla vyšší negativní dopad na dovozce, distributory, maloobchodníky a spotřebitele v Unii.
(446)
V této souvislosti je důležité zdůraznit, že mezi dovozem z dotčených zemí a druhem obuvi vyráběné v Unii byla zjištěna značná hospodářská soutěž, jak je uvedeno v 267. a následujících bodech odůvodnění. To rovněž znamená, že v Unii nadále existuje významná výroba usňové obuvi. Uvádí se rovněž, že v rámci přezkumu před pozbytím platnosti nelze definici výrobku změnit, rozšířit či omezit bez ohledu na případný vývoj struktury výroby v Unii během doby existence opatření.
(447)
Navzdory výše uvedeným skutečnostem se Komise obrátila na příslušná sdružení výrobců obuvi s cílem získat jasnější představu o druzích a množství některé obuvi, která je vyráběna v Unii. Ze získaných informací se zdá, že většina obuvi, jíž se týkalo výše uvedené tvrzení, se (dosud) v Unii vyrábí a že se během doby trvání platných opatření struktura výroby podstatně nezměnila. Získané informace neumožňují s konečnou platností určit, zda některé druhy nadstandardních výrobků vyráběné v Unii pokrývají poptávku po těchto výrobcích.
(448)
U většiny těchto výrobků se jedná o zvláštní nadstandardní výrobky, které jsou prodávány specializovaným odběratelům v malém množství, jsou vysoce kvalitní, mají složité technické vlastnosti a patří do kategorie drahých výrobků, jako jsou jezdecká obuv, obuv na bowling nebo obuv zvláštní velikosti či pro úzká chodidla. Tyto druhy výrobku proto v zásadě odpovídají celkové struktuře specifikací výrobců v Unii. Po uložení nebo zachování opatření by výrobci v Unii mohli být vybízeni k opětovnému investování do této výroby nadstandardních druhů výrobku a ke zvýšení stávajících výrobních kapacit. V opačném případě nebude pro výrobce v Unii existovat žádná pobídka k investicím do tohoto sortimentu výrobků. Jelikož cílem opatření není zastavení dovozu, a v daném případě k tomu ani nedošlo, je uložení antidumpingových opatření odůvodněné i u těchto nadstandardních druhů výrobku, nelze-li stanovit přesnou dělící čáru mezi jednotlivými druhy výrobku. Co se týká nadstandardních výrobků, z omezených dostupných údajů v každém případě vyplývá, že jejich podíl na celkovém dovozu je velmi omezený, a proto se nemá za to, že dopad opatření na tyto druhy výrobku není přiměřený s ohledem na velkou většinu dovozu.
(449)
Někteří dovozci sportovní obuvi a jejich sdružení uvedli, že nemají žádnou schůdnou alternativu pro pořizování výrobků v Unii.
(450)
V této souvislosti se za prvé podotýká, že z informací získaných od vnitrostátních sdružení výrobců obuvi vyplývá, že v Unii existuje významná výroba sportovní obuvi, ačkoli nelze vyloučit, že poptávka v tomto segmentu přesahuje nabídku. I když se předpokládá, že v Unii neexistuje dostatečná výroba sportovní obuvi, šetření prokázalo, že existují alternativní zdroje dodávek, jako je Indonésie a Indie, které v rostoucí míře nabízejí konkurenceschopné ceny, jak bylo prokázáno výše.
(451)
Řada dovozců zařazených do vzorku, zejména větších světových značek obuvi, dále uváděla, že s určitými skupinami výrobních závodů v ČLR a Vietnamu mají dlouhodobé strategické vztahy na základě vysokých norem jakosti, sociálních norem, bezpečnostních norem a norem ochrany životního prostředí, jejichž rozvoj trval léta. Změna zdrojů přemístěním výroby by proto znamenala vysoké náklady a dlouhou dobu potřebnou pro přemístění (dvanáct až osmnáct měsíců).
(452)
V tomto ohledu je důležité vyzdvihnout, že dotyčná antidumpingová opatření nebrání v dovozu; jinými slovy, skutečnost, že v zájmu odstranění narušení obchodu byla uložena opatření, nevedla k ukončení dovozu z dotčených zemí a následné nutnosti, aby dovozci pořizovali výrobky v jiných zemích. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti šetření prokázalo, že existuje značná míra pružnosti: dovozci obvykle nakupují u skupin dodavatelů s výrobními základnami v několika asijských zemích. Tyto skupiny jsou pružné a mohou měnit zdroje dodávek z jedné země do druhé, mají-li k tomu pobídku. Údaje předložené při výběru vzorku týkající se pořizování dotyčného výrobku od roku 2005, jež byly shrnuty v 417. bodě odůvodnění, prokazují, že většina dovozců ve vzorku změnila během jednoho roku až dvou let původ značné části pořizované usňové obuvi. Jeden dovozce, jenž nebyl zařazen do vzorku, rovněž oznámil vyšší dovoz z jiných asijských zemí na úkor dovozu z dotčených zemí. Informace obsažené ve spisu proto prokazují, že ačkoliv mohou vzniknout dodatečné náklady, nepovažuje se přesun výroby z jedné země do druhé za příliš obtížný a zdá se, že bude poměrně běžný. Toto tvrzení je proto odmítnuto.
(453)
Sdružení dovozců a někteří dovozci rovněž uvedli, že dovozci již nejsou schopni absorbovat účinek těchto cel. Tyto strany tvrdily, že v období od roku 2006 do období přezkumného šetření byl negativní dopad opatření na spotřebitele (částečně) vyrovnán dopadem vývoje směnného kurzu od roku 2006, avšak podle těchto podání povede zvrat ve vývoji směnného kurzu od konce období přezkumného šetření k nevyhnutelnému zvýšení jejich cen při dalším prodeji, což bude mít za následek vyšší ceny pro spotřebitele v obchodech, budou-li opatření zachována.
(454)
Uznává se, že zhodnocení eura vůči americkému dolaru v období od uložení antidumpingových opatření bylo významné, jak je popsáno rovněž v 432. bodě odůvodnění. Vývoj směnného kurzu přinesl od konce roku 2005 do konce období přezkumného šetření dovozcům dotčeného výrobku prospěch, jelikož smlouvy s dodavateli jsou obvykle uzavírány v amerických dolarech a zhodnocení eura vůči americkému dolaru činilo v průběhu uvedeného období téměř 30 %.
(455)
Pokud jde o údajnou neschopnost dovozců absorbovat clo s ohledem na odlišný vývoj směnného kurzu od poloviny roku 2008, který vedl k vyšším dovozním cenám v eurech, je nutno uvést, že úroveň zisku, kterou dovozci dosahují při obchodování s dotčeným výrobkem, jak bylo analyzováno prostřednictvím vzorku (viz tabulku č. 22), byla v období přezkumného šetření dosud dobrá. Z toho vyplývá, že dovozci budou s to nadále vykonávat svou činnost udržitelným způsobem i v případě, že po určitou dobu bude vývoj směnného kurzu pro ně nevýhodný. Co se týká vývoje směnného kurzu, neexistují žádné známky toho, že euro vůči americkému dolaru volně padá; naopak, ačkoliv od července do listopadu 2008 byla zaznamenána devalvace eura vůči americkému dolaru, od té doby došlo opět k jeho zhodnocení. Proto předpokládat z krátkodobého a střednědobého hlediska devalvaci eura je spekulativní. Pokud jde o maloobchodní ceny usňové obuvi, je nutno dále zmínit, že existuje řada dalších zdrojů usňové obuvi a že tyto zdroje dovozci využívají stále více. Ve spisu proto neexistují žádné údaje, které by naznačovaly, že dovozci musí plně přenést cla na velkoobchodníky/maloobchodníky, což povede k zvýšení cen na maloobchodní úrovni. Toto tvrzení proto není přesvědčivé.
(456)
Někteří dovozci, z nichž většina patří do skupiny výrobců značkové obuvi, uvedli, že opatření budou na újmu značné „přidané hodnotě ve výrobě“ v Unii prostřednictvím významných činností zejména v oblasti designu, vývoje, značky a pořizování výrobků. V tomto ohledu šetření potvrdilo, že mnoho dovozců skutečně pouze neobchoduje s obuví, nýbrž že se v Unii podílí na činnostech přidávajících hodnotu, jak bylo uvedeno výše. Tyto činnosti zajišťují značnou úroveň zaměstnanosti.
(457)
V této souvislosti se podotýká, že informace, které poskytli dovozci zařazení do vzorku, nenaznačují v období od roku 2005 do období přezkumného šetření pokles zaměstnanosti v těchto společnostech v souvislosti s dotčeným výrobkem. Naopak, souhrnné údaje o zaměstnanosti výrobců značkové obuvi zařazených do vzorku spíše dokládají mírné zvýšení této zaměstnanosti. To vyplývá ze skutečnosti, že v souladu se svým účelem nebránila antidumpingová opatření ve vstupu usňové obuvi pocházející z ČLR a Vietnamu na trh Unie, nýbrž upravila jejich cenovou úroveň v zájmu obnovení rovných podmínek. Výše cel je v tomto případě navíc nízká a dovozci mohou mimoto změnit původ, jak již v některých případech skutečně učinili. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je tvrzení, že antidumpingová opatření ohrozí vysoký počet pracovních míst, která tito dovozci vytvořili v Unii, zamítnuto.
4.9. Závěr
(458)
Na základě výše uvedené analýzy se vyvozuje konečný závěr, že v období od roku 2006 do období přezkumného šetření měla antidumpingová opatření velmi omezený dopad na hospodářskou situaci dovozců dotčeného výrobku v Unii, ale tento dopad není považován za neúměrný vzhledem k celkově silné tržní pozici dovozců, která byla zjištěna během šetření. Zdá se, že během devíti měsíců po skončení období přezkumného šetření pokračovalo omezené zhoršování hospodářské situace dovozců. Toto odvětví je však celkově v dobrém stavu a zisky, jichž bylo dosaženo u přezkoumávaného výrobku, jsou nadále vysoké. Nepovažuje se proto za pravděpodobné, že by zachování opatření mělo významný nepříznivý dopad na zájmy dovozců.
4.10. Zájem distributorů/maloobchodníků
4.10.1. Obecné poznámky
(459)
Z dostupných informací vyplývá, že na maloobchodním/distribučním trhu v Unii je přibližně 60 % veškeré obuvi obchodováno prostřednictvím „tradiční“ specializované distribuce, kterou tvoří velcí maloobchodníci, již často sami obuv dovážejí, a tzv. nákupní skupiny, a přibližně 40 % veškeré obuvi je obchodováno prostřednictvím „nespecializované“ distribuce, kterou tvoří supermarkety, obchody s oděvy a obchodní domy. Odhaduje se, že odvětví maloobchodu/distribuce v Unii zaměstnává při prodeji dotčeného výrobku spotřebitelům přibližně 140 000 osob. Podotýká se, že ačkoliv v severních zemích Unie převládají větší maloobchodníci, v jižních členských státech se na maloobchodním prodeji podílejí často malé a střední podniky.
(460)
Zatímco se velké maloobchodní řetězce nechtěly účastnit vzorku dovozců a neodpověděly na podrobný dotazník pro maloobchodníky, jeden velký dovozce/maloobchodník a rovněž jedna skupina maloobchodníků předložili písemné informace a byli vyslechnuti. Jediným maloobchodníkem, jehož odpovědi bylo možno ověřit, je společnost Clark's, která spolupracovala jako dovozce.
(461)
Odpovědi na dotazník pro sdružení velkoobchodníků, distributorů a maloobchodníků byly obdrženy od Evropského sdružení prodejců bot (AEDT), Evropské koalice značkové obuvi (European Branded Footwear Coalition, EBFC), od organizace European Outdoor Group (EOG), od organizace EuroCommerce zastupující odvětví maloobchodu, velkoobchodu a mezinárodního obchodu v Evropě, Evropské federace sportovního průmyslu (FESI), Sdružení zahraničního obchodu (Foreign Trade Association, FTA), nizozemského sdružení maloobchodních prodejců módního zboží, obuvi a sportovního zboží MITEX a organizace Svenskt Sportforum. Na dotazník neodpověděl žádný řetězec supermarketů, společnost Lidl však poskytla informace o svých nákupech a dalším prodeji dotčeného výrobku v období od roku 2005 do roku 2008. Výše uvedená sdružení a maloobchodníci vznesli námitky vůči opatřením a jejich případnému prodloužení a v zásadě tvrdili, že opatření snížila ziskovost a způsobila, že mnoho maloobchodníků muselo hledat alternativní zdroje dodávek. Uváděli rovněž, že prodloužení opatření poškodí evropský obuvnický průmysl, který se úspěšně přizpůsobil výzvám a příležitostem moderních trhů, jež zadávají výrobu externě. Tyto strany tvrdily, že opatření nezamezila hromadnému přemisťování výroby, která se nevrátí zpět do Unie, jelikož výrobci v Unii nejsou schopni uspokojit poptávku po široké škále kvalitní obuvi za nízké ceny.
4.10.2. Nákupní ceny
(462)
Za účelem posouzení tvrzení týkajícího se nižšího ziskového rozpětí od uložení antidumpingových opatření byla jako první krok provedena analýza nákupních cen dotčeného výrobku u distributorů/maloobchodníků v porovnání s prodejními cenami, jichž bylo dosaženo v období od roku 2005 do období přezkumného šetření. Jak bylo popsáno v 425. bodě odůvodnění, na základě odpovědí dovozců zařazených do vzorků na dotazník se zdálo, že ceny dovozců při dalším prodeji, které jsou rovnocenné nákupním cenám distributorů/maloobchodníků, byly v období od roku 2005 do období přezkumného šetření stálé nebo se pouze mírně zvýšily.
4.10.3. Ceny při dalším prodeji
(463)
Jako druhý krok byl ověřen vývoj cen při dalším prodeji a kvůli neexistenci přesných údajů poskytnutých maloobchodníky byly získány informace od statistických úřadů členských států, které společně představují 66 % obyvatel Unie. Z těchto informací vyplývá, že vývoj maloobchodních cen v posuzovaném období vykazoval velmi mírný nárůst, jak dokládá tato tabulka:
Tabulka č. 23
Průměrné spotřebitelské ceny v určitých členských státech (indexováno)
2005
2006
2007
Období přezkumného šetření
Německo
„obuv“
100
99,2
100,3
100,9
Nizozemsko
„obuv“
100
100,7
101,4
103,1
„dětská obuv“
100
99,3
101,5
100,9
Francie
„chaussures de ville“
100
99,9
101,1
101,5
Spojené království
„obuv“
100
98,4
99,6
99,5
Španělsko
„dámská obuv“
100
101,9
102,6
103,7
„pánská obuv“
100
101,6
103,5
104,1
„dětská obuv“
100
100,9
102,6
103,3
Itálie
„obuv“
100
100,9
102,0
102,6
Zdroj: statistické úřady členských států
(464)
Výše uvedené kategorie obuvi sice neodpovídají přesně definici dotčeného výrobku, dotyčný výrobek v nich však převládá, a výše uvedené tendence lze proto považovat za platné referenční hodnoty pro maloobchodní prodejní ceny dotčeného výrobku.
(465)
Výše uvedený vývoj byl dále potvrzen řadou zúčastněných stran, které uvedly, že maloobchodní ceny byly po delší dobu a v každém případě během období od roku 2005 do období přezkumného šetření poměrně stálé. Skutečnost, že ceny obuvi na maloobchodní úrovni byly po tak dlouhou dobu stálé, vysvětlily i) příznivými nákladovými činiteli, jako je pokračující přesouvání výroby do zemí s nízkými náklady a příznivý vývoj směnného kurzu, a ii) zásadou „cenových bodů“, kterou uplatňují maloobchodníci, a ochotou spotřebitelů platit. Zásadou „cenových bodů“ se rozumí skutečnost, že obuv je obvykle prodávána za pevné cenové body, a nikoli v rozmezí mezi nimi, například určitá kategorie obuvi je prodávána za cenu 44,95 EUR, jiná kategorie za cenu 49,95 EUR, další kategorie za cenu 54,95 EUR atd.
4.10.4. Ziskovost
(466)
Jelikož informace poskytnuté maloobchodníky nebyly dostatečně podrobné, nebylo možno získat přímo údaje o ziskovosti maloobchodníků. Při srovnání vývoje nákupních cen maloobchodníků, jak bylo uvedeno v 462. bodě odůvodnění, s vývojem jejich cen při dalším prodeji, jak bylo uvedeno výše v 463. a následujících bodech odůvodnění, však neexistuje žádný náznak zmenšování ziskového rozpětí, jež by bylo možno přičíst dopadu cel na náklady, jelikož nákupní ceny dotčeného výrobku byly stálé nebo se mírně zvýšily, zatímco ceny při dalším prodeji mírně vzrostly.
(467)
Pokud jde o celkovou úroveň ziskovosti maloobchodního odvětví, existují určité náznaky, že tato úroveň je nižší než úroveň zisku, které dosahují dovozci. Podle odborného tisku se zdá, že některé regiony jsou obzvláště konkurenční a z hlediska maloobchodníků problematické (silná hospodářská soutěž, proces konsolidace na trhu, velká závislost na finančním trhu, který se zdráhá investovat, a strategická selhání). Současně však jeden z největších maloobchodních řetězců s obuví, který působí v Unii, oznámil v roce 2008 v tisku rekordní zisk a ohlásil ambiciózní plány na rozšíření.
(468)
Co se týká celkové ziskovosti maloobchodníků, je třeba rovněž zmínit, že účinek antidumpingového cla je v každém případě zeslaben obratem, jehož maloobchodníci dosáhli u ostatních výrobků, jako je obuv STAF, usňová obuv jiného původu, jiné druhy obuvi a doplňky.
(469)
Tvrzení týkající se klesající ziskovosti nebylo maloobchodníky v průběhu přezkumného šetření doloženo a rovněž zjištění vyplývající ze šetření nepodpořila toto tvrzení. Z dostupných informací se jako pravděpodobnější jeví, že uložení antidumpingových opatření nemělo od roku 2006 do období přezkumného šetření na maloobchodníky nepříznivý dopad, nebo byl tento dopad pouze omezený.
4.10.5. Dopad hospodářského poklesu po skončení období přezkumného šetření
(470)
Omezené informace, které jsou k dispozici s ohledem na dopad hospodářského poklesu po skončení období přezkumného šetření na odvětví maloobchodu s obuví, naznačují snižující se rozpětí a oslabení poptávky v prvních devíti měsících po skončení období přezkumného šetření. Informace však poskytla pouze jedna společnost, která je činná v jednom konkrétním regionu a působí rovněž jako dovozce, nelze ji proto považovat za reprezentativní pro maloobchodní odvětví celkově. Podle odborného tisku došlo v tomto regionu od poloviny roku 2009 k významnému zlepšení situace odvětví maloobchodu s obuví (s rostoucími objemy prodeje a příjmy). Při neexistenci reprezentativní spolupráce maloobchodního odvětví proto nelze vyvodit konečné závěry ohledně přesného dopadu hospodářského poklesu.
4.10.6. Pravděpodobný účinek zachování opatření
(471)
V rámci stávajícího hospodářského poklesu je pravděpodobné, že se spotřeba usňové obuvi dále sníží a cenový tlak zákazníků, kteří jsou rostoucí měrou citliví na cenu, se v krátkodobém až střednědobém výhledu zvýší. Na druhou stranu se dovozci pravděpodobně pokusí přenést přinejmenším částečně růst cen na maloobchodníky. Postavení maloobchodníků, kteří se nacházejí mezi dovozci a spotřebiteli, se proto může stát složitějším.
(472)
Maloobchodníci/distributoři, kteří působí na velmi konkurenčních trzích a pořizují usňovou obuv především z dotčených zemí, by podle tohoto scénáře mohli v nejisté situaci ukončit činnost vzhledem k poměrně vysokým nákladům a relativně nízkému čistému rozpětí (marži). Zrušení antidumpingových opatření uložených na dotčený výrobek by podle takovéhoto scénáře představovalo pro tyto společnosti úlevu. U maloobchodníků/distributorů, kteří pořizují výrobky rovněž z třetích zemí či Unie a kteří mají diverzifikovanější sortimentní skladbu, bude dopad možného zvýšení cen pravděpodobně zmírněn obratem. Šetření mimoto prokázalo, že ačkoliv maloobchodníci mají zvláštní postavení na trhu, význam velkých maloobchodníků a maloobchodních nákupních skupin je dostatečně významný, aby dovozcům znemožnil přenést na ně plně růst nákladů.
(473)
Maloobchodníci, kteří nadále pořizují především dotčený výrobek, budou více zasaženi případným prodloužením platnosti opatření, zatímco maloobchodníci se smíšenějším a pružnějším obchodním modelem, kteří při pořizování výrobku přešli na jiné alternativní zdroje a diverzifikovali svou sortimentní skladbu, budou pravděpodobně dotčeni méně, ačkoli mohou být zasaženi více než v průběhu období přezkumného šetření.
4.10.7. Připomínky
(474)
Uvádělo se, že opatření měla za následek, že mnoho maloobchodníků muselo hledat alternativní zdroje dodávek. Z informací, které jsou k dispozici ve spisu, vyplývá, že někteří maloobchodníci mohli skutečně změnit zdroje svých dodávek, žádný z maloobchodníků nebo jejich sdružení však neuvedl, že po uložení opatření došlo k výpadkům v dodávkách či problémům při hledání alternativních zdrojů. Ačkoli řada výrobců skutečně hledala alternativní zdroje, z informací vyplývá, že při hledání konkurenčních alternativních zdrojů dodávek byli úspěšní. Ačkoli se připouští, že toto úsilí bylo pro některé maloobchodníky časově náročné, usuzuje se, že to je nepřímým, nikoli neúměrným dopadem uložení opatření ve srovnání s přínosy pro evropské výrobce, jimž dumpingový dovoz způsobil újmu.
(475)
Řada zúčastněných stran tvrdila, že skončily příznivé nákladové činitele, které existovaly během posuzovaného období (jak je shrnuto v 465. bodě odůvodnění). Od konce období přezkumného šetření se směnný kurz vyvíjel nepříznivě a výrobní náklady v ČLR a Vietnamu se opět zvyšovaly. Pokud by byla opatření zachována, přivedlo by to maloobchodní odvětví do složité situace, a to by se muselo uchýlit k zvýšení cenových bodů. To by znamenalo nejen vyšší ceny na maloobchodní úrovni, nýbrž rovněž nižší obrat a vzhledem k vysokým fixním nákladům velké snížení zisku.
(476)
Jak je uvedeno v 454. bodě odůvodnění, je vysoce spekulativní předpokládat v krátkodobém a střednědobém výhledu znehodnocení eura. Kromě toho, ačkoliv rostoucí náklady v ČLR budou mít pravděpodobně dopad na postavení dovozců, toto tvrzení neplatí pro maloobchodníky, jelikož informace obsažené ve spisu týkající se cen dovozců při prodeji maloobchodníkům v průběhu posuzovaného období a po skončení období přezkumného šetření prokazují, že růst cen byl na maloobchodníky přenesen pouze v omezeném rozsahu. To naznačuje celkově silné postavení maloobchodníků na trhu.
(477)
Ačkoli se tudíž uznává, že se v odvětví maloobchodu s obuví obecně uplatňuje zásada „cenových bodů“ a že to umožňuje menší zvýšení cen s cílem nevzbudit větší pozornost spotřebitelů, ve spisu neexistují žádné informace, že se maloobchodníci potýkají s celkovým značným zvýšením nákupních cen dotčeného výrobku. Ve spisu proto neexistují žádné důkazy, že by obecně bylo nutno u dotčeného výrobku zvýšit cenové body. Ačkoli tomu tak mohlo být u určitých zvláštních modelů, účinek mohl být neutralizován změnou zdrojů nebo sortimentní skladby. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je toto tvrzení odmítnuto.
4.11. Závěr
(478)
Na základě omezených informací, které byly k dispozici, neexistují žádné náznaky, že v období od roku 2006 do období přezkumného šetření měla opatření významný nepříznivý dopad na finanční situaci distributorů/maloobchodníků. S přihlédnutím k pravděpodobným dopadům hospodářského poklesu po skončení období přezkumného šetření, zejména vzhledem k zvláštnímu postavení maloobchodníků mezi dovozci a spotřebiteli a potenciálně malému zisku maloobchodníků, však nelze vyloučit, že se finanční situace maloobchodníků, kteří prodávají především dotčený výrobek, zhorší. Podotýká se však, že se maloobchodníci mohou rozhodnout, že budou výrobky pořizovat z jiných zdrojů, a diverzifikovat nabízené výrobky, takže mohou zmírnit účinky antidumpingových cel na jejich obrat. Maloobchodníci mají obecně mnohem příznivější postavení na trhu než výrobci v Unii, jelikož mohou využít výše popsané pružnosti, zatímco výrobci v Unii jsou plně vystaveni cenovému tlaku vyvíjenému dováženými dumpingovými výrobky.
4.12. Zájem spotřebitelů
4.12.1. Obecné poznámky
(479)
Komise se obrátila na 39 sdružení spotřebitelů v Unii, aby je informovala o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti. Tato sdružení byla výslovně vyzvána, aby objasnila svůj postoj k platným opatřením a aby poskytla případné další informace, jež mohou být důležité pro šetření. Tři spotřebitelské organizace se přihlásily jako zúčastněná strana a předložily písemné připomínky.
(480)
Dvě vnitrostátní sdružení spotřebitelů podpořila antidumpingová opatření. Jedno z nich výslovně uvedlo, že i po uložení opatření zůstaly ceny obuvi z dotčených zemí velmi nízké. Evropská spotřebitelská organizace BEUC vznesla námitky vůči opatřením a mimo jiné tvrdila, že opatření poškozují spotřebitele.
(481)
V tomto ohledu se v původním šetření předpokládalo, že dopad na spotřebitele bude omezený vzhledem ke skutečnosti, že poměrně nízké sazby cla budou na jednotlivých úrovních distribučního řetězce zmírněny a nebudou přeneseny plně na spotřebitele. Byl však vypracován scénář „v nejhorším případě“, tj. předpokládalo se plné přenesení cen na spotřebitele. V původním šetření se odhadoval maximální nárůst spotřebitelských cen o 2 %, tj. o 1 EUR za jeden pár.
(482)
Výsledky přezkumného šetření skutečně prokazují, že se spotřebitelské ceny usňové obuvi od uložení opatření zvýšily pouze mírně (viz 463. a následující body odůvodnění). Nárůst průměrných maloobchodních cen obuvi nahlášený statistickými úřady skupiny reprezentativních členských států, jak bylo uvedeno v těchto bodech odůvodnění a v tabulce č. 23, činí od - 0,5 % do + 4,1 %, což je méně, než inflace v uvedeném období.
(483)
Na základě analýzy dovozních cen bylo rovněž zjištěno, že ceny usňové obuvi z ČLR a Vietnamu byly nadále poměrně nízké, a to i po připočtení antidumpingových cel (viz výše 422. bod odůvodnění). Podle informací obsažených ve spisu se proto nezdá, že by opatření ve významné míře poškodila spotřebitele.
4.12.2. Ostatní připomínky
(484)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že opatření poškodila spotřebitele a že vedla k vyšším cenám. Někteří dovozci rovněž uváděli, že dopad opatření na spotřebitele bude mnohem patrnější nyní, jelikož již nemohou cla absorbovat.
(485)
Jak je uvedeno ve 482. bodě odůvodnění, nezdá se, že by antidumpingová cla vedla k patrnému zvýšení maloobchodních cen. Co se týká údajné neschopnosti dovozců absorbovat cla, určité náznaky v tomto ohledu poskytuje analýza po skončení období přezkumného období. Jak je objasněno výše ve 438. bodě odůvodnění, v období od července 2008 do března 2009 nákupní ceny dovozců silně rostly, zatímco jejich ceny při dalším prodeji byly stálé, nebo vzrostly pouze mírně. Z těchto informací vyplývá, že dovozci nemusí nutně přenést případné zvýšení nákladů na další úroveň distribučního řetězce. Toto tvrzení je proto odmítnuto.
(486)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že opatření povedou nebo vedla k menšímu výběru usňové obuvi pro spotřebitele, zejména kvůli neexistenci středně drahé až levné usňové obuvi za dostupné ceny. Toto tvrzení již bylo uvedeno v původním šetření.
(487)
Výše uvedené tvrzení nebylo doloženo. Vzhledem k stálým maloobchodním cenám po dlouhou dobu není pravděpodobné, že spotřebitelé ztratí o dotyčný výrobek zájem kvůli cenovému vývoji. Podotýká se rovněž, že s výjimkou jednoho sdružení, které tvrdilo že opatření povedou k menšímu výběru pro spotřebitele, aniž by toto tvrzení podpořilo důkazy, žádný maloobchodník ani maloobchodní sdružení nepodal stížnost týkající se omezeného výběru či nedostatečné nabídky. I když šetření potvrdilo, že se výběr spotřebitelů mírně přesunul směrem od dotyčného výrobku, vzhledem k mírnému snížení spotřeby usňové obuvi, jež bylo zaznamenáno v průběhu posuzovaného období, a rostoucí poptávce po textilní obuvi však lze tuto skutečnost přičíst spíše měnícím se módním trendům než omezenému výběru usňové obuvi.
5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ZÁJMU UNIE
(488)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že významná část výrobců ve výrobním odvětví Unie od uložení antidumpingových opatření zlepšila svou situaci a prokázala svou životaschopnost přizpůsobením obchodních modelů výzvám globalizovaného trhu. Pokud budou opatření zachována, poskytnou více času pro pokračování tohoto procesu. Pokud by platnost opatření skončila, měl by cenový tlak dumpingového dovozu na středně drahé až levné výrobky pravděpodobně dopad rovněž na dražší výrobky a nakonec by postihl veškerou usňovou obuv. Podle tohoto scénáře je pravděpodobné, že úpadek vyhlásí více výrobců v Unii, jelikož vzhledem k převládající malé nebo střední velikosti jsou z finančního hlediska zranitelnější.
(489)
Na druhou stranu dopad antidumpingových cel na dovozce, maloobchodníky/distributory a spotřebitele nebyl od roku 2006 do období přezkumného šetření neúměrný. Při zachování opatření a za předpokladu, že se spotřebitelská poptávka bude v důsledku hospodářské krize dále snižovat, bude dopad antidumpingových cel na všechny účastníky se vší pravděpodobností vyšší než v minulosti. Vzhledem k celkově dobrému stavu a prokázané pružnosti dovozců a celkově silnému postavení maloobchodníků/distributorů na trhu, kteří mohou značně diverzifikovat sortimentní skladbu, však lze předpokládat, že tyto hospodářské subjekty nebudou v krátkodobém až střednědobém výhledu významně poškozeny. Co se týká spotřebitelů, po uložení antidumpingových cel nedošlo k žádnému patrnému zvýšení cen, a vezmeme-li v úvahu také výsledky analýzy po skončení období přezkumného šetření, neexistují žádné signály, že se v budoucnu spotřebitelské ceny neúměrně zvýší.
(490)
Při přezkumném šetření se neobjevily žádné přesvědčivé důvody, proč by antidumpingová opatření neměla být zachována.
L. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN PO ZVEŘEJNĚNÍ ZJIŠTĚNÍ
(491)
Po zveřejnění zjištění byla předložena řada připomínek. Žádná z nich však nebyla takové povahy, aby vedla ke změně závěrů. Hlavní vznesené námitky byly následující.
1. ZÁJEM VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(492)
Po zveřejnění konečných zjištění jedna zúčastněná strana tvrdila, že výrobnímu odvětví Unie nepomohla antidumpingová opatření, ale pouze snaha o restrukturalizaci. Toto tvrzení nejenže nebylo dále podloženo, ale ani nebere ohled na objektivní zjištění v rámci tohoto přezkumného šetření. Zejména nebere ohled na časovou souvislost mezi uložením antidumpingových opatření a procesem stabilizace výrobního odvětví Unie. Ve skutečnosti se mohutný nárůst levného dumpingového dovozu od uložení opatření zastavil a podíl celkového dovozu na trhu se snížil ze 35,5 % na 28,7 %. Tento pokles dumpingového dovozu na trhu Unie zmírnil cenový tlak, který levná obuv vytvářela, a umožnil výrobnímu odvětví Unie pokračovat v práci na restrukturalizaci.
(493)
Bylo rovněž zopakováno, že Unie nemůže vyrábět hromadně a vzhledem k tomu, že tak nemůže dosáhnout úspor z rozsahu, nebyla by schopna uspokojit vysokou poptávku v Unii po levnější obuvi. Za prvé se upozorňuje na to, že toto tvrzení nebylo podloženo. Za druhé, mezi výrobce v Unii patří i řada větších výrobců obuvi v rámci segmentu výrobků nižší kvality s nižšími prodejními cenami, přičemž někteří z nich byly zkoumáni v rámci vzorku. Kromě toho se s ohledem na tvrzení, že výrobní odvětví Unie by nebylo schopno dodat požadovaný objem, poznamenává, že ze šetření vyplynulo, že většina větších dovozců vybraných do vzorku neobjednává zboží jen od jediného dodavatele, ale odebírá relativně menší množství i od několika dalších dodavatelů. Tato skutečnost, spolu s účinky obchodního modelu „spojení“ uvedeného v oddílu E.2, kdy dochází ke spojení pracovních sil několika menších podniků, by logicky měla rovněž umožnit, aby výrobní odvětví Unie produkovalo větší objemy. Toto tvrzení se proto odmítá.
(494)
Dvě zúčastněné strany tvrdily, že situace výrobců v Unii, kteří provádějí externí zadávání výroby v globálním měřítku, nebyla rozebrána stejně podrobně jako v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku. Poznamenává se však, že analýza obsahovala v posouzení všech zúčastněných stran do té míry, v jaké spolupracovaly v rámci šetření. Například, zájem velkého výrobce v Unii, který byl vyloučen z definice výrobního odvětví Unie kvůli objemu svého dovozu, viz 402. a následující body odůvodnění, byl prozkoumán docela podrobně. Je nutno rovněž poznamenat, že společnosti v Unii, které externě zadaly většinu své výroby do třetích zemí, je třeba v rámci antidumpingových šetření z technického hlediska považovat za dovozce a situace dovozců byla plně zohledněna a analyzována ve 408. a následujících bodech odůvodnění.
(495)
Jedna zúčastněná strana upozornila na to, že zájmy výrobců v Unii zařazených dříve do vzorku byly posouzeny nesprávně, neboť někteří z nich byli údajně proti dalšímu pokračování platnosti opatření. To však není pravda, protože i společnost, která neviděla žádný přínos pro sebe, tvrdila, že opatření pomohla omezit dumpingový dovoz. Jiná společnost pouze zmínila, že je pro ni v době hospodářské krize obtížné přesně předvídat budoucí účinek antidumpingových opatření, ale tato společnost nezmínila, že by cla neměla opodstatnění. Tedy i zúčastněné strany, které neuvedly výslovně, že by měly z opatření přímý prospěch, poukázaly na to, že tato opatření byla nepřímo přínosná v tom, že omezila dovoz z ČLR a Vietnamu.
(496)
Je proto s konečnou platností potvrzeno, že celkově byla opatření pro výrobce v Unii přínosná, a ukázalo se, že výrobci v Unii jsou schopni zlepšit své postavení, pokud opatření zmírní účinky dumpingu působícího újmu.
2. ZÁJEM DOVOZCŮ, KTEŘÍ NEJSOU VE SPOJENÍ
(497)
Některé zúčastněné strany se obecně kriticky vyjádřily v tom smyslu, že zájmy anonymních žadatelů jsou chráněny, kdežto zájmy dovozců, dalších hospodářských subjektů, jakož i spotřebitelů, byly ve velké míře opomíjeny. Je třeba poznamenat, že uložení antidumpingových cel bylo celkově shledáno přínosným pro výrobce v Unii a nikoli neúměrně nepříznivým pro jiné příslušné subjekty. Tvrzení týkající se diskriminace mezi zmíněnými stranami se však důrazně odmítá, neboť se všemi stranami v rámci šetření bylo zacházeno stejně a všechny zájmy spolupracujících hospodářských subjektů, jako jsou dovozci, maloobchodníci, výrobci v Unii, kteří provádějí externí zadávání výroby, a spotřebitelé, byly pečlivě zváženy a analyzovány v rámci šetření.
(498)
Některé strany tvrdily, že zisky dovozců nebudou dostatečně vysoké, aby mohly nést zvýšené náklady na dovoz, kurzové náklady, náklady na změnu zdrojů dodávek a na antidumpingová cla. Toto tvrzení však nebylo dostatečně podloženo. Jak vyplývá z tabulky č. 22, výše zisku dovozců se řádově pohybuje kolem 20 %, a zdá se tedy, že ponechává dovozcům prostor na to, aby mohli výše zmíněné náklady nést.
(499)
Bylo také předloženo tvrzení, že údaj o počtu zaměstnanců týkající se dovozců, tzn. kolem 23 000 osob, je příliš nízký, protože nezahrnuje „pracovní místa přinášející přidanou hodnotu“ v Unii. To však není pravda. Počet zaměstnanců dovozců byl vypočítán na základě ověřených údajů o počtech zaměstnanců dovozců zařazených do vzorku, které zahrnovaly i činnosti přinášející vysokou přidanou hodnotu, jako je návrhářská, marketingová a značková činnost, výzkum a vývoj atd., v souvislosti s dotčeným výrobkem. Všechny ověřené údaje o počtu zaměstnanců byly sečteny a srovnány s objemem dovozu dotčeného výrobku uskutečněného dovozci zařazenými do vzorku. Na základě tohoto výsledku byl poté extrapolací odvozen celkový objem dovozu z dotčených zemí. Zjištěný počet zaměstnanců tak zahrnoval i významný počet „pracovních míst přinášejících přidanou hodnotu“ v Unii.
(500)
Některé strany tvrdily, že argument, že dovozci mohou snadno změnit zdroje dodávek, je fakticky nesprávný a zjednodušující. Jedna zúčastněná strana uvedla, že žádné alternativní zdroje dodávek neexistují. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že nebylo nikdy uvedeno, že by změna zdrojů dodávek byla snadná. Komise nepopírá, že změna dodavatelů by s sebou mohla přinést dodatečné náklady a vyžadovala by čas a že někteří dovozci mají se svými dodavateli dlouhodobé vztahy. Na základě informací shromážděných od dovozců zařazených do vzorku a dalšího dovozce nezařazeného do vzorku však bylo možné dojít ve 452. bodě odůvodnění nařízení k závěru, že existuje značná míra pružnosti a že dodatečná námaha spojená se změnou zdrojů dodávek není tak velká, aby zmíněným subjektům zabránila tak učinit. Zmínění dovozci skutečně výrazně zvýšili objem svého dovozu ze třetích zemí, jak je uvedeno v tabulce č. 19. Stejný vývoj byl pozorován v případě dovozců nezařazených do vzorku, neboť jejich dovoz ze třetích zemí se podle údajů Eurostatu zvýšil o 4 procentní body (viz tabulka č. 7).
(501)
Některé zúčastněné strany namítly, že zachování opatření by urychlilo rušení pracovních míst v Unii, alespoň pokud jde o dovozce a maloobchodníky. Toto tvrzení nebylo zúčastněnými stranami podloženo. Ze spisu navíc vyplývá, že v případě dovozců zařazených do vzorku se počet zaměstnanců související s dotčeným výrobkem zvýšil mezi rokem 2005 a obdobím přezkumného šetření o 6 %.
(502)
Bylo vytýkáno, že chybí analýza možných přínosů plynoucích dovozcům v případě ukončení opatření. V této souvislosti je třeba poznamenat, že na základě znění článku 21 základního antidumpingového nařízení, musí být posouzeno, zda existují přesvědčivé důvody pro neuložení antidumpingových opatření. V rámci přezkumu před pozbytím platnosti to znamená, že musí být posouzeno, zda neexistují přesvědčivé důvody hovořící proti zachování opatření, tj. musí být identifikovány nepříznivé účinky prodloužení platnosti daných opatření a tyto účinky musí být porovnány s přínosy pro výrobní odvětví Unie s cílem posoudit, jestli tyto nepříznivé účinky nejsou neúměrné. Z právního hlediska by tedy opačný scénář, tzn. neprodloužení platnosti opatření, musel být dále analyzován pouze tehdy, existují-li v daném případě konkrétní náznaky, že by to pro dovozce, maloobchodníky či spotřebitele představovalo neúměrnou zátěž. Žádné takové náznaky nebyly zjištěny. Pouze pro účely argumentace lze však o pravděpodobných účincích na dovozce, maloobchodníky a spotřebitele v případě skončení platnosti opatření říci následující. Pokud jde o dovozce, vyplynulo ze šetření, že určitou část jejich ztráty ziskovosti v období od roku 2005 do období přezkumného šetření lze připsat zaplaceným antidumpingovým clům. Kdyby platnost opatření skončila a všechny ostatní náklady by zůstaly na stejné úrovni, tyto náklady by zanikly a úroveň zisku by tak mohla vzrůst na úroveň vyšší než zhruba 20 %, která byla zjištěna v průběhu šetření. V případě maloobchodníků není z informací ve spisu jasné, zda by z pozbytí platnosti opatření měli prospěch, neboť dovozci zařazení do vzorku nepřizpůsobovali vždy své ceny při dalším prodeji v případě poklesu dovozních cen, jak lze vyčíst z porovnání aritmetického průměru dovozní ceny s aritmetickým průměrem cen při dalším prodeji za období od roku 2007 do období přezkumného šetření.
Pokud jde o účinek na spotřebitele, je dokonce ještě nepravděpodobnější, že by skončení platnosti opatření vedlo ke snížení cen, vzhledem k tomu, že maloobchodní ceny zůstávaly ve velké míře stabilní navzdory kolísání cen při dovozu v období od roku 2005 do období přezkumného šetření. Kromě toho je rovněž nepravděpodobné, že by měli spotřebitelé prospěch z širší nabídky, vzhledem k tomu, že spis neobsahuje žádný důkaz svědčící o tom, že by byla nabídka pro spotřebitele uložením antidumpingových cel nějak ovlivněna. V každém případě všechny tyto úvahy nemohou změnit celkové závěry, že neexistují žádné přesvědčivé důvody pro nezachování opatření.
(503)
Někteří dovozci a jejich sdružení uvedli, že došlo k podcenění dopadu krize a že se účinky hospodářského útlumu budou nadále zhoršovat. Nejprve je třeba uvést, že tato tvrzení nebyla dostatečně podložena, neboť nebyly předloženy žádné konkrétní údaje týkající se dotčeného výrobku. Jak je uvedeno ve 436. a následujících bodech odůvodnění, byl dopad krize analyzován do června 2009 na základě nejlepších dostupných údajů, tzn. byl rozeslán další dotazník, který byl věnován konkrétně tomuto tématu. Na základě shromážděných informací byla provedena obezřetná analýza získaných údajů, přičemž je zřejmé, že tato analýza vychází především z údajů do června 2009. Nelze tedy vyloučit, že se dopad hospodářské krize na spotřebu a ceny od června 2009 zhoršil, přesto ale lze dospět k závěru, že vzhledem k úrovni zisku výrazně přes 15 % není pravděpodobné, že by dovozci náhle pocítili neúměrně silný dopad pouze v důsledku antidumpingových cel.
To platí o to víc, že od června 2009 vysílá situace na trhu smíšené signály, přičemž v některých členských státech lze pozorovat známky zlepšení. Z toho důvodu v této fázi nic nenaznačuje tomu, že by došlo k vážnému podcenění dopadu krize. Je navíc třeba poznamenat, že Komise zkoumáním výše zmíněných údajů výrazně překročila rámec toho, co je z právního hlediska povinna učinit, neboť čl. 6 odst. 1 základního nařízení výslovně stanoví, že k informacím, které se týkají pozdějšího období, se zpravidla nepřihlíží.
(504)
Nakonec některé strany zopakovaly svůj požadavek, že by se antidumpingová opatření neměla s ohledem na zájem Unie vztahovat na některé druhy výrobků, protože zejména sportovní a venkovní obuv se v Unii vyrábí již jen v nepatrném množství. Bylo uvedeno, že pokles výroby v Unii by znamenal změnu okolností, kterou je nutné vzít v úvahu v rámci přezkumu před pozbytím platnosti. Připomíná se nejprve, že není možné změnit oblast působnosti opatření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení, jak je uvedeno v 61. bodě odůvodnění tohoto nařízení. I kdyby to bylo z právního hlediska možné, což není, se podotýká, že tvrzení týkající se poklesu výroby bylo uvedeno již v rámci původního šetření a vyvráceno ve 28. a 38. bodě odůvodnění konečného nařízení. Jelikož zmíněné strany nepředložily žádné nové podložené důkazy, z nichž by vyplývalo, do jaké míry výroba uvedených druhů obuvi v Unii poklesla ve srovnání s původním šetřením, tvrzení se zamítá a zjištění popsaná v 450. bodě odůvodnění tohoto nařízení se potvrzují.
3. ZÁJEM DISTRIBUTORŮ/MALOOBCHODNÍKŮ
(505)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že se v rámci analýzy uměle rozlišovalo mezi dovozci a maloobchodníky a že nebyl brán v úvahu zájem integrovaných společností, na jejichž bedra celá zátěž v podobě opatření dopadá. Za prvé je třeba poznamenat, že jediná společnost, která spolupracovala jako maloobchodník, byla ve skutečnosti integrovaným dovozcem/maloobchodníkem, jak je uvedeno v 460. bodě odůvodnění, takže ke specifičnosti zmíněných integrovaných společností byla přihlédnuto tím, že byly zastoupeny jak mezi dovozci zařazenými do vzorku, tak v rámci analýzy maloobchodníků. Za druhé byly zohledněny všechny informace poskytnuté jinými maloobchodníky, kteří plně v rámci šetření nespolupracovali. Komise tedy zohlednila a analyzovala všechny dostupné informace týkající se integrovaných společností. Vzhledem k výše uvedenému nelze tvrzení, že nebyl zohledněn zájem integrovaných společností, podpořit.
(506)
Některé zúčastněné strany vyjádřily obecnou kritiku v tom smyslu, že nebyl dostatečně podrobně analyzován dopad opatření na maloobchodníky. Toto tvrzení nebylo podloženo. Jak je popsáno v 459. a následujících bodech odůvodnění, Komise se aktivně a opakovaně snažila získat informace od maloobchodníků, ale kromě jednoho integrovaného dovozce/maloobchodníka, který spolupracoval jako dovozce, nesouhlasil žádný maloobchodní řetězec s plnou spoluprací v rámci šetření. I přes omezenou spolupráci maloobchodníků byly v rámci analýzy zohledněny v maximální možné míře veškeré dostupné informace o maloobchodním odvětví, jako jsou písemná stanoviska zúčastněných stran, informace poskytnuté v rámci slyšení, informace o trhu, studie a odborný tisk. S ohledem na výše uvedené musí být tvrzení, že dopad opatření na maloobchodníky nebyl dostatečně podrobně analyzován, zamítnuto.
(507)
Několik stran tvrdilo, že Komise nepřihlédla k veřejně dostupným informacím týkajícím se ziskovosti maloobchodníků. Jedna strana namítla, že z údajů o ziskovosti získaných z veřejně dostupných finančních zpráv významných maloobchodníků v Unii vyplývá hluboce znepokojivá situace, které v rámci analýzy nebyla věnována pozornost. Podobně měly některé strany za to, že nebyly brány v úvahu vážné dopady hospodářské krize na maloobchodní odvětví. Bylo namítáno, že jeden z největších maloobchodních řetězců obchodujících s obuví sice v roce 2008 vykázal rekordní zisky, jednalo se však o výjimku a menší maloobchodníci se potýkají s vážnými potížemi. V této souvislosti je třeba zopakovat, že ze strany maloobchodníků existovala jen velmi omezená spolupráce, neboť při šetření plně spolupracoval pouze jeden maloobchodník/dovozce. Kromě toho nebyla před ani po zveřejnění zjištění předložena žádná konkrétní informace, pokud jde o zisk maloobchodníků v souvislosti s koženou obuví nebo dotčeným výrobkem. I přesto Komise vzala v úvahu a analyzovala celou řadu dalších zdrojů informací, jako jsou tvrzení maloobchodníků, informace o trhu, tiskové zprávy, které svědčily o velké variabilitě zisků v maloobchodním odvětví: zatímco někteří maloobchodníci se zřejmě skutečně potýkali se snižujícím se rozpětím zisku a klesající poptávkou, vykazovali jiní podle odborného tisku rostoucí tržby a výnosy. Veřejně dostupné informace, na které se výše zmíněné strany odkazovaly, tedy byly brány v úvahu, ale ukázalo se, že poskytují jen neúplný obraz, a proto byla využita řada dalších informačních zdrojů, které svědčily o širším rozptylu dosahovaných zisků. Dopad hospodářského útlumu na maloobchodníky byl tedy na základě dostupných informací analyzován v nejširší možné míře. Tvrzení, že ziskovost maloobchodníků nebyla správně analyzována, musí být proto zamítnuto.
(508)
Některé strany se ohradily proti zmínce o obecné úrovni ziskovosti maloobchodního sektoru a o obratu dosahovaném u jiné obuvi, neboť to považují na nepodstatné pro účely šetření. Jedna strana namítala, že uvedl-li orgán vedoucí šetření, že účinek opatření na maloobchodníky byl zmírněn prodejem jiných výrobků, měla být podobná analýza učiněna i v případě výrobců v Unii. Je třeba poznamenat, že situace maloobchodníků je odlišná od situace výrobců obdobného výrobku v Unii, kteří vyrábí především koženou obuv, zatímco maloobchodníci mají zpravidla širší sortiment dalších výrobků. Tvrzení uvedená ve 472. bodě odůvodnění a následujících proto zůstávají platná.
(509)
Některé strany zpochybnily přesnost údajů o počtu zaměstnanců v maloobchodním odvětví a vyjádřily názor, že v sázce je více pracovních míst, aniž by toto tvrzení nějak podložily. V této souvislosti je třeba poznamenat, že počet zaměstnanců v maloobchodním odvětví uvedený ve 459. bodě odůvodnění byl vypočítán na základě ověřeného údaje o počtu zaměstnanců jediného spolupracujícího dovozce/maloobchodníka. Tento údaj se vztahoval na maloobchodní funkci a byl přiřazen dotčenému výrobku. Poté byl učiněn odhad pomocí extrapolace výše zmíněného počtu zaměstnanců na základě objemu maloobchodního prodeje této společnosti ve srovnání s celkovým objemem maloobchodního prodeje dotčeného výrobku na trhu Unie. Tento odhad byl následně porovnán s vyjádřeními dalších stran a s průzkumy trhu, jež potvrdily řádovou hodnotu stanovenou Komisí. Výše uvedené tvrzení se proto zamítá.
(510)
Několik stran uvedlo, že pro maloobchodníky je obtížné změnit zdroj dodávek, zejména pro malé a střední podniky, neboť mají dlouhodobé, na důvěře založené obchodní vztahy a náklady na změnu dodavatelů a s tím spojené prodlevy by mohly být neúnosné. Některé strany uvedly, že náklady na přemístění by pro maloobchodníky byly v době současného hospodářského útlumu zvláště obtížně únosné. V této souvislosti je třeba uznat, že náklady na změnu dodavatele by mohly některým maloobchodníkům v době hospodářské krize způsobit určité problémy. Komise však neshledala, že by náklady na změnu zdroje dodávek a s tím spojené prodlevy byly neúnosné. Informace shromážděné během šetření ve skutečnosti naznačovaly, že několik maloobchodníků hledalo alternativní zdroje dodávek a tuto změnu uskutečnilo, aniž by tak vznikly neúměrně nepříznivé dopady. Výše uvedený argument proto nelze podpořit.
(511)
Jedna strana upozornila na to, že kromě zavedených opatření byly i zvýšené náklady na koženou obuv z ČLR a Vietnamu činitelem, který způsobil, že z hlediska konkurenceschopnosti již není dále výhodné odebírat zboží z těchto zemí. Argument, že odebírání zboží z dotčených zemí již není konkurenceschopné, nebyl nijak podložen a nezdá se, že by byl v souladu se zjištěním, že dovoz z dotčených zemí během období přezkumného šetření stále zaujímal společný podíl na trhu ve výši 28 %. Tvrzení, že stoupající náklady v dotčených zemích mají vliv rozhodování dovozců v otázkách odběru zboží, navíc potvrzuje zjištění Komise uvedené ve 404. a následujících bodech odůvodnění, že kromě antidumpingových cel zřejmě existují další činitele, jež ovlivňují rozhodování dovozců/maloobchodníků týkající se změny zdrojů dodávek. Jelikož působí řada dalších činitelů, nelze všechny negativní dopady připisovat antidumpingovým opatřením.
(512)
Několik stran namítalo, že nebylo dostatečně bráno v úvahu, že cenové body spotřebitelských cen znemožnily přenést malá zvýšení cen na spotřebitele. Toto tvrzení vlastně potvrdilo zjištění Komise, že zvýšení cen pro maloobchodníky bylo příliš malé, aby se v nějaké významné míře projevilo na spotřebitelských cenách. V této souvislosti se odkazuje na 477. bod odůvodnění.
(513)
Jedna strana byla toho názoru, že v rámci analýzy nebyl zohledněn tvrdý cenový boj v maloobchodním odvětví. Tento argument se zamítá, protože tvrdá konkurence v maloobchodním odvětví byla v rámci analýzy zohledněna, jak je uvedeno ve 467. bodě odůvodnění.
4. ZÁJEM SPOTŘEBITELŮ
(514)
Některé strany tvrdily, že nárůst spotřebitelských cen byl vyšší, než podle zjištění v rámci šetření, a v případě prodloužení platnosti opatření by spotřebitelské ceny dále stoupaly. Jiné strany zpochybnily přesnost číselných údajů, které Komise použila pro stanovení spotřebitelských cen, s odůvodněním, že se nevztahují na všechny členské státy a kromě dotčeného výrobku zahrnují i jiné výrobky. Dvě strany si stěžovaly, že nebylo přihlédnuto k informacím výrobního odvětví získaným v rámci sledování maloobchodních cen, které jedna z nich předložila. V této souvislosti je třeba připomenout, že všechny předložené informace týkající se maloobchodních cen byly analyzovány v rámci šetření (viz 463. a následující body odůvodnění).
Komise při zjišťování vývoje maloobchodních cen ve skutečnosti využila řadu zdrojů, konkrétně informace od spolupracujících stran (ceny velkoobchodníků při dalším prodeji, nákupní ceny a ceny při dalším prodeji, které uvedl spolupracující dovozce/maloobchodník a další maloobchodníci, kteří poskytli informace), vyjádření řady zúčastněných stran, že se spotřebitelské ceny nezvýšily, jakož i informace ze statistických zdrojů. Poslední uvedený zdroj, jehož údaje jsou obsaženy v tabulce č. 23, byl shledán spolehlivějším než výše zmíněné informace odvětví získané v rámci sledování maloobchodních cen, a to z těchto důvodů: údaje předložené touto stranou byly považovány za rozsahem omezenější a méně reprezentativní, neboť zahrnovaly pouze velmi malou část definice výrobku a nezohledňovaly jeden významný spotřebitelský trh, totiž Spojené království, což je podle zúčastněných stran velmi konkurenceschopný maloobchodní trh. Naopak informace uvedené v tabulce č. 23 byly získány od statistických úřadů členských států (včetně statistického úřadu Spojeného království, který vykázal mírné snížení spotřebitelských cen za období od roku 2005 do období přezkumného šetření) a vztahovaly se převážně na dotčený výrobek. V každém případě vyplynula z informací, které zúčastněné strany poskytly v průběhu šetření, pouze mírná zvýšení či dokonce snížení cen. Z těchto důvodů musely být výše uvedené argumenty zamítnuty.
(515)
Jedna strana tvrdila, že pro spotřebitele bylo obtížné sehnat výrobky vysoké kvality za rozumnou cenu. Tento argument nebyl podložen, a proto se zamítá.
(516)
Jedna strana tvrdila, že klesající spotřeba kožené obuvi byla projevem negativního dopadu opatření na spotřebitele, tento argument však nijak nepodložila. Jak je popsáno ve 482. bodě odůvodnění, zůstaly spotřebitelské ceny ve velké míře stabilní, a proto k žádnému negativnímu dopadu na spotřebitele nedošlo. Komise zjistila řadu činitelů, jejichž následkem je klesající spotřeba kožené obuvi, jako například změny módních trendů, a proto nebylo možné dospět k závěru, že lze klesající spotřebu připsat účinku antidumpingových opatření. Výše uvedený argument se proto zamítá.
5. DALŠÍ PŘIPOMÍNKY PO ZVEŘEJNĚNÍ ZJIŠTĚNÍ
(517)
Dvě strany namítly, že analýza zájmu Unie nebyla úplná, protože v ní nebyly zohledněny zájmy poskytovatelů logistických služeb (např. společností působících v dopravě). Je třeba poznamenat, že se žádný takový subjekt neohlásil a nepožádal o zohlednění svých stanovisek a že v této souvislosti nebyly předloženy žádné informace. Námitka, že analýza zájmu Unie je v tomto ohledu neúplná, se tedy zamítá. Podobně některé strany namítly, že v části týkající se zájmu Unie měly být analyzovány pozitivní účinky v případě skončení platnosti opatření. Pokud jde o tuto námitku, odkazuje se na vysvětlení v 502. bodě odůvodnění nařízení, kde je uvedeno, proč se v tomto případě taková analýza nepovažuje z právního hlediska za nezbytnou.
(518)
Vietnamská vláda a vietnamské sdružení výrobců kůže a obuvi tvrdily, že zachování opatření oslabí účinek programů pomoci, které Unie poskytuje. Uložení či prodloužení platnosti antidumpingových opatření je běžným technickým důsledkem toho, že vietnamští vývozci podle výsledků šetření používají praktiky dumpingu působícího újmu. Jakékoli politické úvahy, jako například ta, která zde byla uvedena, jsou mimo právní rámec, a tedy bezvýznamné. Kromě toho neexistuje žádný rozpor mezi rozvojovou pomocí, kterou Unie poskytuje Vietnamu v různých oblastech, a uložením antidumpingových opatření po provedení důkladného šetření v souladu s mezinárodními obchodními pravidly.
M. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(519)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem by antidumpingová opatření uložená na usňovou obuv měla být zachována. Nehledě na to, a aniž by se opomíjelo zjištěné přetrvávání dumpingu působícího újmu a skutečnost, že zájem Unie vyžaduje uložení opatření, vyznačovalo se toto řízení zvláštními okolnostmi, jak je uvedeno v 324. až 326. bodě odůvodnění, a tyto okolnosti by se také měly přiměřeně projevit v době trvání antidumpingových opatření. Šetření prokázalo, že v krátkodobém až střednědobém výhledu je pravděpodobné přetrvávání újmy, dokud nebude dokončen proces přizpůsobování výrobního odvětví Unie. Doba trvání opatření by proto měla být omezena na patnáct měsíců.
(520)
Podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení platí prodloužení platnosti opatření v návaznosti na přezkum před pozbytím platnosti obvykle po dobu pěti let, neexistují-li konkrétní důvody či okolnosti, které by si vyžádaly kratší období. V tomto případě bylo v rámci šetření prokázáno, že výrobní odvětví Unie procházelo během posuzovaného období významnými změnami. Zejména bylo zjištěno, že jedna část odvětví prováděla změny ve svém obchodním modelu, přičemž dosahovala stoupajících zisků, které se blížily cílovému zisku. Bylo rovněž zjištěno, že tato skupina výrazně expanduje, a to ve smyslu obratu i objemu, aby postupně převzala významnou část druhé skupiny odvětví, která žádné významné změny ve svém obchodním modelu nepodnikala.
(521)
Vzhledem k těmto zjištěním se má za to, že v současné době již nelze zjistit pravděpodobnost přetrvání újmy v období následujícím po období uvedeném v 519. bodě odůvodnění. Proto se nepovažuje za vhodné navrhnout dobu trvání opatření delší než zmíněné období.
(522)
Připomíná se, že opatření, jichž se týká tento přezkum, byla nařízením Rady (ES) č. 388/2008 (11) rozšířena na dovoz stejného výrobku zasílaného ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao. V rámci tohoto přezkumu nebyly v tomto ohledu předloženy žádné nové informace. Konečné antidumpingové clo ve výši 16,5 % vztahující se na dovoz pocházející z ČLR by proto mělo být rozšířeno na dovoz téhož výrobku zasílaného ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao.
N. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(523)
Všechny strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo doporučeno uložení cel ČLR a Vietnamu. V souladu s ustanoveními základního nařízení byla stranám poskytnuta lhůta, v níž mohly vyjádřit svá stanoviska k zveřejněným údajům. Ústní a písemné připomínky předložené stranami byly zváženy a konečná zjištění byla v případě potřeby odpovídajícím způsobem upravena.
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že antidumpingová cla by měla být zachována po dobu patnácti měsíců,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz některé obuvi se svrškem z usně nebo z kompozitní usně, kromě sportovní obuvi, obuvi, která se vyrábí speciální technologií, pantoflí a ostatní domácí obuvi a obuvi s ochrannou špičkou, pocházející z Čínské lidové republiky a Vietnamu, kódů KN: 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 a ex 6405 10 00 (12).
Kódy TARIC jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí.
2. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
„sportovní obuví“ obuv ve smyslu poznámky 1 k položkám v kapitole 64 přílohy I nařízení (ES) č. 1031/2008;
„obuví, která se vyrábí speciální technologií,“ obuv, jejíž cena CIF za jeden pár činí nejméně 7,5 EUR, určená pro sportovní použití, s jednoduchou nebo vícevrstvou litou podešví, bez vstřikování, vyráběná ze syntetických materiálů speciálně určených k tlumení nárazů způsobených vertikálními nebo laterálními pohyby, a s technickými prvky, například hermeticky uzavřenými polštářky naplněnými plynem nebo kapalinou, mechanickými komponenty, které tlumí nebo neutralizují nárazy, nebo takové materiály jako například polymery s nízkou hustotou, kódů KN ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98;
„obuví s ochrannou špičkou“ obuv mající ochranou špičku a odolnost proti nárazu alespoň 100 joulů (13) kódů KN: ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 a ex 6405 10 00;
„pantoflemi a ostatní domácí obuví“ obuv kódu KN ex 6405 10 00.
3. Sazba antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnost
Antidumpingové clo
doplňkový kód TARIC
ČLR
Golden Step
9,7 %
A775
Všechny ostatní společnosti
16,5 %
A999
Vietnam
Všechny ostatní společnosti
10,0 %
-
4. Konečné antidumpingové clo ve výši 16,5 % vztahující se na dovoz od „všech ostatních společností“ v Čínské lidové republice se rozšiřuje na dovoz výrobků popsaných v odstavci 1, které jsou zasílány ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao. Kódy TARIC pro dovážené výrobky zasílané ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se po dobu patnácti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. prosince 2009.
RÈGLEMENT D'EXÉCUTION (UE) N o 1294/2009 DU CONSEIL
du 22 décembre 2009
instituant un droit antidumping définitif sur les importations de certaines chaussures à dessus en cuir originaires du Viêt Nam et de la République populaire de Chine, étendu aux importations de certaines chaussures à dessus en cuir expédiées de la RAS de Macao, qu'elles aient ou non été déclarées originaires de la RAS de Macao, à la suite d'un réexamen au titre de l'expiration des mesures mené conformément à l'article 11, paragraphe 2, du règlement (CE) no 384/96 du Conseil
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (CE) no 384/96 du Conseil du 22 décembre 1995 relatif à la défense contre les importations qui font l'objet d'un dumping de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1) (ci-après dénommé «le règlement de base»), et notamment son article 9, paragraphe 4, et son article 11, paragraphe 2,
vu la proposition présentée par la Commission après consultation du comité consultatif,
considérant ce qui suit:
A. PROCÉDURE
1. MESURES EN VIGUEUR
(1)
Le 5 octobre 2006, le Conseil a institué, par son règlement (CE) no 1472/2006 (2) (ci-après dénommé «le règlement initial»), un droit antidumping définitif sur les importations de certaines chaussures à dessus en cuir originaires de la République populaire de Chine (RPC) et du Viêt Nam (ci-après dénommés «les pays concernés»). Les droits établis allaient de 9,7 % à 16,5 % dans le cas de la RPC et s'établissaient à 10 % pour le Viêt Nam. Les mesures ont été instituées pour une durée de deux ans. L'enquête qui a conduit à ces mesures est ci-après dénommée «l'enquête initiale».
(2)
Par son règlement (CE) no 388/2008 (3) (ci-après dénommé «le règlement d'extension»), le Conseil a étendu le droit antidumping définitif sur les importations de certaines chaussures à dessus en cuir originaires de la RPC aux importations expédiées de la région administrative spéciale (RAS) de Macao, qu'elles aient ou non été déclarées originaires de la RAS de Macao. Cette extension a fait suite à une enquête de contournement effectuée conformément à l'article 13, paragraphe 3, du règlement de base.
2. ENQUÊTE ACTUELLE
2.1. Demande de réexamen
(3)
La demande a été déposée par la Confédération européenne de l'industrie de la chaussure (CEC, ci-après dénommée «le requérant») au nom de producteurs représentant une proportion majeure, en l'occurrence plus de 35 %, de la production communautaire totale de certaines chaussures à dessus en cuir.
(4)
Dans le cadre du test de représentativité, plusieurs associations nationales de producteurs de chaussures dans les États membres l'Unionont exprimé leur point de vue sur l'ouverture du réexamen au titre de l'expiration des mesures et ont demandé à ce que leur nom reste confidentiel de peur que leurs entreprises adhérentes aient à subir des représailles de la part de certains clients. D'autres parties ont contesté le fait que les nom et position des associations soutenant la demande ou s'y opposant aient été tenus secrets. La Commission a demandé aux associations explicitement opposées à la demande si elles accepteraient la divulgation de leurs nom et position. Quatre associations ont accepté la divulgation de ces informations, tandis que les autres s'y sont opposées, invoquant une nouvelle fois la peur de représailles à l'encontre de leurs entreprises adhérentes. La Commission a estimé qu'il existait en effet une forte possibilité de représailles sous forme de perte de ventes pour ces producteurs et a accepté que les noms ne soient pas divulgués.
(5)
Certaines parties ont fait valoir que la Commission n'aurait pas dû ouvrir une enquête de réexamen au titre de l'expiration des mesures, puisque l'article 3 du règlement initial prévoit que celui-ci est applicable pendant une période de deux ans à compter de son entrée en vigueur. Le considérant 326 du règlement initial explique toutefois que, sans préjudice de la durée plus brève des mesures, les règles de l'article 11 du règlement de base s'appliquent mutatis mutandis. Conformément à ce considérant, le texte de l'avis d'expiration prochaine (4) disposait que les mesures expireraient le 7 octobre 2008 à moins qu'un réexamen ne soit ouvert en application des règles de l'article 11, paragraphe 2, du règlement de base. Étant donné qu'un réexamen au titre de l'expiration des mesures antidumping a effectivement été ouvert, les mesures antidumping restent en vigueur dans l'attente de ce réexamen.
(6)
La demande de réexamen au titre de l'expiration des mesures faisait valoir que l'expiration des mesures entraînerait probablement la continuation ou la réapparition du dumping et du préjudice causé à l'industrie communautaire.
2.2. Ouverture
(7)
Ayant déterminé, après consultation du comité consultatif, qu'il existait des éléments de preuve suffisants pour justifier l'ouverture d'un réexamen au titre de l'expiration des mesures, la Commission a annoncé, par un avis publié au Journal officiel de l'Union européenne (5) le 3 octobre 2008 (ci-après dénommé «l'avis d'ouverture»), l'ouverture d'un réexamen au titre de l'expiration des mesures conformément à l'article 11, paragraphe 2, du règlement de base.
(8)
L'enquête relative à la probabilité d'une continuation ou d'une réapparition du dumping et du préjudice a porté sur la période comprise entre le 1er juillet 2007 et le 30 juin 2008 (ci-après dénommée «la période d'enquête de réexamen» ou «la PER»). L'examen de l'évolution de la situation aux fins de l'évaluation de la probabilité d'une continuation ou d'une réapparition du préjudice a porté sur la période comprise entre le 1er janvier 2006 et la fin de la PER (ci-après dénommée «la période considérée»). Lorsque cela s'avérait nécessaire, il a été fait référence également à l'année 2005 et à la période d'enquête utilisée pour l'enquête initiale qui portait sur la période comprise entre le 1er avril 2004 et le 31 mars 2005 (ci-après dénommée «la période d'enquête initiale» ou «la PEI»).
3. PARTIES CONCERNÉES PAR L'ENQUÊTE
(9)
La Commission a officiellement informé le requérant, les producteurs de l'Union cités dans la demande, tous les autres producteurs de l'Union connus, les importateurs connus et leurs associations, les détaillants/distributeurs connus et leurs associations, les organisations de consommateurs connues, les producteurs-exportateurs connus et leurs associations dans les pays concernés, ainsi que les autorités des pays concernés de l'ouverture du réexamen au titre de l'expiration des mesures.
(10)
Les parties intéressées ont eu la possibilité de faire connaître leur point de vue par écrit et de demander à être entendues dans le délai fixé dans l'avis d'ouverture.
(11)
Toutes les parties intéressées qui en ont fait la demande et ont démontré qu'il existait des raisons particulières de les entendre ont été entendues.
4. ÉCHANTILLONNAGE
(12)
En raison du nombre élevé de producteurs-exportateurs dans les pays concernés, de producteurs de l'Union et d'importateurs concernés par l'enquête, le recours à la technique d'échantillonnage a été envisagé dans l'avis d'ouverture, conformément à l'article 17 du règlement de base.
(13)
Pour permettre à la Commission de décider s'il était nécessaire de procéder par échantillonnage et, le cas échéant, de déterminer la composition de l'échantillon, les producteurs-exportateurs et leurs représentants, les producteurs de l'Union et les importateurs ont été invités à se faire connaître et à communiquer les informations demandées dans l'avis d'ouverture.
4.1. Échantillons de producteurs-exportateurs en République populaire de Chine et au Viêt Nam
4.1.1. République populaire de Chine
(14)
Au total, 58 sociétés ou groupes de sociétés liées (ci-après dénommés «groupes») de la RPC se sont fait connaître et ont fourni les informations demandées dans le délai imparti. Ces 58 sociétés ou groupes ont fabriqué le produit concerné et/ou l'ont exporté vers le marché de l'Union pendant la période d'enquête et ont souhaité être inclus dans l'échantillon. Ils ont été considérés comme des sociétés ayant coopéré et leur inclusion dans l'échantillon a été examinée. Le niveau de coopération pour la RPC, qui correspond au pourcentage des exportations vers l'Union effectuées par les sociétés chinoises ayant coopéré par rapport au total des exportations chinoises vers le marché de l'Union, était d'environ 22 %.
(15)
L'échantillon a été sélectionné en accord avec les autorités chinoises, sur la base des volumes d'exportations et de la répartition géographique des sociétés ayant coopéré. Les sept sociétés retenues dans l'échantillon représentaient environ 56 % des exportations vers l'Union effectuées par les 58 sociétés ayant coopéré et 13 % des exportations totales de la RPC vers l'Union. Elles ont toutes répondu aux questionnaires dans le délai imparti.
(16)
Certains exportateurs chinois non retenus dans l'échantillon ont affirmé que, n'ayant pas été sélectionnés pour figurer dans l'échantillon, ils n'étaient pas en mesure de défendre leurs intérêts. Toutefois, le choix d'un nombre représentatif de producteurs-exportateurs et le fait que les résultats de l'évaluation de cet échantillon peuvent être considérés comme représentatifs également pour les autres exportateurs ayant coopéré font partie du principe même de l'échantillonnage. Il convient de noter en outre que toutes les parties intéressées ont pu participer à l'enquête et présenter leur point de vue. Cet argument a donc été rejeté.
4.1.2. Viêt Nam
(17)
Au total, 51 sociétés ou groupes de sociétés du Viêt Nam se sont fait connaître et ont fourni les informations demandées dans le délai imparti. Ces 51 sociétés ou groupes ont fabriqué le produit concerné et/ou l'ont exporté vers le marché de l'Union pendant la période d'enquête et ont souhaité être inclus dans l'échantillon. Ils ont été considérés comme des sociétés ayant coopéré et leur inclusion dans l'échantillon a été examinée. Le niveau de coopération pour le Viêt Nam, qui correspond au pourcentage des exportations vers l'Union effectuées par les sociétés vietnamiennes ayant coopéré par rapport au total des exportations vietnamiennes vers l'Union, était d'environ 82 %.
(18)
L'échantillon a été sélectionné en accord avec les autorités vietnamiennes, sur la base des volumes d'exportations. Les trois sociétés retenues dans l'échantillon représentaient environ 27 % des exportations vers l'Union effectuées par les 51 sociétés ayant coopéré et 22 % des exportations totales du Viêt Nam vers l'Union. Elles ont toutes répondu aux questionnaires dans le délai imparti.
4.2. Échantillonnage des producteurs de l'Union
(19)
Pour obtenir les informations nécessaires à la sélection de l'échantillon des producteurs de l'Union, la procédure décrite ci-dessous a été suivie. La CEC, agissant au nom de tous les plaignants, a confirmé que tous les producteurs à l'origine de la plainte étaient prêts à coopérer et à participer à l'échantillonnage. Étant donné les informations détaillées et complètes disponibles sur ce dossier (émanant, entre autres, de la plainte, de l'examen de la représentativité et des éléments présentés par la CEC), il n'a pas été nécessaire d'envoyer un formulaire d'échantillonnage aux différents producteurs à l'origine de la plainte. De plus, l'avis d'ouverture invitait tous les producteurs à se faire connaître s'ils souhaitaient coopérer à la procédure. Outre les plaignants, cinq autres sociétés se sont fait connaître après l'ouverture et ont demandé à être incluses dans l'exercice d'échantillonnage. Elles ont toutes reçu des formulaires d'échantillonnage permettant d'obtenir les informations déjà disponibles pour les plaignants. Seules deux des cinq sociétés ont retourné les formulaires d'échantillonnage. Ces deux sociétés n'ont cependant pas été retenues, car elles ont été exclues de la définition de l'industrie de l'Union (voir considérant 198).
(20)
La production du produit concerné dans l'Union est fortement concentrée dans trois États membres qui représentent environ 2/3 de la production totale. Le reste est réparti sur l'ensemble des autres États membres. Comme indiqué aux considérants 202 et suivants, les modèles d'activité des producteurs de l'Union sont marqués par des différences concernant surtout la gamme de produits/qualité, les canaux de distribution et le fait qu'on assiste à un regroupement des activités ou à une sous-traitance de certaines parties du processus de fabrication à l'intérieur ou à l'extérieur de l'Union.
(21)
À partir des informations obtenues, la Commission a sélectionné un échantillon fondé sur les plus grands volumes représentatifs de production et de ventes dans l'Union qui ont pu être examinés dans le délai imparti. Toutefois, comme indiqué plus haut, il ne s'agit pas d'un secteur tout à fait homogène et il a aussi été tenu compte, pour évaluer la représentativité des sociétés sélectionnées, de la répartition géographique des producteurs entre les États membres (6) et du segment auquel appartiennent leurs produits. Ainsi, huit sociétés opérant dans quatre États membres ont été retenues. Les entreprises retenues représentaient également tous les grands modèles d'activité présents dans l'Union en termes de méthode de production, de méthode de distribution et de spécialisation de la gamme de produits. En ce qui concerne la spécialisation de la gamme, les sociétés sélectionnées couvraient l'ensemble des principaux segments de prix (bas, moyen et haut de gamme) et tous les segments de sexe et d'âge (femmes, hommes, unisexe, enfants). Pour ce qui est de la distribution, les sociétés retenues se trouvaient à tous les niveaux de distribution (grossistes, détaillants et vente directe). En ce qui concerne la production, l'échantillon incluait des sociétés assurant en interne l'ensemble des étapes essentielles du processus de production et des sociétés ayant externalisé certaines parties du processus de production (à la fois à l'intérieur et à l'extérieur de l'Union).
(22)
Les huit producteurs retenus dans l'échantillon ont ainsi été considérés comme représentatifs de l'ensemble des producteurs de l'Union; ils représentaient 8,2 % de la production des producteurs de l'Union à l'origine de la plainte et 3,1 % de la production totale de l'Union. Conformément à l'article 17, paragraphe 2, du règlement de base, la CEC a été consultée sur la sélection de l'échantillon et n'a soulevé aucune objection.
(23)
L'enquête a révélé que l'un des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon avait progressivement cessé la production dans l'Union pendant la PER et transféré l'ensemble de son activité de fabrication en dehors de l'Union. Il convient de noter que le poids de cette société n'était pas susceptible d'avoir une incidence significative, au moins d'un point de vue quantitatif, sur la situation - et notamment sur la représentativité - des sociétés retenues dans l'échantillon prises dans leur ensemble. Les constatations quantitatives relatives au préjudice n'auraient pas été sensiblement différentes si cette société avait été exclue. Dans ce contexte et compte tenu du fait i) qu'elle avait produit dans l'Union pendant la PER et ii) qu'elle sous-traitait une partie importante de la production - ce qui est, selon de nombreuses parties, un modèle d'activité courant dans l'Union -, il a été décidé de ne pas exclure formellement cette société de l'échantillon. Cette décision garantit en outre que, qualitativement parlant, l'échantillon représente aussi adéquatement que possible la réalité du secteur. De plus, eu égard au fait qu'un réexamen au titre de l'expiration des mesures requiert une analyse de la continuation/réapparition du préjudice, cela peut aider à mieux prévoir comment la situation sur le marché de l'Union pourrait évoluer si les mesures n'étaient pas maintenues. Toutefois, seules les données relatives à son activité en tant que producteur de l'Union ont naturellement été utilisées.
(24)
Les institutions de l'Union ont examiné si le fait que la production et les ventes de cette société dans l'Union pendant la PER se révélaient inférieures à ce qui avait été initialement déclaré lors de la constitution de l'échantillon devait conduire à réduire d'autant la production et les ventes de l'industrie de l'Union dans son ensemble - ou si, en d'autres termes, l'effet en résultant sur l'échantillon devait être transposé à toute la population couverte. Il est toutefois apparu que l'erreur semblait avoir été commise involontairement par cette société qui avait comptabilisé par erreur comme production de l'Union l'activité externalisée vers un pays se trouvant dans le voisinage de l'Union. Dans ce contexte, il convient tout d'abord de noter que l'échantillon est utilisé principalement pour évaluer les indicateurs de préjudice qui ne peuvent être raisonnablement obtenus pour l'ensemble de l'industrie de l'Union. La production et les ventes ont été obtenues au niveau agrégé pour l'industrie de l'Union et cet argument n'est donc pas pertinent. De plus, les informations au dossier, y compris celles compilées en parallèle via l'analyse complémentaire des associations nationales effectuée dans le cadre de l'enquête, ne font apparaître aucun besoin d'un tel ajustement. Enfin, si, pour les besoins du raisonnement, les chiffres de la production et des ventes totales pour l'industrie de l'Union pendant la PER étaient réduits pour tenir compte des chiffres inférieurs de l'échantillon, cela n'affecterait ni la représentativité de celui-ci, ni les conclusions générales concernant le préjudice.
(25)
Différentes parties intéressées ont soutenu qu'il y avait violation de l'article 17 du règlement de base, alléguant que l'échantillon de producteurs de l'Union n'était pas représentatif en termes de pourcentage de production couvert, de gamme de production, de prix de vente, de rapport entre la production et les ventes, de répartition géographique, ainsi que de rentabilité et de performance. Il a également été affirmé que l'échantillon ne tenait pas compte du grand nombre de producteurs ayant externalisé leur production vers des pays tiers.
(26)
Ces allégations ont été soigneusement analysées et, compte tenu également de la complexité de la présente procédure, des questionnaires ont été envoyés, traités et vérifiés sur place non seulement pour des sociétés individuelles, mais aussi pour des associations nationales. Dans ce contexte, le nombre de sociétés retenues dans l'échantillon a dû être limité à celui sur lequel l'enquête pouvait raisonnablement porter compte tenu du temps disponible, à savoir huit sociétés.
(27)
Par ailleurs, compte tenu de la forte fragmentation de l'industrie de l'Union dans la présente procédure, il est inévitable que les sociétés retenues dans l'échantillon ne représentent qu'une partie relativement réduite de la production totale de l'Union. Cette fragmentation et le fait que les plus grands producteurs ont été retenus dans l'échantillon font qu'un accroissement supplémentaire du nombre de sociétés n'aurait, en tout état de cause, pas eu d'effet sensible sur la proportion de l'échantillon par rapport à la production totale de l'Union.
(28)
Comme expliqué au considérant 21, la Commission a tenu compte de la répartition géographique lors de la sélection de l'échantillon. Il convient de souligner que, par nature, un échantillon n'a pas besoin de refléter la répartition géographique exacte (ni la distribution ou ventilation exacte selon tout autre critère) de la population toute entière pour être représentatif. Il suffit, comme c'est le cas pour l'échantillon en question qui inclut quatre États membres, qu'il reflète les proportions adéquates des principaux pays producteurs concernés. Toute autre approche serait administrativement irréalisable, en particulier si plusieurs critères différents doivent être pris en compte pour garantir la représentativité. En effet, cette allégation impliquerait in fine qu'un échantillon ne serait suffisamment représentatif que s'il contenait l'ensemble de la population. L'enquête a donc souligné que l'échantillon qui couvre quatre États membres, dont les trois enregistrant la production de loin la plus importante, est largement représentatif de la production de l'Union dans son ensemble, en particulier lorsqu'on tient compte de la production qui repose sur des systèmes de contrats d'achat ferme et qui, par conséquent, devrait être comptabilisée pour l'État membre où est établie la société qui a commandé le service.
(29)
Les sociétés retenues dans l'échantillon couvraient également un ensemble représentatif des gammes de produits qui reflétait les ordres de grandeur correspondants de la production de l'Union. De plus, les gammes de produits concernées correspondent à celles des exportations chinoises et vietnamiennes.
(30)
Il a également été avancé que les prix de vente moyens de l'échantillon n'étaient pas représentatifs par rapport aux prix de vente indiqués dans la demande de réexamen. Il convient de noter à cet égard que, contrairement à cette allégation, l'enquête a montré que les prix de vente moyens de l'échantillon sont conformes aux prix donnés dans la demande. En tout état de cause, même si ce n'était pas le cas, les prix de vente moyens d'un échantillon n'ont pas à être exactement identiques à ceux indiqués dans la demande, tant qu'il est établi qu'ils reflètent les prix de vente des producteurs dans leur ensemble.
(31)
Pour ce qui est de la représentativité en termes de rapport entre production et ventes, il est rappelé que, dans l'ensemble du secteur, la production est généralement effectuée sur commande et est fortement liée aux tendances de la mode. Par conséquent, le stock n'est pas un indicateur très parlant et la production est très proche du volume des ventes. Cela a été confirmé, au stade de la plainte et au cours de l'enquête, pour les sociétés retenues dans l'échantillon et pour l'industrie de l'Union dans son ensemble.
(32)
Outre les considérations exposées ci-dessus, il est rappelé qu'en vertu de l'article 17 du règlement de base, l'enquête peut, en tout état de cause, se limiter à des échantillons qui sont statistiquement représentatifs ou qui constituent le plus grand volume représentatif de production, de ventes ou d'exportations sur lequel l'enquête peut raisonnablement porter. Il ressort clairement du libellé de cette disposition qu'il n'existe pas d'indication ou de seuil quantitatif concernant le niveau du volume représentatif. La seule indication précise que le plus grand volume est celui sur lequel l'enquête peut raisonnablement porter compte tenu du temps disponible.
(33)
Pour les raisons exposées ci-dessus, les allégations présentées par les diverses parties ont été rejetées et la validité juridique de l'échantillon est confirmée, puisque celui-ci est représentatif et a été constitué en pleine conformité avec les dispositions de l'article 17 du règlement de base.
4.3. Échantillonnage des importateurs de l'Union
(34)
Sur la base des informations disponibles, 139 importateurs ont été contactés. 22 importateurs indépendants ont répondu au formulaire d'échantillonnage, parmi lesquels 21 ont accepté d'être inclus dans l'échantillon. Selon les données qu'ils ont transmises, ces 21 importateurs totalisaient 12 % des importations du produit concerné en provenance de la RPC et 40 % des importations en provenance du Viêt Nam (au cours de la PER).
(35)
Les cinq principaux importateurs (Adidas, Clarks, Nike, Puma et Timberland) ayant tous déclaré d'importants volumes d'importations en provenance de ces deux pays, ils représentaient environ 18 % des importations concernées. Il a par conséquent été considéré qu'un échantillon composé de ces cinq sociétés serait représentatif au sens de l'article 17, paragraphe 1, du règlement de base, c'est-à-dire en termes de volume d'importations.
(36)
Toutefois, afin de mieux refléter la répartition géographique des importateurs et les différences en matière de types de chaussures importés, trois importateurs supplémentaires ont été retenus dans l'échantillon. À cet égard, il est ressorti des formulaires d'échantillonnage renvoyés que la plupart des importateurs ayant répondu opéraient à une échelle nettement inférieure en termes de volume et importaient soit des chaussures de marques moins connues/moins «à la mode», soit des chaussures de valeur plus élevée. Le modèle d'activité et les segments de produits commercialisés par ces importateurs de taille plus réduite semblent être distincts de ceux des grands importateurs et ces petits importateurs pourraient, pris ensemble, représenter une part importante des importations concernées. Il est donc apparu important que ces importateurs soient également représentés, puisque la réalité économique de ces sociétés pourrait être différente de celle des grands importateurs cités au considérant 35.
(37)
Pour ces raisons, un échantillon de huit importateurs, comprenant les cinq plus grands et trois sociétés de taille inférieure, a été constitué. Ils représentaient quelque 10 % des importations en provenance de la RPC et environ 34 % des importations en provenance du Viêt Nam.
(38)
Tous les importateurs ayant coopéré et s'étant dits prêts à coopérer ont eu la possibilité de présenter des observations concernant la composition de l'échantillon. Des questionnaires ont été envoyés aux sociétés retenues dans l'échantillon. Sept des importateurs retenus ont répondu dans le délai imparti. Au vu de sa non-coopération, le huitième importateur retenu a finalement dû être exclu de l'échantillon.
5. VÉRIFICATION DES INFORMATIONS REÇUES
(39)
La Commission a recherché et vérifié toutes les informations jugées nécessaires aux fins d'une détermination du risque de continuation ou de réapparition du dumping et du préjudice, ainsi que d'un examen de l'intérêt de l'Union. Les informations transmises par les sociétés suivantes ont été vérifiées sur place:
5.1. Producteurs-exportateurs en République populaire de Chine
-
Yue Yuen Industrial (Holdings) Ltd., Hong Kong
-
Société assurant la production:
Zhongshan Pou Yuen Manufactory, Province de Guangdong
-
Sociétés de négoce:
-
Idea Co. Ltd, Macao
-
The Look Co. Ltd, Macao
-
Gold Plenty Co. Ltd, Macao,
-
Guangzhou Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd., Province de Guangdong,
-
HuaJian Industrial (Holding) Co. Ltd., Hong Kong et sa société assurant la production Dongguan HuaBao Shoes Co. Ltd, Province de Guangdong,
-
Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd., Province de Zhejiang,
-
Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co. Ltd., Province de Guangdong,
-
Jianle Footwear Industrial Co. Ltd, Province de Fujian,
-
General Footwear/Gentfort Shoes Co. Ltd, Province de Guangdong.
5.2. Producteurs-exportateurs au Viêt Nam
-
Pou Yuen Industrial Holdings Limited, Hong Kong
-
Sociétés assurant la production:
-
Pouyuen Vietnam Company Limited, Hô-Chi-Minh-Ville
-
Pou Sung Vietnam Company Limited, Province de Dong Nai
-
Pou Chen Vietnam Enterprise Company Limited, Province de Dong Nai
-
Sociétés de négoce:
-
Betsey Trading Limited
-
Sinnamon Trading Limited
-
Sky High Trading Limited
-
Fitbest Enterprises Limited
-
Golden Star Co. Ltd, Haiphong
-
Shyang Hung Cheng Industrials Co Ltd, Province-de Bình Duong
5.3. Producteurs de l'Union et associations nationales de producteurs
-
Associação Portuguesa dos Industriais de Calçado, Componentes, Artigos de Pele e seus Sucedâneos - APICCAPS (Portugal),
-
Federación de Industrias del Calzado Español - FICE (Espagne),
-
Associazione Nazionale Calzaturifici Italiani (Italie),
-
British Footwear Association Ltd. (Grande-Bretagne),
-
Fachverband der lederverarbeitenden Industrie (Autriche),
-
Fédération Française de la Chaussure (France),
-
Hauptverband der Deutschen Schuhindustrie e.V. - HDS (Allemagne),
-
Polska Izba Przemysłu Skórzanego (Pologne).
(40)
Des visites de vérification ont également été effectuées dans les locaux des huit producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon, établis dans quatre États membres différents. Comme cela avait été le cas lors de l'enquête initiale, les producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon ainsi que d'autres producteurs de l'Union ayant coopéré ont demandé, sur la base de l'article 19 du règlement de base, que leur identité ne soit pas divulguée, car cela pouvait leur nuire gravement. En effet, certains producteurs de l'Union à l'origine de la plainte fournissent, dans l'Union, des clients qui s'approvisionnent aussi en RPC et au Viêt Nam et qui bénéficient donc directement des importations en cause. Ils se trouvent par conséquent dans une situation délicate, certains de leurs clients pouvant avoir des raisons évidentes de s'opposer à ce qu'ils déposent ou appuient une plainte portant sur des pratiques présumées de dumping préjudiciable. Ils estiment donc qu'ils pourraient être la cible de représailles de la part de certains de leurs clients, qui pourraient éventuellement aller jusqu'à mettre fin à leurs relations commerciales. Leur demande a été acceptée, car suffisamment motivée.
(41)
Les représentants de certains producteurs-exportateurs ainsi que des importateurs indépendants ont affirmé ne pas pouvoir exercer correctement leur droit à la défense, dans la mesure où l'identité des plaignants n'avait pas été divulguée. Ils ont avancé qu'il leur était impossible, dans ces conditions, de vérifier la représentativité des sociétés retenues dans l'échantillon. À titre d'alternative, ces parties soutenaient que si la confidentialité était effectivement garantie, les chiffres des différentes sociétés devaient alors être entièrement rendus publics.
(42)
À cet égard, il est rappelé que le volume de production de l'échantillon, ventilé par pays, a été mis à disposition de toutes les parties intéressées. En ce qui concerne l'argument selon lequel toutes les informations à l'exception de l'identité de la société devaient être divulguées, il convient de noter qu'une telle divulgation pourrait indirectement révéler l'identité des sociétés retenues dans l'échantillon. La pratique habituelle consistant à divulguer des versions non limitées des réponses aux questionnaires (c'est-à-dire contenant des données indexées) a donc été maintenue également dans la présente procédure. Au vu de ce qui précède, il convient de conclure que les droits de défense des parties ont été valablement préservés et l'argument est par conséquent rejeté.
5.4. Importateurs indépendants
-
Achten Beheer BV, Waalwijk, Pays-Bas,
-
Adidas AG, Herzogenaurach, Allemagne,
-
C&J Clark's International Limited, Street, Somerset, Royaume-Uni,
-
Footex International BV, Hazerswoude-Dorp, Pays-Bas,
-
Nike European Operations BV, Laakdal, Belgique,
-
Puma AG Rudolf Dassler Sport, Herzogenaurach, Allemagne,
-
Timberland Europe BV, Enschede, Pays-Bas.
5.5. Producteurs dans le pays analogue
-
Henrich & Cia Ltda, Dois Irmãos, Brésil,
-
Werner Calçados Ltda., Três Coroas, Brésil,
-
Industria de Calçados West Coast Ltda., Ivoti, Brésil.
6. DROITS DES PARTIES
(43)
Certaines parties ont soulevé des objections tout au long de la procédure invoquant une atteinte à leurs droits de défense. Elles ont affirmé que, en ce qui concerne les producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon, les informations figurant dans le dossier non confidentiel consultable par les parties intéressées étaient incomplètes et n'avaient pas été fournies dans les délais.
(44)
À cet égard, il convient de souligner que la version de la réponse des parties destinée à être consultée par les parties intéressées (appelée «réponse publique») a été fournie par toutes les sociétés retenues sans retards injustifiés et dans les délais accordés aux autres parties participant à l'enquête. Lorsqu'une réponse publique est transmise à la Commission, elle ne peut être insérée dans le dossier public qu'après résolution des éventuels problèmes de confidentialité conformément à l'article 19 du règlement de base. Il convient également de noter que la Commission a l'obligation d'insérer des informations dans le dossier public en temps utile afin de permettre aux parties d'exercer leurs droits. Cette obligation a été dûment respectée dans le cas présent.
(45)
En ce qui concerne l'exhaustivité des réponses publiques, il y a lieu de noter qu'il est normal que les parties fassent au fil de l'enquête des observations supplémentaires dans lesquelles elles fournissent des informations additionnelles. Celles-ci sont ajoutées au dossier public non confidentiel dès que les questions de confidentialité sont réglées. On ne saurait créer une confusion entre ce processus, dans lequel les contributions de toutes les parties intéressées sont intégrées progressivement aux éléments de preuve servant aux conclusions ainsi qu'au dossier non confidentiel, et le fait que les dossiers ne seraient pas complets.
(46)
Étant donné la complexité de la présente procédure, l'accès des parties a été facilité grâce aux éléments suivants. Tout d'abord, l'accès électronique a été accordé aux parties intéressées, celles-ci pouvant obtenir sur demande une copie intégrale de tous les documents figurant au dossier sur un CD-ROM. De plus, les documents électroniques étaient accompagnés d'un index clair permettant i) d'accéder facilement aux nombreux documents présentés dans la procédure et ii) de connaître la date d'enregistrement des documents figurant au dossier. Par ailleurs, une série de notes au dossier intégrées dans le dossier public répondait aux questions qui auraient pu avoir une incidence sur les droits de défense des parties.
(47)
Les éléments exposés ci-dessus ont permis aux parties de bénéficier d'un accès amélioré au dossier et de présenter tout au long de l'enquête des observations détaillées qui ont ensuite été traitées de manière appropriée par la Commission. Les allégations relatives à la non-exhaustivité et à la non-actualité du dossier public faites par diverses parties doivent donc être rejetées.
(48)
Une partie intéressée a également affirmé que la Commission avait discriminé les importateurs et les exportateurs en accordant, pendant l'enquête, un traitement plus favorable aux producteurs de l'Union à l'origine de la plainte. Il a été allégué en particulier que les importateurs et exportateurs, au contraire des producteurs, ne s'étaient pas vu octroyer la confidentialité. Il a également été affirmé que les plaignants avaient profité d'un traitement plus favorable, puisqu'il ne leur avait pas été demandé de transmettre des formulaires d'échantillonnage à l'ouverture de la procédure et qu'une trop grande souplesse en matière de délai et de niveau de réponse avait été accordée aux plaignants, alors qu'un exportateur dans la même situation aurait été évalué sur la base des données disponibles conformément à l'article 18 du règlement de base.
(49)
Dans ce contexte, il convient de noter que l'octroi de la confidentialité en ce qui concerne l'identité des producteurs de l'Union soutenant la plainte repose sur une demande dûment motivée présentée conformément à l'article 19 du règlement de base. Aucune demande de ce type n'a été soumise par les exportateurs ou les importateurs et aucun événement ou élément portant à croire que les intérêts des exportateurs ou des importateurs seraient compromis du fait de la divulgation de leur identité n'a été présenté au cours de l'enquête. Considérant que la situation des producteurs de l'Union était, dans ce contexte, fondamentalement différente de celle des exportateurs et importateurs, l'allégation de discrimination ne saurait être retenue.
(50)
Pour ce qui est de la sélection de l'échantillon, il convient de se référer au considérant 19. La situation des exportateurs et importateurs était totalement différente de celle des producteurs à l'origine de la plainte, puisqu'aucune information détaillée concernant les premiers ne figurait au dossier. Il était par conséquent nécessaire de demander le formulaire d'échantillonnage rempli à la fois pour vérifier la volonté des parties à coopérer et pour obtenir les informations de base requises pour procéder à la sélection de l'échantillon. L'allégation de discrimination doit donc être rejetée.
(51)
En ce qui concerne la souplesse accordée aux producteurs de l'Union pour les informations recueillies via les questionnaires dans le cadre de l'enquête et le recours à l'article 18 du règlement de base, il convient de noter que, du fait que la même approche a été utilisée de manière cohérente pour les exportateurs et importateurs et pour les producteurs de l'Union, il ne saurait y avoir aucune raison justifiant une allégation de discrimination. Cette allégation non étayée est donc rejetée.
(52)
Pour ce qui est du choix du pays analogue, certaines parties ont avancé que les délais courts, le calendrier et le mode de transmission des questionnaires discriminaient les sociétés indiennes et indonésiennes. À cet égard, il convient de noter que l'envoi des questionnaires en Inde et en Indonésie n'a pu être terminé qu'à la fin décembre 2008, après l'obtention des adresses des producteurs concernés. La Commission a veillé à ce que les sociétés de ces pays disposent du même délai que les sociétés brésiliennes pour répondre. Pour ce qui est de la transmission effective des questionnaires, la Commission a utilisé dans tous les cas des lettres recommandées, ainsi que des courriers électroniques lorsque cela était possible. Les allégations ci-dessus doivent donc être rejetées.
(53)
Certaines parties ont fait valoir que les informations concernant le pays analogue avaient été déposées dans le dossier public avec des retards injustifiés et que cela constituait une atteinte à leurs droits de défense. La Commission signale que, dans la présente enquête, la plupart des premières réponses non confidentielles aux questionnaires envoyées par les sociétés du pays analogue ont été jugées insuffisantes et que, par conséquent, de nouvelles versions publiques ont dû être demandées. Une fois reçues, elles ont été déposées au dossier public sans retards injustifiés. Dans l'intervalle, la Commission avait joint à ce dossier des synthèses d'information sur les sociétés consultées et les réponses reçues. Ces allégations doivent donc être rejetées.
B. PRODUIT CONCERNÉ ET PRODUIT SIMILAIRE
1. PRODUIT CONCERNÉ
(54)
Le produit concerné par le présent réexamen est le même que celui défini dans le règlement initial, à savoir certaines chaussures à dessus en cuir naturel ou reconstitué, à l'exclusion des chaussures de sport, des chaussures à technologie spéciale (STAF), des pantoufles et autres chaussures d'intérieur et des chaussures avec coquille de protection, originaires de la République populaire de Chine et du Viêt Nam (ci-après après dénommé «le produit concerné»), relevant actuellement des codes NC suivants: 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 et ex 6405 10 00.
(55)
Les définitions de l'article 1er, paragraphe 2, du règlement initial s'appliquent dans la présente enquête. Selon ces définitions, on entend par:
«chaussures de sport»: les chaussures au sens de la note de sous-positions 1 du chapitre 64 de l'annexe I du règlement (CE) no 1031/2008 de la Commission;
«chaussures à technologie spéciale»: les chaussures d'un prix CAF à la paire supérieur ou égal à 7,50 euros, destinées à l'activité sportive, ayant une semelle moulée à une ou plusieurs couches, non injectée, fabriquée avec des matériaux synthétiques conçus spécialement pour amortir les chocs dus aux mouvements verticaux ou latéraux et pourvues de caractéristiques techniques telles que des coussinets hermétiques renfermant des gaz ou des fluides, des composants mécaniques qui absorbent ou neutralisent les chocs ou des matériaux tels que des polymères de basse densité et relevant des codes NC suivants: ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96 et ex 6403 99 98;
«chaussures avec coquille de protection»: les chaussures munies d'une coquille de protection, d'une résistance à l'écrasement d'au moins 100 joules (1) et relevant des codes NC suivants: ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 et ex 6405 10 00;
«pantoufles et autres chaussures d'intérieur»: les chaussures relevant du code NC ex 6405 10 00.
2. PRODUIT SIMILAIRE
(56)
Le produit similaire faisant l'objet du présent examen au titre de l'expiration des mesures est constitué, comme il a été défini lors de l'enquête initiale, de certaines chaussures à dessus en cuir, qu'elles aient été fabriquées et vendues sur le marché intérieur, sur le marché du pays analogue et/ou exportées vers l'Union à partir de la RPC et du Viêt Nam.
2.1. Comparabilité des produits
(57)
Certaines parties ont fait valoir que le produit similaire vendu dans l'Union n'était pas comparable au produit concerné exporté depuis la RPC et le Viêt Nam. Il a cependant été établi que le produit vendu dans l'Union (dans le présent réexamen) était comparable au produit concerné exporté depuis les pays concernés. En particulier, il est apparu que les caractéristiques physiques et techniques et les utilisations, ainsi que les canaux de distribution du produit concerné, étaient similaires et n'avaient pas changé depuis l'enquête initiale. Cet argument a donc été rejeté.
(58)
Certaines parties ont également affirmé que le système utilisé pour comparer les types de produits vendus par les différents opérateurs ayant coopéré à l'enquête était inapproprié, car il n'était pas suffisamment spécifique pour garantir une comparaison équitable. Le système utilisé (système PCN) a toutefois permis la comparaison de 600 catégories ou types de produits différents selon cinq critères principaux, à savoir le style des chaussures, le type de consommateur, le type de chaussures, le matériau de la semelle extérieure et la doublure de l'empeigne. En outre, ce système PCN avait déjà été utilisé lors de l'enquête précédente. Aucune raison suffisante n'a été donnée pour justifier une modification du système. Par conséquent, le même système PCN que celui utilisé lors de l'enquête initiale a été appliqué à la présente enquête de réexamen au titre de l'expiration des mesures. Cet argument a donc été rejeté.
(59)
Certaines parties ont allégué que la Commission avait changé sa méthodologie par rapport à la procédure initiale en modifiant la définition des numéros de contrôle des produits (PCN) au cours de l'enquête. Cette allégation n'est cependant pas correcte. Il est plutôt apparu, au cours de l'enquête, que certaines parties avaient mal interprété et appliqué la structure PCN pour certains types de produits. Afin de garantir une approche cohérente, les modèles de chaussures en question ont donc été reclassés et affectés à la bonne rubrique PCN lorsque cela s'est avéré nécessaire. Ainsi, lorsque la Commission a repéré des informations inexactes données par les parties concernées, elle a dû les rectifier. Cette rectification ne saurait donc être considérée ni comme une modification de la méthodologie, ni comme un changement du contenu des PCN. Au contraire, la nécessité de respecter la méthodologie PCN était la raison même de cette rectification. En conséquence, l'argument a dû être rejeté.
2.2. Demandes d'exclusions
(60)
Plusieurs parties intéressées ont présenté des demandes similaires à celles reçues lors de l'enquête initiale. Elles ont fait valoir que certains types de chaussures couverts par la définition du produit similaire, par exemple les chaussures de randonnée, de bowling, de rafting, d'équitation, les chaussures à technologie spéciale et les chaussures de pointures spéciales, étaient trop différentes pour faire partie d'une même catégorie. Selon une autre demande, le seuil de valeur de 7,50 euros la paire applicable aux chaussures STAF devait être réduit. Il est rappelé que, lors de l'enquête initiale, ce seuil de valeur a été ramené de 9 euros à 7,50 euros la paire.
(61)
À cet égard, un réexamen au titre de l'expiration des mesures ne permet pas une modification de la définition du produit faisant l'objet des mesures. Une telle modification pourrait être examinée si une partie présentait une demande motivée au titre de l'article 11, paragraphe 3, du règlement de base. Les demandes ci-dessus ont donc dû être rejetées.
C. PROBABILITÉ DE CONTINUATION OU DE RÉAPPARITION DU DUMPING
1. GÉNÉRALITÉS
(62)
Conformément à l'article 11, paragraphe 2, du règlement de base, il a été examiné si le dumping était susceptible de continuer ou de réapparaître en cas d'une éventuelle expiration des mesures en vigueur à l'encontre de la RPC et du Viêt Nam.
(63)
Les volumes et les prix des importations en provenance des deux pays concernés ont évolué comme indiqué dans le tableau ci-dessous. Les importations chinoises ont été soumises à contingents jusqu'au 31 décembre 2004; celles-ci ont considérablement augmenté après cette date et sont restées à des niveaux élevés en 2006. En 2007 et pendant la PER, les volumes d'importations se sont stabilisés après avoir diminué par rapport à 2006. Suite à l'enquête de contournement, les mesures ont été étendues aux importations de la RAS de Macao qui ont été soumises à enregistrement à partir de septembre 2007.
(64)
Les importations en provenance du Viêt Nam n'étaient pas soumises aux contingents et s'établissaient à des niveaux élevés au cours de la PEI. Les volumes d'importations ont ensuite diminué jusqu'en 2007, avant d'augmenter à nouveau pendant la PER.
(65)
Ces chiffres montrent que, contrairement aux arguments avancés par certaines parties intéressées, les importations en provenance des pays concernés sont restées à des niveaux élevés pendant la PER. Leurs parts de marché combinées au cours de la PER s'établissaient à 28,7 % et étaient donc nettement supérieures aux niveaux relevés pendant la PEI (23,2 %). Même si leurs parts de marché respectives ont fluctué depuis la PEI, elles sont restées globalement élevées, chacun des pays détenant en effet plus de 10 % de part de marché pendant la PER.
(66)
Selon les chiffres d'Eurostat, les prix moyens à l'importation des deux pays concernés ont augmenté entre la PEI et 2006. Depuis, les prix se sont stabilisés pour la RPC et ont chuté pour le Viêt Nam.
(67)
Comme les données d'Eurostat sont nécessairement générales et, bien qu'elles couvrent le produit concerné, ne fournissent pas d'indications sur les possibles évolutions de l'assortiment de produits, une analyse a donc été entreprise pour examiner les tendances de prix des sept sociétés chinoises et des trois sociétés vietnamiennes retenues dans l'échantillon. Globalement, pour les sociétés des deux pays figurant dans l'échantillon, il a été constaté que les prix des importations avaient diminué au cours de la période allant de 2006 à la PER.
Tableau 1
Volumes totaux et valeurs des importations en provenance des pays faisant l'objet de l'enquête
PEI
2005
2006
2007
PER
Volume (milliers de paires)
Chine
63 403
183 568
157 560
123 016
125 052
Part de marché
8,8 %
22,9 %
21,6 %
17,8 %
18,5 %
Viêt Nam
102 625
100 619
79 427
62 503
68 852
Part de marché
14,2 %
12,6 %
11,0 %
9,1 %
10,2 %
Valeur (euros)
Chine (Eurostat)
7,2
7,5
8,4
8,4
8,5
Viêt Nam (Eurostat)
9,2
9,5
10,2
9,7
9,5
Source: Comext (Eurostat), ajusté, le cas échéant, à l'aide de statistiques disponibles à la Commission afin d'exclure les produits n'entrant pas dans la définition du produit concerné.
Tableau 2
Volumes totaux et valeurs des importations des sociétés retenues dans l'échantillon
PEI
2005
2006
2007
PER
Volume (milliers de paires)
Chine (échantillon)
n.d.
n.d.
11 381
12 787
13 759
Part de marché
1,5 %
1,8 %
2,0 %
Viêt Nam (échantillon)
n.d.
n.d.
14 400
15 250
14 500
Part de marché
2 %
2,2 %
2,2 %
Valeur (euros)
Chine (échantillon)
n.d.
n.d.
12,6
10,7
10,3
Viêt Nam (échantillon)
n.d.
n.d.
11,4
10,8
10,6
2. DUMPING DES IMPORTATIONS CHINOISES ET VIETNAMIENNES PENDANT LA PER
2.1. Valeur normale
2.1.1. Pays analogue
(68)
Conformément à l'article 2, paragraphe 7, du règlement de base, dans le cas d'importations en provenance de pays n'ayant pas une économie de marché et des pays visés à l'article 2, paragraphe 7, point b), du règlement de base, lorsque le statut de société opérant dans les conditions d'une économie de marché n'est pas accordé, la valeur normale doit être établie sur la base du prix ou de la valeur construite dans un pays tiers à économie de marché approprié.
(69)
Aux fins de l'établissement de la valeur normale pour la RPC et le Viêt Nam, la Commission a indiqué, dans l'avis d'ouverture, son intention d'utiliser comme pays analogue le Brésil, qui avait déjà été utilisé comme pays analogue approprié lors de l'enquête initiale. La Commission a invité les parties intéressées à formuler leurs observations à ce propos.
(70)
Des observations ont été reçues de plusieurs catégories de parties intéressées - producteurs-exportateurs ayant coopéré, associations représentatives, autorités nationales et représentants des importateurs - qui suggéraient que la Thaïlande, l'Inde ou l'Indonésie constitueraient des pays analogues plus appropriés que le Brésil. La Commission a examiné ces propositions à la lumière des critères appliqués pour le choix du pays analogue.
(71)
À cet égard, la Commission a établi que la taille du marché des chaussures en cuir pendant la PER pouvait être estimée à 189 millions de paires pour le Brésil, à 800 millions de paires pour l'Inde, à 109 millions de paires pour l'Indonésie et à seulement 6 millions de paires pour la Thaïlande. Au vu de la taille très réduite du marché thaïlandais et de l'existence d'autres options, la Commission n'a pas étudié plus avant la possibilité d'utiliser la Thaïlande comme pays analogue.
(72)
En conséquence, suite aux demandes des parties, la Commission a sollicité la coopération de producteurs de chaussures au Brésil, en Inde et en Indonésie. Des questionnaires ont été envoyés aux sociétés de ces trois pays et des réponses utiles ont été reçues de cinq producteurs brésiliens, d'un producteur indien et de cinq producteurs indonésiens.
(73)
La Commission a examiné la représentativité des sociétés ayant répondu au regard de leurs ventes intérieures.
(74)
En ce qui concerne le Brésil, les trois sociétés ayant fait l'objet d'une enquête ont affiché, pendant la période d'enquête, des ventes intérieures du produit similaire représentant environ 17 % des exportations chinoises et 19 % des exportations vietnamiennes couvertes par l'échantillon.
(75)
Pour ce qui est de l'Inde, l'unique société s'étant fait connaître a déclaré, pour la période d'enquête, des ventes intérieures du produit similaire représentant environ 5 % des exportations chinoises et 6 % des exportations vietnamiennes couvertes par l'échantillon.
(76)
En ce qui concerne l'Indonésie, les cinq sociétés ayant coopéré ont affiché des ventes intérieures du produit similaire représentant environ 2 % des exportations chinoises et 2 % des exportations vietnamiennes couvertes par l'échantillon.
(77)
Le Brésil était par conséquent le pays présentant le volume de ventes intérieures le plus représentatif pendant la période d'enquête.
(78)
La Commission a ensuite examiné combien de types de chaussures identiques à ceux exportés par la Chine et le Viêt Nam étaient couverts par les ventes intérieures dans les trois pays en question.
(79)
Les ventes intérieures des producteurs brésiliens et indonésiens ayant coopéré ont couvert, pendant la PER, un large éventail de produits correspondant à un nombre important de PCN (numéros de code de produits) exportés de Chine et du Viêt Nam. Dans le cas de l'Inde, l'unique producteur-exportateur ayant coopéré a déclaré des ventes intérieures réalisées pendant la PER correspondant à un seul PCN exporté par la Chine et le Viêt Nam.
(80)
Selon les données recueillies par la Commission, il existait, dans les trois pays examinés, un nombre important de producteurs, ce qui garantit l'existence d'un niveau élevé de concurrence entre les opérateurs nationaux sur leurs marchés respectifs. Le Brésil comptait quelque 7 800 producteurs de chaussures en cuir, dont 1 500 peuvent être considérés comme étant d'une taille suffisamment comparable aux sociétés chinoises et vietnamiennes. Il y aurait environ 3 000 producteurs en Inde. En Indonésie, le nombre de producteurs est estimé à 212. Les trois pays affichent des volumes d'exportations notables (estimés à environ 64 millions de paires pour le Brésil, 67 millions pour l'Inde et 27 millions pour l'Indonésie). Il est apparu que le Brésil avait une consommation intérieure de chaussures en cuir par habitant (1) supérieure à celle de l'Inde (0,7) et de l'Indonésie (0,5).
(81)
En ce qui concerne les importations dans les pays en question, elles ont atteint, au cours de la PER, une part de marché d'environ 2 % au Brésil, environ 1 % en Inde et environ 1,5 % en Indonésie.
(82)
Sur la base des éléments qui précèdent, la Commission a considéré que le Brésil constituait le pays analogue le plus approprié. Il a été constaté en particulier que le Brésil présentait le volume de ventes intérieures de chaussures à dessus en cuir le plus représentatif. De plus, les sociétés brésiliennes ayant coopéré produisent une large gamme de produits qui correspond largement à celles des sociétés chinoises et vietnamiennes. Les producteurs indonésiens ayant coopéré, qui avaient également une large gamme de produits, affichaient des ventes intérieures nettement inférieures, alors que les ventes intérieures indiennes, même si elles représentaient de gros volumes, couvraient une gamme très limitée.
(83)
Plusieurs parties ont affirmé que le Brésil ne devait pas être utilisé comme marché analogue car il s'était spécialisé dans les chaussures pour femmes. Elles ont fait valoir que les réponses aux questionnaires des sociétés brésiliennes ayant coopéré et le fait que le Brésil exporte principalement des chaussures pour femmes pouvaient en apporter la preuve.
(84)
Cependant, l'enquête a montré que plus de la moitié des ventes intérieures totales déclarées par ces sociétés concernaient des chaussures pour hommes. Au cours des visites de vérification que la Commission a effectuées auprès des producteurs brésiliens, il est apparu que les deux sociétés plus petites étaient effectivement davantage spécialisées dans les chaussures pour femmes, alors que la plus grande vendaient essentiellement des chaussures pour hommes sur le marché intérieur. Les ventes sur le marché intérieur représentaient donc des volumes suffisants tant pour les types de chaussures pour femmes que pour les types destinés aux hommes. En ce qui concerne l'argument selon lequel les exportations brésiliennes concernent principalement les chaussures pour femmes, la Commission considère que la configuration des exportations d'un pays ne correspond pas nécessairement à celle des ventes effectuées sur le marché intérieur.
(85)
Certaines parties ont allégué que les réponses aux questionnaires faisaient apparaître que le Brésil était spécialisé dans les sandales, qui ne peuvent donc pas être comparées aux types de chaussures exportées de Chine et du Viêt Nam qui couvrent un éventail plus large. L'examen de la Commission n'a pas confirmé cette allégation, mais a montré que les producteurs brésiliens vendaient une large gamme de types de chaussures, ce qui se traduisait, au niveau des PCN, par un taux de concordance de plus de 50 % avec les modèles exportés par les sociétés chinoises et vietnamiennes retenues dans les échantillons.
(86)
Certaines parties ont fait valoir que le Brésil ne pouvait pas être utilisé comme pays analogue pour les chaussures pour enfants, car il affichait une production très réduite de ce type de chaussures. La Commission fait observer qu'il n'est pas inhabituel qu'un pays analogue ne produise pas l'ensemble des sous-types du produit similaire. Cela n'empêche toutefois pas qu'une comparaison équitable de la valeur normale puisse être établie en procédant aux ajustements appropriés pour ce type. Comme, en effet, aucun des producteurs brésiliens ayant coopéré n'a fabriqué de chaussures pour enfants, la valeur normale pour ce type a été calculée, comme lors de l'enquête initiale, en ajustant comme il se doit la valeur normale établie pour les chaussures pour adultes. Il est dès lors conclu que le Brésil pouvait être utilisé comme pays analogue pour l'ensemble des types de chaussures, y compris les chaussures pour enfants.
(87)
Certaines parties ont avancé que les chaussures produites au Brésil étaient fabriquées avec un cuir de meilleure qualité et avaient donc un prix supérieur à celles produites en Chine et au Viêt Nam. Elles ne seraient donc pas comparables à celles originaires des deux pays faisant l'objet de l'enquête. D'autres parties intéressées ont, au contraire, affirmé que les prix brésiliens devaient être convenablement ajustés car le cuir des chaussures brésiliennes était de moindre qualité que celui utilisé en Chine et au Viêt Nam. La Commission a examiné cette question et a constaté que, en termes de prix et de qualité, il n'existait aucune différence entre le cuir utilisé pour les chaussures brésiliennes et celui employé pour les chaussures fabriquées en Chine et au Viêt Nam. Il est rappelé, dans ce contexte, que la valeur normale a été ajustée lors de la procédure initiale car il est apparu que le cuir utilisé par les producteurs brésiliens (pays analogue) était de moindre qualité et était vendu moins cher que le cuir utilisé par les producteurs retenus dans l'échantillon dans les pays exportateurs. Dans la présente enquête de réexamen, les producteurs au Brésil (et la plupart des producteurs dans les pays exportateurs) sont différents de ceux ayant coopéré à l'enquête initiale. La composition différente de l'échantillon de sociétés s'est donc traduite par des coûts différents pour l'intrant que constitue le cuir.
(88)
Certaines parties ont fait valoir que les produits brésiliens et vietnamiens n'étaient pas comparables puisque le Brésil exporte des chaussures haut de gamme chères, alors que le Viêt Nam exporte des produits à bas prix, mais n'ont pas transmis d'éléments de preuve étayant cette affirmation. La Commission fait observer qu'en tout état de cause, les produits vietnamiens devraient être comparés aux produits vendus sur le marché intérieur brésilien et non à ceux exportés du Brésil. La Commission n'a trouvé aucun élément prouvant que les chaussures originaires du Viêt Nam ou vendues au Brésil seraient limitées à un segment de marché spécifique.
(89)
Certaines parties ont affirmé que le Brésil avait relevé ses tarifs douaniers sur les chaussures de 20 % à 35 % à partir de janvier 2008, ce qui faisait du Brésil un marché hautement protégé avec une concurrence réduite. Elles ont également avancé que la part de marché représentée par les importations au Brésil était trop faible par rapport à la consommation. La Commission a examiné ces arguments. Il est apparu que le Brésil avait effectivement relevé ses tarifs douaniers de 20 % à 35 % début 2008, soit au milieu de la PER. La Commission a toutefois constaté aussi que la valeur de la monnaie brésilienne par rapport au dollar US avait nettement augmenté au cours de la PER et en particulier après l'augmentation des tarifs douaniers par le Brésil. Plus précisément, la valeur du real brésilien s'est accrue de 19 % (soit une hausse supérieure à l'augmentation des tarifs) par rapport au début de la PER. En conséquence, l'augmentation de la valeur de la monnaie brésilienne par rapport au dollar compense, dans une large mesure, l'effet de l'accroissement des droits de douane sur les prix à l'importation. En outre, la Commission n'a trouvé aucun élément prouvant que la hausse des tarifs douaniers s'était traduite par une augmentation notable des prix intérieurs, ni qu'elle avait entravé les importations. En effet, la Commission a établi que, malgré cette hausse des droits de douane, les importations de chaussures de cuir au Brésil avaient considérablement progressé au cours du premier semestre 2008 (c'est-à-dire après la hausse des droits) par rapport au premier semestre 2007. Ainsi, l'augmentation des tarifs douaniers n'a pas eu d'incidence réelle sur le marché brésilien.
(90)
Certaines parties ont indiqué que le Brésil n'était pas un marché ouvert pour les chaussures, car les importations de chaussures dans ce pays sont entravées par un système d'octroi non automatique des licences. La Commission a effectivement constaté que le Brésil applique un système d'octroi non automatique des licences pour les importations de chaussures, mais fait observer que cela ne semble pas avoir constitué un obstacle aux importations au vu de l'accroissement des importations susmentionné. De plus, la Commission a établi que l'Indonésie applique également un système d'octroi non automatique des licences pour les importations de chaussures. La Commission fait remarquer que le système d'octroi non automatique des licences pour les importations est une pratique compatible avec les règles de l'OMC. Elle conclut par conséquent qu'il n'existe aucune raison de considérer le système d'octroi non automatique des licences appliqué par le Brésil comme une restriction à l'importation pouvant conduire à conclure que le Brésil n'est pas un marché ouvert.
(91)
Certaines parties ont fait valoir que la hausse notable de la valeur du real brésilien ces dernières années a nui à la compétitivité au Brésil ou que la baisse de 25 % du real depuis la PER a affecté la compétitivité internationale du Brésil. Ces arguments n'ont été étayés par aucun élément de preuve, mais, en tout état de cause, l'évolution après la PER ne saurait être considérée comme pertinente pour le choix du pays analogue.
(92)
Compte tenu de ce qui précède, la Commission n'a trouvé aucun élément prouvant que les conditions générales de la concurrence sur le marché brésilien ont, depuis l'enquête initiale, changé dans une mesure telle qu'elles feraient du Brésil un pays analogue inapproprié.
(93)
Il a été avancé par plusieurs parties que l'Inde ou l'Indonésie constitueraient des choix plus appropriés comme marché analogue, car le Brésil ne présentait pas de similitudes avec la Chine ou le Viêt Nam en termes de développement économique ou de PIB par habitant.
(94)
Il convient de noter que, par définition, un pays n'ayant pas une économie de marché ou ayant une économie en transition n'a pas les mêmes caractéristiques économiques qu'un pays à économie de marché. Il n'est pas inhabituel de rencontrer pareil écart de développement économique entre un pays analogue et un pays n'ayant pas une économie de marché ou ayant une économie en transition. Cela vaut également pour la différence de revenu par habitant qui est aussi un indicateur de développement économique. Cela n'empêche toutefois pas de choisir le Brésil comme pays analogue tant qu'il est considéré comme le plus approprié au regard des autres facteurs pris en compte.
(95)
Plusieurs parties intéressées ont insisté sur le fait que le coût de la main-d'œuvre est plus élevé au Brésil qu'en Chine et au Viêt Nam et que l'Inde, l'Indonésie ou la Thaïlande, où le coût de la main-d'œuvre est plus comparable, conviendrait donc davantage comme pays analogue. Il a été affirmé que, du fait de salaires plus élevés, le coût de la main-d'œuvre au Brésil représente 50 à 70 % du coût de production, contre 30 % en Chine.
(96)
À cet égard, un pays au niveau de développement économique différent peut en effet être retenu comme pays analogue pour un pays n'ayant pas une économie de marché ou pour une économie en transition. De même, pris isolément, le coût de la main-d'œuvre, qui est un indicateur du développement économique d'un pays, ne peut pas être considéré comme un critère pertinent. En tout état de cause, en ce qui concerne la part du coût de la main-d'œuvre dans le coût de production total, la Commission a établi, lors de la vérification sur place, que le coût de la main-d'œuvre représentait moins de 40 % du coût de production total et était par conséquent beaucoup plus proche du niveau chinois que ce qui avait été allégué.
(97)
Plusieurs parties ont également fait valoir que le Brésil n'était pas approprié pour établir la valeur normale, car les sociétés brésiliennes supportent des coûts pour la conception et la recherche et développement qui, dans le cas de la Chine et du Viêt Nam, sont pris en charge par les clients à l'étranger. La Commission a établi que cette différence dans la structure des coûts était plausible puisque les exportateurs des pays concernés vendent le produit concerné dans l'Union à d'anciens producteursde l'Union qui continuent à prendre en charge les éléments du coût de production susmentionnés et vendent le produit sous leur propre marque. Ce n'est toutefois pas une raison pour rejeter le Brésil comme pays analogue approprié, ces coûts pouvant faire l'objet d'ajustements au moment de l'établissement de la valeur normale (voir considérants 118 et suivants).
(98)
Certaines parties ont affirmé que, à la différence de la Chine et du Viêt Nam, les prix départ usine incluent, au Brésil, des frais de commercialisation, des taxes spéciales et les coûts de crédit et de livraison. De plus, il a été allégué que les frais généraux étaient plus élevés au Brésil en raison de la taille plus réduite des sociétés brésiliennes. Dans ce cas aussi, la Commission considère que ce n'est pas une raison pour rejeter le Brésil comme pays analogue approprié, ces coûts pouvant faire l'objet d'ajustements au moment du calcul de la valeur normale (voir considérants 118 et suivants).
(99)
Certaines parties ont allégué que les pays asiatiques disposaient d'un meilleur accès aux matières premières, notamment au cuir, que le Brésil. La Commission a examiné les documents transmis. Ceux-ci indiquent en effet que la production de cuir a progressé plus rapidement en Asie, mais cet élément doit être considéré à la lumière de l'augmentation de la production asiatique de produits en cuir. Les pays d'Amérique latine totalisent légèrement plus de 15 % de la production mondiale de chaussures en cuir et près de 15 % de la production mondiale de cuir brut. Les pays d'Asie produisent plus de 50 % des chaussures en cuir dans le monde, mais moins de 40 % du cuir brut au niveau mondial. Il peut donc être conclu que, en dépit de l'écart en valeurs absolues de la production de cuir, les pays latino-américains présentent un degré d'autosuffisance plus élevé que les pays asiatiques et ont donc un meilleur accès au cuir brut.
(100)
Certaines parties intéressées ont fait valoir que le Brésil n'était pas un pays de référence approprié, car les chaussures brésiliennes ne constituent pas un produit de remplacement pour les chaussures chinoises et vietnamiennes puisque, après l'institution des droits antidumping par l'Union, les importations dans l'Union originaires du Brésil n'ont pas augmenté alors que celles de l'Inde et de l'Indonésie ont progressé. Les importations dans l'Union originaires de l'Inde et de l'Indonésie se sont effectivement accrues après l'institution des droits antidumping. Toutefois, la Commission fait observer que les opérateurs commerciaux sont restés libres quant au choix de leurs fournisseurs et, comme cela est examiné plus bas dans l'analyse du préjudice, ils ont préféré s'approvisionner dans les pays voisins de la Chine et du Viêt Nam. Cela ne fait pas du Brésil un pays analogue inapproprié. En outre, un pays analogue sert à l'établissement de la valeur normale. Qu'il exporte ou non vers l'Union ne constitue pas un élément pertinent à cette fin. L'argument a donc été rejeté.
(101)
Certaines parties ont affirmé que le Brésil ne pouvait pas être un marché comparable au Viêt Nam, car ce dernier est orienté vers l'exportation tandis que les sociétés brésiliennes vendent principalement sur leur marché intérieur. La Commission ne peut accepter la pertinence de cet argument. Le Viêt Nam est effectivement davantage orienté vers l'exportation que le Brésil; il n'est toutefois pas clair comment cet état de fait pourrait affecter la valeur normale calculée au Brésil, qui, par définition, porte sur les coûts de production et les ventes intérieures dans ce pays.
(102)
Plusieurs parties ont fait valoir que les prix à l'exportation brésiliens sont inférieurs aux prix pratiqués sur le marché intérieur. Pour certaines parties, cela signifie que ce sont les prix à l'exportation, et non les prix sur le marché intérieur, qui devraient être utilisés pour établir la valeur normale. D'autres parties ont avancé que cela constitue la preuve que les exportateurs brésiliens pratiquent le dumping et ont affirmé que le Brésil serait donc inapproprié comme pays analogue. Premièrement, la Commission fait observer que les prix à l'exportation ne sont pas pertinents dans ce cas puisque des prix intérieurs rémunérateurs et suffisamment représentatifs sont disponibles. Deuxièmement, l'allégation selon laquelle les prix à l'exportation brésiliens feraient l'objet d'un dumping n'a pas été étayée et ne peut, en aucun cas, être confirmée ou rejetée sans une enquête adéquate à ce propos.
(103)
Certaines parties intéressées ont affirmé que le Brésil était inapproprié comme pays analogue car les producteurs brésiliens bénéficient d'un soutien des pouvoirs publics pour les exportations. La Commission fait observer tout d'abord que ce type de soutien toucherait en premier lieu les prix à l'exportation qui, comme indiqué plus haut, ne sont pas pertinents pour la présente enquête. La Commission a néanmoins examiné les éléments de preuve transmis par les parties et a constaté que le soutien évoqué concernait des programmes de promotion des exportations, semblables à ceux existant dans de nombreux autres pays, qui ont pour objectif de mieux faire connaître les produits à l'étranger grâce à des campagnes de publicité et à la participation à des salons internationaux. La Commission n'a trouvé aucun élément indiquant que le soutien à la promotion des exportations au Brésil bénéficiait aux ventes intérieures de chaussures.
(104)
Plusieurs parties ont indiqué que le Brésil avait ouvert une enquête antidumping sur les chaussures originaires de Chine pour laquelle l'Italie était utilisée comme pays analogue et ont affirmé que les sociétés italiennes et brésiliennes s'étaient entendues afin de maximiser les conclusions de dumping dans le cadre de l'enquête de réexamen menée par l'Union. Ces allégations n'ont toutefois été étayées par aucun élément probant, ni corroborées par aucun autre élément connexe. La Commission rejette donc cet argument.
(105)
Compte tenu de ce qui précède, il a été conclu que le Brésil constituait le pays analogue le plus approprié.
(106)
Un grand nombre de parties intéressées ont allégué que le choix du Brésil comme pays analogue serait déterminant pour la constatation de l'existence d'un dumping et que ce dumping n'aurait pas été établi si l'un des autres pays avait été retenu. Pour les besoins du raisonnement, la Commission a donc vérifié quel aurait été le résultat si elle avait choisi l'Indonésie, qui, bien que n'étant pas la meilleure option comme démontré plus haut, était la seule alternative acceptable pour le Brésil.
(107)
Les résultats, qui sont présentés plus bas dans la section correspondante, ont confirmé que, dans la présente procédure, le choix du pays analogue parmi les options acceptables existantes, n'était pas déterminant pour l'issue du calcul du dumping.
(108)
Le Brésil a donc été choisi comme pays analogue.
2.1.2. Détermination de la valeur normale dans le pays analogue
(109)
Le Brésil ayant été retenu comme pays analogue, la valeur normale a été calculée sur la base des données vérifiées dans les locaux des producteurs brésiliens ayant coopéré.
(110)
Les ventes intérieures de ces producteurs ont été jugées représentatives par rapport au volume des exportations vers l'Union effectuées par les producteurs-exportateurs de la RPC et du Viêt Nam. Il a aussi été examiné si ces ventes intérieures pouvaient être considérées comme ayant été réalisées au cours d'opérations commerciales normales, en déterminant la proportion de ventes bénéficiaires à des clients indépendants. L'enquête a montré que les ventes effectuées à des prix égaux ou supérieurs au coût unitaire représentaient plus de 80 % du volume total des ventes de chaque producteur. Dès lors, la valeur normale a été fondée sur le prix intérieur réel, calculé comme la moyenne pondérée des prix de toutes les ventes intérieures d'un type de produit effectuées pendant la PER, que ces ventes aient été ou non bénéficiaires.
2.1.3. Valeur normale pour la société Golden Step
(111)
Dans le cas de Golden Step, la valeur normale a été déterminée à partir des propres données de la société portant sur ses ventes intérieures et son coût de production. Ces données ont été vérifiées dans les locaux de la société.
(112)
La Commission a tout d'abord établi que Golden Step n'avait réalisé aucune vente intérieure pendant la PER. La valeur normale n'a donc pas pu être calculée sur la base de ses prix intérieurs, comme le prévoit l'article 2, paragraphe 1, premier alinéa, du règlement de base. En conséquence, une autre méthode a dû être appliquée.
(113)
Aucun prix intérieur n'ayant pu être utilisé pour déterminer la valeur normale, une valeur normale construite a dû être calculée à partir des coûts du producteur en question. Par conséquent, conformément à l'article 2, paragraphe 3, du règlement de base, la valeur normale a été construite en ajoutant aux coûts de fabrication du modèle de chaussures exporté, ajustés si nécessaire, un montant raisonnable pour les frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux (frais VAG), ainsi qu'une marge bénéficiaire raisonnable.
(114)
À cet égard, les frais VAG et la marge bénéficiaire n'ont pas pu être déterminés conformément à l'article 2, paragraphe 6, point a), du règlement de base à partir des montants réels établis pour d'autres producteurs-exportateurs du pays concerné, car aucun autre producteur-exportateur chinois n'a obtenu le statut de société opérant dans les conditions d'une économie de marché. Par ailleurs, étant donné que Golden Step n'avait effectué aucune vente intérieure de la même catégorie générale de produits dans le pays concerné, les frais VAG et la marge bénéficiaire n'ont pas pu être établis conformément à l'article 2, paragraphe 6, point b), du règlement de base. En conséquence, ceux-ci ont dû être déterminés conformément à l'article 2, paragraphe 6, point c), du règlement de base, c'est-à-dire sur la base de toute autre méthode raisonnable.
(115)
Dans ce contexte, la Commission a évalué les frais VAG et la marge bénéficiaire selon trois scénarios. Elle a d'abord établi les frais VAG et la marge bénéficiaire à l'aide des données de l'enquête initiale. Elle a ensuite étudié les frais VAG et la marge bénéficiaire de producteurs-exportateurs chinois qui avaient récemment obtenu le statut de société opérant dans les conditions d'une économie de marché dans d'autres enquêtes et qui avaient effectué des ventes intérieures au cours d'opérations commerciales normales. Dans un troisième scénario, elle a examiné les informations concernant les frais VAG et la marge bénéficiaire recueillies dans le pays analogue. La valeur normale a alors été évaluée selon ces trois scénarios.
2.2. Prix à l'exportation chinois et vietnamiens
(116)
Lorsque les ventes à l'exportation étaient effectuées directement à des clients indépendants dans l'Union, les prix à l'exportation ont été établis sur la base des prix réellement payés ou à payer pour le produit concerné, conformément à l'article 2, paragraphe 8, du règlement de base.
(117)
Lorsque les ventes à l'exportation à destination de l'Union étaient effectuées par l'intermédiaire de sociétés de négoce indépendantes situées en dehors de l'Union, les prix à l'exportation ont été établis sur la base des prix du produit vendu à l'exportation aux sociétés de négoce, c'est-à-dire à un acheteur indépendant, par les producteurs concernés, conformément à l'article 2, paragraphe 8, du règlement de base.
2.3. Comparaison entre les prix à l'exportation chinois et vietnamiens et les valeurs normales du pays analogue
(118)
Suivant la méthode employée lors de l'enquête initiale, dans le cas des types de produits exportés et non vendus sur le marché intérieur brésilien, les prix de vente intérieurs des types de produits les plus similaires ont été utilisés pour établir les valeurs normales. Ils ont été ajustés de manière appropriée, lorsque cela était justifié.
(119)
La valeur normale et les prix à l'exportation ont été comparés au niveau départ usine. Aux fins d'une comparaison équitable entre la valeur normale et le prix à l'exportation, il a été dûment tenu compte, sous la forme d'ajustements, des différences affectant les prix et leur comparabilité, conformément à l'article 2, paragraphe 10, du règlement de base. Il a en particulier été procédé aux ajustements suivants.
(120)
Il a été examiné si un ajustement au titre du stade commercial, conformément à l'article 2, paragraphe 10, point d), du règlement de base était justifié. Dans ce contexte, il a été établi que les stades commerciaux respectifs sur le marché intérieur et sur le marché d'exportation étaient différents. C'est la raison pour laquelle des ajustements ont été opérés en vertu de l'article 2, paragraphe 10, point d) i), du règlement de base, afin de refléter les rabais accordés aux grossistes sur le marché brésilien par rapport aux ventes à des détaillants qui était le seul type d'opérations à avoir été réalisées par les trois producteurs brésiliens soumis à l'enquête.
(121)
En vue de garantir une comparaison équitable entre les exportations chinoises et vietnamiennes, d'une part, et les ventes sur le marché intérieur brésilien, d'autre part, il a été procédé à un ajustement en vertu de l'article 2, paragraphe 10, point i), du règlement de base pour refléter les différences dans les commissions versées aux opérateurs indépendants au Brésil.
(122)
En vertu de l'article 2, paragraphe 10, point k), du règlement de base, un ajustement a également été opéré pour refléter les coûts en matière de R & D et de conception qui sont supportés par les producteurs brésiliens, à la différence des producteurs chinois et vietnamiens.
(123)
Un ajustement au titre de l'article 2, paragraphe 10, point a), du règlement de base avait aussi été opéré dans l'enquête précédente pour tenir compte des différences de qualité du cuir utilisé pour fabriquer les chaussures. Dans la présente enquête, aucun ajustement de ce type n'a été jugé nécessaire en raison de la qualité similaire du cuir employé par les exportateurs brésiliens, chinois et vietnamiens (voir considérant 87).
(124)
D'autres ajustements, notamment pour les coûts de transport et d'assurance en vertu de l'article 2, paragraphe 10, point e), du règlement de bas, ont été opérés dans tous les cas où ils ont été estimés raisonnables, précis et étayés par des éléments de preuve.
(125)
Certaines parties intéressées ont fait valoir que les fluctuations du taux de change USD/EUR avaient eu une incidence sur les marges de dumping et justifiaient un ajustement. Cet argument a dû être rejeté. Conformément à l'article 2, paragraphe 10, point j, du règlement de base, un tel ajustement ne peut être opéré que si un mouvement durable des taux de change a eu lieu. Lorsque les taux de change fluctuent librement, comme c'est le cas du taux USD/EUR, ils connaissent régulièrement des hausses et des baisses. Aucun mouvement durable ne peut être identifié dans ce cas et, en conséquence, aucun ajustement ne peut être opéré à ce titre.
2.4. Détermination du dumping pour les sociétés ayant fait l'objet d'une enquête en RPC
2.4.1. Détermination du dumping pour la société Golden Step
(126)
Comme expliqué aux considérants 111 et suivants, dans le cas de Golden Step, la comparaison du prix à l'exportation avec la valeur normale a fait apparaître une marge de dumping située entre 5 % et 16 %.
2.4.2. Détermination du dumping pour les sociétés n'ayant pas obtenu le statut de société opérant dans les conditions d'une économie de marché
(127)
Conformément à l'article 2, paragraphes 11 et 12, du règlement de base, la marge de dumping a été établie à l'issue d'une comparaison, par type de produit, entre une valeur normale moyenne pondérée et un prix à l'exportation moyen pondéré. Pour toutes les sociétés retenues dans l'échantillon, une marge de dumping moyenne pondérée a été calculée pour la RPC. Cette marge de dumping a été attribuée à tous les autres producteurs-exportateurs de la RPC.
(128)
Le niveau de dumping à l'échelle nationale pour la RPC a été établi à une valeur située entre 35 % et 38 % du prix CAF frontière communautaire en fonction de la méthode de calcul utilisée pour Golden Step, comme expliqué au considérant 115.
(129)
Au vu des conclusions tirées en ce qui concerne le choix du pays analogue, le calcul du dumping a également été effectué en utilisant la méthode indiquée ci-dessus et en remplaçant les valeurs normales brésiliennes par celles des producteurs indonésiens ayant coopéré. Ce calcul a abouti à une marge de dumping variant entre 19 % et 22 % en fonction de la méthode de calcul utilisée pour Golden Step.
2.5. Détermination du dumping pour les sociétés ayant fait l'objet d'une enquête au Viêt Nam
(130)
Conformément à l'article 2, paragraphes 11 et 12, du règlement de base, la marge de dumping a été établie à l'issue d'une comparaison, par type de produit, entre une valeur normale moyenne pondérée et un prix à l'exportation moyen pondéré. Étant donné qu'aucune des sociétés retenues dans l'échantillon n'a obtenu le statut de société opérant dans les conditions d'une économie de marché, une marge de dumping moyenne pondérée a été calculée pour le Viêt Nam. Cette marge de dumping a été attribuée à tous les autres producteurs-exportateurs du Viêt Nam.
(131)
Le niveau de dumping à l'échelle nationale pour le Viêt Nam a été établi à 43,8 % du prix CAF frontière de l'Union.
(132)
Comme pour la RPC, un calcul du dumping a également été effectué en utilisant la méthode indiquée plus haut et en remplaçant les valeurs normales brésiliennes par celles des producteurs indonésiens ayant coopéré. Ce calcul a abouti à une marge de dumping de 28,4 %.
2.6. Conclusion en ce qui concerne la continuation du dumping de la part des pays concernés
(133)
Certaines parties intéressées ont fait valoir que les exportations en provenance des pays concernés avaient diminué entre l'institution des mesures définitives en avril 2006 et la fin de la PER. Il a été affirmé que cette diminution reflétait des baisses de la production et de la capacité de production en RPC et au Viêt Nam qui résultaient de l'institution des mesures définitives, d'un transfert de la production des pays concernés vers d'autres pays ou d'une augmentation de leurs ventes intérieures. Selon une autre allégation, les prix à l'importation avaient augmenté ou étaient restés stables. Les parties affirmaient donc que les volumes d'importations et leurs prix ne pouvaient pas justifier la constatation d'une continuation du dumping sur des volumes importants pendant la PER.
(134)
Ces arguments ne modifient en rien le fait que des marges de dumping notables ont été constatées durant la PER et que ces marges concernent d'importants volumes d'importations représentant de larges parts de marché dans l'Union. Il est, par conséquent, conclu qu'une continuation du dumping a bien eu lieu pour le produit concerné originaire de la RPC et du Viêt Nam.
3. ÉVOLUTION DES IMPORTATIONS EN PROVENANCE DE LA RPC EN CAS D'ABROGATION DES MESURES
3.1. Remarques générales
(135)
L'évolution probable des importations en provenance de la RPC a été analysée en termes, à la fois, de prix et de volumes escomptés.
(136)
Dans un premier temps, les prix ont été établis pour la PER. Les données ont été extraites des réponses aux formulaires d'échantillonnage (reçues des 58 producteurs-exportateurs ayant coopéré) qui contenaient les prix de vente sur le marché intérieur et les prix à l'exportation vers le marché de l'Union et vers les marchés de pays tiers. Ces renseignements ont été utilisés car ils ont été considérés comme étant la meilleure source d'informations sur les prix disponibles pour le produit concerné aux fins d'une comparaison des indications de prix sur divers marchés. Ces données ont été jugées représentatives parce qu'elles couvraient 22 % des importations vers le marché de l'Union. Les prix à l'exportation vers l'Union figurant dans les réponses aux formulaires ont été recoupés avec les informations statistiques disponibles à la Commission, même si celles-ci n'ont pas pu être utilisées pour la comparaison des prix puisqu'elles ne couvraient pas les ventes intérieures et les exportations vers des pays tiers effectuées par les producteurs chinois.
(137)
Même si les données de la base Eurostat constituaient une autre source fiable, elles ne permettaient pas, comme expliqué déjà au considérant 67, de comparer les prix sur les différents marchés.
(138)
Les prix sur le marché de l'Union ont été obtenus à partir des données d'échantillonnage des producteurs de l'Union. L'enquête a établi que ces prix moyens étaient ceux de types comparables aux chaussures importées car:
-
ils concernaient le produit similaire,
-
ils se situaient au même stade commercial,
-
ils étaient soumis à des incoterms comparables,
-
ils portaient sur des quantités comparables.
(139)
L'incidence de certains nouveaux développements depuis la fin de la PER a également été analysée, parce qu'elle a été jugée suffisamment importante pour se répercuter sur la probabilité d'une continuation du dumping. Cette analyse a également été demandée par les parties intéressées.
3.2. Relation entre les prix pratiqués dans l'Union et les prix pratiqués en RPC
(140)
Les réponses aux formulaires d'échantillonnage ont fait apparaître que les prix intérieurs chinois établis sur la base des propres données des exportateurs étaient inférieurs aux prix pratiqués sur le marché de l'Union. Il convient de noter toutefois que les données de l'ensemble des sociétés non retenues dans l'échantillon (y compris les données concernant les ventes intérieures) n'ont pas pu être vérifiées. Il n'a donc pas été possible de réaliser une analyse détaillée des prix intérieurs en RPC. Cela n'a en outre pas été jugé nécessaire, compte tenu de la constatation générale de continuation du dumping.
3.3. Relation entre les prix à l'exportation vers des pays tiers et le niveau des prix dans l'Union
(141)
Les réponses aux formulaires d'échantillonnage ont fait apparaître que les prix obtenus sur les marchés de pays tiers par les sociétés chinoises ayant coopéré étaient inférieurs aux prix pratiqués sur le marché communautaire. Cela indique à nouveau que les producteurs chinois pouvaient exporter des quantités plus importantes vers l'Union. Si les mesures venaient à expirer, il serait plus rentable pour les producteurs-exportateurs chinois de rediriger leurs exportations vers l'Union. Toutefois, ces données relatives aux prix obtenus sur les principaux marchés tiers par les sociétés chinoises ayant coopéré n'ont pas pu être vérifiées et l'analyse n'a donc pas été approfondie.
(142)
Certaines parties intéressées ont affirmé que d'autres marchés étaient devenus plus attractifs que le marché de l'Union. Pour étayer cette affirmation, une partie a présenté une analyse des statistiques douanières chinoises. Cependant, l'analyse de la Commission a montré que, marché des États-Unis mis à part, le marché communautaire restait le marché le plus attractif pour les exportateurs chinois. En effet, les exportations ont augmenté au cours de la période couverte par l'analyse de cette partie (à savoir de 2005 à 2008). Si les droits antidumping étaient abrogés, le marché de l'Union deviendrait encore plus attractif et les volumes seraient donc susceptibles de s'accroître.
3.4. Relation entre les prix à l'exportation vers des pays tiers et les prix pratiqués en RPC
(143)
Les réponses aux formulaires d'échantillonnage reçues des 58 sociétés chinoises ayant coopéré montrent que les prix à l'exportation vers les principaux marchés tiers sont inférieurs aux prix obtenus sur le marché intérieur. Toutefois, ces données n'ont pas pu être vérifiées et l'analyse n'a donc pas été approfondie.
(144)
De plus, par rapport à la valeur normale établie pour le Brésil, le niveau des prix à l'exportation vers les pays tiers fait apparaître que ces prix à l'exportation sont en général nettement inférieurs. Dans ce cas également, pour les raisons exposées au considérant 140, ces données n'ont pas pu être vérifiées et l'analyse n'a donc pas été approfondie.
(145)
En conclusion, les données disponibles ont mis en évidence une probabilité de continuation du dumping.
3.5. Capacités inutilisées et stocks
(146)
Toutes les sociétés chinoises retenues dans l'échantillon opéraient selon un système de production sur commande et leurs stocks étaient donc constitués de produits finis en attente d'être expédiés. Le système de production sur commande est utilisé parce que le secteur de la chaussure doit s'adapter chaque saison aux nouvelles modes en fonction des commandes passées par les clients et ne peut pas recourir aux ventes sur stocks. Par conséquent, comme les sociétés n'ont pas de véritables stocks, cet élément n'a pas pu être considéré comme un indicateur utile pour l'analyse de la probabilité d'une continuation du dumping.
(147)
L'enquête a établi que les capacités inutilisées des 58 sociétés chinoises ayant coopéré représentaient environ 9 % de leur capacité totale de production de chaussures. Ce volume correspondrait à 14,5 millions de paires pour les 58 sociétés ayant coopéré ou à quelque 65 millions de paires pour l'ensemble des producteurs-exportateurs. Ce dernier chiffre représente environ 10 % de la consommation totale dans l'Union (présentée dans le tableau 3).
(148)
L'utilisation probable de ces capacités inutilisées a été analysée. Étant donné les écarts susmentionnés entre les niveaux de prix dans l'Union, sur le marché intérieur chinois et dans les pays tiers, les sociétés chinoises pourraient être incitées à recourir à ces capacités inutilisées pour leurs exportations vers l'Union. La taille du marché communautaire est un autre facteur qui en fait un marché attractif pour les exportateurs chinois.
(149)
En outre, il convient de souligner que les lignes d'assemblage existantes peuvent être utilisées pour fabriquer, en plus du produit concerné, d'autres types de chaussures comme les STAF ou les chaussures à dessus en matière textile. Les sociétés retenues dans l'échantillon et les autres sociétés ayant coopéré en Chine ont produit d'importantes quantités de chaussures n'entrant pas dans la définition du produit concerné. L'actuelle division entre la fabrication du produit concerné et d'autres types de chaussures dépend des besoins des clients et des stratégies de commande et d'approvisionnement des importateurs de l'Union. Toutefois, si les mesures étaient abrogées, ces derniers réexamineraient sûrement leurs stratégies d'approvisionnement et pourraient commander une part plus importante du produit concerné auprès des producteurs chinois. Cela pourrait entraîner une augmentation des volumes du produit concerné exportés vers l'Union.
3.6. Pratiques de contournement et de prise en charge
(150)
Comme établi par le règlement (CE) no 338/2008, les mesures existantes couvrant la RPC ont été contournées par des expéditions via la RAS de Macao. Les mesures ont donc été étendues par la suite aux expéditions du produit concerné assemblé dans la RAS de Macao et transitant par ce pays. Ces pratiques de contournement mettent en évidence l'attrait que représente le marché de l'Union pour les producteurs-exportateurs chinois.
3.7. Conclusion
(151)
L'enquête a montré qu'en cas d'abrogation des mesures, il existait une probabilité de continuation du dumping. Cette conclusion se fonde sur l'attrait du marché de l'Union en termes de volume ainsi que sur une comparaison des prix pratiqués sur les marchés de l'Union, de la RPC et de pays tiers.
(152)
En outre, un certain nombre de facteurs, parmi lesquels les niveaux de prix relatifs, l'existence de capacités inutilisées, le contournement et la capacité de passer de la production d'autres types de chaussures à la fabrication du produit concerné, fournissent la preuve d'une augmentation probable des volumes importés en cas d'abrogation des mesures. Par ailleurs, d'autres facteurs, comme la crise économique mondiale et la tendance à délocaliser la production vers d'autres pays, réduiront inévitablement, dans une certaine mesure, les quantités importées. Ces facteurs sont analysés plus en détail à la section 5 «Éléments nouveaux intervenus après la PER».
(153)
Il est conclu que les importations en provenance de la RPC continueront de pénétrer sur le marché de l'Union en quantités importantes et que ces volumes seront vendus à des prix bas faisant l'objet d'un dumping de sorte qu'il existe une probabilité de continuation du dumping en cas d'expiration des mesures.
4. ÉVOLUTION DES IMPORTATIONS EN PROVENANCE DU VIET NAM EN CAS D'ABROGATION DES MESURES
4.1. Généralités
(154)
L'évolution probable des importations en provenance du Viêt Nam a été analysée en termes, à la fois, de prix et de volumes escomptés.
(155)
Dans un premier temps, les prix ont été établis pour la PER. Les données ont été extraites des réponses aux formulaires d'échantillonnage (reçues des 51 producteurs-exportateurs vietnamiens ayant coopéré) qui contenaient les prix de vente sur le marché intérieur et les prix à l'exportation vers le marché de l'Union et vers les marchés de pays tiers. Ces renseignements ont été utilisés car ils ont été considérés comme étant la meilleure source d'informations sur les prix pour le produit concerné aux fins d'une comparaison des indications de prix sur divers marchés. Ces données ont été jugées représentatives parce qu'elles couvraient 82 % des importations vers le marché de l'Union. Les prix de vente dans l'Union figurant dans les réponses aux formulaires ont été recoupés avec les informations statistiques (données Taric) disponibles à la Commission. Ces informations n'ont cependant pas pu être utilisées pour la comparaison des prix puisqu'elles ne couvraient pas les ventes intérieures et les exportations vers des pays tiers effectuées par les producteurs vietnamiens.
(156)
Même si les données de la base Eurostat constituaient une autre source fiable, elles ne permettaient pas, comme expliqué déjà au considérant 67, de comparer les prix sur les différents marchés.
(157)
Les prix sur le marché communautaire ont été obtenus à partir des données d'échantillonnage des producteurs de l'Union. L'enquête a établi que ces prix moyens étaient ceux de types comparables aux chaussures importées car:
-
ils concernaient le produit similaire,
-
ils se situaient au même stade commercial,
-
ils étaient soumis à des incoterms comparables,
-
ils portaient sur des quantités comparables.
4.2. Relation entre les prix pratiqués dans l'Union et les prix pratiqués au Viêt Nam
(158)
Les réponses aux formulaires d'échantillonnage ont fait apparaître que les prix intérieurs vietnamiens établis à partir des propres données des exportateurs étaient inférieurs aux prix pratiqués sur le marché de l'Union. Il convient de noter toutefois que les données de l'ensemble des sociétés non retenues dans l'échantillon (y compris les données concernant les ventes intérieures) n'ont pas pu être vérifiées. Il n'a donc pas été possible de réaliser une analyse détaillée des prix intérieurs au Viêt Nam. Comme dans le cas de la RPC, cela n'a en outre pas été jugé nécessaire, compte tenu de la constatation générale de continuation du dumping.
4.3. Relation entre les prix à l'exportation vers des pays tiers et le niveau des prix dans l'Union
(159)
Selon les données (pour l'année civile 2008) de l'Office statistique général du Viêt Nam et du Service général des douanes du Viêt Nam, environ 50 % des exportations vietnamiennes de chaussures sont expédiées vers le marché communautaire. Les informations d'échantillonnage reçues mettent également en évidence que, pendant la PER, les exportateurs ayant coopéré ont aussi vendu des volumes très importants sur les marchés de pays tiers.
(160)
Les réponses aux formulaires d'échantillonnage ont fait apparaître que les prix obtenus sur les marchés de pays tiers par les sociétés vietnamiennes ayant coopéré étaient inférieurs aux prix pratiqués sur le marché de l'Union. Cela indique que les producteurs vietnamiens pouvaient exporter des quantités plus importantes vers l'Union.
4.4. Relation entre les prix à l'exportation vers des pays tiers et les prix pratiqués au Viêt Nam
(161)
Compte tenu du faible volume de ventes effectuées par les producteurs-exportateurs sur le marché intérieur vietnamien, aucune conclusion significative n'a pu être tirée de cette comparaison.
4.5. Capacités inutilisées et stocks
(162)
Toutes les sociétés vietnamiennes retenues dans l'échantillon opéraient selon un système de production sur commande et leurs seuls stocks étaient donc constitués de produits finis en attente d'être expédiés. Le système de production sur commande est utilisé parce que le secteur de la chaussure doit s'adapter chaque saison aux nouvelles modes en fonction des commandes passées par les clients et ne peut pas recourir aux ventes sur stocks. Il est donc considéré que les stocks ne sont pas, dans la présente procédure, un indicateur très parlant.
(163)
L'enquête a établi que les capacités inutilisées des 51 sociétés vietnamiennes ayant coopéré représentaient environ 17 % de leur capacité totale de production de chaussures. Ce volume correspondrait à 34 millions de paires pour les 51 sociétés ayant coopéré ou à quelque 42 millions de paires pour l'ensemble des producteurs-exportateurs. Ce dernier chiffre représente environ 6 % de la consommation totale dans l'Union (présentée dans le tableau 3).
(164)
L'utilisation probable de ces capacités inutilisées a été analysée. Étant donné les écarts susmentionnés entre les niveaux de prix dans l'Union et dans les pays tiers, les sociétés vietnamiennes pourraient être incitées à recourir à ces capacités inutilisées pour leurs exportations vers l'Union. Cette conclusion est corroborée par l'attrait du marché de l'Union en termes de taille.
(165)
En outre, il convient de souligner que les lignes d'assemblage existantes peuvent être utilisées pour fabriquer, en plus du produit concerné, d'autres types de chaussures comme les STAF ou les chaussures à dessus en matière textile. Les sociétés retenues dans l'échantillon et les autres sociétés ayant coopéré au Viêt Nam ont produit d'importantes quantités de chaussures n'entrant pas dans la définition du produit concerné. L'actuelle division entre la fabrication du produit concerné et d'autres types de chaussures dépend des besoins des clients et des stratégies de commande et d'approvisionnement des importateurs de l'Union. Toutefois, si les mesures étaient abrogées, ces derniers réexamineraient leurs stratégies d'approvisionnement et pourraient commander une part plus importante du produit concerné auprès des producteurs vietnamiens. Cela pourrait entraîner une augmentation des volumes du produit concerné exportés vers l'Union.
4.6. Conclusion
(166)
Outre la continuation du dumping à des niveaux élevés, l'enquête a montré que, en cas d'abrogation des mesures, il existait une probabilité de continuation du dumping. Cette conclusion se fonde sur l'attrait du marché de l'Union en termes de taille et de niveaux de prix.
(167)
En outre, un certain nombre de facteurs, parmi lesquels les niveaux de prix relatifs, l'existence de capacités inutilisées et la capacité de passer de la production d'autres types de chaussures à la fabrication du produit concerné, fournissent la preuve d'une augmentation des volumes importés en cas d'abrogation des mesures. Par ailleurs, d'autres facteurs, comme la crise économique mondiale et la tendance à délocaliser la production vers d'autres pays, réduiront inévitablement, dans une certaine mesure, les quantités importées. Ces facteurs sont analysés plus en détail à la section 5 «Éléments nouveaux intervenus après la PER».
(168)
Il est conclu que les importations en provenance du Viêt Nam continueront de pénétrer sur le marché de l'Union en quantités importantes et que ces volumes seront vendus à des prix bas faisant l'objet d'un dumping de sorte qu'il existe une probabilité de continuation du dumping en cas d'expiration des mesures.
5. ÉLEMENTS NOUVEAUX INTERVENUS APRES LA PER
(169)
L'incidence des éléments nouveaux intervenus après la PER en ce qui concerne à la fois la RPC et le Viêt Nam ont également été analysés, car ils sont jugés suffisamment importants pour influer sur les volumes et les prix du produit concerné fabriqué dans les pays concernés et exporté vers le marché de l'Union.
5.1. Crise économique mondiale
(170)
La crise a débuté au deuxième semestre 2008 (soit après la fin de la PER). Certaines parties ont fait valoir qu'elle aurait une incidence sur la production et les exportations (y compris vers l'Union) du produit concerné originaire des pays en cause du fait du tassement de la consommation sur les marchés de la chaussure dans le monde et dans l'Union.
5.2. Évolution des volumes d'importations et des prix à l'importation après la PER
(171)
Il convient d'indiquer d'emblée que les allégations faites par certaines parties concernant l'incidence probable des nouveaux développements post-PER sur les volumes d'exportations en provenance des pays concernés et sur la consommation dans l'Union étaient contradictoires. Certaines parties intéressées estimaient que les exportations des pays concernés pourraient connaître, en 2009, une baisse de 25 % à 30 % par rapport à la PER. D'autres parties intéressées prévoyaient que ces importations resteraient stables. Les statistiques d'Eurostat disponibles pour le premier semestre 2009 font effectivement apparaître une baisse des volumes d'importations de 25 % pour la Chine et de 28 % pour le Viêt Nam. En termes de prix, les données d'Eurostat indiquent une augmentation de 34 % pour les importations du produit concerné en provenance de la Chine et de 26 % pour les importations en provenance du Viêt Nam. Toutefois, compte tenu des raisons exposées au considérant 67, ces tendances ne sauraient être considérées comme représentatives.
5.3. Modification de l'origine des importations dans l'Union: réorientation de la RPC et du Viêt Nam vers d'autres pays
(172)
Certaines parties ont avancé que les exportations du produit concerné originaires des pays concernés diminueraient en raison d'une réorientation de l'approvisionnement de la RPC et du Viêt Nam vers d'autres pays comme l'Indonésie, le Cambodge et l'Inde. Il a été affirmé que ce processus avait commencé après l'institution des mesures en avril 2006 et qu'il se poursuivrait si les mesures étaient maintenues à la suite du présent réexamen. D'autres motifs ont également été cités pour expliquer cette réorientation, principalement l'augmentation des coûts de production. Pour ce qui est de la Chine, cette augmentation serait due à la hausse des coûts de la main-d'œuvre, de l'énergie et des matières premières locales, ainsi qu'à la législation en matière d'environnement et de travail. Une augmentation de la valeur du yuan a également été évoquée comme une explication possible de cette réorientation vers d'autres pays. En ce qui concerne le Viêt Nam, il a été allégué que cette réorientation était le résultat de la hausse du coût de la main-d'œuvre combinée à la perte du bénéfice du droit SPG de 3,5 % sur les importations vers l'Union. En outre, il a été affirmé que les améliorations de la compétitivité de la production de chaussures dans les pays devenus les nouvelles sources d'approvisionnement rendaient attractif cet abandon de la Chine et du Viêt Nam. Il a aussi été indiqué que ce phénomène avait été facilité par le fait que de nombreux producteurs dans les pays concernés étaient détenus ou contrôlés par des sociétés établies dans d'autres parties de l'Asie du Sud-Est, comme Taïwan ou Hong Kong, et que l'approvisionnement en chaussures pour le marché de l'Union était contrôlé par de grands importateurs de l'Union qui avaient les moyens de changer rapidement leurs sources d'approvisionnement, si nécessaire.
(173)
Dans le cas de la Chine, bien qu'il soit apparu que certains exportateurs avaient délocalisé et pourraient continuer à délocaliser afin de réduire leurs coûts, cette délocalisation s'est parfois faite vers d'autres régions de la RPC (abandon des provinces côtières qui formaient la base traditionnelle de la production de chaussures). Un tel transfert n'entraînerait pas, en soi, une réduction de la production et des exportations depuis la RPC.
(174)
En ce qui concerne le Viêt Nam, il est considéré comme peu probable que l'augmentation des droits de 3,5 % à la suite de la graduation SPG soit d'une ampleur telle qu'elle inciterait à une délocalisation massive de la production. Même s'il ne peut pas être exclu que cette graduation puisse avoir une certaine incidence sur les volumes d'exportation en provenance du Viêt Nam, elle est peu susceptible d'influer sur les décisions d'approvisionnement des grands importateurs de l'Union. Il est rappelé que, malgré l'institution de droits antidumping largement supérieurs à 3,5 %, le Viêt Nam et la Chine ont conservé des niveaux élevés de volumes d'importations vers l'Union.
(175)
Il est par conséquent considéré qu'une délocalisation de la production, quelle qu'elle soit, ne serait pas d'une ampleur telle qu'elle entraînerait une modification radicale des décisions d'approvisionnement des importateurs.
(176)
Pour ce qui est des importations dans l'Union en provenance d'autres pays, il a été constaté qu'elles avaient augmenté à partir de certains pays asiatiques après l'institution des mesures antidumping. Cela ne modifie cependant rien au fait que le produit concerné a continué d'être importé dans l'Union depuis les deux pays faisant l'objet de l'enquête dans des volumes très importants et à des prix de dumping.
5.4. Évolution de la consommation intérieure chinoise
(177)
Certaines parties ont affirmé que les exportations en provenance de la RPC diminueraient du fait d'une augmentation de la consommation intérieure encouragée par les politiques des autorités chinoises. Toutefois, aucune des parties n'a transmis d'éléments de preuve qui permettraient une évaluation de la croissance escomptée de la consommation - cette évaluation est rendue encore plus difficile par la crise économique.
(178)
Bien qu'il ne soit pas déraisonnable de penser que la croissance économique récente de la Chine entraînera, au moins à moyen terme, une certaine augmentation de la consommation intérieure de chaussures, aucun élément n'a été transmis pour démontrer que cette croissance aboutirait à une réduction (supplémentaire) des exportations vers l'Union.
5.5. Conclusion
(179)
La crise économique influe à la baisse sur les importations dans l'Union en provenance des pays concernées. Il n'est toutefois pas irréaliste de penser qu'un redressement interviendra à un certain stade, ce qui entraînera alors une hausse des volumes de ventes. Même si la prévision la plus haute, soit une chute de 25 à 30 %, se réalisait sur toute la durée de 2009, les volumes en provenance de la RPC atteindraient toujours plus de 80 millions de paires et représenteraient une part du marché de l'Union supérieure à 10 %, les volumes en provenance du Viêt Nam atteignant, quant à eux, encore quelque 48 millions de paires et représentant une part du marché de l'Union d'environ 7 %.
(180)
En ce qui concerne la modification de l'origine des importations dans l'Union, il a été établi que la délocalisation constatée à ce jour n'a pas eu un effet déterminant et rien n'indique que l'on devrait assister, dans un avenir proche, à une évolution importante dans les tendances observées jusqu'à présent.
(181)
Les exportations vers l'Union en provenance des pays concernés ont continué d'être effectuées à des prix faisant l'objet d'un dumping pendant la PER. Au vu de la crise économique et de la contraction (escomptée) de la demande et en l'absence de toute information sur les prix à l'exportation après la PER indiquant le contraire, il ne semble pas déraisonnable de prévoir que les exportations continueront d'être effectuées à des prix de dumping.
(182)
À la lumière des constatations précédentes concernant à la fois la PER et les éléments nouveaux intervenus après la PER, il est conclu qu'il existe une probabilité de continuation du dumping.
D. OBSERVATIONS PRÉSENTÉES PAR LES PARTIES INTÉRESSÉES À LA SUITE DE LA COMMUNICATION DES CONCLUSIONS
(183)
Un certain de nombres d'observations ont été reçues à la suite de la communication des conclusions. Aucune de celles-ci n'était toutefois de nature à modifier les conclusions. Les principaux arguments soulevés sont les suivants.
1. CHOIX DU PAYS ANALOGUE
(184)
Plusieurs parties ont réitéré les observations qu'elles avaient faites au cours de l'enquête en ce qui concerne le choix du pays analogue. Elles ont réaffirmé, entre autres, que le Brésil n'était pas un choix approprié en raison de la protection élevée que constituaient les droits de douane et l'octroi non automatique des licences, du développement socio-économique plus avancé qu'en Chine et au Viêt Nam, de la spécialisation supposée dans les chaussures pour femmes et des pratiques de dumping alléguées. La Commission avait déjà pris note de ces arguments et les avait examinés en détail dans la communication des conclusions et dans les considérants 68 à 108 du présent règlement. L'analyse a clairement fait apparaître que le Brésil constituait le pays analogue le plus approprié dans la présente procédure.
2. REPRÉSENTATIVITÉ DE L'ÉCHANTILLON
(185)
Certaines parties intéressées ont fait valoir que l'échantillon des exportateurs était moins représentatif qu'indiqué aux considérants 15 et 18, parce que la marge de dumping avait été calculée sur la base de quatre des douze mois de la PER. Il est rappelé qu'il s'agit de la méthode de calcul normalement utilisée par la Commission dans les réexamens au titre de l'expiration des mesures, au cours desquels il doit être déterminé s'il existe une continuation ou une probabilité de continuation du dumping. L'enquête sur place a permis de s'assurer que les quatre mois étaient représentatifs de l'ensemble de la période de douze mois, en comparant les coûts et les prix des données fournies pour les quatre mois avec les huit mois restants. De plus, le dernier mois de chaque trimestre ayant été choisi, ces quatre mois étaient donc répartis de façon régulière sur la période de douze mois. Par conséquent, la Commission n'accepte pas l'argument selon lequel la méthode appliquée a réduit la représentativité de l'échantillon.
3. CLASSIFICATION ET COMPARABILITÉ DES PRODUITS
(186)
Il a été affirmé par certaines parties intéressées qu'en corrigeant les erreurs sur les PCN commises par les exportateurs ayant coopéré, comme indiqué au considérant 59, la Commission a modifié la méthodologie utilisée dans la procédure initiale. Cette allégation est sans fondement. C'est précisément pour utiliser le système PCN appliqué lors de la procédure précédente que la Commission a corrigé les erreurs de classification selon les PCN faites par certains exportateurs.
(187)
Il a été allégué par certaines parties intéressées que le niveau de concordance directe des PCN était insuffisant et que la méthode recourant aux PCN similaires était incorrecte. Cette allégation ne peut être acceptée. Ce système a déjà été appliqué lors de l'enquête initiale. Dans les communications spécifiques transmises aux parties à la présente enquête, la Commission a joint les tables de correspondance où l'utilisation de chaque PCN similaire était expliquée. L'utilisation des PCN similaires garantit une comparaison équitable entre les modèles brésiliens et les modèles vendus par les pays exportateurs. De plus, lorsque cela était nécessaire, les valeurs normales découlant des PCN similaires ont été ajustées comme il se doit. Par ailleurs, aucune partie n'a présenté d'observation au sujet d'une éventuelle inexactitude d'un PCN similaire utilisé.
4. CALCUL DU DUMPING
(188)
Certaines parties ont indiqué que le calcul du dumping en utilisant l'Indonésie comme pays analogue était incorrect, car les données utilisées n'avaient été ni vérifiées, ni convenablement ajustées. La Commission a examiné les données présentées par les sociétés indonésiennes, dont l'utilisation a été suggérée par plusieurs parties. Étant donné qu'aucun ajustement n'a été demandé, la Commission n'a pas jugé nécessaire d'en appliquer. En tout état de cause, il est rappelé que, dans ce cas précis, l'Indonésie a été utilisée uniquement pour recouper les conclusions reposant sur le Brésil.
5. PROBABILITÉ DE CONTINUATION DU DUMPING
(189)
Plusieurs parties ont fait valoir que la diminution des volumes d'importations en provenance de la Chine et du Viêt Nam entre 2005 et 2008 (qui s'est poursuivie après la PE) et la hausse des prix à l'importation au cours de la même période semblent indiquer qu'il n'existe pas de probabilité de continuation du dumping préjudiciable. Il est rappelé que les importations en provenance de la Chine et du Viêt Nam représentaient plus de 28 % des parts du marché de l'Union au cours de la PER, ce qui est très élevé. Il est signalé qu'en chiffres absolus, les volumes d'importations depuis ces deux pays étaient plus élevés pendant la PER qu'au cours de la PEI, pour laquelle un dumping préjudiciable avait déjà été établi. En outre, l'analyse des données vérifiées fournies par les exportateurs de l'échantillon a montré que les prix avaient baissé depuis 2006.
(190)
Il a été affirmé par certaines parties intéressées que les coûts de production en Chine et au Viêt Nam avaient augmenté, ce qui avait ainsi réduit la menace concurrentielle représentée par les sociétés de ces pays. La Commission estime que, étant donné que la Chine et le Viêt Nam ne sont pas des économies de marché, une augmentation des coûts n'entraîne pas nécessairement une perte de compétitivité sur le marché mondial. L'enquête a montré que ces deux pays avaient conservé des parts de marché importantes sur le marché communautaire et constituaient donc une menace.
(191)
Certaines parties ont indiqué que, alors même que l'Union avait admis que les importations avaient baissé après la PER en raison de la crise économique, ce facteur n'avait pas été reconnu comme un élément décisif dans la probabilité de réapparition du dumping. Comme expliqué aux considérants 179 et 180, cet élément n'a pas été reconnu comme décisif car les volumes après la PER étaient encore très élevés et représentaient une importante part du marché communautaire à des prix de dumping. Il s'agit clairement d'éléments indiquant qu'il est très probable qu'elles continuent à l'avenir de faire l'objet de dumping dans des volumes significatifs.
(192)
Certaines parties ont contesté l'attrait du marché de l'Union et ont affirmé que d'autres destinations - notamment les États-Unis et, en partie, la Russie - sont au moins aussi intéressantes pour les exportateurs chinois et vietnamiens. Il a également été indiqué que les éléments présentés par une partie concernant l'importante croissance escomptée du marché chinois lui-même n'avaient pas été dûment pris en compte. La Commission a examiné cette question et a établi que le marché de l'Union restait l'un des plus attractifs pour les exportateurs chinois. Si les droits antidumping étaient abrogés, le marché de l'Union deviendrait encore plus attractif et les volumes seraient donc susceptibles de s'accroître. Pour ce qui est de la croissance escomptée de la consommation en Chine, la Commission a étudié les éléments fournis par cette partie, mais les a jugés insuffisants pour modifier les conclusions. Même si cette croissance est prévisible, aucun élément ne permet d'affirmer qu'elle serait d'une ampleur telle qu'elle entraînerait une réduction massive des exportations. Cet argument a dû être rejeté pour les motifs exposés.
E. DÉFINITION DE L'INDUSTRIE COMMUNAUTAIRE
1. PRODUCTION COMMUNAUTAIRE ET QUALITÉ DE PRODUCTEUR DE L'UNION
(193)
La demande a été déposée par la CEC au nom de producteurs de l'Union représentant plus de 25 % de la production du produit concerné dans l'Union pendant la PER.
(194)
Une partie intéressée a affirmé qu'un certain nombre de membres de la CEC supposés soutenir la plainte avaient eux-mêmes commencé à importer de gros volumes depuis les pays concernés. Il a également été indiqué qu'il n'existait plus depuis bien longtemps de production «réelle» importante dans l'Union. Aucun élément de preuve n'a été fourni pour justifier cette allégation.
(195)
Dans ce contexte, toutes les informations disponibles, y compris les informations fournies dans la plainte, les données recueillies auprès des producteurs de l'Union et des associations nationales avant et après l'ouverture de l'enquête, ainsi que les statistiques de production générales, ont été utilisées pour déterminer la production totale de l'Union et le degré de soutien à l'enquête. L'enquête a établi qu'aucun des producteurs de l'Union à l'origine de la plainte ne devait être exclu de la définition de la production de l'Union car, sur la base des informations obtenues auprès du plaignant, il est apparu qu'aucun d'eux n'était lié aux producteurs-exportateurs dans les pays concernés et que leurs importations depuis ces pays, s'il y en avait, étaient minimes. Ces importations constituaient au plus 25 % de la production de chaque société concernée dans l'Union.
(196)
Comme expliqué en détail aux considérants 23 et suivants, il est apparu qu'une des sociétés incluses dans l'échantillon de l'industrie de l'Union avait cessé de produire dans l'Union pendant la période considérée. Il a été examiné si cette société devait être exclue de la définition de l'industrie de l'Union. Le poids de cette société était toutefois minime en termes de production totale ainsi qu'en relation avec le reste de l'échantillon (7). Par conséquent, même si cette société était exclue, cela n'entraînerait pas de modification du tableau général en termes de représentativité.
(197)
Globalement, l'enquête a fait apparaître qu'il existe toujours une importante production de chaussures en cuir dans l'Union; elle est implantée dans plusieurs États membres et emploie quelque 262 000 personnes. Le secteur de la chaussure est constitué d'environ 18 000 PME situées principalement dans sept pays européens, avec une concentration dans les trois plus grands pays producteurs.
(198)
L'enquête a toutefois révélé que deux sociétés appartenant au même groupe étaient liées à des producteurs-exportateurs en RPC et que le groupe importait lui-même également le produit concerné en grandes quantités, y compris de ses exportateurs liés en RPC. Ces sociétés ont donc été exclues de la définition de l'industrie de l'Union au sens de l'article 4, paragraphe 1, et de l'article 5, paragraphe 4, du règlement de base.
(199)
Sur la base de ce qui précède, il est apparu que la production totale de l'industrie de l'Union au sens de l'article 4, paragraphe 1, et de l'article 5, paragraphe 4, du règlement de base avait été de 366 millions de paires au cours de la PER.
(200)
Considérant que les producteurs de l'Union soutenant la demande représentaient plus de 25 % de la production totale et en l'absence d'une opposition égale ou supérieure à ce pourcentage, il a donc été conclu que la demande est soutenue par une proportion majeure de l'industrie de l'Union au sens de l'article 4, paragraphe 1, et de l'article 5, paragraphe 4, du règlement de base.
2. ÉVOLUTION DES STRUCTURES DE PRODUCTION DANS L'UNION
(201)
Les données de la présente procédure portent sur une Union élargie à vingt-sept États membres et non plus sur les vingt-cinq pays examinés lors de la procédure initiale. La Roumanie, qui a adhéré à l'Union en 2007, est un grand producteur. Toutefois, une part importante de sa production consiste plutôt en une transformation de matières premières contre rémunération du service («travail à façon») pour d'autres sociétés situées dans l'Union. L'incidence de la véritable production roumaine sur le tableau général de la production de l'Union et sur d'autres indicateurs est par conséquent limitée. La même incidence limitée peut être attribuée à la Bulgarie. L'élargissement n'a donc pas eu d'effet significatif à cet égard.
(202)
Le secteur de la chaussure dans l'Union se caractérise par des réseaux de micro-entreprises (employant moins de dix personnes) et de petites sociétés. Les sociétés comptant plus de 500 personnes sont des exceptions et ne représentent qu'une petite partie de la main-d'œuvre totale du secteur. Les micro-entreprises et les petites sociétés ont l'avantage d'être plus souples et de mieux s'adapter à l'évolution de la demande sur le marché, mais elles présentent aussi une plus grande vulnérabilité financière à la concurrence internationale et à la récession économique.
(203)
Par rapport à la situation observée lors de l'enquête initiale, les structures de production se sont modifiées à bien des égards. Sous la pression de la concurrence internationale, de nombreux producteurs ont disparu: certains ont totalement cessé leur activité et d'autres distribuent désormais la production réalisée dans les pays asiatiques et dans des pays plus proches (Bosnie, Croatie, Maroc, Tunisie, Serbie). D'autres encore ont décidé de transférer certaines parties du processus de fabrication à l'intérieur de l'Union (Roumanie, Hongrie, Pologne).
(204)
Dans le cadre d'un changement de modèle d'activité, de nombreux opérateurs ont également mis en commun leurs installations de production en les intégrant dans des clusters établis grâce à des contrats de sous-traitance avec d'autres producteurs. Avec ce système, une société chef de file fournit la conception et les matières premières (qui restent sa propriété) et externalise, dans son voisinage géographique, la fabrication (ou une ou plusieurs phases de la fabrication, comme la couture) vers diverses micro-sociétés spécialisées, ce qui assure à celles-ci une activité saisonnière régulière avec des quantités fixées d'un commun accord. Au terme du processus, la société chef de file rémunère les sous-traitants pour les tâches effectuées.
(205)
Une partie du secteur a également connu une modification de son modèle d'activité qui se caractérise par une montée en gamme de la production et une concentration sur les produits à plus forte valeur. Certains des plus grands producteurs de l'Union ont ainsi pu trouver de nouveaux débouchés en créant leur propre marque. Certains d'entre eux s'appuient sur des boutiques franchisées monomarque, si possible; d'autres ont réussi à obtenir, dans des magasins indépendants, des rayons réservés à leur marque.
(206)
De nombreuses sociétés de cette catégorie ont aussi modifié leur stratégie de distribution, en favorisant les ventes aux détaillants (voire la vente directe), plutôt que les ventes aux grossistes. Globalement, ces changements montrent un secteur où coexistent différents modèles d'activité.
(207)
Les évolutions décrites ci-dessus - l'orientation vers une production en clusters, le ciblage d'un segment plus haut de gamme et la modification de la stratégie de distribution - ont permis d'accroître la flexibilité et l'efficacité grâce à une mise en commun des ressources afin de tirer profit des économies d'échelle. Cela a également amélioré leur capacité à obtenir les moyens financiers nécessaires auprès du système bancaire.
(208)
Ces évolutions montrent un secteur où coexistent différents modèles d'activité. Une grande partie du secteur se trouve encore à un stade très précoce de ce changement de modèle d'activité et aurait besoin de plus de temps pour mener à bien ce processus. Les sociétés du deuxième groupe, qui ont déjà changé de modèle d'activité, ont nettement progressé au cours de la période considérée, mais elles n'ont néanmoins pas pu profiter pleinement de la réduction du nombre de producteurs sur le marché, comme on s'y serait attendu.
F. SITUATION DU MARCHÉ DE L'UNION
1. CONSOMMATION SUR LE MARCHÉ DE L'UNION
Tableau 3
Consommation sur le marché de l'Union
2006
2007
PER
Consommation (milliers de paires)
724 553
690 285
674 826
Indice: 2006 = 100
100
95
93
(209)
La consommation apparente a diminué de 7 % au cours de la période considérée: elle est passée de 725 millions de paires en 2006 à 675 millions de paires pendant la PER.
(210)
La baisse de la consommation doit être considérée en liaison avec une augmentation parallèle de la consommation d'autres types de chaussures ne rentrant pas dans la définition du produit concerné (matière textile, caoutchouc et plastique). À titre de référence, la consommation de chaussures en matière textile, caoutchouc et plastique a augmenté de 23 % durant la même période. Cela semble indiquer une certaine substitution entre ces deux catégories de produits, liée également aux tendances de la mode (pénétration des chaussures associant matière synthétique et cuir ou des chaussures en matière synthétique ressemblant au cuir). Considérant cependant que la hausse de la consommation des autres types de chaussures est largement supérieure (23 %) à la baisse de la consommation des chaussures en cuir (7 %), la seule conclusion possible est que les chaussures en matière textile ou autre n'ont remplacé les chaussures en cuir que dans une mesure limitée. En outre, les prix à l'importation moyens des autres chaussures ne représentent que la moitié de ceux des chaussures en cuir et cet écart de prix montre clairement que, si les deux types avaient été largement interchangeables, le segment des chaussures en cuir nettement plus chères aurait été réduit à néant. Au contraire, une étude de marché (8) accessible au public souligne que les chaussures en cuir conserveront une position forte sur le marché. En effet, il semble que les consommateurs achètent aujourd'hui presque autant de chaussures en cuir qu'auparavant et qu'ils achètent aussi nettement plus de chaussures en matière textile et synthétique.
2. IMPORTATIONS ACTUELLES EN PROVENANCE DES PAYS CONCERNÉS
2.1. Volumes des importations et parts de marché des importations concernées au cours de la PER
Tableau 4
Volumes totaux des importations en provenance des pays faisant l'objet de l'enquête
PEI
2005
2006
2007 (9)
PER (9)
RPC (milliers de paires)
63 403
183 568
157 560
123 016
125 052
Indice 2006
100
78
79
Indice: PEI = 100
100
292
251
195
198
Parts de marché
8,8 %
22,9 %
21,6 %
17,8 %
18,5 %
Viêt Nam (milliers de paires)
102 625
100 619
79 427
62 503
68 852
Indice 2006
100
79
87
Indice: PEI = 100
100
98
77
61
67
Parts de marché
14,2 %
12,6 %
11,0 %
9,1 %
10,2 %
(211)
Le total des importations chinoises est passé de 157 à 125 millions de paires pendant la période considérée, soit de 21,6 % à 18,5 % du marché communautaire.
(212)
Toutefois, comme démontré plus haut, il est apparu, lors de la comparaison avec la PEI, qu'une forte augmentation des importations en provenance de la Chine avait eu lieu après la fin du système de contingents (1er janvier 2005), en raison des prix à l'importation peu élevés. Les niveaux d'importation ont baissé après l'institution des mesures et se sont stabilisés en 2007 et pendant la PER à plus de 120 millions de paires - soit près du double des volumes d'importations de la PEI.
(213)
De plus, il convient de souligner qu'une enquête de contournement a révélé que les produits chinois faisant l'objet d'un dumping évitaient les droits et compromettaient l'effet correctif des mesures par un contournement - au sens de l'article 13 du règlement de base - de celles-ci via Macao. Cela montre que le marché de l'Union restait essentiel pour les producteurs-exportateurs chinois.
(214)
Les importations vietnamiennes sont passées de 79 à 69 millions de paires pendant la période considérée. Nonobstant cette baisse de plus de 13 % par rapport à la PEI, les niveaux d'importations restent élevés et les parts de marché sont à peu près stables, autour de 10 %, pendant la PER.
(215)
Au total, les importations de Chine et du Viêt Nam se sont élevées à 237 millions de paires en 2006, à 185 millions de paires en 2007 et à 194 millions de paires pendant la PER. Même s'il a y eu un recul des volumes pendant la période concernée, les niveaux d'importations sont toujours supérieurs à ceux qui ont conduit à l'institution des mesures (166 millions de paires). La part de marché cumulée de la Chine et du Viêt Nam a baissé de 32,7 % à 28,7 % au cours de la période, mais, ici aussi, la part de marché pendant la PER est nettement plus élevée que celle enregistrée pendant la PEI (23 %).
2.2. Évaluation cumulative des effets des importations concernées faisant l'objet d'un dumping
(216)
La Commission a examiné s'il convenait de procéder à une évaluation cumulative des effets des importations faisant l'objet d'un dumping en provenance des pays concernés au regard des critères visés à l'article 3, paragraphe 4, du règlement de base. Cet article dispose que les effets des importations d'un produit en provenance de deux ou plusieurs pays simultanément soumis à des enquêtes antidumping ne peuvent faire l'objet d'une évaluation cumulative que a) si la marge de dumping établie en relation avec les importations en provenance de chaque pays est supérieure au niveau de minimis au sens de l'article 9, paragraphe 3, du règlement de base et si le volume des importations en provenance de chaque pays n'est pas négligeable et b) si une telle évaluation est appropriée compte tenu des conditions de concurrence entre les produits importés, d'une part, et entre ces derniers et le produit UE similaire, d'autre part.
(217)
Il a tout d'abord été constaté à ce propos que les marges de dumping établies pour chacun des pays concernés étaient supérieures au niveau de minimis. De plus, le volume des importations en dumping en provenance de chacun de ces pays n'était pas négligeable au sens de l'article 5, paragraphe 7, du règlement de base. En effet, les volumes importés de la RPC et du Viêt Nam représentaient respectivement quelque 18 et 10 % de la consommation de l'Union pendant la PER.
(218)
L'enquête a aussi révélé des conditions de concurrence similaires entre les produits importés en dumping, d'une part, et entre les produits importés en dumping et le produit UE similaire, d'autre part. Il a été constaté qu'indépendamment de leur origine, les chaussures à dessus en cuir produites/vendues par les pays concernés et produites/vendues par l'industrie de l'Union sont en concurrence puisqu'elles présentent les mêmes caractéristiques essentielles, sont interchangeables du point de vue du consommateur et vendues par les mêmes circuits de distribution. L'enquête a encore mis en lumière que les volumes importés des deux pays ont évolué de manière parallèle: ils ont diminué d'environ 10 à 25 % entre 2006 et la PER. Les prix à l'importation de ces deux pays sont également du même ordre de grandeur. Enfin, il a été constaté qu'à un stade commercial comparable, ces prix entraînaient une sous-cotation des prix de l'industrie de l'Union.
(219)
Sur cette base, il est conclu que toutes les conditions d'un cumul sont réunies et que, dès lors, les effets des importations en dumping en provenance des pays concernés doivent être évalués conjointement aux fins de l'analyse du préjudice.
2.3. Évolution des prix des importations du produit concerné et politique des prix
Tableau 5
Évolution des prix pour les pays faisant l'objet de l'enquête
2006
2007
PER
RPC (euros/paire)
8,4
8,4
8,5
Indice: 2006 = 100
100
99
103
Viêt Nam (euros/paire)
10,2
9,7
9,5
Indice: 2006 = 100
100
96
94
Source: Eurostat.
(220)
Les prix moyens des importations chinoises au cours de la période considérée sont restés relativement stables à environ 8,40 euros la paire. Ils sont ainsi environ 20 % plus élevés que le niveau des prix constatés pendant la PEI (7,20 euros). Les prix moyens des importations vietnamiennes ont baissé pendant la période considérée et sont, au cours de la PER, proches du niveau de 9,20 euros constaté durant la PEI. L'évaluation de la tendance des prix moyens ne prend toutefois pas en considération les modifications de l'assortiment de produits qui ont pu intervenir pendant la période considérée.
2.4. Sous-cotation
(221)
La méthode de calcul de la sous-cotation des prix suit celle utilisée dans l'enquête initiale. Les prix à l'importation, y compris les droits antidumping, des producteurs-exportateurs de l'échantillon ont été comparés aux prix de l'industrie de l'Union, sur la base de moyennes pondérées établies pour des types de produits comparables pendant la PER. Les prix de l'industrie communautaire ont été ajustés au niveau départ usine et comparés aux prix à l'importation CAF frontière communautaire, après application du droit antidumping et dédouanement. La comparaison a porté sur des transactions effectuées au même stade commercial, les ajustements jugés nécessaires ayant été dûment opérés et les rabais et remises déduits. Aux fins d'une comparaison équitable, des ajustements ont été opérés pour tenir compte des coûts supportés dans l'Union par les importateurs, tels que la conception, la sélection des matières premières, etc., qui, autrement, ne se refléteraient pas dans le prix à l'importation. Cela était justifié puisque les chaussures importées sont fabriquées sur commande sur la base des spécifications (matières premières, conception) données par les importateurs eux-mêmes.
(222)
Sur la base des prix pratiqués par les producteurs-exportateurs ayant coopéré, les marges de sous-cotation constatées par pays et exprimées en pourcentage des prix de l'industrie communautaire s'établissent comme suit:
Tableau 6
Marges de sous-cotation
Pays
Sous-cotation des prix
RPC
31,9 %
Golden Step (RPC)
37,1 %
Viêt Nam
38,9 %
3. IMPORTATIONS EN PROVENANCE DE PAYS TIERS
3.1. Volume des importations, parts de marché et prix au cours de la PER
Tableau 7
Volume des importations en provenance de pays tiers
Volume
2006
2007
PER
Inde (millions de paires)
50
55
56
Indice: 2006 = 100
100
111
112
Part de marché
7 %
8 %
8 %
Indonésie (millions de paires)
20
29
31
Indice: 2006 = 100
100
144
158
Part de marché
3 %
4 %
5 %
Brésil (millions de paires)
21
22
21
Indice: 2006 = 100
100
102
98
Part de marché
3 %
3 %
3 %
Thaïlande (millions de paires)
11
12
12
Indice: 2006 = 100
100
108
107
Part de marché
2 %
2 %
2 %
Tunisie (millions de paires)
10
12
12
Indice: 2006 = 100
100
124
130
Part de marché
1 %
2 %
2 %
Maroc (millions de paires)
10
10
10
Indice: 2006 = 100
100
99
98
Part de marché
1 %
1 %
1 %
Autres (millions de paires)
63
67
59
Indice: 2006 = 100
100
107
93
Part de marché
9 %
10 %
9 %
Total (millions de paires)
185
207
201
Indice: 2006 = 100
100
112
109
Part de marché
26 %
30 %
30 %
Tableau 8
Valeur des importations en provenance de pays tiers
Valeur
2006
2007
PER
Inde (euros/paire)
11,34
11,67
11,98
Indice: 2006 = 100
100
103
106
Indonésie (euros/paire)
9,98
10,06
9,67
Indice: 2006 = 100
100
101
97
Brésil (euros/paire)
15,8
15,78
16,83
Indice: 2006 = 100
100
100
107
Thaïlande (euros/paire)
12,56
13,54
13,55
Indice: 2006 = 100
100
108
108
Tunisie (euros/paire)
12,76
13,2
13,39
Indice: 2006 = 100
100
103
105
Maroc (euros/paire)
14,6
15,05
14,98
Indice: 2006 = 100
100
103
103
Autres (euros/paire)
14,64
14,25
15,26
Indice: 2006 = 100
100
97
104
Total (euros/paire)
13,16
13,07
13,40
Indice: 2006 = 100
100
99
102
(223)
Comme indiqué dans le tableau ci-dessus, les importations totales en provenance de pays tiers ont augmenté en termes absolus au cours de la période considérée. Elles sont passées de 185 millions de paires en 2006 à 201 millions de paires pendant la PER et leur part de marché a augmenté de 26 % à 30 % durant la PER.
(224)
Toutefois, les prix des importations en provenance des pays tiers sont, en moyenne, supérieurs de 34 % aux prix chinois et de 28 % aux prix vietnamiens.
G. SITUATION ÉCONOMIQUE DE L'INDUSTRIE DE L'UNION
1. REMARQUES PRÉLIMINAIRES
(225)
Conformément à l'article 3, paragraphe 5, du règlement de base, la Commission a analysé tous les facteurs et indices économiques ayant une incidence sur la situation de l'industrie de l'Union.
(226)
Ainsi qu'il est expliqué plus haut, les techniques d'échantillonnage ont dû être utilisées compte tenu de la particularité du secteur et du grand nombre de producteurs de l'Union à l'origine de la plainte. Aux fins de l'analyse du préjudice, les indicateurs ont été établis aux deux niveaux suivants:
-
les facteurs macroéconomiques (capacité de production, volume des ventes, part de marché, emploi, productivité, croissance, importance de la marge de dumping et rétablissement à la suite de pratiques antérieures de dumping) ont été évalués au niveau de l'ensemble de la production de l'Union, sur la base des données collectées auprès des associations nationales de producteurs de l'Union et auprès de sociétés individuelles. Chaque fois que possible, ces données ont été recoupées avec les informations générales fournies par les statistiques officielles pertinentes,
-
les facteurs microéconomiques (stocks, prix de vente, flux de liquidités, rentabilité, rendement des investissements, aptitude à mobiliser des capitaux, investissements et salaires) ont été analysés au niveau des différentes sociétés, c'est-à-dire au niveau des producteurs de l'Union inclus dans l'échantillon.
2. INDICATEURS MACROÉCONOMIQUES
2.1. Production, capacité de production et utilisation des capacités
Tableau 9
Production, capacités et utilisation des capacités
2006
2007
PER
Production (milliers de paires)
390 314
383 692
365 638
Indice: 2006 = 100
100
98
94
Capacités (milliers de paires)
551 844
571 663
564 091
Indice: 2006 = 100
100
104
102
Utilisation des capacités
71 %
68 %
66 %
Indice: 2006 = 100
100
95
92
Source: données relatives à l'Union-27: Prodcom, telles que confirmées par les données obtenues auprès de producteurs individuels et d'associations de producteurs. Note: comme expliqué au considérant 23, l'enquête a révélé qu'au cours de la période considérée, la production des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon était inférieure de 18 à 21 % à celle qui avait été indiquée au départ, en raison de la situation d'un producteur en particulier. Rien dans les informations figurant dans le dossier n'indique que la conclusion relative à ce producteur s'appliquerait à l'ensemble du secteur. Néanmoins, la possibilité que la conclusion d'une diminution de la production s'applique à l'ensemble de la production de l'Union a été examinée. Afin de vérifier l'incidence de cette variation si elle était appliquée à l'ensemble de la production de l'Union, il a été procédé à un recoupement en partant de l'hypothèse d'une baisse de 20 % de la production totale de l'Union sur l'ensemble de la période considérée. Il y a lieu de noter que, hormis quelques légères variations, la différence entre le volume de production de l'échantillon déterminé par l'enquête et celui initialement indiqué est restée stable tout au long de la période considérée. Il a donc été constaté que ladite variation n'aurait pas d'incidence sur les tendances générales des facteurs de préjudice ayant servi à cet exercice (part de marché, productivité, etc.).
(227)
La production a diminué de 6 % au cours de la période considérée, ce qui reflète en grande partie la baisse de la consommation de chaussures en cuir constatée pour cette même période.
(228)
Certaines parties intéressées représentant des importateurs et des détaillants ont affirmé, sans preuve à l'appui, qu'il fallait y voir un signe positif plutôt que la preuve que l'industrie de l'Union a continué de subir un préjudice au cours de la période concernée. Selon elles, le fléchissement de la production est la conséquence d'un processus conscient de rationalisation au sein de l'industrie de l'Union par lequel le bas de gamme a été abandonné en faveur du moyen à haut de gamme, dans lequel l'industrie de l'Union a toujours été compétitive.
(229)
À cet égard, il convient toutefois de souligner que, comme l'enquête initiale l'a déjà établi, de nombreux producteurs de l'Union ont disparu parce qu'ils n'ont pas pu soutenir la concurrence des importations faisant l'objet d'un dumping, cette incapacité n'étant pas nécessairement due à un manque de compétitivité inhérent ou structurel. L'argument selon lequel il y a lieu de considérer la diminution de la production de l'Union comme un signe positif est dès lors rejeté.
(230)
Une partie intéressée a fait valoir que le fait que l'utilisation des capacités de l'industrie de l'Union est restée stable prouve qu'il n'y a pas eu préjudice.
(231)
Comme il a été déjà été établi dans l'enquête initiale, les capacités réelles de ce secteur sont fortement tributaires du nombre de travailleurs disponible plutôt que des capacités techniques des machines de la chaîne de production. Pour cette raison, la meilleure façon de mesurer les capacités consiste à évaluer le niveau d'emploi, comme expliqué à la section 2.3 ci-après. En tout état de cause, contrairement à ce que prétendent les parties, l'enquête a démontré que l'utilisation des capacités, lorsqu'elle est appréciée du point de vue des capacités techniques, est passée de 71 % à 66 % au cours de la période considérée; dès lors, l'argument selon lequel la stabilité du taux d'utilisation serait un signe d'absence de préjudice ne saurait être retenu.
2.2. Volume des ventes et part de marché
Tableau 10
Volume des ventes et part de marché
2006
2007
PER
Ventes (milliers de paires)
302 784
298 116
279 865
Indice: 2006 = 100
100
98
92
Parts de marché
41,8 %
43,2 %
41,5 %
Indice: 2006 = 100
100
103
99
(232)
Le volume des ventes de l'industrie de l'Union a diminué de 8 %, en termes absolus, au cours de la période considérée. Toutefois, malgré une baisse de 7 % de la consommation au cours de cette même période, l'industrie de l'Union est parvenue à maintenir sa part de marché à un taux stable. Si l'on fait une comparaison avec la période faisant l'objet de l'enquête initiale, durant laquelle on a assisté à une baisse de 33 % du volume des ventes, il apparaît aussi clairement que c'est à la suite de l'imposition des mesures que la chute vertigineuse du volume des ventes et des parts de marché a cessé.
(233)
Une partie intéressée a soutenu qu'il n'y avait pas préjudice puisque l'industrie de l'Union avait augmenté sa part de marché au cours de la période considérée. L'enquête a toutefois révélé que la part de marché de l'industrie de l'Union n'a connu que de très légères variations au cours de la période considérée. En outre, comme expliqué ci-avant à la section E, point 2, on aurait pu s'attendre à ce que la rationalisation de la production et le changement de modèle d'activité permettent aux sociétés restantes d'accroître sensiblement leur présence sur le marché. Le fait que le volume des ventes des producteurs de l'Union est resté inchangé donne à penser que la pression causée par les importations faisant l'objet d'un dumping continue à susciter l'inquiétude.
(234)
Certaines parties intéressées ont affirmé que le fait que l'industrie de l'Union n'a pas augmenté sa part de marché depuis l'introduction des droits prouve qu'elle n'a pas été en mesure de tirer parti de ces droits et que les produits importés ne peuvent en aucun cas se substituer au produit fabriqué dans l'Union.
(235)
Il convient une fois de plus de souligner que la part de marché n'est qu'un indicateur parmi ceux examinés et que, comme il est expliqué ci-après pour d'autres facteurs, l'enquête a montré qu'il existe une concurrence importante entre les produits fabriqués dans l'Union et le produit importé des pays concernés. S'il est vrai que les producteurs de l'Union n'ont pas été en mesure d'accroître sensiblement leur part de marché, il n'en reste pas moins que la chute du volume des ventes constatée dans l'enquête initiale s'est arrêtée et que les mesures ont permis aux producteurs de l'Union de stabiliser leurs ventes et leur part de marché. Il apparaît que toute augmentation de la part de marché a été entravée par la pression sur les prix générée, en grande partie, par les importations faisant l'objet d'un dumping, comme il est expliqué aux considérants 261 et 262.
(236)
D'autres parties intéressées ont avancé que l'industrie de l'Union a connu une nette amélioration de ses résultats à l'exportation et que, dès lors, la question du préjudice ne se pose plus.
(237)
Comme il apparaît dans le tableau ci-après, l'enquête a toutefois révélé que, contrairement à ce que ces parties prétendent, les résultats à l'exportation de l'industrie de l'Union au cours de la période considérée ont affiché une légère baisse et non une augmentation.
(238)
En tout état de cause, il convient de noter que les exportations ne représentent que 25 % du volume des ventes des producteurs de l'Union. Les résultats au niveau de l'Union restent donc le facteur de loin le plus important permettant d'apprécier la situation financière des producteurs de l'Union. En outre, l'enquête n'a pas démontré qu'une hausse des exportations provoquerait une chute du volume des ventes à l'intérieur de l'Union.
(239)
Compte tenu de ce qui précède, l'argument selon lequel l'amélioration des résultats à l'exportation aurait éliminé le préjudice subi par l'industrie de l'Union ne saurait être retenu.
Tableau 11
Exportations par les producteurs de l'Union
2006
2007
PER
Exportations par les producteurs de l'Union (milliers de paires)
91 395
89 845
89 739
Indice: 2006 = 100
100
98
98
Source: Comext
2.3. Emploi
Tableau 12
Emploi
2006
2007
PER
Emploi total (en milliers)
267
264
262
Indice: 2006 = 100
100
99
98
(240)
Les producteurs de l'Union employaient quelque 260 000 personnes directement associées à la production du produit concerné au cours de la PER.
(241)
Une partie intéressée a prétendu que la stabilité des niveaux d'emploi dans l'industrie de l'Union signifie que cette dernière ne subit plus de préjudice.
(242)
À cet égard, il est rappelé que l'appréciation du préjudice doit se fonder sur une analyse de tous les indicateurs pertinents et pas sur un seul facteur pris isolément. En outre, l'enquête a démontré que le taux d'emploi de l'industrie de l'Union a enregistré une légère baisse (- 2,0 %). Le passage d'une grande partie de l'industrie l'Union à un système de production en clusters a probablement permis au taux d'emploi de ne pas descendre plus bas et aux producteurs de conserver un important savoir-faire.
(243)
Une autre partie intéressée a indiqué que c'est la pénurie de main-d'œuvre au sein de la l'Union et non pas la concurrence des importations en provenance des pays concernés qui est l'une des principales causes des problèmes rencontrés par l'industrie de l'Union.
(244)
Étant donné qu'aucun élément de preuve n'a été produit à l'appui de cette affirmation et que les résultats de l'enquête ne semblent pas indiquer que la disponibilité de main-d'œuvre serait un problème important pour les producteurs de l'Union, cet argument ne saurait être retenu.
2.4. Productivité
Tableau 13
Productivité
2006
2007
PER
Productivité
1 461
1 453
1 391
Indice: 2006 = 100
100
99
95
(245)
Dans le cadre du présent réexamen, la productivité moyenne au cours de la période considérée a été évaluée sur la base de l'emploi total, qui comprend l'intégralité des effectifs de toutes les installations de production dans un système en cluster. La productivité a connu une baisse modérée au cours de cette période. Comme indiqué à la section E, point 2, la productivité est liée à la structure générale d'une société et aux types de chaussures qui y sont fabriqués et peut considérablement varier d'un pays à l'autre et d'une société à l'autre. Cette baisse ne saurait donc être considérée comme significative.
2.5. Croissance
(246)
Entre 2006 et la PER, la part de marché de l'industrie de l'Union est restée stable, mais, comme la consommation a diminué, les producteurs de l'Union ont quand même enregistré des pertes de ventes en termes absolus.
2.6. Importance de la marge de dumping
(247)
Compte tenu du volume et des prix des importations en provenance des pays concernés, l'incidence de l'ampleur de la marge de dumping effective sur l'industrie de l'Union ne saurait être considérée comme négligeable.
2.7. Rétablissement à la suite de pratiques antérieures de dumping ou de subventions
(248)
Des mesures antidumping ont été instituées en octobre 2006 sur les importations de certaines chaussures à dessus en cuir originaires de la RPC et du Viêt Nam. Au cours de cette période, comme expliqué ci-après, seul un rétablissement partiel de la situation des producteurs de l'Union a été observé.
3. INDICATEURS MICROÉCONOMIQUES
3.1. Stocks
Tableau 14
Stocks
2006
2007
PER
(milliers de paires)
163
120
198
Indice: 2006 = 100
100
73
121
Source: réponses au questionnaire vérifiées.
(249)
Les stocks sont restés négligeables, avoisinant 2 % de la production. Il est rappelé qu'il ne faut pas surestimer l'importance de cet indicateur, car la production de ce type de produit se fait sur commande et les stocks, tels qu'ils existent à un moment précis, reflètent les biens vendus mais pas encore livrés.
3.2. Prix de vente
Tableau 15
Prix de vente
2006
2007
PER
EUR/paire
26,6
29,5
34,6
Indice: 2006 = 100
100
111
130
Source: réponses au questionnaire vérifiées.
(250)
Les prix de vente ont augmenté de 30 % au cours de cette période. Cette augmentation est le résultat de deux principaux facteurs: d'une part, l'évolution du modèle d'activité des sociétés, dont il est question plus haut; d'autre part, la hausse des coûts, principalement imputable aux matières premières.
3.3. Flux de liquidités, rentabilité et rendement des investissements
Tableau 16
Flux de liquidités - rentabilité - rendement des investissements
2006
2007
PER
Flux de liquidités (en milliers d'euros)
7 720
13 101
13 337
Indice: 2006 = 100
100
170
173
Bénéfice en pourcentage du chiffre d'affaires net
1,3 %
3,4 %
3,0 %
Indice: 2006 = 100
100
261
231
Rendement des investissements
9,5 %
22,8 %
20,5 %
Indice: 2006 = 100
100
240
217
Source: réponses au questionnaire vérifiées.
(251)
Les niveaux de rentabilité de l'industrie de l'Union se sont améliorés au cours de la période considérée pour passer de 1,3 % en 2006 à 3 % au cours de la PER. Cette amélioration a eu une influence sur l'évolution des flux de liquidités et sur le rendement des investissements. Il convient toutefois de la considérer à la lumière de l'importante détérioration du faible niveau des investissements établie par l'enquête initiale.
(252)
Certaines parties intéressées ont fait valoir que les bénéfices de l'industrie de l'Union avaient connu une nette amélioration et qu'ils étaient, en réalité, nettement au-delà de l'objectif de 6 % établi dans l'enquête initiale. Elles ont donc affirmé que la question du préjudice ne se posait plus, sans tenir compte des autres indicateurs de préjudice.
(253)
À cet égard, il y a lieu de noter que, s'il est vrai que les niveaux de rentabilité se sont améliorés, l'enquête a toutefois révélé que l'industrie de l'Union n'a pas été en mesure d'atteindre l'objectif de 6 % déterminé dans l'enquête initiale. On se serait attendu à une augmentation plus prononcée des niveaux de rentabilité, surtout si l'on tient compte des efforts déployés par une grande partie du secteur pour passer à un nouveau modèle d'activité. Cela prouve que la situation du secteur est encore très fragile du point de vue de la rentabilité. L'argument selon lequel le niveau de rentabilité serait de nature à indiquer que l'industrie de l'Union ne subit plus de préjudice doit donc être rejeté.
3.4. Aptitude à mobiliser des capitaux
(254)
L'enquête a montré que les PME, qui constituent l'essentiel du secteur, ne sont pas en mesure, en raison de leur situation financière encore précaire, de fournir des garanties bancaires suffisantes et qu'elles ont dès lors du mal à mobiliser des capitaux.
3.5. Investissements
Tableau 17
Investissements
2006
2007
PER
(milliers d'euros)
9 019
13 777
20 979
Indice: 2006 = 100
100
153
233
Source: réponses au questionnaire vérifiées.
(255)
S'il est vrai qu'au cours de la période considérée, les investissements ont enregistré une hausse, cette dernière ne représentait, en quantités absolues, que 6 % du chiffre d'affaires au cours de la PER. En outre, cette hausse est influencée par les investissements exceptionnels dans les bâtiments réalisés par l'un des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon. Sans cela, le niveau d'investissement aurait été bas et stable au cours de la période de référence. Une fois de plus, cette hausse doit être considérée à la lumière de l'importante détérioration du faible niveau d'investissement établi par l'enquête initiale.
3.6. Salaires
Tableau 18
Salaires
2006
2007
PER
Masse salariale (milliers d'euros)
21 305
23 186
23 855
Indice: 2006 = 100
100
109
112
Traitements et salaires moyens par personne (euros)
21 826
21 418
21 897
Indice: 2006 = 100
100
98
100
Source: réponses au questionnaire vérifiées.
(256)
Les salaires moyens sont restés stables au cours de la période considérée, ce qui signifie que les salaires réels diminuent et ne suivent pas l'évolution normale des salaires. C'est une preuve supplémentaire de la pression à laquelle les producteurs de l'Union ont été soumis.
4. CONCLUSION RELATIVE AU PRÉJUDICE
(257)
Comme il ressort de ce qui précède, il s'est avéré que les facteurs énumérés dans le règlement de base n'ont pas tous directement influencé la situation de l'industrie de l'Union de la chaussure aux fins de la détermination du préjudice. Ainsi, les chaussures étant fabriquées sur commande, les entreprises ne détiennent généralement pas de stocks et, si elles en conservent, il s'agit simplement de commandes en attente de livraison ou de facturation. Il a donc été constaté que les stocks étaient un facteur des moins pertinents pour l'analyse du préjudice. De même, comme ce secteur reste un secteur à forte intensité de main-d'œuvre, la capacité de production n'est pas limitée d'un point de vue technique et dépend essentiellement du nombre de travailleurs embauchés par les producteurs.
(258)
L'analyse des macro-indicateurs qui influent plus directement sur la situation de l'industrie de l'Union montre que la production de l'Union et le volume des ventes ont diminué au même rythme, approximativement, que la consommation de l'Union au cours de la période considérée. Le volume des ventes, la part de marché et le taux d'emploi des producteurs de l'Union sont donc restés stables. La productivité a connu une baisse, certes, mais modérée. Dans l'ensemble, quand bien même on aurait pu s'attendre à ce que la transition vers un nouveau modèle d'activité permette d'accroître les ventes et la production des producteurs de l'Union restants, il apparaît clairement que la chute libre économique qu'a connue le secteur avant l'institution des mesures a cessé depuis celle-ci. Cela a également permis à une grande partie de l'industrie de l'Union de changer de modèle d'activité en rationalisant les procédés de production par la formation de clusters spécialisés, en montant en gamme et en passant de la distribution en gros à la fourniture directe aux détaillants.
(259)
Une analyse des micro-indicateurs pertinents confirme également le rétablissement partiel de l'industrie de l'Union, qui s'est traduit par une hausse des prix de vente, des flux de liquidités, des investissements et des bénéfices. Ce secteur n'a toutefois pas pu retrouver un niveau normal en termes de bénéfices et d'investissements et a encore du mal à mobiliser des capitaux et à développer la masse salariale, ce qui prouve que la situation reste précaire et que le préjudice n'a pas été entièrement éliminé.
(260)
Dans l'ensemble, l'enquête a révélé que l'industrie de l'Union continue de subir un préjudice important.
5. INCIDENCE DES IMPORTATIONS FAISANT L'OBJET D'UN DUMPING EN PROVENANCE DES PAYS CONCERNÉS ET INCIDENCE D'AUTRES FACTEURS
5.1. Incidence des importations de produits faisant l'objet d'un dumping en provenance des pays concernés
(261)
Bien qu'au cours de la période considérée, les volumes d'importations combinés en provenance des pays concernés aient connu une diminution, au cours de la PER, ils dépassent de loin ceux enregistrés au cours de la période couverte par l'enquête initiale. Dans le cas de la Chine, ce volume est pratiquement le double de celui enregistré au cours de la PEI et, bien que les volumes d'importations en provenance du Viêt Nam aient diminué au cours de cette même période, leur présence sur le marché reste significative avec une part de marché avoisinant les 10 %.
(262)
Une analyse des prix des importations en provenance des pays concernés au cours de la période considérée montre que les prix des importations chinoises sont restés stables tandis que les prix vietnamiens ont diminué. Comparés aux prix pratiqués au cours de la PEI, les prix chinois ont augmenté de quelque 20 %, mais les prix vietnamiens sont proches de ceux constatés au cours de la PEI. Indépendamment des considérations relatives aux différences d'assortiment de produits et au stade de commercialisation, il est clair que les prix moyens à l'importation de 8,60 euros pour la RPC et de 9,51 euros pour le Viêt Nam continuent de susciter une vive inquiétude parmi les producteurs de l'Union, dont les prix moyens de vente se situent bien au-delà de 30 euros. Cela apparaît encore plus clairement lorsqu'on observe les niveaux de sous-cotation, qui ont connu une hausse drastique par rapport à la PEI. En ce qui concerne la Chine, les niveaux de sous-cotation sont passés de 13,5 % à 31,9 % au cours de cette période et, pour ce qui est du Viêt Nam, ils sont passés de 15,9 % à 38,9 %.
5.2. Conclusion concernant l'incidence des importations de produits faisant l'objet d'un dumping en provenance des pays concernés
(263)
Compte tenu de ce qui précède, force est de constater que les importations en provenance des pays concernés, en termes tant de volume que de prix, continuent d'avoir une incidence négative sur les résultats des producteurs de l'Union.
5.3. Incidence d'autres facteurs
(264)
La Commission a procédé à une analyse en profondeur pour déterminer si des facteurs connus autres que les importations faisant l'objet d'un dumping pouvaient avoir eu une incidence sur la continuation du préjudice subi par les producteurs de l'Union, afin de s'assurer que le préjudice éventuellement causé par l'un ou l'autre de ces facteurs n'était pas attribué aux importations faisant l'objet d'un dumping.
5.3.1. Absence de concurrence entre les chaussures fabriquées dans l'Union et celles importées des pays concernés
(265)
Certaines parties intéressées ont soutenu qu'il n'y a pas de lien entre les importations en provenance des pays concernés et les résultats de l'industrie de l'Union. Elles ont en particulier avancé qu'il n'existe aucune substituabilité entre le produit similairefabriqué dans l'Union et le produit concerné. D'après ces parties, il n'y a aucune concurrence entre les chaussures en cuir produites dans l'Union et celles importées de Chine et du Viêt Nam, car les premières ont tendance à se situer dans le moyen/haut de gamme, tandis que les dernières sont principalement destinées au moyen/bas de gamme. Elles en veulent pour preuve le fait que l'industrie de l'Union n'a pas été en mesure de regagner sa part de marché à la suite de l'institution des mesures. L'amélioration générale constatée pour les autres indicateurs de préjudice serait en revanche due au changement de modèle d'activité opéré par l'industrie de l'Union, qui a réduit sa production et s'est orientée vers une production à plus forte valeur ajoutée, ce qui a amoindri le préjudice précédemment subi par une partie de l'industrie de l'Union. Les difficultés rencontrées par l'autre groupe de producteurs de l'Union ont été attribuées à son incapacité à s'adapter aux importations faisant l'objet d'un dumping en provenance des pays concernés.
(266)
L'enquête a montré que, quand bien même une partie de l'industrie de l'Union a elle aussi monté en gamme, elle occupe encore certaines parties du bas de gamme et de grandes parties du moyen de gamme. Les importations faisant l'objet d'un dumping, quant à elles, couvrent non seulement le bas de gamme, mais également le moyen de gamme et, dans certains cas, même le haut de gamme. En d'autres termes, il existe bel et bien une concurrence importante entre les chaussures fabriquées dans l'Union et celles importées des pays concernés.
(267)
D'aucuns ont également prétendu qu'il n'y avait pas de concurrence entre les producteurs de l'Union et les exportateurs concernés, car les producteurs de l'Union se concentrent sur des produits de niche et ne fournissent pas une gamme complète de chaussures spécialisées, telles que les chaussures pour la marche, les chaussures pour le bowling et les chaussures orthopédiques. À cet égard, il convient toutefois de noter que ces chaussures spécialisées ne constituent qu'une part infime du produit concerné et qu'il ne peut dès lors pas y avoir d'incidence significative. En tout état de cause, l'enquête a montré qu'au contraire, ces chaussures spécialisées sont bien fabriquées dans l'Union, quoiqu'en quantités limitées, et qu'elles sont en concurrence directe avec les chaussures spécialisées importées. En outre, comme expliqué ci-avant, il y a à présent une augmentation de la concurrence entre nombre de ces chaussures spécialisées et la chaussure «brune» classique traditionnellement fabriquée par l'industrie de l'Union.
(268)
L'enquête, dans sa comparaison par âge et par sexe de la production de l'Union et des importations en provenance des pays concernés, a montré qu'il existe, dans l'Union, une production importante de chaussures pour hommes, femmes et enfants. La production se concentrerait sur les chaussures pour femmes, qui représentent 55 % de la production, tandis que les chaussures pour hommes et pour enfants représenteraient respectivement 35 % et 10 %. Si l'on applique cette ventilation par âge et par sexe aux chaussures importées des pays concernés, on constate que les chiffres sont différents, le créneau privilégié étant celui des chaussures pour enfants, qui représente environ 25 % de la production. Indépendamment de ces variations, il est clair que ces trois catégories de chaussures sont toutes vendues sur le marché communautaire en quantités importantes par l'industrie de l'Union et par les exportateurs.
5.3.2. Inefficacité des producteurs de l'Union, insuffisances structurelles et incidence de la mondialisation
(269)
Une partie, représentant les intérêts des consommateurs, a avancé que le dumping allégué n'a eu aucune incidence sur la situation de l'industrie de l'Union, mais que c'est la tendance à la mondialisation et à la délocalisation vers des pays à moindre coût, et non des pratiques commerciales déloyales, qui est à l'origine des pertes d'emplois et des fermetures d'usines dans l'Union.
(270)
Plusieurs autres parties intéressées ont également invoqué l'incapacité de l'industrie de l'Union à tirer parti des mesures et de l'effet du changement de modèle d'activité opéré par les producteurs de l'Union à l'appui de l'argument selon lequel il n'y a pas de lien entre les importations et les résultats de l'industrie de l'Union.
(271)
L'industrie de l'Union serait, de par sa structure, incapable de soutenir la concurrence sur le marché de la production de masse, principalement en raison d'une main-d'œuvre insuffisante et coûteuse. Par conséquent, une part importante de l'industrie de l'Union est passée à un nouveau modèle d'activité et a investi dans l'innovation et l'amélioration des produits afin de passer du moyen/bas de gamme au moyen/haut de gamme et au segment des produits de luxe. Les sociétés qui se sont concentrées sur des produits de niche à plus forte valeur ajoutée affichent également de bons résultats. En revanche, les sociétés qui n'ont pas su s'adapter à la mondialisation continuent d'afficher de mauvais résultats. Si l'on suit la logique de cet argument, la situation des producteurs de l'Union devrait donc être perçue comme étant la conséquence de leur stratégie commerciale et n'est donc pas liée aux importations en provenance des pays concernés.
(272)
Comme on l'a vu précédemment à la section E, point 2, et à la section G, point 4, l'enquête a effectivement révélé une image hétérogène de l'industrie de l'Union. Des parties de ce secteur produisent des chaussures sans marque dans le moyen/bas de gamme et vendent à des grossistes plutôt que directement à des détaillants. Mais cela ne veut pas dire que ces sociétés sont par nature inefficaces. Ce qui ressort clairement de l'enquête, c'est qu'indépendamment de leur position concurrentielle, leurs difficultés sont principalement dues aux importations faisant l'objet d'un dumping. Aussi se retrouvent-elles en proie à de grandes difficultés financières et leur situation s'est gravement détériorée au cours de la période considérée. Nombre d'entre elles s'efforcent de se réorienter vers le moyen/haut de gamme et de modifier leurs canaux de distribution, mais la pression actuellement exercée par les importations faisant l'objet d'un dumping leur rend la tâche extrêmement rude.
(273)
Malgré les améliorations notables qu'elles ont apportées et leur adaptation à un nouveau modèle d'activité, ces sociétés n'atteignent pas l'objectif de 6 % fixé pour les bénéfices dans l'enquête initiale. Cela prouve que ce groupe est lui aussi touché par la pression générale à la baisse exercée sur tous les segments qui résulte des importations faisant l'objet d'un dumping. Il est donc probable que ce groupe aurait pu se rétablir complètement s'il n'avait pas dû subir la pression à la baisse exercée sur les prix et causée par les importations continues (et même croissantes) de chaussures en cuir faisant l'objet d'un dumping.
(274)
Le fait que même les sociétés ayant adopté un nouveau modèle d'activité sont encore touchées par le dumping préjudiciable, malgré leur grande efficacité en termes de mise en commun des ressources et de spécialisation, permettrait de penser que l'inefficacité et les problèmes structurels du secteur ne rompent pas le lien entre le dumping et le préjudice subi.
5.3.3. Incidence des importations en provenance de pays tiers
(275)
Plusieurs parties intéressées ont signalé que le secteur en expansion de la chaussure dans d'autres pays tiers a augmenté ses exportations vers l'Union de façon spectaculaire. Elles ont fait valoir, à cet égard, que les importations en provenance de pays tiers ont eu une incidence importante sur la situation de l'industrie de l'Union au cours de la période considérée et qu'elles constitueraient un facteur tout aussi important aux fins d'une détermination de la probabilité de continuation ou de réapparition du préjudice si les mesures venaient à être levées. D'après ces parties, la levée des mesures affecterait l'équilibre entre importations en provenance des pays concernés et importations en provenance d'autres pays, puisqu'il y a substituabilité entre ces deux sources. La levée des mesures n'aurait donc aucun effet sur l'industrie de l'Union.
(276)
L'enquête a montré, à cet égard, que les importations à bas prix en provenance de pays tiers tels que l'Inde et l'Indonésie sont importantes et en augmentation. Le secteur de la chaussure est, dans une large mesure, organisé en groupes internationaux possédant différents sites de production répartis dans différents pays. Cela leur laisse un certain degré de flexibilité pour délocaliser la production une fois qu'un site de production est établi dans un autre pays. L'enquête a montré que l'établissement dans un nouveau pays pouvait se faire en une à deux années.
(277)
Les parts de marchés perdues par la Chine et le Viêt Nam ont peut-être été récupérées par d'autres pays exportateurs, notamment l'Inde et l'Indonésie. Les prix des importations en provenance de ces deux derniers pays n'ont toutefois pas un effet comparable à ceux des importations en provenance de la Chine et du Viêt Nam. Sans tenir compte des différences d'assortiment de produits, la différence de prix est particulièrement forte dans le cas de l'Inde, où le prix moyen à l'exportation est 25,8 % plus élevé que le prix moyen à l'exportation des chaussures importées du Viêt Nam et 40,3 % plus élevé que le prix moyen à l'exportation des chaussures importées de Chine. Leur effet sur l'industrie de l'Union est donc beaucoup moins prononcé. Le prix moyen à l'exportation des chaussures importées de l'Indonésie est 13,2 % plus élevé que le prix moyen à l'exportation des chaussures importées de Chine et comparable au prix moyen à l'exportation des chaussures importées du Viêt Nam. Néanmoins, les volumes des importations en provenance de l'Indonésie sont tels qu'ils auraient une incidence relativement limitée. Compte tenu de ce qui précède, les volumes relatifs et les prix plus élevés des importations en provenance d'autres pays asiatiques ne permettent pas de conclure que leur effet suffirait à rompre le lien entre le préjudice subi par l'industrie de l'Union et les importants volumes d'importations faisant l'objet d'un dumping en provenance de Chine et du Viêt Nam.
5.3.4. Incidence des changements au niveau de la consommation, des préférences des consommateurs et de la structure du secteur du détail dans l'Union
(278)
D'aucuns ont affirmé que les mauvais résultats de l'industrie de l'Union ne devraient pas être attribués aux importations en provenance des pays concernés, mais plutôt à une baisse de la consommation dans l'Union. Cette baisse de consommation serait liée à des changements au niveau des tendances de la mode, qui a délaissé la chaussure classique au profit d'une chaussure plus sportive. Par conséquent, le consommateur s'est tourné vers le bas de gamme, généralement représenté par les importations en provenance de pays tiers.
(279)
Dans ce contexte, l'enquête a montré qu'il y a eu un fléchissement de la consommation du produit concerné. Néanmoins, s'il y avait eu une pleine substituabilité entre les chaussures en cuir et les chaussures en d'autres matières, cette baisse aurait été bien plus prononcée. La baisse de la consommation et les changements dans les préférences des consommateurs n'apparaîtraient donc pas, en soi, comme étant un facteur susceptible de rompre le lien de causalité.
(280)
L'enquête a également montré que la vente au détail de chaussures s'est diversifiée et n'est plus limitée aux magasins de chaussures traditionnels, mais s'est étendue à un certain nombre de nouveaux points de vente, notamment les grands magasins, les magasins de vêtements, ainsi que les supermarchés ou hypermarchés, qui représentent une part très importante des ventes, pouvant dépasser 40 %.
(281)
Il a également été avancé que ce scénario hautement compétitif exerce une pression à la baisse sur les prix, qui aurait eu une incidence plus forte sur l'industrie de l'Union que les importations faisant l'objet d'un dumping. Bien qu'il ne faille pas exclure la possibilité que la pression exercée par le secteur de la vente au détail ait pu être un facteur susceptible d'avoir eu une incidence sur l'industrie de l'Union, il ne faut cependant pas oublier que cela n'est possible que s'il existe des fournisseurs pouvant fournir des produits à des prix aussi bas. Les volumes importants de produits faisant l'objet d'un dumping ont très certainement été un facteur déterminant ayant contribué à alimenter et maintenir cette pression exercée sur les prix. En outre, le fait que les producteurs de l'Union soient parvenus à augmenter les prix serait également un signe que l'incidence des changements de structure de la vente au détail n'est pas de nature à rompre le lien entre le préjudice et les importations faisant l'objet d'un dumping.
5.3.5. Incidence des résultats à l'exportation des producteurs de de l'Union
(282)
Les mauvais résultats à l'exportation de l'industrie de l'Union, liés à la force de l'euro face au dollar, ont également été présentés comme étant une cause du préjudice subi par l'industrie de l'Union; il convenait dès lors de les distinguer, en tant que tels, des effets des importations en provenance des pays concernés.
(283)
Toutefois, une comparaison des prix intérieurs, dans leur ensemble, avec les prix à l'exportation, dans leur ensemble, pratiqués par les producteurs de l'Union donnerait plutôt à penser que ces derniers ont augmenté de quelque 12 % au cours de la période considérée et qu'au cours de la PER, ils étaient environ 20 % plus élevés que les prix intérieurs. Les volumes d'exportations sont restés stables et absorbent environ 25 % de la production. Étant donné que l'enquête a montré que les résultats à l'exportation des producteurs de l'Union n'ont connu qu'une faible diminution, l'argument selon lequel les résultats à l'exportation seraient la cause du préjudice subi par l'Union ne saurait être retenu.
5.4. Conclusion sur l'incidence d'autres facteurs
(284)
Comme expliqué ci-avant, plusieurs parties intéressées ont affirmé que des facteurs autres que les importations faisant l'objet d'un dumping ont été la principale cause du préjudice subi par l'industrie de l'Union.
(285)
Les autres facteurs pertinents ont été identifiés et soigneusement analysés. Néanmoins, les faits montrent qu'aucun de ces autres facteurs connus, pris isolément ou ensemble, n'est de nature à rompre le lien de causalité entre les importations faisant l'objet d'un dumping et le préjudice subi par les producteurs de l'Union.
H. PROBABILITÉ DE CONTINUATION DU PRÉJUDICE
1. INCIDENCE DE L'ÉVOLUTION PRÉVUE EN TERMES DE VOLUME ET DE PRIX SUR LA SITUATION DE L'INDUSTRIE DE L'UNION EN CAS D'ABROGATION DES MESURES
(286)
Conformément à l'article 11, paragraphe 2, du règlement de base, les importations en provenance des pays faisant l'objet du présent réexamen ont été analysées afin d'établir la probabilité de continuation du préjudice.
(287)
En ce qui concerne l'effet probable de l'expiration des mesures en vigueur sur l'industrie de l'Union, les facteurs suivants ont été pris en compte à la lumière des éléments résumés ci-avant pour déterminer la probabilité de continuation du dumping.
1.1. RPC
(288)
Comme il a été conclu aux considérants 261 et 262, les importations de volumes importants en provenance de la RPC à des prix faisant l'objet d'un dumping se sont poursuivies au cours de la PER.
(289)
Une analyse des capacités et de l'évolution du marché intérieur chinois a également révélé que ce volume d'exportations déjà élevé continuerait à l'être si les mesures venaient à être supprimées. Même dans l'éventualité alléguée où ces importations enregistreraient, du fait de la crise économique, une baisse pouvant atteindre 30 %, les volumes continueraient à être importants.
(290)
Il a également été conclu qu'en raison de ses prix élevés, comparé au marché intérieur chinois et aux marchés de pays tiers, l'Union continuerait à être un marché attrayant pour les exportations chinoises en cas d'expiration des mesures. Bien qu'il ne faille pas exclure la possibilité d'une augmentation des prix à l'exportation, il a néanmoins été conclu que ces exportations continueraient à faire l'objet d'un dumping.
(291)
Les niveaux importants de dumping et de sous-cotation observés indiquent que les exportations susmentionnées vers l'Union s'effectueraient à des prix faisant l'objet d'un dumping et se situant bien en deçà des prix et coûts des producteurs de l'Union.
(292)
L'effet combiné des volumes et des prix serait en soi de nature à entraîner une détérioration de la situation déjà précaire des producteurs de l'Union.
1.2. Viêt Nam
(293)
Dans le cas du Viêt Nam également, la continuation du dumping en grandes quantités a été établie au cours de la PER.
(294)
Il a également été conclu que l'Union reste le marché le plus important pour les exportations vietnamiennes et qu'il est probable qu'elle le reste dans l'éventualité où les mesures seraient levées.
(295)
Étant donné l'existence d'importantes capacités inutilisées et les prix pratiqués dans l'Union, comparés à ceux pratiqués sur le marché intérieur vietnamien et sur d'autres marchés à l'exportation, il est probable que les importations de produits faisant l'objet d'un dumping enregistreraient une hausse si les mesures venaient à expirer. Comme pour la Chine, à supposer qu'à cause de la crise, les importations viennent à diminuer, comme certaines parties l'ont prétendu, les volumes d'importations resteraient tout de même très importants.
(296)
Comme pour la RPC, les niveaux importants de dumping et de sous-cotation observés indiquent que les exportations susmentionnées vers l'Union s'effectueraient à des prix faisant l'objet d'un dumping et se situant bien en deçà des prix et coûts des producteurs de l'Union. De même, l'effet combiné des volumes et des prix serait en soi susceptible d'entraîner une détérioration de la situation déjà précaire des producteurs de l'Union.
2. ARGUMENTS SOULEVÉS PAR LES PARTIES
(297)
Un certain nombre de parties intéressées ont avancé que d'autres facteurs que les importations faisant l'objet d'un dumping en provenance des pays concernés remettraient en cause l'effet probable des importations faisant l'objet d'un dumping sur la situation future de l'industrie de l'Union.
(298)
Les facteurs invoqués sont, dans une large mesure, déjà abordés dans la section G, point 5, consacrée au préjudice et n'ont donc pas besoin d'être à nouveau abordés dans la présente section. Certains des arguments ont toutefois été associés à des événements postérieurs à la PER et ont donc fait l'objet d'une analyse supplémentaire quant à leur incidence future probable.
2.1. Effet probable de la récession
(299)
Plusieurs parties ont affirmé qu'il y a lieu de faire la distinction entre les effets de la récession et les effets allégués des importations car la récession doit être considérée comme un élément exogène dans la détermination de la probabilité de continuation ou de réapparition du dumping préjudiciable. D'après ces parties, l'industrie de l'Union serait particulièrement touchée par la récession car le consommateur, dans de telles circonstances et du fait de la baisse de son pouvoir d'achat, se tourne généralement vers un produit de moindre qualité/prix.
(300)
La récession conduira très probablement à une diminution de la consommation du produit concerné. Les chaussures en cuir conservent une position forte sur le marché, mais il est probable que les ventes enregistrent une diminution plus importante que les 7 % déjà observés au cours de la période précédant la récession.
(301)
Les contraintes économiques amèneront probablement les consommateurs et les détaillants à être plus attentifs aux prix et une baisse du pouvoir d'achat des consommateurs risque de plafonner les prix au niveau de la vente au détail. Cela pourrait à son tour provoquer un glissement de segment (les consommateurs passant du haut/moyen de gamme au moyen de gamme, ainsi que du moyen de gamme au moyen/bas de gamme) et inciter les consommateurs à recourir davantage aux réparations. La concurrence entre les chaussures en cuir et les autres articles meilleur marché en textile et synthétique s'en trouverait très probablement renforcée.
(302)
En bref, étant donné les effets combinés sur la consommation et les prix, l'on ne peut exclure la possibilité que la récession contribue à la détérioration de la situation de l'industrie de l'Union. Dans le même temps, toutefois, il est également probable que la récession amplifie l'effet des importations faisant l'objet d'un dumping. De fait, la récession exercera probablement une pression en matière de prix sur tous les opérateurs, y compris les exportateurs des pays concernés, qui risquent de réduire encore les prix de leurs produits faisant déjà l'objet d'un dumping. Une réduction des prix fera également pression sur le moyen à haut de gamme et risquerait de contraindre les producteurs de l'Union à se replier sur le moyen à bas de gamme, ce qui à son tour entraînerait une concurrence encore plus féroce entre production de l'Union et importations faisant l'objet d'un dumping.
2.2. Incidence probable des changements de mode de consommation
(303)
Plusieurs parties intéressées ont affirmé que s'il y a une baisse des résultats de l'industrie de l'Union, elle ne sera pas due aux importations en provenance des pays concernés, mais plutôt à une baisse de la consommation dans l'Union. Cette baisse de la consommation serait liée non seulement à des changements au niveau des tendances de la mode, qui a délaissé la chaussure classique au profit d'une chaussure plus sportive, mais également à la récession. Le consommateur serait alors tenté de se tourner vers le bas de gamme, généralement représenté par les importations en provenance de pays tiers.
(304)
Un effondrement de la consommation globale aurait, selon toute vraisemblance, un effet néfaste sur les résultats des producteurs de l'Union. On peut néanmoins également s'attendre à ce qu'une baisse du pouvoir d'achat des consommateurs rende le marché moins réactif aux tendances à court terme de la mode, le segment de la «chaussure brune» classique, dans lequel l'industrie de l'Union est la plus forte, retrouvant un nouveau souffle. On ne saurait donc conclure qu'un effondrement de la consommation toucherait les chaussures fabriquées dans l'Union plus durement que celles qui y sont importées. Dans l'ensemble, s'il est vrai que les producteurs de l'Union seront très probablement touchés par une forte baisse de la consommation, l'effet des importants volumes d'importations faisant l'objet d'un dumping en provenance des pays concernés continuera à être une cause de préjudice significative en cas d'expiration des mesures.
2.3. Incidence probable d'une baisse des résultats à l'exportation
(305)
Certaines parties intéressées ont également fait valoir que les exportations seront l'activité de production de l'Union le plus particulièrement touchée par la récession.
(306)
Dans ce contexte, on peut supposer que la crise financière, dont les effets s'étendront au monde entier, aura également une incidence sur les exportations de l'Union. Bien qu'une baisse de l'activité d'exportation risque certainement de nuire au développement général du secteur, il ne faut toutefois pas oublier que les trois quarts de l'activité des producteurs de l'Union sont axés sur le marché intérieur de l'Union. Compte tenu de ce qui précède, il ne saurait être conclu que l'incidence probable de la baisse des résultats à l'exportation est en soi de nature à rompre le lien de causalité entre les importations faisant l'objet d'un dumping et le préjudice causé aux producteurs de l'Union.
2.4. Incidence probable de problèmes structuraux et de l'inefficacité des producteurs de l'Union
(307)
Il a été avancé que les producteurs de l'Union ont eu du mal à tirer parti des mesures instituées, leurs difficultés étant dues à des problèmes structurels et à l'inefficacité du secteur plutôt qu'au dumping allégué de produits en provenance de la Chine et du Viêt Nam. Selon ces affirmations, la récession économique aggraverait les problèmes structuraux du secteur et affaiblirait davantage le lien entre le préjudice subi et le dumping.
(308)
Il est tout d'abord rappelé que l'enquête a montré qu'indépendamment de leur position concurrentielle, les producteurs de l'Union ont subi un préjudice important causé par les importations de produits faisant l'objet d'un dumping. En tout état de cause, il y a lieu de noter que, comme il a déjà été démontré plus haut, l'industrie de l'Union, bien qu'encore dans une situation précaire, a donné des signes d'un rétablissement tout au moins partiel au cours de la période considérée et a pu maintenir une part de marché stable. En outre, une grande partie du secteur a été en mesure de redéfinir son modèle d'activité ou tente de le redéfinir par i) le regroupement des ressources dans des clusters permettant d'optimiser la spécialisation et de bénéficier d'économies d'échelle, ii) la vente directe aux détaillants et iii) la production de chaussures dans le moyen/haut de gamme et le haut de gamme. Le secteur n'aurait très probablement pas pu engager ce processus si les mesures n'avaient pas été instituées et, en tout état de cause, les sociétés qui sont en train de s'y atteler ne pourront très vraisemblablement pas le mener à bon terme.
(309)
On peut toutefois s'attendre également à ce que la récession renforce la pression subie par le secteur et conduise éventuellement les sociétés qui n'ont pas encore pu réorienter leurs activités en changeant de modèle d'activité à mettre un terme à ce processus. Ces sociétés risqueront de voir leur situation se détériorer et certaines d'entre elles risquent même de fermer leurs portes face à une concurrence renforcée. Les sociétés qui ont adopté les modèles d'activité les plus avancés n'échapperont certainement pas non plus aux effets de la récession, car les prix du moyen/haut de gamme dans lequel elles se sont spécialisées feront probablement l'objet d'une pression générale à la baisse.
(310)
Il serait néanmoins difficile d'affirmer, aux fins de l'évaluation de la situation observée au cours de la période considérée, qu'en soi, la récession serait de nature à rompre le lien de causalité avec les importations faisant l'objet d'un dumping. Au contraire, comme expliqué au considérant 302, il est très probable que la pression à la baisse exercée sur les prix par les importations bon marché faisant l'objet d'un dumping génère également un effet domino, contraignant une partie encore plus importante de la production de l'Union à cibler le même segment que ces importations, de sorte que la pression exercée par ces dernières sur les producteurs de l'Union s'en trouvera accrue. Dans de telles circonstances, les producteurs de l'Union seraient plus tributaires que jamais de l'existence des mesures.
2.5. Incidence probable des importations en provenance de pays tiers
(311)
Il a également été examiné si les importations en provenance de pays tiers sont susceptibles d'avoir une incidence sur la situation de l'industrie de l'Union en cas d'expiration des mesures. Dans ce contexte, il a été affirmé que les exportations de pays tiers vers l'Union n'ont cessé d'augmenter et que, conjuguées à la hausse des coûts en Chine et au Viêt Nam et à la récession, elles seraient, à l'avenir, la principale source d'inquiétude pour l'Union.
(312)
Compte tenu de la différence de prix entre les importations faisant l'objet d'un dumping en provenance des pays concernés et celles en provenance de pays tiers, les exportations chinoises et vietnamiennes risquent toutefois d'acquérir une position plus avantageuse en termes de prix par rapport aux importations en provenance de pays tiers, ce qui laisserait entrevoir une baisse relative des importations en provenance d'autres pays tiers. Comme il a été démontré à la section C, points 3 et 4, rien n'indique que les exportateurs chinois ou vietnamiens devraient réduire leur présence sur le marché de l'Union. Bien au contraire, les importantes capacités dont ils disposent donnent à penser qu'ils ont tout intérêt à rester sur le marché aussi longtemps que possible.
(313)
Compte tenu de ce qui précède, les importations en provenance de pays tiers auraient, selon toute vraisemblance, une incidence moindre sur la situation de l'industrie de l'Union si les mesures venaient à expirer.
2.6. Incidence probable de la fluctuation des taux de change
(314)
Il a été avancé que le préjudice subi par les producteurs de l'Union est susceptible de diminuer avec l'appréciation du dollar US par rapport à l'euro. La fluctuation des devises tirerait vers le haut les prix des importations faisant l'objet d'un dumping libellés en euros, de sorte que l'écart de prix entre les importations faisant l'objet d'un dumping et les produits fabriqués dans l'Union serait comblé.
(315)
À cet égard, il convient de noter que l'enquête doit établir si les importations faisant l'objet d'un dumping (en termes de prix et de volume) ont causé (ou sont susceptibles de causer) un préjudice important à l'industrie de l'Union ou si ce préjudice important (ou sa probabilité) est dû à d'autres facteurs. À cet égard, l'article 3, paragraphe 6, du règlement de base précise qu'il y a lieu de démontrer que le niveau de prix des importations faisant l'objet d'un dumping cause (ou est susceptible de causer) un préjudice. Il est donc simplement fait référence à une différence de niveau de prix sans qu'il soit nécessaire d'analyser les facteurs influençant le niveau de ces prix.
(316)
L'effet probable des importations faisant l'objet d'un dumping sur les prix de l'industrie de l'Union est essentiellement examiné sous l'angle de la sous-cotation, de la dépression des prix et du blocage des prix. À cet effet, il est procédé à une comparaison entre les prix à l'exportation faisant l'objet d'un dumping et les prix de vente de l'industrie de l'Union. Il est parfois nécessaire d'effectuer une conversion monétaire pour disposer d'une base comparable de calcul des prix à l'exportation en vue de la détermination du préjudice. En conséquence, l'utilisation des taux de change dans ce contexte sert uniquement à garantir que la différence de prix est établie sur une base comparable. Il ressort clairement de ce qui précède que le taux de change ne peut en principe pas constituer un autre facteur de préjudice.
(317)
Cela est également confirmé par le libellé de l'article 3, paragraphe 7, du règlement de base, qui mentionne les facteurs connus autres que les importations faisant l'objet d'un dumping. La liste des autres facteurs connus cités dans cet article ne mentionne aucun facteur influant sur le niveau des prix des importations faisant l'objet d'un dumping.
(318)
Néanmoins, même s'il était tenu compte de ce facteur, étant donné la pression probable subie par les prix à la consommation dans un contexte de récession, les importateurs achetant auprès des pays concernés ne seraient probablement pas en mesure d'augmenter leurs prix au détail à cause de l'appréciation du dollar. En outre, les taux de change sont en soi très difficiles à prédire et l'on a vu, avec la dépréciation du dollar par rapport à l'euro qui a eu lieu après la PER, qu'il est impossible de conclure que les fluctuations des devises auront un effet à la hausse sur les prix des importations faisant l'objet d'un dumping en provenance des pays concernés.
(319)
Compte tenu de ce qui précède, il ne peut être conclu que l'évolution des taux de change pourrait être un autre facteur à l'origine du préjudice.
3. CONCLUSION SUR L'INCIDENCE PROBABLE D'AUTRES FACTEURS
(320)
Comme on l'a vu plus haut, bien que l'on ne puisse exclure que d'autres facteurs, dont la récession, auront une incidence sur la situation financière des producteurs de l'Union, l'enquête n'a pas démontré qu'ils seraient, en soi, de nature à rompre le lien entre les importations faisant l'objet d'un dumping et le préjudice que l'industrie de l'Union continuerait de subir.
I. CONCLUSION SUR LA CONTINUATION DU PRÉJUDICE
(321)
Comme il est indiqué à la section G, point 4, ci-avant, l'enquête a montré que la situation préjudiciable de l'industrie de l'Union s'est poursuivie au cours de la PER. Conformément à l'article 11, paragraphe 2, du règlement de base, la continuation du préjudice est en soi un signe clair qu'il risque de se poursuivre, ce qui tendrait à prouver que les mesures doivent être maintenues.
(322)
Les conclusions relatives aux importations montrent que l'importation de volumes importants à des prix faisant l'objet d'un dumping est susceptible de se poursuivre et qu'il est probable que la pression sur les prix (surtout dans un climat de crise économique) renforce la concurrence entre les importations faisant l'objet d'un dumping et les chaussures en cuir fabriquées dans l'Union. L'enquête a également montré qu'il n'y a pas d'autres facteurs connus de nature à rompre le lien fort entre les importations faisant l'objet d'un dumping et le préjudice subi par les producteurs de l'Union.
(323)
Il ressort d'une analyse globale des conclusions de l'enquête que la levée des mesures aurait probablement pour conséquence le maintien de volumes d'importations importants, voire accrus, en provenance de la Chine et du Viêt Nam à des prix entraînant une sous-cotation encore plus forte des prix de l'industrie de l'Union. La récession ne ferait très probablement qu'exacerber cette évolution. Les importations faisant l'objet d'un dumping auraient donc très probablement des effets néfastes sur l'industrie de l'Union. Dans ces conditions, l'industrie de l'Union n'aurait d'autre alternative que d'aligner ses prix à la baisse pour conserver sa part de marché ou de maintenir ses prix de vente à leur niveau actuel au risque de perdre des clients et, en définitive, de voir le volume de ses ventes diminuer. Dans la première hypothèse, l'industrie de l'Union serait contrainte d'opérer à perte, tandis que dans la seconde hypothèse, la diminution des ventes entraînerait, en fin de compte, une augmentation des coûts avant de se traduire par des pertes.
(324)
En outre, l'industrie de l'Union subit les effets des importations faisant l'objet d'un dumping depuis de longues années et se trouve actuellement dans une situation économique précaire. Néanmoins, il a également été établi qu'un grand nombre de producteurs de l'Union ont été en mesure de redéfinir leur modèle d'activité pour se concentrer sur le moyen/haut de gamme à plus forte valeur ajoutée et doté de canaux de distribution plus rationalisés. Ce groupe de producteurs absorbe progressivement l'activité de la partie du secteur qui n'a pas encore pu s'adapter et appliquer de nouveaux modèles d'activité et une période d'adaptation sera nécessaire pour mener à bien cette transition dans l'ensemble du secteur.
(325)
Si les mesures venaient à être supprimées à ce stade critique, la situation des producteurs de l'Union se détériorerait, le processus de transition vers un nouveau modèle d'activité cesserait probablement et l'existence même d'une grande partie du secteur serait compromise.
(326)
L'enquête a donc révélé qu'il existe, en raison des importations en provenance de la Chine et du Viêt Nam, une forte probabilité de continuation du préjudice subi par l'industrie de l'Union sur le court à moyen terme, tant que le processus d'ajustement n'est pas terminé.
J. OBSERVATIONS PRÉSENTÉES PAR LES PARTIES INTÉRESSÉES À LA SUITE DE LA COMMUNICATION DES CONCLUSIONS
(327)
Un certain nombre d'observations ont été reçues à la suite de la communication des conclusions. Aucune n'était toutefois de nature à justifier une modification des conclusions. Les principaux arguments soulevés sont les suivants.
1. OBSERVATIONS REÇUES PORTANT SUR DES QUESTIONS RELATIVES À LA FORME, À LA PROCÉDURE ET AUX DROITS DE LA DÉFENSE
1.1. Confidentialité des noms du plaignant
(328)
Plusieurs parties intéressées ont réitéré leurs préoccupations quant au traitement de confidentialité accordé au plaignant, en affirmant que rien dans le dossier n'étaye l'allégation selon laquelle la divulgation de l'identité du plaignant lui serait nuisible. Une partie intéressée a ajouté que, pour que l'identité ne soit pas divulguée, l'OMC exigerait que des raisons valables soient exposées pour tous les documents, qu'ils soient ou non jugés de nature confidentielle. Selon cette partie, aucune raison valable n'a été exposée en l'espèce.
(329)
Cette même partie a également fait valoir que si la demande de confidentialité devait être néanmoins accordée, il faudrait alors qu'au moins tous les détails relatifs aux prix unitaires et aux indicateurs de rentabilité de l'échantillon puissent être divulgués.
(330)
Comme indiqué aux considérants 40 à 42, la confidentialité concernant l'identité du plaignant et des producteurs retenus dans l'échantillon a été accordée sur la base d'une demande dûment justifiée déposée en application de l'article 19 du règlement de base. Il n'est donc pas correct de dire que le plaignant n'a pas exposé de raisons valables. En ce qui concerne l'argument selon lequel tous les détails des prix unitaires et de la rentabilité devraient être divulgués, la Commission maintient que, compte tenu des informations accessibles au public, une telle divulgation pourrait indirectement révéler l'identité du plaignant. En outre, une telle divulgation porterait atteinte aux intérêts commerciaux des autres sociétés de l'échantillon, qui sont également des concurrents sur le marché.
(331)
Compte tenu de ce qui précède, les observations reçues ne sont pas de nature à justifier que l'on modifie la conclusion d'accorder un traitement confidentiel à l'identité des producteurs de l'Union soutenant la demande.
1.2. Définition de l'industrie de l'Union et de la qualité de producteur de l'Union
(332)
Plusieurs parties intéressées ont affirmé que la Commission avait mal appliqué la définition de l'industrie de l'Union et de la production de l'Union.
(333)
Deux parties ont affirmé qu'une évaluation du préjudice doit reposer sur les informations relatives au plaignant et aux sociétés ayant soutenu la plainte et non sur la base de la production totale de l'Union. D'après elles, cela signifie que les macro-indicateurs utilisés n'étaient pas représentatifs.
(334)
Elles ont également soutenu que la Commission avait omis d'exclure de l'échantillon une société qui avait cessé ses activités de production dans l'Union au cours de la PER. Certaines parties ont affirmé que l'inclusion de cette société dans l'échantillon avait faussé les micro-indicateurs et l'analyse portant sur la sous-cotation des prix et des prix de référence. À l'inverse, une autre partie intéressée qui ne s'est pas opposée à l'inclusion de cette partie dans l'échantillon a soutenu qu'aux fins de l'analyse du préjudice, il convenait de tenir compte de toutes les données relatives à cette société, et non seulement de celles relatives à son activité dans l'Union.
(335)
Les mêmes parties intéressées ont prétendu que la Commission avait omis d'exclure de la définition de l'industrie de l'Union des sociétés qui importaient de pays tiers jusqu'à 25 % de leur production totale. D'après ces parties intéressées, il s'agit d'un changement de méthodologie si l'on se réfère au considérant 231 du règlement instituant des mesures provisoires dans le cadre de l'enquête initiale, qui précise que toutes les sociétés ayant délocalisé leur production ont été exclues. Elles ont également fait valoir qu'en ce qui concerne l'application de l'article 4, paragraphe 1, du règlement de base, la Commission a généralement pour pratique d'exiger l'exclusion des sociétés qui importent 25 % environ de leur production totale. Dans ce contexte, une partie a également fait valoir que la Commission a eu tort de conclure qu'aucun des membres de la CEC n'avait délocalisé sa production alors que des éléments prouvant le contraire avaient été présentés au cours de l'enquête.
(336)
Plusieurs parties intéressées ont également indiqué que le document général présentant les conclusions définitives était incohérent, car le considérant 3 indiquait que 35 % des parties soutenaient la plainte alors qu'au considérant 193, il n'est plus question que de 25 %.
(337)
Comme on l'a déjà vu aux considérants 193 à 200, l'industrie de l'Union a été définie en vertu de l'article 4, paragraphe 1, du règlement de base. Il est conforme au règlement de base de procéder à une évaluation de la situation de l'ensemble de la production de l'Union. L'argument selon lequel l'évaluation du préjudice se fonde sur une définition incorrecte de l'industrie de l'Union doit donc être rejeté.
(338)
En ce qui concerne l'omission d'exclure l'une des sociétés de l'échantillon, il convient de rappeler que les raisons pour lesquelles cette société devrait être maintenue dans l'échantillon sont énoncées aux considérants 23 et 196. Il est en outre conclu qu'une éventuelle exclusion n'aurait aucun effet, que ce soit sur la représentativité de l'échantillon ou sur le préjudice subi, y compris sur la sous-cotation, car cette société a un poids minime au sein de l'échantillon. Qu'elle soit formellement exclue ou pas n'a donc aucune implication pratique sur les résultats de l'analyse.
(339)
Comme on l'a vu au considérant 195, la production de l'Union a été appréciée uniquement sur la base des sociétés qui correspondent à la définition de l'article 4 (notamment son paragraphe 1). Sur la base des informations du dossier, il n'a été tenu compte d'aucune entité juridique ayant délocalisé sa production et devant être exclue de la définition du producteur de l'Union au sens de l'article 4, paragraphe 1. Dans ce contexte, il convient de rappeler que les volumes limités d'importations ne constituent pas, en tant que tels, une délocalisation. Bien qu'un petit nombre de producteurs à l'origine de la plainte ait effectivement importé, les volumes importés étaient très limités et, en tout état de cause, représentaient tout au plus 25 % de leur production totale. Compte tenu de ce qui précède, l'allégation selon laquelle la Commission aurait dérogé à sa pratique dans l'affaire initiale ou aux dispositions du règlement de base n'est pas correcte.
(340)
En ce qui concerne l'incohérence alléguée entre les chiffres cités aux considérants 3 et 193, il y a lieu de noter que ce dernier considérant dit simplement que le soutien dont la plainte a bénéficié dépasse le minimum légal de 25 %; il ne s'agit donc pas d'une indication précise du soutien dont elle a bénéficié au-delà de ce seuil.
1.3. Période pour l'évaluation du préjudice
(341)
Plusieurs parties intéressées ont prétendu que la période prise en compte pour l'évaluation du préjudice était incohérente. Elles ont notamment fait valoir qu'en utilisant la période considérée pour certains indicateurs tout en renvoyant à la PEI et à 2005 pour d'autres indicateurs de préjudice, on obtiendra des résultats incohérents. D'autres parties intéressées ont affirmé que la Commission s'est fondée sur des données relatives à 2005 et à la PEI sans les communiquer.
(342)
L'évaluation de l'analyse du préjudice se fonde sur les conclusions portant sur la période concernée, à savoir de 2006 à la fin de la PER. Les références à la PEI et à 2005 n'ont été ajoutées que dans le but de compléter l'analyse, mais n'ont pas eu d'incidence déterminante sur les conclusions. Compte tenu de ce qui précède, l'allégation selon laquelle la période servant à l'évaluation du préjudice aurait rendu l'analyse incohérente devra être rejetée.
1.4. Représentativité de l'échantillon de producteurs de l'Union
(343)
Plusieurs parties ont affirmé que l'échantillon de producteurs de l'Union n'était pas représentatif en termes de types de produits, de taille et de répartition géographique.
(344)
À cet égard, elles ont soutenu que la Commission n'avait pas suffisamment expliqué la répartition géographique de l'échantillon et que celui-ci n'était de toute façon pas représentatif, car les chaussures sont fabriquées dans au moins sept États membres, dont quatre uniquement ont été retenus dans l'échantillon. En outre, elles ont fait valoir qu'un État membre en particulier était surreprésenté. Une partie intéressée a également demandé que la Commission fournisse des informations sur la mesure dans laquelle l'industrie de l'Union repose sur un système de contrats d'achat ferme, comme il a été établi.
(345)
Une partie a également affirmé que les chaussures pour femmes étaient surreprésentées dans l'échantillon et une autre partie a rappelé que la rentabilité de l'échantillon n'était pas représentative si on la compare au chiffre obtenu à partir de la plainte.
(346)
Le considérant 28 fournit des précisions sur la répartition géographique de l'échantillon et sur sa représentativité par rapport à la répartition générale sur le territoire de l'Union. Il convient à cet égard de rappeler que l'échantillon reflétait, en grande partie, la répartition géographique de l'ensemble de la population et qu'il n'est pas nécessaire d'avoir une répartition géographique exactement identique. En outre, l'enquête a révélé que près de 60 % de la production de l'échantillon reposait sur des systèmes dits de «sous-traitance» ou de «contrats d'achat ferme».
(347)
En outre, comme la «sous-traitance» ou les «contrats d'achat ferme» ont également lieu entre sociétés de différents États membres, on a veillé à ce que la production soit attribuée à l'État membre de la société qui a commandé le service.
(348)
Compte tenu de ce qui précède, un certain degré de variation dû au poids d'un État membre ne rendra pas pour autant l'échantillon non représentatif. De même, étant donné le système de contrats d'achat ferme et le fait que deux tiers de la production soient concentrés dans trois États membres, on ne saurait exiger d'inclure dans l'échantillon des représentants des sept pays producteurs.
(349)
Il est rappelé, au considérant 29, qu'il a été constaté que les producteurs de l'Union de l'échantillon étaient également un groupe représentatif des gammes de produits, un reflet en grande partie fidèle de l'ensemble de la population. Il en va de même pour la répartition selon le sexe et, bien qu'il y ait des variations dans toutes les catégories, les chaussures pour hommes, pour femmes et pour enfants sont vendues en quantités importantes par les sociétés de l'échantillon et par l'ensemble de la population. En ce qui concerne le niveau de rentabilité, le fait qu'il y ait une variation entre l'échantillon et les sociétés à l'origine de la demande ne rend pas l'échantillon non représentatif. En tout état de cause, il convient de noter que la rentabilité de l'échantillon se situe dans la même fourchette que celle établie après analyse de toutes les informations figurant dans la plainte.
1.5. Niveau du droit dans l'enquête initiale
(350)
Certaines parties ont fait valoir que la Chine est discriminée par rapport au Viêt Nam depuis l'enquête initiale déjà, car un droit plus élevé a été appliqué aux importations en provenance de la Chine bien que la marge de dumping établie pour ce pays soit plus faible que celle pour le Viêt Nam. Elles ont également prétendu que la Chine était victime d'une discrimination du fait de la méthode utilisée pour ajuster la marge de préjudice dans l'enquête initiale.
(351)
Tout d'abord, la législation de l'Union veut que les droits soient établis conformément à la règle du droit moindre, ce qui signifie que le droit peut être fixé par la marge de préjudice plutôt que par la marge de dumping. Deuxièmement, dans la procédure initiale, afin d'imposer la mesure la plus faible possible à l'encontre du dumping préjudiciable, il a été jugé nécessaire de tenir compte des volumes et valeurs non préjudiciables, qui ont été calculés pour parvenir à la mesure la plus faible possible permettant de remédier au préjudice causé à la fois par la Chine et le Viêt Nam et ayant entraîné l'institution des droits. Dans ce contexte, il est rappelé qu'un réexamen au titre de l'expiration des mesures a pour but de déterminer si les informations dont on dispose justifient que l'on maintienne les mesures sous leur forme actuelle pour une période supplémentaire. Étant donné qu'il n'est pas possible de modifier le niveau des mesures dans le cadre du présent réexamen, les arguments avancés dans ce sens ne sauraient donc être pris en considération.
2. OBSERVATIONS REÇUES RELATIVES À L'ANALYSE DU PRÉJUDICE
2.1. Cumul des importations en provenance de la Chine et du Viêt Nam
(352)
Une partie intéressée a prétendu que les conditions d'un cumul n'ont pas été remplies car la tendance concernant le Viêt Nam était très différente de celle de la Chine. Il a également été avancé que les importations en provenance du Viêt Nam ne pouvaient plus être considérées comme causant un préjudice, car les volumes importés au cours de la PER étaient inférieurs aux volumes non préjudiciables établis dans le cadre de l'enquête initiale.
(353)
Il convient de rappeler qu'il a été procédé à une analyse approfondie aux considérants 216 et suivants, dont il ressort que les conditions d'un cumul ont bien été remplies. Dès lors, l'argument relatif au volume non préjudiciable est dépourvu de pertinence.
2.2. Effet de l'externalisation
(354)
Une partie intéressée a indiqué qu'il apparaît, à la lecture du document présentant les conclusions définitives, que l'industrie de l'Union poursuit sa délocalisation. D'après cette partie, cela prouve que les droits en vigueur n'ont pas été en mesure d'arrêter le processus de délocalisation.
(355)
Il y a lieu de rappeler à cet égard que les droits ont pour but non pas d'arrêter ou de promouvoir toute délocalisation, mais de corriger des distorsions de marché causées par des importations faisant l'objet d'un dumping. Il convient également de noter que plusieurs sociétés ont délocalisé leur production vers d'autres États membres ou des pays tiers qui ne sont pas soumis aux mesures. Compte tenu de ce qui précède, cet argument ne saurait être retenu.
2.3. Incidence des macro-indicateurs
(356)
Une partie intéressée a estimé que les réponses reçues d'associations nationales n'étaient pas suffisantes en tant que source d'indicateurs de préjudice, car seules des informations concernant certains des indicateurs de préjudice ont pu être tirées de certaines de leurs réponses. Le fait que seules neuf réponses ont été obtenues a également été contesté.
(357)
Plusieurs parties ont contesté les macro-indicateurs parce qu'ils reposaient sur la production de l'Union en général plutôt que sur les informations reçues des parties à l'origine de la plainte et des parties soutenant la plainte. Les éléments justifiant l'établissement des macro-indicateurs ont déjà été expliqués au considérant 337 ci-avant et ne doivent donc plus faire l'objet d'une nouvelle appréciation. Une partie intéressée a indiqué que les macro-indicateurs n'étaient de toute façon pas fiables. Elle prend comme exemple le fait qu'une hausse d'emploi de 359 % a été observée depuis l'enquête initiale pour montrer que ces chiffres doivent être jugés déraisonnables. La différence observée à plusieurs reprises entre ces macro-indicateurs et ceux de l'échantillon ont étayé cette affirmation.
(358)
Plusieurs parties intéressées ont indiqué que les chiffres des tendances de la consommation présentent des incohérences, car il est tantôt question d'une baisse de 7 %, tantôt d'une baisse de 14 %. De même, les données relatives aux capacités de production et les données relatives à l'emploi ont été jugées incompatibles car elles révèlent différentes tendances, même si ledit document parvient à la conclusion que ces deux catégories de données sont liées.
(359)
En ce qui concerne les sources, et comme il a été expliqué aux considérants 225 et 226, la Commission a demandé aux associations nationales les informations qui sont raisonnablement à leur disposition et les a obtenues. Le fait que ces informations ne couvrent pas tous les indicateurs de préjudice n'est en aucun cas une anomalie, mais traduit plutôt le fait que ces organismes n'ont tout simplement pas accès aux données relatives à certains indicateurs. C'est la raison pour laquelle l'autorité chargée de l'enquête obtient de telles informations à partir d'un échantillon représentatif de sociétés. Les neuf réponses obtenues des associations nationales représentent une partie majoritaire de la production (plus de 80 % de la production totale de l'Union) et ont été complétées par des données statistiques disponibles et d'autres données fournies par les parties intéressées.
(360)
En ce qui concerne le niveau d'emploi, il convient de rappeler que le chiffre de 57 000 travailleurs cité dans l'enquête initiale provient des chiffres fournis par les parties à l'origine de la plainte. Le chiffre actuel de 262 000 effectifs est un macro-indicateur portant sur l'industrie de l'Union définie ci-avant. Pour ce qui est des différences observées entre les indicateurs de l'échantillon et ceux de l'ensemble de l'industrie de l'Union, il convient de rappeler que ces indicateurs ne doivent pas nécessairement être d'une concordance parfaite pour être représentatifs. Le fait qu'ils aient suivi les mêmes tendances témoigne de leur représentativité. En ce qui concerne l'incohérence alléguée des chiffres relatifs à la consommation, la baisse de 7 % portait sur la période comprise entre 2006 et la PER, tandis que la baisse de 14 % portait sur la période comprise entre 2005 et la PER.
(361)
Compte tenu de ce qui précède, les observations sur la composition et l'analyse des macro-indicateurs doivent être rejetées.
2.4. Incidence des micro-indicateurs
(362)
Une partie intéressée a indiqué que le bénéfice de 3 % réalisé par l'industrie de l'Union devrait être considéré comme un bon résultat, notamment si l'on tient compte de la contraction du marché. Elle a également avancé que l'affirmation selon laquelle l'industrie de l'Union est confrontée à une pression exercée sur les prix par les exportations chinoises et vietnamiennes n'est pas étayée par la conclusion selon laquelle l'industrie de l'Union a réussi à augmenter ses prix de 30 % au cours de la période considérée.
(363)
Comme l'enquête initiale l'a établi, le niveau de rentabilité escompté en l'absence du dumping préjudiciable est de 6 %, soit bien au-delà des 3 % réalisés par l'industrie de l'Union et qui, en outre, ne suffisent pas à assurer la viabilité du secteur à moyen terme et à financer la restructuration en cours. Ces chiffres doivent également être comparés au niveau de rentabilité très sain des importateurs. Pour ce qui est des prix de vente de l'industrie de l'Union, leur hausse n'a pas empêché une concurrence directe entre les produits et a de ce fait porté atteinte à la sous-cotation des prix et des prix de référence. La faible marge bénéficiaire prouve la pression exercée sur les prix, car l'industrie de l'Union ne peut pas appliquer une marge plus élevée.
(364)
Compte tenu de ce qui précède, les arguments sur l'analyse des micro-indicateurs doivent être rejetés.
2.5. Analyse de la sous-cotation
(365)
Plusieurs parties intéressées ont fait part de leurs préoccupations au sujet de l'analyse de la sous-cotation effectuée par la Commission. Elles ont affirmé, à cet égard, que la Commission avait artificiellement accru les correspondances avec les numéros de contrôle de produit (PCN) en faisant passer certaines chaussures du groupe de produits E au groupe de produits A.
(366)
Plusieurs parties intéressées ont estimé que la Commission avait omis de divulguer les raisons pour lesquelles le niveau d'ajustement au titre de la R&D établi dans l'enquête initiale avait d'ores et déjà été réduit. De même, elles ont considéré que la Commission n'avait pas indiqué dans quelle mesure des ajustements avaient été opérés au titre des ventes à des sociétés de négoce indépendantes.
(367)
L'affirmation selon laquelle une correspondance artificielle a été obtenue par un reclassement des PCN n'est pas correcte. Comme expliqué en détail aux considérants 57 et suivants, il n'y a pas eu de reclassement, mais, lorsque cela s'imposait, il a fallu procéder à des corrections lorsque les parties avaient déclaré les chaussures dans la mauvaise catégorie.
(368)
En ce qui concerne l'allégation selon laquelle aucune justification n'a été donnée pour le changement d'ajustement au titre de la R&D, il convient de noter que l'ajustement a été établi en utilisant la même méthode que dans l'enquête initiale, à savoir sur la base des informations vérifiées fournies par les parties ayant coopéré et portant sur la PER. Le prix CAF des exportateurs a été établi sur la base des données fournies par les sociétés elles-mêmes et corrigées le cas échéant.
(369)
Compte tenu de ce qui précède, l'allégation selon laquelle l'analyse de la sous-cotation était insuffisante doit être rejetée.
2.6. Conclusion relative à la continuation du préjudice
(370)
Plusieurs parties intéressées ont avancé que les indicateurs de préjudice globaux étaient tous positifs et que la Commission s'était fondée uniquement sur la rentabilité pour conclure à la continuation du préjudice. En outre, le fait que la rentabilité observée au cours de la PER a été la rentabilité la plus élevée depuis 2001 est également un indicateur qui doit être interprété comme un signe que l'industrie de l'Union n'est plus victime de préjudice. Plusieurs parties intéressées ont en outre cité des exemples précis et des noms de sociétés en bonne santé pour étayer leur affirmation selon laquelle l'industrie de l'Union ne subissait pas de préjudice.
(371)
Une autre partie intéressée a estimé que la Commission avait omis de tenir compte de l'incidence du changement de modèle d'activité lors de son évaluation de la production, des ventes et des conclusions générales relatives au préjudice. Il a également été avancé que les effets de l'externalisation n'avaient pas été pris en compte et, d'après cette partie, le bénéfice moyen de l'échantillon aurait été bien plus élevé s'il avait été tenu compte des activités externalisées.
(372)
À cet égard, il convient de souligner que l'analyse des indicateurs de préjudice est par nature globale et il n'est pas nécessaire que tous les indicateurs affichent une détérioration pour qu'il y ait préjudice. Il convient également de tenir compte du fait que les mesures étaient en vigueur au cours de la période analysée et que, dès lors, il faut s'attendre, en toute logique, à une certaine migration du préjudice. Cela étant, et comme il a déjà été établi aux considérants 257 et suivants, au cours de cette période, la consommation, la production, les ventes et l'utilisation des capacités se sont détériorées, la sous-cotation des prix et des prix de référence s'est poursuivie dans des proportions significatives et la rentabilité est restée très faible, bien en deçà du bénéfice normalement escompté en l'absence de dumping préjudiciable. Dans l'ensemble, il apparaît que les mesures ont permis d'éliminer partiellement le préjudice, mais en aucun cas de le faire disparaître.
(373)
Dans un secteur comptant plus de 18 000 sociétés, il est naturel qu'il y ait un écart entre les résultats des sociétés individuelles, mais cela n'implique toutefois pas qu'il n'y a pas préjudice pour l'ensemble du secteur. Il convient de rappeler que l'analyse des macro-indicateurs au niveau du secteur et des micro-indicateurs au niveau d'un échantillon représentatif de producteurs (en vertu de l'article 4, paragraphe 1, du règlement de base) a montré qu'il y avait continuation du préjudice.
(374)
En ce qui concerne l'incidence du changement de modèle d'activité, le bénéfice moyen calculé se réfère aux producteurs de l'Union de l'échantillon. Tous les changements (par exemple, modèle d'activité ou niveau commercial) ont été pris en compte dans l'analyse. Du point de vue de la loi, l'activité importatrice d'un opérateur ne saurait être imputée à sa situation de producteur.
(375)
Compte tenu de ce qui précède, les conclusions relatives au préjudice énoncées aux considérants 257 à 260 restent inchangées.
3. OBSERVATIONS REÇUES RELATIVES AU LIEN DE CAUSALITE ENTRE LE PRÉJUDICE SUBI PAR L'INDUSTRIE DE L'UNION ET LES IMPORTATIONS DE PRODUITS FAISANT L'OBJET D'UN DUMPING EN PROVENANCE DES PAYS CONCERNÉS
(376)
Plusieurs parties intéressées ont estimé que la Commission avait omis de considérer le plein effet d'autres causes sur la viabilité financière des producteurs de l'Union. Elles ont affirmé, dans les grandes lignes, que la Commission avait adopté une démarche isolationniste dans l'examen de l'incidence d'autres causes. Dans ce contexte, elles ont soutenu qu'en appréciant chaque élément isolément, on a attribué tous les effets, sauf celui apprécié sur le moment, aux importations faisant l'objet d'un dumping.
(377)
Plusieurs parties intéressées ont considéré que la Commission avait sous-estimé l'incidence des importations en provenance d'autres pays tiers. D'après ces parties, le prix moyen pondéré des importations en provenance des pays tiers n'était que de 0,39 euro plus élevé que celui des importations en provenance de la RPC et du Viêt Nam et aurait dès lors une incidence significative sur l'industrie de l'Union. Elles ont également indiqué que si la comparaison avait été effectuée sur une base franco dédouané plutôt que sur une base CAF, les prix des importations en provenance de l'Inde et de l'Indonésie, en particulier, seraient inférieurs à ceux des pays concernés.
(378)
Plusieurs parties ont affirmé que la Commission n'avait pas justifié la conclusion selon laquelle il y avait concurrence entre le produit concerné et le produit similaire élaboré dans l'Union. Elles ont également soutenu que cette conclusion était contradictoire, car le document présentant les conclusions définitives décrit, en plusieurs endroits, l'industrie de l'Union comme étant concentrée dans le moyen à haut de gamme. Cette conclusion a été jugée difficile à concilier avec la conclusion selon laquelle l'industrie de l'Union est en concurrence avec les produits bas de gamme chinois et vietnamiens. Une partie intéressée a estimé que la Commission avait omis de fournir une définition de ce qu'il convenait d'appeler haut, moyen et bas de gamme et a prétendu qu'elle n'avait apporté aucun élément prouvant que l'industrie de l'Union effectuait une montée en gamme.
(379)
Une partie intéressée a considéré que la Commission n'avait pas tenu compte de l'incidence du changement au niveau de la consommation et de la crise sur l'industrie de l'Union. Elle a tout particulièrement estimé que la Commission a eu tort de conclure que les prix à l'importation diminueraient du fait de la crise alors que l'évolution au cours des six mois qui ont suivi la PER a montré une baisse des volumes et une hausse des prix.
(380)
Une partie intéressée a considéré que la Commission n'avait pas fourni suffisamment d'éléments prouvant que les insuffisances structurelles ne seraient pas à l'origine des problèmes auxquels le secteur est confronté. D'après cette partie, l'argument selon lequel le préjudice existait aussi pour les sociétés qui avaient changé de modèle d'activité a dû être rejeté car il est considéré qu'un changement de modèle d'activité, en soi, ne signifie pas forcément qu'il n'y avait pas de problèmes structurels.
(381)
En plus des autres causes susmentionnées, une partie intéressée a soutenu que la Commission avait omis d'apprécier, dans le cadre de l'analyse générale des autres causes, les effets de la transformation du modèle d'activité sur le bénéfice des producteurs de l'Union, l'effet de l'externalisation sur l'industrie de l'Union et l'effet du manque de travailleurs qualifiés.
(382)
Il convient à cet égard de rappeler qu'il a été procédé à une analyse extrêmement prudente et complète des autres facteurs dans le cadre du présent réexamen. Il est également rappelé que, comme indiqué dans la conclusion figurant au considérant 285, ces facteurs ont été analysés à la fois ensemble et isolément, et l'argument selon lequel la Commission a adopté une démarche isolationniste ne saurait donc être retenu.
(383)
En ce qui concerne l'incidence des importations en provenance de pays tiers, l'enquête a établi qu'il y a d'importantes différences de prix entre les importations en provenance des pays concernés et les importations en provenance d'autres pays tiers, lesquels affichaient, pour la plupart, des prix moyens nettement supérieurs à ceux des importations en provenance de la RPC et du Viêt Nam. Il y a lieu de rappeler que, comme indiqué au considérant 277, ces différences s'appliquent également à l'Inde et, si la comparaison se limite à la RPC, à l'Indonésie. En outre, même si l'on fait abstraction de la différence de prix à l'importation, la part de marché de l'Inde et de l'Indonésie n'est respectivement que de 8 % et 5 %, contre 29 % pour la RPC et le Viêt Nam. En termes de volumes, l'incidence des importations ne rompt donc pas le lien de causalité.
(384)
Le considérant 265 fournit une analyse complète de la concurrence entre les chaussures importées des pays concernés et celles fabriquées dans l'Union. À cet égard, on ne peut qu'ajouter que les conclusions concernant les sociétés de l'échantillon qui ont changé de modèle d'activité ont clairement montré que cette partie du secteur montait effectivement en gamme. Une importante présence d'importations faisant l'objet d'un dumping dans le moyen à haut de gamme a également été établie. Des éléments de preuve portant sur les types de produit fabriqués dans l'Union et sur les importations ont également été versés au dossier non confidentiel. Comme il a déjà été établi dans l'enquête précédente, le «moyen à haut» de gamme recouvre essentiellement des produits de marque vendus à un prix de détail plus élevé. Le bas de gamme recouvre des produits sans marque vendus à des prix plus bas. Compte tenu de ce qui précède, l'argument selon lequel l'analyse de la concurrence existant entre les produits repose sur une base factuelle insuffisante ne saurait être retenu.
(385)
Comme on l'a vu aux considérants 278 et suivants, une analyse complète a été réalisée sur l'incidence du changement des tendances de la consommation. En ce qui concerne l'incidence de la crise économique, on a veillé, dans le cadre de l'enquête, à ce que l'effet du ralentissement économique ne soit pas attribué aux importations faisant l'objet d'un dumping. À cet égard, il convient avant tout de souligner que la PER, sur laquelle l'analyse du préjudice s'est fondée, couvre une période antérieure à la crise. L'effet du ralentissement économique ne s'est donc pas reflété dans l'analyse de la PER. Étant donné qu'un certain nombre de parties intéressées ont avancé que c'est la crise économique, plutôt que les importations faisant l'objet d'un dumping, qui est à l'origine des problèmes rencontrés par l'industrie de l'Union, une analyse supplémentaire a néanmoins été entreprise afin d'évaluer notamment l'évolution postérieure à la PER. Une augmentation des prix à l'importation au cours des six mois qui ont suivi la PER n'infirmerait pas la conclusion énoncée au considérant 302 selon laquelle le ralentissement économique est susceptible d'amplifier l'effet du dumping. La pression escomptée sur les prix s'appliquerait à tous les niveaux, et surtout au niveau de la vente au détail. Compte tenu de ce qui précède, l'allégation selon laquelle l'effet d'une forte baisse de la consommation et du ralentissement économique n'a pas été pris en compte doit être rejetée.
(386)
Une analyse approfondie de la situation de l'industrie de l'Union, du point de vue du changement de modèle d'activité et de l'efficacité, figure dans le document. Il convient d'ajouter, à cet égard, que l'effet du changement de modèle d'activité a été clairement observé dans ce groupe de sociétés, sous la forme d'une amélioration des indicateurs de préjudice. L'amélioration du rapport entre coûts et prix a montré que ce nouveau modèle d'activité s'est construit sur l'efficacité et qu'il est viable. L'allégation selon laquelle le changement de modèle d'activité ne serait pas une preuve de l'efficacité de l'industrie de l'Union doit donc être rejetée.
(387)
Enfin, il y a lieu de rappeler que, contrairement à ce qui est affirmé, l'incidence du changement de modèle d'activité sur la rentabilité, les ventes et la production a été analysée et a été prise en compte dans l'appréciation de l'argument selon lequel l'industrie de l'Union était en proie à des problèmes structurels. De même, comme expliqué au considérant 23, l'analyse a tenu compte du modèle d'activité que constitue l'externalisation. La situation des importateurs et des détaillants a toutefois fait l'objet d'une évaluation dans la section consacrée à l'intérêt de l'Union et toutes les données fournies par le seul producteur ayant coopéré qui a été exclu de la définition de l'industrie de l'Union ont été soigneusement analysées. En ce qui concerne l'allégation non étayée selon laquelle le manque de travailleurs qualifiés serait à l'origine des problèmes rencontrés par l'industrie de l'Union, cet argument a déjà été abordé au considérant 244 et n'a donc besoin d'aucune autre clarification. Compte tenu de ce qui précède, l'allégation selon laquelle la Commission n'a pas tenu compte d'autres facteurs doit être rejetée.
K. INTÉRÊT DE L'UNION
1. INTRODUCTION
(388)
Conformément à l'article 21 du règlement de base, il a été examiné si le maintien des mesures antidumping en vigueur serait contraire à l'intérêt de l'Union dans son ensemble. La détermination de l'intérêt de l'Union repose sur une appréciation de tous les intérêts en cause, c'est-à-dire ceux de l'industrie de l'Union, des autres producteurs de l'Union, des importateurs, des détaillants/distributeurs ainsi que des consommateurs.
(389)
Afin d'apprécier l'incidence d'une prorogation ou d'une abrogation des mesures, la Commission a demandé des informations à toutes les parties intéressées pertinentes. Bien que cela ne soit pas nécessaire d'un point de vue strictement juridique, il a été jugé approprié, en raison de la complexité de l'affaire, de réunir, dans la mesure du possible, des informations supplémentaires dans une perspective plus large que celle généralement adoptée par l'Union. Cela a permis à l'autorité chargée de l'enquête de vérifier la validité des conclusions. En ce qui concerne l'industrie de l'Union, ce sont non seulement les sociétés retenues dans l'échantillon servant à l'enquête au titre du réexamen qui ont été invitées à fournir des données spécifiques, mais également d'autres producteurs de l'Union. En tout, les observations de 14 producteurs de l'Union et les informations fournies par neuf associations de l'industrie de la chaussure ont pu être recueillies. Des questionnaires en vue de l'échantillonnage ont été envoyés à 139 sociétés qui soit étaient connues comme importateurs du produit concerné, soit figuraient dans la liste des importateurs de ce produit jointe à la demande. Plusieurs autres sociétés ont reçu ce questionnaire à leur demande. Vingt et un importateurs ont rempli ce questionnaire et ont exprimé leur volonté d'être inclus dans l'échantillon. Des questionnaires spécifiques aux fins de la présente analyse ont également été envoyés aux associations d'importateurs, ainsi qu'aux grossistes, aux distributeurs et aux détaillants et leurs associations. Huit réponses ont été reçues. Enfin, des associations de consommateurs ont également été contactées sur des sujets bien précis. Trois d'entre elles ont répondu.
(390)
Le fait que la présente enquête soit une enquête de réexamen, c'est-à-dire qu'elle analyse une situation dans laquelle des mesures antidumping sont déjà en vigueur, permet d'apprécier toute incidence négative anormale de ces mesures sur les parties concernées. Sur cette base, il a été examiné si, en dépit des conclusions concernant la continuation du dumping et du préjudice, il existait des raisons impérieuses de conclure qu'il n'était pas dans l'intérêt de l'Union de maintenir les mesures en l'espèce.
2. INTÉRÊT DE L'INDUSTRIE DE L'UNION
(391)
En ce qui concerne l'industrie de l'Union, comme il est indiqué à la section G, points 2, 3 et 4, l'enquête a montré qu'une part importante des producteurs de l'Union a été en mesure de tirer parti de l'institution des mesures. L'effondrement économique établi dans l'enquête initiale et ayant mené à l'institution des mesures antidumping définitives a cessé en même temps que les pertes continues enregistrées en termes de parts de marché, de rentabilité et d'emploi. Cette stabilisation de la situation de l'industrie de l'Union est de fait considérée comme une amélioration importante, étant donné qu'elle montre qu'en relativement peu de temps, une grande partie des producteurs de l'Union ont pu inverser la tendance à la baisse observée avant l'institution des mesures. De fait, le réexamen a révélé qu'il existe encore dans l'Union une importante production/fabrication de chaussures à dessus en cuir, représentant quelque 360 millions de chaussures au cours de la PER et donnant un emploi à près de 260 000 personnes. Il convient de rappeler que ces producteurs, dans leur grande majorité, sont de petites ou moyennes entreprises qui sont vitales pour la prospérité de certaines régions. Ces producteurs ont pour la plupart adopté des modèles d'activité qui ont renforcé leur compétitivité, notamment en montant en gamme, en se concentrant sur des produits à plus forte valeur, en créant des marques, en rationalisant leurs canaux de distribution, ou encore en créant des réseaux de coopération dans leur région ou ailleurs, comme décrit aux considérants 201 et suivants. Quant à la partie toujours importante, quoique décroissante, de l'industrie de l'Union dont la situation a continué de se détériorer sur tous les plans malgré l'institution des mesures, ces dernières lui ont quand même profité dans la mesure où elles l'ont empêchée de se détériorer encore plus rapidement et de faire éventuellement faillite, en lui laissant le temps de s'adapter aux conditions de marché en mutation.
(392)
Par ailleurs, l'enquête a montré que deux ans après l'institution des mesures, l'industrie de l'Union est encore, dans l'ensemble, dans une situation fragile et reste vulnérable à l'effet des importations faisant l'objet d'un dumping, qui entraînent une sous-cotation des prix de l'industrie de l'Union, comme expliqué aux considérants 259 et suivants.
(393)
En résumé, le secteur a tiré parti des mesures et s'est montré capable d'améliorer sa situation et sa viabilité dès que les mesures ont atténué les effets du dumping préjudiciable.
(394)
À cet égard, plusieurs parties intéressées ont affirmé et ont réitéré après la communication des conclusions définitives que les mesures n'ont pas eu l'effet souhaité, à savoir restituer certaines parts de marché ou une partie de la production aux producteurs de l'Union, et qu'elles ont principalement bénéficié aux producteurs de pays tiers. Il convient de noter que, comme le montre le tableau 10, la part de marché de l'industrie de l'Union est restée stable, tandis que la part de marché des importations en provenance d'autres pays a considérablement augmenté. Ces chiffres à eux seuls montrent que l'industrie de l'Union a stabilisé sa position sur le marché depuis l'institution des mesures antidumping. Dans une situation caractérisée par une diminution constante des ventes et des parts de marché, comme indiqué dans l'enquête initiale, une stabilisation à environ 40 % de parts de marché doit être considérée comme une grande victoire pour l'industrie de l'Union. En outre, il est souligné que les mesures antidumping ne sont pas instituées dans le but de créer de l'emploi dans l'Union ou, à terme, de restituer la production à l'Union (ou d'arrêter les importations), mais dans le but de rétablir des conditions de marché équitables entre les produits de l'Union et les importations faisant l'objet d'un dumping. Les mesures antidumping ne sont instituées que dans le but de rétablir des conditions de marché équitables sur le marché de l'Union et, partant, de permettre aux producteurs de l'Union de se redresser en augmentant leurs ventes et/ou leurs prix dans des proportions acceptables. En outre, comme indiqué dans le tableau 8, le prix moyen à l'importation des produits en provenance de pays tiers était bien plus élevé ou bien les importations se sont faites dans des volumes relativement faibles, de sorte que leur effet sur les producteurs de l'Union est beaucoup moins prononcé. En conclusion, les producteurs de l'Union ont tiré parti de l'institution des mesures car ils ont cessé de perdre des parts de marché, ils ont stabilisé leurs volumes de ventes et sont parvenus à accroître leur rentabilité et leurs prix de vente. Compte tenu de ce qui précède, l'argument est rejeté.
(395)
En cas de prorogation des mesures, on peut s'attendre à ce que l'industrie de l'Union continue à tirer parti des mesures, à tout le moins en maintenant sa position de marché relative et en la renforçant dès qu'elle aura surmonté les effets négatifs de la récession. Pendant la crise économique, les mesures permettraient probablement d'amortir l'effet du volume considérable d'importations à bas prix faisant l'objet d'un dumping en empêchant un nouvel afflux d'importations, comme on a pu l'observer avant l'institution des mesures, notamment en 2005 et après l'expiration des contingents. Étant donné que la concurrence s'est accrue dans toutes les gammes de produits, en raison des tendances de la mode, qui ont rendu les types de produits interchangeables, les mesures permettraient également de protéger les produits fabriqués dans l'Union en empêchant les importations faisant l'objet d'un dumping de pénétrer leur segment. De fait, comme il a été établi au cours de l'enquête, certains producteurs des pays concernés ont effectué une montée en gamme en produisant de plus en plus de chaussures moyen de gamme et même haut de gamme. Cela permettrait à l'industrie de l'Union de conserver sa position relative et de préserver ainsi un taux d'emploi élevé.
(396)
On peut également s'attendre, face à l'amélioration des conditions économiques et à l'accroissement de la consommation, à ce que les consommateurs soient disposés à dépenser plus dans la chaussure, et notamment dans la chaussure de plus grande valeur, ce qui profitera à un nombre plus important de producteurs de l'Union. Dans un tel cas de figure, la prorogation des mesures permettrait à un nombre croissant de producteurs de l'Union de (continuer à) développer leur modèle d'activité, leur procédé de production et leurs canaux de distribution et d'améliorer ainsi progressivement leur situation financière, comme cela a été démontré au cours de la période d'enquête de réexamen.
(397)
Si les mesures venaient à expirer, on peut s'attendre à ce que la concurrence déjà féroce, en particulier dans le moyen/bas de gamme, s'intensifie considérablement. On peut s'attendre, en outre, à ce que cette concurrence renforcée sur les prix dans le bas et le moyen de gamme ait un effet direct sur les prix de tous les autres styles de chaussures. Il est très probable que ce phénomène, à son tour, présente également un risque pour les nombreux producteurs de l'Union qui ont réussi à redéfinir leur modèle d'activité et à améliorer leur situation. Comme la situation financière et la rentabilité de ces producteurs ne sont pas suffisamment solides pour résister à la pression exercée sur les prix par les importants volumes d'importations faisant l'objet d'un dumping qui ont, pendant longtemps, entraîné une forte sous-cotation des prix de l'industrie de l'Union, il est très probable que de nombreux autres producteurs soient condamnés à disparaître et que des producteurs de l'Union et des entreprises européennes fournissant des biens et services à l'industrie de l'Union accusent d'importantes pertes en termes d'emploi direct.
3. ANALYSE SUPPLEMÉNTAIRE CONCERNANT L'INTÉRÊT DES FABRICANTS DE L'UNION
(398)
Afin d'avoir un aperçu plus complet de l'intérêt des fabricants de l'Union, au-delà de l'analyse standard de l'incidence sur l'industrie de l'Union dans son ensemble, des informations supplémentaires ont été recueillies auprès des associations nationales de l'industrie de la chaussure et des sociétés qui ont été retenues dans l'échantillon ayant servi à l'enquête initiale. En outre, un producteur ayant coopéré, qui a été exclu de l'industrie de l'Union mais dont l'activité dans l'Union reste néanmoins importante, a fait part de ses observations.
(399)
Les informations supplémentaires recueillies auprès des associations nationales dans le secteur de la chaussure présentent un tableau contrasté, selon qu'il s'agit d'un État membre qui possède une importante production de chaussures ou d'un État membre qui a d'importants intérêts dans l'importation de chaussures. Alors que cinq associations nationales représentant une importante production de chaussures étaient favorables au maintien des mesures, dont elles ont souligné les avantages pour leurs producteurs nationaux, quatre autres associations représentant des pays dans lesquels la production de chaussures a, en grande partie ou entièrement, été externalisée vers des pays tiers ou qui importent d'importants volumes malgré une grande capacité de production, ont déclaré que, d'une manière générale, le maintien des mesures irait à l'encontre de l'intérêt de l'Union. Ces quatre associations représentaient un plus grand nombre de sociétés dont l'essentiel de l'activité est l'importation ou la distribution/vente au détail. Dès lors, il a également été tenu compte de leurs observations dans les considérants traitant des intérêts des importateurs indépendants et des détaillants. Dans l'ensemble, le volume total de production attribué à ces quatre associations était sensiblement inférieur à celui des cinq associations qui ont affirmé que les mesures présentaient un avantage pour les fabricants.
(400)
En outre, les producteurs de l'Union qui ont été retenus dans l'échantillon de l'enquête initiale ont également été contactés afin de compléter le tableau et d'analyser les allégations selon lesquelles l'industrie de l'Union avait disparu et qu'il n'avait donc pas tiré parti de l'institution des mesures. Ce recueil supplémentaire d'informations auprès des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon de l'enquête initiale se justifiait également, du point de vue de l'intérêt de l'Union, car le secteur de la chaussure dans l'Union appartient à un secteur industriel tellement fragmenté et hétérogène que l'échantillon servant à l'évaluation du préjudice est inévitablement réduit.
(401)
Il ressort de l'analyse de la situation des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon pour l'enquête initiale qu'ils ont conservé une importante part de leur production à l'intérieur de l'Union. Dans l'ensemble, ils étaient favorables au maintien des mesures antidumping et ont souligné leur incidence positive sur l'emploi dans l'Union. Dans le même temps, la plupart ont partiellement délocalisé certaines parties de leur production de chaussures vers des pays hors Union, notamment vers l'un des pays concerné, et ont recherché des solutions complémentaires dans le cadre de leur stratégie, afin de renforcer leur compétitivité. Ceux qui ont continué à produire localement dans l'Union sont spécialisés dans les produits haut de gamme, qui sont de meilleure qualité et ont des délais de fabrication relativement courts. Les réponses de ces producteurs de l'Union de l'échantillon constitué pour l'enquête initiale ont confirmé que, comme décrit dans la partie consacrée au préjudice subi par les producteurs de l'Union de l'échantillon, différents modèles d'activité ont été mis en place et certains de ces producteurs de l'Union se sont adaptés à l'évolution du marché de diverses façons, notamment en externalisant une partie de leur production vers des pays tiers et/ou vers d'autres pays de l'Union, en modifiant leurs circuits de vente, en investissant dans la qualité et l'image de marque, etc. Ces réponses ont également confirmé le tableau général décrit plus haut quant aux avantages, pour l'industrie de l'Union, de maintenir les mesures et les inconvénients de les abroger.
(402)
Enfin, pour avoir un tableau complet des intérêts des fabricants dans l'Union, la réponse du producteur exclu de la définition de l'industrie de l'Union a également été analysée. Celui-ci a fourni une réponse globale sur toutes ses activités à l'échelle européenne, ainsi que des réponses spécifiques de ses deux sites de fabrication européens. Ce producteur s'était opposé à la demande de réexamen, car il n'était pas favorable au maintien des mesures antidumping.
(403)
La société a deux sites de production dans l'Union qui sont des sites d'assemblage, qui utilisent des dessus de chaussures fabriqués en Asie. Les volumes de production de ces deux sites ont néanmoins considérablement diminué entre 2005 et la PER. Alors qu'en 2005, les chaussures importées représentaient moins de la moitié des volumes de chaussures vendus par cette société, cette proportion a sensiblement augmenté au cours de la PER, la majorité des chaussures vendues par cette société étant directement achetées en Asie. D'après des informations plus récentes concernant ce marché, cette société réduit encore actuellement ses activités de production dans l'Union, qu'elle remplace par des importations.
(404)
Bien que cette société ait considérablement réduit ses activités de fabrication dans l'Union, il ne s'en est suivi qu'une légère baisse du nombre total de ses effectifs dans l'Union. Il est apparu que, depuis 2005, la société avait augmenté son chiffre d'affaires global et considérablement amélioré sa rentabilité. Elle avait ainsi pu recruter du personnel supplémentaire dans l'Union, dans des domaines autres que la fabrication (administration, design et conception, marketing et ventes, etc.). Il ressort des informations disponibles que, s'il est vrai que les droits antidumping ont eu une incidence négative sur les résultats financiers de cette société, celle-ci n'était pas si importante puisque la rentabilité totale s'est améliorée. L'existence des mesures antidumping ne l'a pas empêchée de continuer à externaliser sa production vers des pays tiers, dont les pays concernés. Par ailleurs, l'institution des mesures ne l'a pas davantage amenée à accroître ses activités de production dans l'Union. Les décisions stratégiques concernant les activités de production semblent donc avoir été motivées par des considérations financières plus larges.
(405)
Si les mesures étaient maintenues, la société continuerait très probablement à être affectée par les droits antidumping, étant donné qu'elle continuera vraisemblablement à importer des pays concernés. L'importance de cette incidence négative des droits continuera très probablement à être mineure, puisque cette société peut diversifier ses sources d'importation, comme elle l'a déjà fait par le passé. En revanche, l'abrogation des mesures profiterait à cette société, qui importe des pays concernés et qui serait, de ce fait, susceptible d'accroître encore sa rentabilité.
(406)
En conclusion, une analyse approfondie d'autres producteurs de l'Union confirme les conclusions générales selon lesquelles les producteurs ont mis en place plusieurs modèles d'activité différents et semblent, pour la plupart, avoir retiré un avantage de l'institution des mesures antidumping, puisqu'ils ont déclaré avoir légèrement amélioré leur situation et accru leur compétitivité en adaptant, notamment, leurs stratégies de production et leurs circuits de vente. Les informations dont on dispose donnent donc à penser que la plupart de ces producteurs continueraient à retirer un avantage du maintien des mesures, du moins en ce qui concerne leur décision de conserver leurs activités de production dans l'Union. Ces producteurs souffriraient, en revanche, de l'abrogation des mesures car les importations faisant l'objet d'un dumping en provenance des pays concernés exerceraient une pression à la baisse sur les prix dans toutes les gammes de leurs produits.
(407)
Il est très probable que les effets négatifs sur certains producteurs ayant externalisé leur production vers les pays concernés restent d'une ampleur non disproportionnée, comme il a été prouvé dans le passé et étant donné que les mesures ne les ont pas empêchés de continuer à externaliser leur production vers les pays concernés. L'incidence des droits antidumping sur ces producteurs dépendra donc essentiellement de leur décision en matière d'approvisionnement. Les sociétés auraient donc la possibilité de contrôler l'incidence des droits antidumping.
4. INTÉRÊT DES IMPORTATEURS INDÉPENDANTS
4.1. Généralités
(408)
L'enquête de réexamen a confirmé que l'on pouvait distinguer deux principales catégories d'importateurs. L'une comprend essentiellement des sociétés qui importent des chaussures dont la production a été externalisée dans des pays tiers et les revendent sous leur propre marque. Ces sociétés maintiennent généralement une part importante de leurs activités dans l'Union, notamment la conception, la recherche et développement et l'achat de matières premières, et ont parfois même leur propre chaîne de distribution. Il s'ensuit que cette catégorie d'importateurs a des activités qui apportent une importante valeur ajoutée à la production sur le territoire de l'Union, où elle emploie généralement un nombre relativement élevé de travailleurs. L'autre catégorie comprend des importateurs qui sont de purs négociants qui se concentrent davantage sur le volume que sur la marque - ils font essentiellement le négoce de chaussures sous une «marque de distributeur». Ces importateurs ont en général de plus faibles coûts structurels et des activités qui génèrent moins de valeur ajoutée dans l'Union.
(409)
Il a été constaté qu'au sein de ces deux principales catégories, il existe différents modèles d'activité. Par exemple, dans la première catégorie, l'on peut distinguer des marques d'origine européenne, mais également des marques non européennes, ainsi que des chaussures de ville et des chaussures de loisirs. Dans la deuxième catégorie, l'on trouve des importateurs qui ont leurs propres magasins de détail, mais aussi des importateurs qui ne vendent qu'à des grossistes/distributeurs. Certaines des sociétés de cette seconde catégorie ne vendront que des chaussures sous une marque de distributeur, tandis que d'autres auront des accords d'approvisionnement spécifiques avec des marques établies, des accords de licence ou des accords d'association.
(410)
Compte tenu de la diversité des importateurs, comme il a été décrit ci-avant, et afin d'obtenir un aperçu aussi complet que possible, la situation des importateurs a été analysée sous différents angles. Tout d'abord, les observations reçues des importateurs et de leurs associations ont été analysées. En plus, des statistiques et des publications pertinentes ont également été consultées et utilisées. Enfin, pour certaines données économiques essentielles, les informations vérifiées de l'échantillon d'importateurs ont été utilisées.
(411)
Comme on l'a déjà dit, pour établir certaines données économiques essentielles, il a été décidé de constituer un échantillon d'importateurs. Il en a été ainsi décidé parce que l'enquête initiale a montré que le nombre d'importateurs ayant coopéré était élevé et que nombre d'entre eux avaient répondu au questionnaire. Il a donc été jugé approprié de procéder par échantillonnage dans le cadre du présent réexamen au titre de l'expiration des mesures.
(412)
Comme il a déjà été dit au considérant 37, sur les 21 importateurs de l'Union qui se sont montrés désireux de coopérer avec l'enquête, huit ont été retenus dans l'échantillon. L'échantillon se composait des cinq sociétés les plus importantes en termes de volumes et de valeur des importations et des reventes dans l'Union, et de quelques importateurs moins importants, afin d'avoir un éventail plus représentatif des parties offrant leur coopération et de la diversité de leurs modèles d'activité, de leurs situations géographiques et de leurs gammes de produits. Les sociétés retenues dans l'échantillon représentaient le nombre maximal d'entreprises pouvant raisonnablement faire l'objet d'une enquête dans les délais impartis. D'après les chiffres disponibles au stade de l'enquête, les importateurs de l'échantillon représentaient près de 18 % des importateurs du produit concerné dans l'Union au cours de la PER. L'une des sociétés de l'échantillon n'a finalement pas répondu au questionnaire, alors qu'elle avait fait part de sa volonté d'être incluse dans l'échantillon, et tous les efforts consentis pour obtenir la coopération de ce petit importateur ont été vains. Cette société a donc finalement dû être exclue de l'échantillon. Les sept autres importateurs de l'échantillon ont pleinement coopéré avec l'enquête et ont renvoyé leur réponse au questionnaire dans les délais.
(413)
Comme indiqué ci-avant, les données agrégées vérifiées des importateurs de l'échantillon ont notamment permis une analyse détaillée de certains paramètres économiques essentiels qui, étant donné le nombre élevé d'opérateurs, ne pouvait raisonnablement être réalisée qu'à partir d'un échantillon. L'analyse de la situation des importateurs ne s'est toutefois pas limitée aux informations fournies dans le cadre de l'échantillonnage. Des articles de la presse spécialisée, des études de marché et des informations obtenues auprès des parties intéressées ont également été pris en considération dans l'analyse de l'intérêt de l'Union. L'utilisation de ces informations a en outre permis de s'assurer que tous les principaux modèles d'activité présents dans ce secteur étaient suffisamment représentés dans le cadre de cette analyse.
(414)
Sur la base des informations vérifiées fournies par les importateurs de l'échantillon et d'autres informations figurant au dossier, il est estimé que l'importation et la revente à des distributeurs/détaillants du produit concerné ont fourni un emploi à quelque 23 000 personnes dans l'Union au cours de la PER.
4.2. Volumes d'importations
(415)
Comme on a déjà pu le voir au tableau 4, les données d'Eurostat montrent que, depuis 2005, les importations du produit concerné ont connu une forte diminution équivalant à environ 90 millions de paires. Au cours de la même période, les importations de chaussures en cuir en provenance d'autres pays sont passées d'environ 43 millions de paires à 201 millions de paires. Il s'ensuit qu'au cours de la PER, le niveau des importations en provenance d'autres pays a dépassé de 4 % celui des importations en provenance de la RPC et du Viêt Nam, alors qu'en 2005, les volumes importés de ces deux pays étaient bien supérieurs (+ 80 %) à ceux importés de tous les autres pays. Les données d'Eurostat indiquent également que, depuis 2005, le total des importations du produit en question a diminué de 11 %.
(416)
Un gros importateur qui a coopéré à l'enquête mais n'a pas participé à l'échantillonnage a déclaré avoir connu une évolution similaire au niveau de ses importations. Cette société a affirmé que ses achats du produit concerné ont baissé de 25 % depuis 2005, tandis que ses importations de chaussures en cuir en provenance d'autres pays ont sensiblement augmenté.
(417)
En ce qui concerne les importateurs de l'échantillon, leurs importations de chaussures en cuir au cours de la période comprise entre 2005 et la PER ont suivi l'évolution suivante en termes de volumes:
Tableau 19
Volume des importations des importateurs de l'échantillon (paires)
2005
2006
2007
PER
RPC et Viêt Nam
29 761 231
30 806 163
26 616 891
29 577 492
Indice
100
104
89
99
Autres pays
13 181 962
16 077 607
22 680 174
28 096 596
Indice
100
122
172
213
(418)
En adéquation avec ces statistiques générales, les importateurs de l'échantillon ont considérablement augmenté leurs achats de chaussures en cuir auprès des autres pays. Les volumes d'importations en provenance de la RPC et du Viêt Nam sont restés relativement stables depuis 2005, malgré une chute en 2007, suivie d'un redressement, au cours de la PER, qui les a ramenés pratiquement au même niveau qu'en 2005. Il s'ensuit qu'en ce qui concerne les importateurs de l'échantillon, le volume global des ventes de chaussures en cuir a augmenté d'environ un tiers depuis 2005, les pays concernés affichant une tendance stable, malgré l'institution des mesures antidumping, et les pays tiers, une tendance à la hausse. Parmi les pays tiers ayant bénéficié de cette hausse des volumes d'importations, l'Indonésie et l'Inde arrivent en tête.
(419)
Les sociétés de l'échantillon présentent une tendance stable en termes d'achats auprès des pays concernés, ce qui ne correspond pas à la tendance observée par Eurostat (une baisse importante). Si l'on regarde l'échantillon de plus près, l'on constate que la stabilité des importations en provenance des pays concernés tient au fait que l'un des plus grands importateurs de l'échantillon a - à contre-courant de la tendance observée non seulement par Eurostat, mais également chez les autres importateurs de l'échantillon - non seulement fortement augmenté ses achats auprès des pays tiers, mais a également, pour répondre à la demande, considérablement accru ses importations en provenance des pays concernés, annulant ainsi la tendance globale à la baisse constatée au niveau de l'échantillon. Compte tenu de ce qui précède, il est conclu que les importations du produit en question au niveau de l'échantillon ont suivi une évolution conforme à l'analyse quantitative des données d'Eurostat, à savoir une baisse générale des importations en provenance des pays concernés.
4.3. Prix d'achat
(420)
Comme le montrent les tableaux 5 et 8, il ressort des données d'Eurostat que les prix moyens à l'importation des chaussures en cuir en provenance tant des pays concernés que des pays tiers sont à la hausse depuis 2005, les prix CAF des chaussures en cuir en provenance des pays tiers affichant même une hausse légèrement plus prononcée que ceux des chaussures en cuir en provenance des pays concernés. Néanmoins, étant donné que l'assortiment des chaussures importées a une incidence importante sur les prix et qu'il est possible qu'il ait beaucoup changé pour tous les pays exportateurs, les prix moyens, qui peuvent être établis à partir des volumes et valeurs déclarés auprès d'Eurostat, ne sont pas nécessairement les plus fiables pour établir les tendances des prix. À cet égard, la tendance des prix des importateurs de l'échantillon peut être considérée comme étant plus significative, car l'assortiment de produits des importateurs a probablement connu des changements moindres, étant donné que ces sociétés sont toutes spécialisées depuis longtemps dans certains types et styles de chaussures.
(421)
Comme il est décrit aux considérants 412 et 408 et suivants, les importateurs de l'échantillon représentent divers modèles d'activité qui se traduisent notamment par des différences importantes au niveau des prix moyens par importateur. En outre, certains de ces importateurs ont vendu des millions de paires par an, tandis que d'autres n'en ont vendu «que» quelques centaines de milliers par an. Enfin, pour certains de ces importateurs, les volumes de vente - et, par conséquent, leur poids dans l'échantillon - ont fortement fluctué tout au long de la période considérée. Pour ces raisons, la Commission a considéré que la moyenne pondérée devait s'accompagner d'une analyse de la moyenne arithmétique afin d'obtenir un aperçu complet des tendances pertinentes.
(422)
Les prix moyens à l'importation des importateurs de l'échantillon au cours de la période comprise entre 2005 et la PER sont les suivants:
Tableau 20
Prix moyens à l'importation des importateurs de l'échantillon (en euros)
2005
2006
2007
PER
RPC et Viêt Nam
CAF: Moyenne pondérée
11,10
11,81
10,24
10,07
Indice
100
106
92
91
CAF: Moyenne arithmétique
10,17
11,42
10,54
10,42
Indice
100
112
104
102
Franco dédouané (10): Moyenne pondérée
11,72
13,43
12,12
11,88
Indice
100
115
103
101
Franco dédouané (10): Moyenne arithmétique
10,74
12,98
12,48
12,30
Indice
100
121
116
115
Autres pays
CAF: Moyenne pondérée
13,11
12,71
10,85
10,46
Indice
100
97
83
80
CAF: Moyenne arithmétique
12,21
12,56
12,59
11,53
Indice
100
103
103
94
(423)
Une analyse des prix CAF à l'importation des produits en provenance de la RPC et du Viêt Nam entre 2005, c'est-à-dire la dernière année sans mesures antidumping, et la PER montre une augmentation de 2 % (moyenne arithmétique) ou une baisse de 9 % (moyenne pondérée). Dans l'ensemble, les données analysées tendraient à indiquer des prix à l'importation stables ou quelque peu à la baisse avant imposition des droits d'importation et des droits antidumping. Dans les deux cas de figure, les prix à l'importation avant dédouanement ont fortement augmenté en 2006 pour ensuite diminuer.
(424)
Dans le même temps, les prix CAF à l'importation de chaussures en cuir en provenance d'autres pays ont chuté dans les deux cas de figure (- 20 % à - 6 %). Par conséquent, l'écart entre les prix à l'importation avant dédouanement des chaussures en cuir en provenance des pays concernés et ceux des chaussures en provenance d'autres pays s'est amoindri et est passé de 2,00 euros la paire à 1,00 euro (en pourcentage: d'environ 20 % à environ 10 % - moyennes arithmétiques) ou de 2,00 euros à 0,50 euro (en pourcentage: d'environ 20 % à environ 5 % - moyennes pondérées). Les droits antidumping ne sont ajoutés que dans le cas de la RPC ou du Viêt Nam. Les prix franco dédouanés moyens (c'est-à-dire les prix à l'importation comprenant les coûts d'importation, les droits d'importation et, le cas échéant, les droits antidumping) des chaussures en cuir en provenance de la RPC et du Viêt Nam, d'une part, et en provenance d'autres pays, d'autre part, peuvent dès lors être considérés comme étant à des niveaux plus comparables. Pour cette raison, les prix des chaussures en cuir fabriquées dans les autres pays deviennent plus attractifs comparés aux prix des chaussures fabriquées dans les pays concernés.
4.4. Prix de revente
(425)
Des informations détaillées concernant les prix de revente des importateurs ont été obtenues auprès de l'échantillon d'importateurs. Les prix de revente du produit faisant l'objet du présent réexamen pratiqués par les importateurs de l'échantillon ont suivi l'évolution suivante:
Tableau 21
Prix de revente moyens des importateurs de l'échantillon (en euros)
2005
2006
2007
PER
Moyenne pondérée
34,62
36,97
33,68
32,28
Indice
100
107
97
93
Moyenne arithmétique
27,09
29,72
28,46
29,24
Indice
100
110
105
108
(426)
Les données ci-dessus indiquent des prix de revente stables ou en légère augmentation au cours de la période allant de 2005 à la PER. En 2006, les prix de revente ont augmenté de 7 % à 10 %, ce qui correspond à la hausse des prix d'achat CAF en 2006 (voir le considérant 422 ci-dessus). Entre 2006 et la PER, les prix de revente ont connu une régression.
(427)
L'enquête n'a fait apparaître aucune information ni aucun élément tendant à indiquer que les prix de revente des autres importateurs auraient suivi une autre direction que celle décrite ci-avant.
4.5. Rentabilité
(428)
En ce qui concerne les importateurs de l'échantillon, la rentabilité a été établie en combinant les prix à l'importation et de revente, dont un bilan est dressé plus haut, et l'évolution des autres facteurs de coût des importateurs. À la suite de la communication des conclusions définitives, certains des importateurs de l'échantillon ont remis en cause leurs propres données sur la rentabilité qui avaient été utilisées et ont demandé que des données révisées soient acceptées. Certaines de ces demandes ont été acceptées et certaines erreurs de transcription ont été corrigées. Le bilan des données relatives à la rentabilité est le suivant:
Tableau 22
Bénéfice moyen réalisé par les importateurs de l'échantillon sur le produit concerné
(bénéfice net avant impôt/chiffre d'affaires)
2005
2006
2007
PER
Moyenne pondérée
36,2 %
18,1 %
20,5 %
20,4 %
Moyenne arithmétique
29,6 %
17,8 %
20,7 %
21,3 %
Remarque: à l'exclusion du bénéfice sur les ventes des importateurs aux consommateurs (ventes au détail).
(429)
Les chiffres susvisés ont été calculés à partir des bénéfices réalisés sur le produit concerné communiqués par les importateurs de l'échantillon. Dans certains cas, les chiffres communiqués ont dû être révisés à la suite de la vérification sur place. Comme indiqué plus haut, suite à la communication des conclusions définitives, quatre importateurs de l'échantillon ont remis en cause l'analyse de leur rentabilité individuelle et ont réaffirmé que des données révisées, comme celles soumises après la vérification sur place, devraient être acceptées. En ce qui concerne l'un des importateurs retenus dans l'échantillon, il est signalé que sa demande concernant les frais VAG a été en partie acceptée et a abouti à la correction d'une erreur de transcription, ce qui a entraîné une légère baisse de la rentabilité de l'échantillon, comme indiqué dans la communication aux parties intéressées. Toutefois, sa demande visant à ce que les frais VAG initialement déclarés soient acceptés et à ce qu'il soit tenu compte, en outre, du montant important des redevances qu'il affirmait devoir payer à sa société liée située en dehors de l'Union a dû être rejetée. En ce qui concerne les frais VAG initialement déclarés, il est apparu lors de la visite de vérification qu'ils avaient été gonflés, puisque la société n'a pas été en mesure de justifier les montants réclamés. Il a donc été procédé à une correction sur la base des documents fournis pendant la visite de vérification. Pour ce qui est des coûts allégués pour les redevances, ce montant n'a été demandé qu'après la visite de vérification et cette demande n'était pas suffisamment étayée. En ce qui concerne le deuxième importateur de l'échantillon, il a également demandé de nouveau que les données de rentabilité révisées reposant sur les bénéfices déclarés dans un formulaire qu'il dit avoir présenté aux autorités américaines soient acceptées. À cet égard, il est signalé que cette société a présenté, pour le produit concerné, un tableau de rentabilité qui a été confirmé lors de la vérification, puisqu'il a pu être totalement rapproché des comptes vérifiés et d'autres données disponibles.
Le document transmis après la vérification faisait seulement état d'un niveau de bénéfice global pour l'«Europe» et couvrait tous les produits, y compris probablement ceux concernés par des opérations effectuées certes en Europe au sens géographique du terme (Suisse, Balkans), mais en dehors des 27 États membres de l'Union. Ce formulaire n'a pas non plus pu être mis en relation avec les données vérifiées sur place et la demande a donc été rejetée. Dans le document qu'elle a envoyé après la communication des conclusions, la société a fourni davantage de détails à ce sujet, mais, du fait de sa transmission tardive et de l'absence d'éléments de preuve, il n'a pas été possible de le prendre en considération. La deuxième demande de cette société concernait certains éléments de coût dont il aurait dû être tenu compte, mais deux d'entre eux n'ont pas pu être rapprochés des informations vérifiées sur place. Toutefois, la Commission a accepté de prendre en considération un troisième élément de coût qui a été contrôlé entièrement lors de la vérification mais qui a été omis dans le tableau. L'incidence sur la rentabilité totale a cependant été limitée. Le troisième importateur n'avait, à l'origine, fourni des données sur ses bénéfices que pour une petite partie de ses opérations dans l'Union. Les données transmises ne pouvaient pas être considérées comme représentatives des opérations de la société dans l'Union en général, étant donné qu'il existait des écarts importants entre les régions en ce qui concerne les coûts et les recettes. Les données sur les bénéfices ont donc été complétées pendant la vérification sur place par les chiffres relatifs au reste des opérations effectuées dans l'Union et basés sur toutes les informations disponibles pouvant être vérifiées. La société a contesté le résultat de ce calcul et a présenté, à l'issue de la visite de vérification, un tableau de rentabilité révisé qui différait du calcul de la Commission sur un seul élément, le coût d'achat. Comme il n'était pas possible de rapprocher le coût d'achat proposé des informations disponibles, contrairement aux coûts d'achat établis par la Commission, le tableau révisé n'a pas été accepté. La demande a donc été rejetée et les données de rentabilité établies pendant la vérification sur place ont été utilisées. Après la communication des conclusions, le quatrième exportateur a contesté ses propres données de rentabilité, qu'il avait pourtant présentées, vérifiées et acceptées sans autre ajustement lors de la visite de vérification sur place, faisant valoir que toute la méthodologie utilisée n'était pas précise. Étant donné que la société n'avait toutefois pas suggéré d'autre méthodologie pour établir la marge bénéficiaire sur le produit concerné, la demande a dû être rejetée comme non étayée.
(430)
Il y a lieu de rappeler que, dans l'enquête initiale, les importateurs ayant coopéré ont indiqué, dans leur réponse au questionnaire, un bénéfice net moyen pondéré de 12 % pour la période allant du 1er avril 2004 au 31 mars 2005. Dans la présente enquête de réexamen, les données vérifiées des importateurs de l'échantillon ont toutefois montré que leur bénéfice moyen pondéré était, en 2005, supérieur à 20 %. L'année 2006 a été marquée par une forte chute de rentabilité de plus de 18 points de pourcentage sur une base moyenne pondérée et de près de 12 points de pourcentage sur une base moyenne arithmétique. Il est apparu que la plupart des contrats de vente avaient déjà été signés avant l'institution des mesures provisoires en mars 2006 et, dans de nombreux cas, les prix de vente convenus ne tenaient pas compte d'une éventuelle institution de mesures antidumping. En conséquence, les bénéfices des importateurs de l'échantillon réalisés sur le produit concerné ont enregistré une diminution en 2006. En 2007 et au cours de la PER, les bénéfices sont repartis à la hausse, mais sont restés de 8 à 16 points de pourcentage inférieurs à ceux réalisés en 2005.
(431)
Étant donné qu'après mars 2006, la plupart des importateurs de l'échantillon ont adapté leurs circuits d'approvisionnement et leur politique de prix au changement de circonstances, c'est-à-dire à l'institution des mesures antidumping, il a été procédé à une analyse plus approfondie des facteurs ayant eu une incidence sur la rentabilité à compter de 2007. Le constat suivant a été dressé. Tout d'abord, tandis qu'en 2006, la chute des bénéfices pouvait être en grande partie attribuée aux droits antidumping, en 2007 et au cours de la PER, d'autres facteurs propres aux sociétés ont aussi eu une incidence négative importante sur les bénéfices des importateurs de l'échantillon. En 2007 et au cours de la PER, certains importateurs de l'échantillon ont vu leurs frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux considérablement augmenter et se traduire par une forte détérioration des marges bénéficiaires brutes. Cet élément a eu une incidence sur le bénéfice établi pour l'ensemble de l'échantillon. Il n'a pas été possible de dégager un motif (par exemple, une hausse des coûts de marketing pour financer des événements sportifs) qui soit commun à tous ces importateurs et qui puisse justifier cette hausse des frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux.
(432)
Dans le même temps, il convient de noter que l'évolution du taux de change de l'euro par rapport au dollar a permis aux importateurs de maintenir leurs coûts d'achat à un bas niveau, y compris les coûts relatifs au produit concerné. À partir de fin 2005 et jusqu'à la fin de la PER, l'euro s'est apprécié de pratiquement 30 % par rapport au dollar et, comme les contrats entre importateurs et fournisseurs sont généralement libellés en dollars et que les importateurs n'ont déclaré que de rares opérations de couverture, ce «gain» a amorti l'effet des droits antidumping et d'autres augmentations de coûts. Sur la base des informations fournies par l'un des importateurs de l'échantillon, les bénéfices réalisés au cours de la PER auraient pu être inférieurs de 6 points de pourcentage si les taux de change étaient restés stables.
(433)
En outre, il a été procédé à une analyse alternative de la rentabilité en faisant la distinction entre les bénéfices réalisés sur la vente de chaussures sous une marque de distributeur et ceux réalisés sur la vente de chaussures de marque. À cette fin, les données vérifiées mises à disposition par les importateurs de l'échantillon ont été complétées par des informations obtenues auprès d'un autre grand importateur de chaussures vendues sous une marque de distributeur qui ne s'est pas manifesté au moment de la constitution de l'échantillon, mais qui a coopéré à l'enquête en communiquant ses observations. Il ressort de ces informations que les bénéfices réalisés au cours de la PER par les importateurs de chaussures commercialisées sous une marque de distributeur étaient, tout en restant élevés (de 11 % à 17 %), généralement beaucoup plus faibles que ceux de la plupart des importateurs de chaussures de marque. Cela confirme les conclusions de l'enquête initiale, durant laquelle cette catégorie d'importateurs avait déclaré réaliser un bénéfice de 17 % en moyenne. Par ailleurs, cette analyse affinée a également montré que la rentabilité des importateurs de chaussures de marque s'est améliorée depuis l'enquête initiale. Lors de cette enquête, ces importateurs avaient déclaré une rentabilité moyenne d'environ 10 %, tandis que les bénéfices réalisés par les importateurs de chaussures de marque retenus dans l'échantillon s'élevaient, au cours de la PER, à plus de 20 %. On peut donc conclure qu'en général, la situation économique du groupe des importateurs de chaussures commercialisées sous une marque de distributeur est, pour l'essentiel, restée identique depuis l'enquête initiale, tandis que celle des importateurs de chaussures de marque semble même s'être améliorée.
(434)
En tout état de cause, quel que soit le cas de figure, les bénéfices réalisés par les importateurs de l'échantillon étaient relativement élevés et n'ont affiché aucune tendance à la baisse après 2006. Il convient également de noter que le niveau global des bénéfices réalisés par les importateurs de l'échantillon, à savoir un niveau toujours supérieur à 10 %, révèle une activité plutôt stable et durable.
(435)
L'enquête n'a fait apparaître aucune information ni aucun élément tendant à indiquer que les bénéfices des autres importateurs auraient suivi une direction différente de celle décrite ci-avant.
4.6. Incidence du ralentissement économique intervenu après la PER
(436)
Étant donné la crise financière et économique mondiale qui a commencé juste après la PER, il a été jugé opportun d'analyser la situation des importateurs au-delà de la PER. Dans plusieurs des observations reçues, il était question de l'impact négatif direct que ce ralentissement économique aurait sur le secteur en aggravant l'incidence des droits antidumping. Sur la base des informations et observations supplémentaires fournies par les parties, d'informations accessibles au public, telles que les données d'Eurostat, d'informations sur le marché, etc., il a été possible de dégager la vue d'ensemble suivante.
(437)
Il ressort des statistiques disponibles que les importations des pays concernés continuent à diminuer, bien que cette baisse soit modérée comparé à celle enregistrée au cours de la période allant de 2005 à la PER (- 15 % après la PER). Dans le même temps, les importations en provenance des pays tiers poursuivent leur progression. En d'autres termes, le transfert de la production des pays concernés vers des pays tiers a toujours lieu. Les données d'Eurostat indiquent de fortes hausses des prix à l'importation, notamment en ce qui concerne les chaussures en provenance des pays concernés (+ 21,5 % par rapport à la PER).
(438)
Les importateurs de l'échantillon, qui ont continué d'accroître leur approvisionnement auprès d'autres pays, au détriment des pays concernés, ont fait état d'une évolution similaire après la PER. Dans l'ensemble, leurs volumes d'importations du produit en question sont restés relativement stables. Les importateurs ont expliqué qu'en raison du délai d'approvisionnement d'environ six mois, les achats réalisés après la PER étaient le résultat de commandes passées avant le début de la crise économique. Le prix moyen, en euros, payé par les importateurs de l'échantillon pour acheter le produit concerné a augmenté d'environ 15 % par rapport à la PER. Selon les importateurs, les raisons en sont, d'une part, l'appréciation du dollar fin 2008 et début 2009, qui a gonflé les coûts d'approvisionnement, libellés en euros, des produits en provenance des pays concernés, et, d'autre part, l'augmentation du coût de production dans les pays concernés, notamment la hausse des coûts de la main-d'œuvre.
(439)
Comme les prix de revente sont demeurés stables ou n'ont que légèrement augmenté, il semble que ce soient les bénéfices réalisés par les importateurs de l'échantillon sur la vente du produit concerné qui en ont à nouveau pâti. En outre, les importateurs ont affirmé que, comme les commandes doivent être passées à l'avance et comme la demande s'est ultérieurement contractée, leurs stocks ont enregistré une hausse considérable. Néanmoins, un calcul des bénéfices réalisés par les importateurs après la PER sur la base des données de prix fournies a montré que la baisse des bénéfices serait très probablement modérée (de 2 points de pourcentage environ), ce qui, dans l'ensemble, représente encore un niveau de rentabilité sain.
(440)
Plusieurs importateurs ont cependant indiqué que, depuis l'automne 2008, la demande des consommateurs a sensiblement diminué et que ce fléchissement ne s'est pas encore reflété dans les volumes d'importations, puisque les commandes ont été passées six à neuf mois plus tôt, c'est-à-dire avant la crise économique. Les importateurs s'attendaient donc à des baisses plus importantes des volumes d'importations la saison suivante. En outre, plusieurs importateurs ont signalé que certaines des principales chaînes de distribution sont devenues insolvables ou connaissent des difficultés financières, ce qui les a amenés à annuler leurs commandes et les contraint à offrir des remises spéciales à leurs clients, leurs stocks ne cessant de croître. Certains importateurs de l'échantillon avaient déjà annoncé d'importants plans de restructuration face à la crise; d'autres ont déclaré s'efforcer, de plus en plus, de maîtriser les coûts par d'autres moyens.
(441)
Il s'ensuit que, jusqu'en juillet 2009, l'impact de la crise sur les volumes d'importations et de ventes était encore limité, étant donné que les commandes avaient été passées avant que la crise ne se ressente au niveau de la consommation et sur la base de prévisions de consommation plus optimistes. En termes de rentabilité, il apparaît que la plupart des importateurs ont, jusqu'à présent, toujours réussi à limiter l'incidence des crises également en adoptant diverses mesures visant à maîtriser les coûts.
4.7. Incidence probable en cas de maintien des mesures
(442)
En cas de prorogation des mesures, il est fort probable que celles-ci affectent les importateurs davantage à l'avenir, car les paramètres économiques ont beaucoup changé: étant donné les hausses récemment observées au niveau des prix d'achat et la baisse générale attendue au niveau de la consommation, l'effet des droits antidumping sera plus palpable qu'auparavant, même si l'évolution du taux de change amortit les hausses du prix d'achat, comme cela a été le cas au cours de la période considérée. En outre, plusieurs importateurs ont indiqué que d'autres augmentations importantes des coûts, par exemple des coûts de la main-d'œuvre, ont eu lieu dans les pays concernés. Globalement, les bénéfices réalisés sur le produit concerné vont probablement diminuer dans un avenir proche, mais ce sera également dû, en grande partie, aux autres hausses de coûts et non aux droits antidumping. Toutefois, comme les importateurs ont, en règle générale, généré des marges bénéficiaires saines, cette baisse ne compromettra probablement pas leur situation.
(443)
Comme c'est manifestement le cas depuis 2005, les importateurs continueront probablement à s'approvisionner auprès des pays tiers ou commenceront à leur acheter des volumes plus importants, étant donné que les droits antidumping auront davantage de répercussions sur eux. Dans le même temps, il est probable que les importateurs tentent de répercuter une plus grande partie de la hausse des coûts généraux sur les détaillants/distributeurs. Néanmoins, étant donné l'importance relative de ces détaillants/distributeurs pour les importateurs (comme expliqué au considérant 472), ces derniers ne répercuteront probablement pas sur leurs clients l'intégralité des éventuelles hausses de coûts. Ce phénomène a également pu être observé entre juillet 2008 et mars 2009.
(444)
L'incidence, sur les importateurs, du maintien des droits antidumping en une période de fléchissement de la demande, de hausse des prix d'achat et de prise de conscience accrue du coût chez les consommateurs variera néanmoins en fonction de la flexibilité de l'importateur. Il convient de rappeler que certains importateurs ont déjà fait preuve d'une grande flexibilité dans leurs stratégies d'approvisionnement et dans leur assortiment de produits (plus de STAF et/ou de chaussures en textile/plastique et/ou d'accessoires). Cela leur permettra d'atténuer l'effet des droits. D'autres importateurs qui ont conservé leurs circuits traditionnels d'approvisionnement dans les pays concernés et qui axent leurs activités sur la chaussure en cuir pourraient, de fait, connaître une baisse globale de rentabilité et/ou des ventes.
4.8. Observations
(445)
Comme indiqué aux considérants 60 et suivants, plusieurs parties intéressées ont réclamé que certains types de chaussures soient exclus de la définition du produit. En outre, la plupart des parties ont avancé que, s'il n'était pas possible de revoir la définition du produit dans le cadre de la présente enquête, leurs types de chaussures importés devraient être exclus des mesures instituées au titre de l'article 21 du règlement de base. Ces affirmations reposent principalement sur l'allégation selon laquelle ces types de chaussures ne seraient pas produits en suffisance (absence de capacités de production et de volonté de produire) dans l'Union, ce qui impliquerait qu'il n'y a pas de concurrence avec l'industrie de l'Union ni de préjudice subi par cette dernière, et que l'environnement économique défavorable est tel que les mesures auraient une incidence de plus en plus négative sur les importateurs, les distributeurs, les détaillants et les consommateurs dans l'Union.
(446)
À cet égard, il est important de souligner que l'existence d'une forte concurrence a été établie entre les importations en provenance des pays concernés et le type de chaussures fabriqué dans l'Union, comme indiqué aux considérants 267 et suivants. Cela signifie également qu'il existe encore une importante production de chaussures en cuir dans l'Union. De façon plus générale, il convient également de noter que la définition du produit ne peut être modifiée, étendue ou réduite dans le cadre d'un réexamen au titre de l'expiration des mesures, quelle qu'ait pu être l'évolution du mode de production dans l'Union durant l'existence de ces mesures.
(447)
En dépit de ce qui précède, la Commission a contacté les associations concernées dans le milieu de la chaussure afin d'avoir une idée plus claire des types/quantités de certaines chaussures fabriquées dans l'Union. Il ressort des informations recueillies que la plupart des chaussures dont il est question dans l'allégation susmentionnée sont (toujours) fabriquées dans l'Union et que le mode de production n'a pas changé de façon significative au cours de la période couverte par les mesures. Les informations recueillies ne permettent pas de déterminer, de façon générale et définitive, si certains types de produits de niche fabriqués dans l'Union couvrent la demande de tels produits.
(448)
La plupart de ces produits sont des produits de niche spécifiques vendus à des consommateurs spécialisés en petites quantités; ils présentent des caractéristiques techniques complexes et de grande qualité et appartiennent à la catégorie de prix élevée: il s'agit, par exemple, de chaussures d'équitation, de chaussures de bowling ou de chaussures à pointures spéciales ou pour pieds étroits. Ces types de produits rentreraient donc, en principe, dans le schéma général de spécialisation des producteurs de l'Union. L'institution ou le maintien des mesures pourrait encourager les producteurs de l'Union à investir à nouveau dans la production de tels types de produits de niche ou à accroître leurs capacités de production existantes. Les producteurs de l'Union n'auraient, sinon, aucun avantage à investir dans de telles lignes de produits. En outre, comme les mesures ne sont pas destinées à arrêter les importations et ne les ont d'ailleurs pas arrêtées en l'espèce, il peut être justifié d'imposer des mesures antidumping également sur ces types de produits de niche, tant qu'une distinction ne peut être clairement établie entre les différents types. En tout état de cause, en ce qui concerne les produits de niche, les données limitées dont on dispose indiquent que leur part dans le total des importations est faible et que, dès lors, l'incidence des mesures sur ces produits n'est pas jugée disproportionnée par rapport à la grande majorité des importations.
(449)
Certains importateurs de chaussures de sport ainsi que leur association ont fait valoir qu'ils n'avaient pas d'alternative d'approvisionnement viable dans l'Union.
(450)
À cet égard, il y a tout d'abord lieu de noter que les informations recueillies auprès des associations nationales de la chaussure donnent à penser qu'il existe encore une importante production de chaussures de sport dans l'Union, bien que l'on ne puisse pas exclure que la demande dépasse l'offre dans ce segment. Même si l'on part de l'hypothèse que la production de chaussures de sport dans l'Union n'est pas suffisante, l'enquête a montré que d'autres sources d'approvisionnement existent, comme l'Indonésie et l'Inde, qui offrent des prix de plus en plus compétitifs, comme on l'a vu précédemment.
(451)
Plusieurs importateurs de l'échantillon, notamment les grandes marques de chaussures internationales, ont fait valoir, en outre, qu'ils entretiennent depuis longtemps des liens stratégiques avec certains groupements d'usines en RPC et au Viêt Nam qui reposent sur des normes sociales, de sécurité et environnementales de qualité, qui ont mis des années à mûrir. Par conséquent, changer de sources en délocalisant la production induirait des coûts élevés et d'importants retards (de 12 à 18 mois).
(452)
Il importe à cet égard de souligner que les mesures antidumping concernées ne sont pas prohibitives; en d'autres termes, l'institution de ces mesures - dans le but de corriger une distorsion de marché - n'a entraîné ni cessation des importations en provenance des pays concernés, ni obligation, qui en résulterait pour les importateurs, de s'approvisionner auprès d'autres pays. Indépendamment de cela, l'enquête a montré qu'il existe un degré important de flexibilité: les importateurs achètent généralement auprès de groupes de fournisseurs dont les sites de production se trouvent dans plusieurs pays asiatiques. Ces groupes sont flexibles et peuvent changer de pays fournisseur s'ils y trouvent un intérêt. Les détails fournis dans le cadre de l'échantillonnage concernant la provenance du produit en question depuis 2005, tels qu'ils sont résumés de façon agrégée au considérant 417, montrent que la plupart des importateurs de l'échantillon ont, dans les 12 à 24 mois, changé de fournisseur pour une grande partie de leurs chaussures en cuir. Un gros importateur ne faisant pas partie de l'échantillon a également fait état d'une augmentation des importations en provenance d'autres pays asiatiques, au détriment des importations en provenance des pays concernés. Les informations figurant au dossier montrent donc que, bien qu'il puisse engendrer des coûts supplémentaires, le transfert de la production d'un pays à un autre n'est pas considéré comme excessivement lourd et semble être une opération relativement répandue. Cet argument est donc rejeté.
(453)
Les associations d'importateurs et certains importateurs ont également avancé que les importateurs n'étaient plus en mesure d'absorber l'effet des droits. Ils ont affirmé qu'au cours de la période allant de 2006 à la PER, l'incidence négative des mesures sur les consommateurs avait été (partiellement) compensée par l'effet de l'évolution des taux de change depuis 2006, mais que le changement observé dans l'évolution du taux de change depuis la fin de la PER rendrait inévitable une hausse de leur prix de revente et entraînerait une augmentation des prix à la consommation si les droits venaient à être maintenus.
(454)
Il est reconnu que l'appréciation de l'euro par rapport au dollar depuis l'institution des mesures antidumping a été importante, comme on l'a également décrit au considérant 432. Effectivement, l'évolution du taux de change a bénéficié aux importateurs du produit concerné dès la fin de 2005 jusqu'à la fin de la PER, puisque les contrats passés avec leurs fournisseurs sont généralement libellés en dollars et que l'euro s'est apprécié de pratiquement 30 % par rapport au dollar au cours de cette période.
(455)
En ce qui concerne l'incapacité alléguée à absorber le droit en raison de l'évolution différente du taux de change observée depuis la mi-2008, qui a entraîné une augmentation des prix des importations libellés en euros, il convient de noter que les marges bénéficiaires réalisées par les importateurs sur la vente du produit concerné sont restées saines au cours de la PER, comme l'analyse de l'échantillon le montre (voir tableau 22), dont il ressort que les importateurs seraient en mesure de continuer à fonctionner de façon viable même si l'évolution du taux change était en leur défaveur pendant une certaine période de temps. En outre, en ce qui concerne l'évolution du taux de change, rien n'indique que l'euro soit en chute libre par rapport au dollar. Au contraire, même si l'euro s'est effectivement déprécié par rapport au dollar entre juillet et novembre 2008, il est reparti à la hausse ensuite. Il est donc hypothétique d'anticiper une dépréciation de l'euro à court et moyen terme. En ce qui concerne les prix au détail des chaussures en cuir, il y a lieu, en outre, de noter qu'il existe plusieurs autres sources d'approvisionnement pour les chaussures en cuir, vers lesquelles les importateurs se tournent de plus en plus. Le dossier ne contient donc aucun élément mettant en évidence la nécessité, pour les importateurs, de répercuter le droit sur les grossistes/détaillants, ce qui se traduirait par d'importantes hausses des prix au détail. Cet argument n'est donc pas convaincant.
(456)
Certains importateurs, appartenant, pour la plupart, au groupe des producteurs de chaussures de marque, ont fait valoir que les mesures nuiraient à l'importante «valeur ajoutée manufacturière» qu'ils apportent dans l'Union grâce à leurs importantes activités dans des domaines tels que le design, la conception, la valorisation de la marque et l'approvisionnement. L'enquête a confirmé, à cet égard, que de nombreux importateurs ne se contentent effectivement pas simplement de vendre des chaussures, mais ont également, dans l'Union, des activités créatrices de valeur ajoutée, telles que celles susmentionnées. Ces activités génèrent un niveau d'emploi élevé.
(457)
Il y a lieu de noter, à cet égard, que les informations fournies par les importateurs de l'échantillon n'ont révélé aucune baisse d'emploi, au sein de ces sociétés, au niveau du personnel affecté à la fabrication du produit concerné au cours de la période allant de 2005 à la PER. Bien au contraire, les chiffres agrégés sur les effectifs des fabricants de chaussures de marque de l'échantillon indiquent plutôt une légère hausse. Cela est dû au fait que les mesures antidumping, conformément à leur finalité, n'ont pas bloqué l'accès au marché de l'Union pour les chaussures en cuir originaires de la RPC et du Viêt Nam, mais ont permis un ajustement des prix afin de rétablir des conditions de marché équitables. Qui plus est, le niveau des droits est en l'occurrence modéré et les importateurs ont en outre la possibilité de changer de pays d'origine - comme ils l'ont d'ailleurs fait dans certains cas. Au vu de ce qui précède, l'argument selon lequel les mesures antidumping compromettraient les emplois de haut niveau que ces importateurs ont générés dans l'Union est rejeté.
4.9. Conclusion
(458)
Compte tenu de l'analyse qui précède, la Commission est parvenue à la conclusion définitive selon laquelle, au cours de la période allant de 2006 à la PER, les mesures antidumping ont eu une incidence sur la situation économique des importateursdu produit concerné dans l'Union, mais que cette incidence n'est pas jugée disproportionnée au vu de la position globalement forte des importateurs sur le marché, qui a été établie lors de l'enquête. La détérioration limitée de la situation économique des importateurs semble s'être poursuivie au cours des neuf mois qui ont suivi la PER. Le secteur est toutefois, de façon générale, en bonne santé et les bénéfices réalisés sur le produit faisant l'objet du présent réexamen restent élevés. Il est dès lors jugé improbable que le maintien des mesures ait un effet défavorable notable sur les intérêts des importateurs.
4.10. Intérêt des distributeurs/détaillants
4.10.1. Généralités
(459)
Les informations disponibles indiquent que, sur le marché du commerce de détail/de la distribution dans l'Union, près de 60 % de l'ensemble des chaussures sont vendus par la distribution spécialisée «traditionnelle», représentée par les grands détaillants, qui importent souvent eux-mêmes les chaussures, et par les «groupements d'achat», et près de 40 % sont vendus par la distribution «non spécialisée», représentée par les supermarchés, les magasins de vêtements et les grands magasins. Il est estimé que le secteur des détaillants/distributeurs dans l'Union emploie près de 140 000 personnes dans la vente du produit concerné aux consommateurs. Il convient de noter que s'il est vrai que, dans les États membres du nord de l'Union, ce sont les gros détaillants qui dominent le marché, dans les États membres du sud de l'Union, en revanche, ce sont souvent des PME.
(460)
Bien que les grandes chaînes de magasins de vente au détail n'aient pas souhaité participer à l'échantillon d'importateurs et n'aient pas répondu au questionnaire détaillé envoyé aux détaillants, un gros importateur/détaillant et un groupe de détaillants ont présenté des observations écrites et ont été entendus, à leur demande. Par conséquent, le seul détaillant dont les réponses ont pu être vérifiées était Clark's, qui a coopéré à l'enquête en sa qualité d'importateur.
(461)
Des réponses au questionnaire destiné aux associations de grossistes, distributeurs et détaillants ont été reçues de l'Association européenne des organisations nationales des détaillants en textile (AEDT), de la Coalition des vendeurs de chaussures de marques européennes (EBFC), du European Outdoor Group (EOG), de EuroCommerce (au nom des secteurs du commerce de détail, de gros et international en Europe), de la Fédération des industries européennes des articles de sport (FESI), de l'Association du commerce extérieur (FTA), de l'association néerlandaise des détaillants dans le secteur du textile, de la chaussure et des articles de sport (MITEX) et de Svenskt Sportforum. Aucune chaîne de supermarchés n'a répondu au questionnaire, bien que Lidl ait fourni des informations sur ses achats et reventes du produit concerné entre 2005 et 2008. Les associations et détaillants susmentionnés se sont opposés aux mesures et à leur éventuelle prorogation, faisant valoir, essentiellement, que ces mesures ont diminué leur rentabilité et contraint de nombreux détaillants à chercher d'autres sources d'approvisionnement. Ils ont également soutenu que la prorogation des mesures nuirait à l'industrie européenne de la chaussure, qui a su s'adapter aux défis et opportunités des marchés modernes qui externalisent la production. Ils ont affirmé que les mesures n'ont pas permis d'éviter la délocalisation massive de la production, qui ne reviendra pas dans l'Union car les producteurs de l'Union ne sont pas en mesure de répondre à la demande d'un large éventail de chaussures de qualité à bas prix.
4.10.2. Prix d'achat
(462)
Pour apprécier l'argument selon lequel l'institution des mesures antidumping aurait entraîné une baisse des marges bénéficiaires, il a tout d'abord été procédé à une analyse des prix d'achat des distributeurs/détaillants du produit concerné par rapport aux prix de vente qu'ils ont appliqués au cours de la période comprise entre 2005 et la PER. Comme décrit au considérant 425, il ressort des réponses au questionnaire transmises par les importateurs de l'échantillon que les prix de revente des importateurs, qui équivalent aux prix d'achat des distributeurs/détaillants, étaient stables ou n'ont que légèrement augmenté au cours de la période comprise entre 2005 et la PER.
4.10.3. Prix de revente
(463)
Ensuite, il a été procédé à un examen de l'évolution des prix de revente et, comme les données communiquées par les détaillants manquaient de précision, des informations ont été recueillies auprès des instituts de statistique d'États membres représentant ensemble 66 % de la population de l'Union. Ces informations semblent indiquer que l'évolution du prix au détail au cours de la période considérée a, de façon générale, été marquée par une très légère tendance à la hausse, comme le montre le tableau ci-dessous:
Tableau 23
Prix moyens à la consommation dans certains États membres (indexés)
2005
2006
2007
PER
Allemagne
«Chaussures»
100
99,2
100,3
100,9
Pays-Bas
«Chaussures»
100
100,7
101,4
103,1
«Chaussures pour enfants»
100
99,3
101,5
100,9
France
«Chaussures de ville»
100
99,9
101,1
101,5
Royaume-Uni
«Chaussures»
100
98,4
99,6
99,5
Espagne
«Chaussures pour femmes»
100
101,9
102,6
103,7
«Chaussures pour hommes»
100
101,6
103,5
104,1
«Chaussures pour enfants»
100
100,9
102,6
103,3
Italie
«Chaussures»
100
100,9
102,0
102,6
Source: instituts nationaux de statistique.
(464)
Les catégories de chaussures susmentionnées, bien que ne correspondant pas exactement à la définition du produit, sont dominées par le produit considéré et les tendances du tableau peuvent donc être considérées comme étant valablement représentatives des prix de vente au détail du produit concerné.
(465)
Les tendances du tableau ont, en outre, été confirmées par plusieurs parties intéressées qui ont affirmé que les prix au détail étaient restés relativement stables sur une plus longue période et, en tout état de cause, tout au long de la période allant de 2005 à la PER. Elles ont expliqué que la stabilité des prix des chaussures au détail sur une si longue période s'expliquait par i) des facteurs de coût favorables tels que le transfert continu de la production vers des pays à bas coûts et l'évolution favorable du taux de change et ii) le principe des «prix-repères» appliqué par les détaillants et le fait que les consommateurs soient disposés à payer. Le principe des «prix-repères» correspond au fait que les chaussures sont généralement vendues à des prix-repères fixes et non à un prix situé entre ceux-ci. Par exemple, si une catégorie de chaussures est vendue à 44,95 euros, la catégorie supérieure sera vendue à 49,95 euros et la catégorie supérieure à cette dernière à 54,95 euros, etc.
4.10.4. Rentabilité
(466)
Comme les informations communiquées par les détaillants n'étaient pas suffisamment détaillées, il n'a pas été possible d'obtenir directement les données sur la rentabilité des détaillants. Toutefois, en comparant l'évolution des prix d'achat des détaillants, telle que décrite au considérant 462, à celle de leurs prix de revente, telle que décrite aux considérants 463 et suivants, il a été constaté qu'aucun signe de resserrement des marges bénéficiaires ne pouvait être imputé à l'effet des droits sur les coûts, car les prix d'achat du produit concerné sont restés stables ou ont enregistré une légère hausse, tandis que les prix de revente ont légèrement augmenté.
(467)
En ce qui concerne le niveau général de rentabilité du secteur de la vente au détail, certains éléments donnent à penser qu'il est plus faible que le niveau des bénéfices réalisés par les importateurs. En outre, d'après la presse spécialisée, certaines régions semblent être particulièrement compétitives et difficiles du point de vue des détaillants (forte concurrence, processus de consolidation sur le marché, forte dépendance vis-à-vis du marché financier, peu enclin à investir, et échecs stratégiques). Dans le même temps, néanmoins, l'une des plus grandes chaînes de vente de chaussures au détail présente sur le marché de l'Union a fait état, dans la presse, de bénéfices record en 2008 et a annoncé des plans d'expansion ambitieux.
(468)
En ce qui concerne la rentabilité globale des détaillants, il y a lieu de noter que l'effet des droits antidumping est, de toute façon, atténué par le chiffre d'affaires réalisé sur leurs autres produits, tels que les STAF, les chaussures en cuir d'autres origines, les autres types de chaussures et les accessoires.
(469)
Enfin, l'argument de la baisse de rentabilité n'a pas été étayé par les détaillants au cours de l'enquête du réexamen et les conclusions de cette enquête ne l'ont pas appuyé. Les informations disponibles révèlent qu'il est plus probable que l'institution des mesures antidumping n'ait eu aucune incidence négative ou alors qu'une incidence limitée sur les détaillants entre 2006 et la PER.
4.10.5. Incidence du ralentissement économique intervenu après la PER
(470)
Les informations limitées dont on dispose sur l'incidence du ralentissement économique intervenu après la PER sur le secteur du commerce de détail de chaussures indiquent un resserrement des marges et un fléchissement de la demande au cours des neuf premiers mois qui ont suivi la PER. Toutefois, ces informations n'ont été fournies que par une société, qui exerce l'essentiel de ses activités dans une région précise, qui est également importateur et qui ne peut donc être considérée comme étant représentative du commerce de détail en général. En outre, la presse spécialisée a fait état d'une forte amélioration de la vente au détail de chaussures dans cette région (volumes des ventes et recettes à la hausse) depuis la mi-2009. Par conséquent, en l'absence d'une coopération représentative du secteur de la vente au détail, aucune conclusion définitive n'a pu être tirée quant à l'incidence exacte du ralentissement économique.
4.10.6. Incidence probable en cas de maintien des mesures
(471)
Étant donné la crise économique actuelle, il est probable que la consommation de chaussures en cuir diminue et que la pression exercée sur les prix par les consommateurs de plus en plus attentifs au prix augmente dans le court à moyen terme. Par ailleurs, les importateurs tenteront probablement de répercuter ne serait-ce qu'une partie de la hausse des prix sur les détaillants. La position inconfortable des détaillants, coincés entre importateurs et consommateurs, pourrait engendrer une situation de plus en plus difficile.
(472)
Ces détaillants/distributeurs qui exercent leurs activités sur des marchés hautement compétitifs et qui s'approvisionnent essentiellement auprès des pays concernés pourraient, dans un tel scénario, se retrouver dans une situation précaire étant donné leurs coûts relativement élevés et leurs marges bénéficiaires nettes relativement faibles. L'abrogation des mesures antidumping imposées sur le produit concerné serait, dans ce scénario, un soulagement pour ces sociétés. Pour les détaillants/distributeurs qui s'approvisionnent également auprès de pays tiers et dans l'Union et qui ont un assortiment de produits plus diversifié, l'incidence d'éventuelles hausses de prix sera probablement diluée dans le chiffre d'affaires. En outre, l'enquête a montré que, bien qu'ils soient dans une position de marché particulière, les gros détaillants et les groupements d'achat au détail sont suffisamment importants pour empêcher les importateurs de répercuter sur eux la totalité des hausses de coûts.
(473)
Pour conclure, les détaillants qui continuent d'importer essentiellement le produit concerné souffriront davantage d'une prorogation des mesures, tandis que les détaillants qui ont un modèle d'activité plus diversifié et plus souple, qui leur permet de changer de source d'approvisionnement et de diversifier leur assortiment de produit, seront probablement moins touchés, bien qu'ils risquent de souffrir davantage qu'au cours de la PER.
4.10.7. Observations
(474)
Il a été avancé que les mesures avaient contraint de nombreux détaillants de rechercher d'autres sources d'approvisionnement. Les informations du dossier montrent que si certains détaillants ont effectivement changé de source d'approvisionnement, aucun détaillant ni aucune de leurs associations n'a déclaré avoir été confronté, à la suite de l'institution des mesures, à une pénurie de l'offre ou même à des difficultés pour trouver d'autres sources d'approvisionnement. Ainsi, s'il est vrai que plusieurs détaillants ont cherché d'autres sources d'approvisionnement compétitives, il ressort des informations qu'ils sont parvenus à en trouver. Bien qu'il soit reconnu que certains détaillants y ont passé beaucoup de temps, cette recherche est considérée comme étant un effet indirect, mais non disproportionné, de l'institution des mesures par rapport aux avantages que cette dernière a apportés aux producteurs de l'Union victimes des importations faisant l'objet d'un dumping.
(475)
Plusieurs parties intéressées ont fait valoir que les facteurs de coût favorables existant au cours de la période considérée, tels que résumés au considérant 465 ci-dessus, n'existent plus. Au contraire, depuis la fin de la PER, l'évolution du taux de change aurait pris une tournure négative et les coûts de production en RPC et au Viêt Nam seraient à nouveau à la hausse. Par conséquent, si les mesures sont maintenues, le secteur de la vente au détail se retrouvera dans une situation difficile et il devra revoir les prix-repères à la hausse. Il en résulterait non seulement une hausse des prix au détail, mais également une baisse du chiffre d'affaires et, compte tenu du coût fixe élevé, une forte diminution des bénéfices.
(476)
Comme indiqué au considérant 454 ci-dessus, il est extrêmement hypothétique d'anticiper une dépréciation de l'euro à court et moyen terme. En outre, si l'on peut dire que la hausse des coûts en RPC ne sera probablement pas sans incidence sur la position des importateurs, cet argument n'est toutefois pas valable pour les détaillants, car les informations du dossier relatives aux prix de vente pratiqués par les importateurs à l'égard des détaillants, au cours de la période considérée et après la PER, montrent que la hausse des prix n'a été répercutée sur les détaillants que dans une mesure limitée. C'est un signe que les détaillants occupent une position généralement forte sur le marché.
(477)
Par conséquent, s'il est reconnu que le principe des «prix-repères» est largement usité dans le secteur de la vente au détail de chaussures et qu'il permet de procéder à de légères hausses de prix qui attirent moins l'attention des consommateurs, rien n'indique, dans le dossier, que les détaillants sont confrontés à une hausse générale importante des prix d'achat du produit concerné. Le dossier ne contient donc aucun élément tendant à prouver qu'ils seraient globalement obligés de relever les prix-repères du produit concerné. En outre, même s'ils avaient à le faire pour certains modèles particuliers, l'effet qui en découlerait pourrait être neutralisé en changeant de sources d'approvisionnement ou d'assortiment de produit. Au vu de ce qui précède, cet argument est rejeté.
4.11. Conclusion
(478)
Pour conclure, sur la base des informations limitées disponibles, rien n'indique que les mesures ont eu un effet défavorable considérable sur la situation financière des distributeurs/détaillants au cours de la période comprise entre 2006 et la PER. Compte tenu des effets probables du ralentissement économique intervenu après la PER, notamment le fait que les détaillants sont coincés entre les importateurs et les consommateurs et les faibles bénéfices qu'ils pourraient réaliser, on ne saurait exclure l'éventualité d'une détérioration de la situation financière des détaillants qui vendent essentiellement le produit concerné. Il convient toutefois de noter que les détaillants sont libres de s'approvisionner ailleurs et de diversifier les produits offerts de sorte à atténuer les effets des droits antidumping sur leur chiffre d'affaires. En général, les détaillants occupent sur le marché une position bien plus favorable que les producteurs de l'Union, car ils bénéficient de la marge de manœuvre décrite ci-dessus, tandis que ces derniers sont totalement exposés à la pression sur les prix exercée par les produits importés faisant l'objet d'un dumping.
4.12. Intérêt des consommateurs
4.12.1. Généralités
(479)
La Commission a contacté 39 associations de consommateurs dans l'Union pour les informer de l'ouverture du réexamen au titre de l'expiration des mesures antidumping. Ces associations ont été explicitement invitées à exposer leur position sur les mesures en vigueur et à communiquer toute autre information susceptible de présenter un intérêt pour l'enquête. Trois organisations de consommateurs se sont proposées comme parties intéressées et ont communiqué des observations par écrit.
(480)
Deux associations nationales de consommateurs ont déclaré être favorables aux mesures antidumping. L'une d'entre elles a précisé que, malgré les mesures en vigueur, les prix des chaussures en provenance des pays concernés restent très bas. Le Bureau européen des unions de consommateurs, le BEUC, s'est dit opposé aux mesures, faisant notamment valoir que les mesures nuisent aux consommateurs.
(481)
À cet égard, l'enquête initiale avait prévu que l'incidence sur les consommateurs serait limitée, en partant de l'hypothèse que les droits relativement modérés se dilueraient au fil des différents stades de la chaîne de distribution et ne seraient pas entièrement répercutés sur les consommateurs. Il a néanmoins été tenu compte du scénario «le plus défavorable», c'est-à-dire d'une entière répercussion sur les consommateurs. À l'origine, la hausse maximale des prix à la consommation a été estimée à 2 %, soit un euro par paire.
(482)
Il ressort effectivement de l'enquête de réexamen que les prix à la consommation des chaussures en cuir n'ont que légèrement augmenté depuis l'institution des mesures (voir les considérants 463 et suivants). La hausse des prix moyens de vente au détail de chaussures communiquée par les instituts nationaux de statistique du groupe d'États membres représentatifs figurant dans ces mêmes considérants et au tableau 23 se situe entre - 0,5 % et + 4,1 %, soit moins que l'inflation annoncée pour cette période.
(483)
Sur la base de l'analyse des prix à l'importation, il a été également établi que les prix des chaussures en cuir en provenance de la RPC et du Viêt Nam sont restés relativement bas, même si on y ajoute les droits antidumping (voir le considérant 422). Il n'apparaît donc pas, au vu des informations figurant dans le dossier, que les mesures ont nui aux consommateurs dans une mesure significative.
4.12.2. Observations diverses
(484)
Plusieurs parties intéressées ont soutenu que les mesures ont nui aux consommateurs et qu'elles ont entraîné des hausses de prix. Certains importateurs ont également avancé que l'incidence des mesures sur les consommateurs deviendrait beaucoup plus visible maintenant qu'ils ne peuvent plus absorber les droits.
(485)
Comme indiqué au considérant 482, il ne semble pas que les droits antidumping aient entraîné une hausse notable des prix au détail. Quant à l'incapacité alléguée des importateurs à absorber les droits, l'analyse portant sur la période postérieure à la PER donne déjà quelques indications. Ainsi, comme expliqué au considérant 438, au cours de la période comprise entre juillet 2008 et mars 2009, les prix d'achat des importateurs ont fortement augmenté, tandis que leurs prix de revente sont restés stables ou n'ont tout au plus que légèrement augmenté. Cela tend à indiquer que les importateurs vont nécessairement devoir répercuter toute hausse des coûts au stade suivant de la chaîne de distribution. Cet argument est donc rejeté.
(486)
Une partie intéressée a affirmé que les mesures entraîneraient/avaient entraîné une réduction du choix de chaussures en cuir proposé aux consommateurs, notamment une pénurie de chaussures en cuir de moyen à bas de gamme à des prix accessibles. Cette observation avait déjà été formulée au cours de l'enquête initiale.
(487)
L'allégation ci-dessus n'a pas été étayée. En outre, étant donné que les prix au détail sont longtemps demeurés stables, il est peu probable que les consommateurs se détournent du produit en question pour des raisons d'évolution de prix. Il convient également de noter qu'à l'exception d'une association qui a affirmé que les mesures entraîneraient une réduction du choix proposé aux consommateurs sans toutefois étayer cet argument, aucun autre détaillant ou association de détaillants ne s'est plaint d'une réduction du choix ou d'une pénurie d'approvisionnement. Même si l'enquête a confirmé que le choix des consommateurs s'est légèrement détourné du produit en question, comme le montrent la faible diminution de la consommation de chaussures en cuir observée au cours de la période considérée et la hausse de la demande de chaussures en textile, ce phénomène peut toutefois être attribué à l'évolution de la mode plutôt qu'à une réduction du choix dans les chaussures en cuir.
5. CONCLUSION CONCERNANT L'INTÉRÊT DE L'UNION
(488)
Il résulte de ce qui précède qu'une part significative de l'industrie de l'Union a amélioré sa situation depuis l'institution des mesures antidumping et a prouvé sa viabilité en adaptant son modèle d'activité aux défis du marché mondialisé. Si les mesures devaient être maintenues, elles laisseraient davantage de temps pour poursuivre ce processus. Si les mesures venaient à être abrogées, la pression en matière de prix exercée par les importations faisant l'objet d'un dumping sur les produits de bas à moyen de gamme aura probablement une incidence aussi sur les produits de la gamme supérieure et, au bout du compte, sur l'ensemble du secteur des chaussures en cuir. Dans un tel cas de figure, il y aura probablement un nombre plus élevé de faillites parmi les producteurs de l'Union, qui, parce qu'il s'agit essentiellement de petites et moyennes entreprises, sont financièrement plus vulnérables.
(489)
Par ailleurs, l'incidence des droits antidumping sur les importateurs, les détaillants/distributeurs et les consommateurs entre 2006 et la PER n'a pas été disproportionnée. À supposer que les mesures soient prorogées et que la demande des consommateurs s'affaiblisse encore en raison de la crise économique, l'incidence des droits antidumping sur toutes les parties prenantes sera, en toute vraisemblance, plus forte qu'auparavant. Toutefois, étant donné la bonne santé générale des importateurs et leur flexibilité démontrée, ainsi que la position généralement forte occupée sur le marché par les détaillants/distributeurs, qui sont en mesure de modifier considérablement leur assortiment de produits, on peut supposer que ces opérateurs ne souffriront pas de façon disproportionnée dans le court à moyen terme. Quant aux consommateurs, il n'y a pas eu de hausse de prix notable à la suite de l'institution des droits antidumping et, compte tenu des résultats de l'analyse portant sur la période postérieure à la PER, rien n'indique que les prix à la consommation augmenteront de façon disproportionnée.
(490)
Pour conclure, l'enquête de réexamen n'a fait apparaître aucune raison impérieuse de ne pas maintenir les mesures antidumping.
L. OBSERVATIONS PRÉSENTÉES PAR LES PARTIES INTÉRESSÉES À LA SUITE DE LA COMMUNICATION DES CONCLUSIONS
(491)
Un certain nombre d'observations ont été reçues à la suite de la communication des conclusions. Aucune n'était toutefois de nature à justifier une modification des conclusions. Les principaux arguments soulevés sont les suivants.
1. INTÉRÊT DE L'INDUSTRIE DE L'UNION
(492)
Après la communication des conclusions définitives, une partie intéressée a affirmé que ce n'étaient pas les mesures antidumping qui avaient aidé l'industrie de l'Union, mais uniquement les efforts de restructuration. Non seulement cette affirmation n'est étayée par aucun autre élément de preuve, mais elle ignore aussi les conclusions objectives de la présente enquête de réexamen. Elle ne tient pas compte notamment de la coïncidence entre l'institution des mesures antidumping et le processus de stabilisation de l'industrie de l'Union. En effet, depuis l'institution des mesures, l'augmentation massive des importations faisant l'objet d'un dumping à bas prix a cessé et la part de marché des importations combinées a baissé de 35,5 % à 28,7 %. Cette diminution des importations faisant l'objet d'un dumping sur le marché de l'Union a atténué la pression sur les prix exercée par ces chaussures à bas prix et a permis à l'industrie de l'Union de poursuivre ses efforts de restructuration.
(493)
Il a également été répété que l'Union ne pouvait pas assurer une production de masse et que, du fait des économies d'échelle qu'elle ne peut donc pas réaliser, elle ne serait pas à même de satisfaire la forte demande de chaussures meilleur marché qui existe sur le marché de l'Union. Tout d'abord, il est souligné que cette affirmation n'a pas été étayée. Ensuite, parmi les producteurs de l'Union, il existe aussi un certain nombre de grands producteurs de chaussures du segment inférieur ayant des prix de vente plus bas, certains d'entre eux ont d'ailleurs été analysés dans l'échantillon. De plus, en ce qui concerne l'allégation selon laquelle l'industrie de l'Union ne serait pas en mesure de fournir les volumes demandés, il convient de noter que l'enquête a montré que la plupart des grands importateurs retenus dans l'échantillon ne commandent pas uniquement auprès d'un seul fournisseur, mais achètent également des volumes relativement plus réduits auprès de plusieurs fournisseurs. Ces éléments, associés aux effets du «modèle de clustering» exposé à la section E.2, dans lequel la main-d'œuvre de plusieurs petites sociétés se combine, devraient logiquement permettre aussi à l'industrie de l'Union de produire des volumes plus importants. Cet argument est donc rejeté.
(494)
Deux parties intéressées ont fait valoir que la situation des producteurs de l'Union externalisant au niveau mondial n'avait pas été analysée aussi en détail que celle des producteurs de l'Union retenus dans l'échantillon. Il est toutefois signalé que l'analyse incluait une évaluation de toutes les parties intéressées dans la mesure où elles avaient coopéré à l'enquête. Par exemple, l'intérêt d'un grand producteur de l'Union, qui a été exclu de la définition de l'industrie de l'Union en raison de ses volumes d'importations (voir considérants 402 et suivants), a été examiné relativement en détail. Il convient de noter aussi que les sociétés de l'Union qui ont externalisé la majeure partie de leur production vers des pays tiers doivent, du point de vue technique, être considérées dans les enquêtes antidumping comme des importateurs et la situation de ces importateurs a été pleinement prise en compte et analysée aux considérants 409 et suivants.
(495)
Une partie a indiqué qu'il y avait eu une évaluation erronée des intérêts des producteurs de l'Union ayant fait partie auparavant de l'échantillon, puisque certains d'entre eux étaient prétendument opposés au maintien des mesures. Cela n'est toutefois pas correct, car même la société qui n'y voyait pas d'avantage pour elle-même a affirmé que les mesures permettaient de freiner les importations faisant l'objet d'un dumping. Une autre société a uniquement indiqué qu'il était difficile pour elle, en période de crise économique, de prévoir l'effet exact que les droits antidumping auraient dans l'avenir, mais celle-ci n'a aucunement indiqué que les droits étaient dénués de fondement. Ainsi, même les parties qui ne mentionnaient pas explicitement qu'elles bénéficiaient directement des mesures ont fait observer que les mesures avaient l'avantage indirect de freiner les importations en provenance de la RPC et du Viêt Nam.
(496)
Il est par conséquent définitivement confirmé que les producteurs de l'Union ont globalement bénéficié des mesures et ont démontré leur capacité à améliorer leur situation une fois que les mesures ont atténué les effets du dumping préjudiciable.
2. INTÉRÊT DES IMPORTATEURS INDÉPENDANTS
(497)
Plusieurs parties intéressées ont critiqué de façon générale le fait que les intérêts de plaignants anonymes étaient protégés, alors que les intérêts des importateurs, d'autres opérateurs économiques et des consommateurs étaient largement ignorés. Il est signalé que l'institution des mesures antidumping a été jugée globalement bénéfique pour les producteurs de l'Union et n'a pas été estimée disproportionnellement négative pour les autres opérateurs concernés. L'allégation de discrimination entre ces parties est donc fermement rejetée, puisqu'un traitement identique a été réservé à l'ensemble des parties à l'enquête et que tous les intérêts des opérateurs économiques ayant coopéré, comme les importateurs, les détaillants, les producteurs de l'Union recourant à l'externalisation et les consommateurs, ont été soigneusement examinés et analysés au cours de l'enquête.
(498)
Plusieurs parties ont fait valoir que les bénéfices des importateurs ne seraient pas suffisamment élevés pour supporter la hausse des coûts d'importation, l'évolution des taux de change, le coût de la réorientation vers d'autres sources d'approvisionnement et les droits antidumping. Cette allégation n'a toutefois pas été suffisamment étayée. Comme indiqué dans le tableau 22, l'ordre de grandeur du bénéfice des importateurs, qui est d'environ 20 %, est tel qu'il semble leur laisser une marge de manœuvre pour supporter les coûts susmentionnés.
(499)
Il a été affirmé que le chiffre de l'emploi donné pour les importateurs, c'est-à-dire environ 23 000 personnes, est trop faible car il n'inclut pas les «emplois à valeur ajoutée» dans l'Union. Cela n'est toutefois pas exact. Le chiffre d'emploi des importateurs a été calculé à partir des chiffres d'emploi vérifiés concernant les importateurs de l'échantillon qui incluaient également les emplois à forte valeur ajoutée, comme la conception, le marketing, la R&D, la valorisation de la marque, etc., imputables au produit concerné. Tous les chiffres d'emploi vérifiés ont été additionnés et mis en relation avec le volume des importations du produit concerné effectuées par les importateurs retenus dans l'échantillon. Ensuite, ce résultat a été extrapolé pour le volume total des importations en provenance des pays concernés. Ainsi, le chiffre d'emploi établi incluait aussi les «emplois à valeur ajoutée» importants dans l'Union.
(500)
Certaines parties ont fait valoir que l'argument selon lequel les importateurs pouvaient facilement changer de sources d'approvisionnement est, dans les faits, incorrect et simpliste. Une partie intéressée a affirmé qu'il n'existait aucune autre source d'approvisionnement. À cet égard, il convient de noter qu'il n'a jamais été indiqué qu'il serait facile de changer de sources d'approvisionnement. La Commission ne nie pas le fait qu'un changement de fournisseurs peut entraîner des coûts supplémentaires et demande du temps et que certains importateurs ont des relations de long terme avec leurs fournisseurs. Sur la base des informations recueillies auprès des importateurs de l'échantillon et d'un autre importateur ne figurant pas dans l'échantillon, il a cependant pu être conclu au considérant 452 qu'il existait un degré élevé de flexibilité et que tout effort supplémentaire nécessaire pour changer de sources n'était pas d'une ampleur telle qu'il empêcherait ces opérateurs de le faire. En effet, ces importateurs ont augmenté nettement leur approvisionnement dans des pays tiers, comme indiqué au tableau 19. La même tendance a été observée pour les importateurs non retenus dans l'échantillon, puisque les données font apparaître une augmentation de 4 points de pourcentage pour les importations en provenance de pays tiers (tableau 7).
(501)
Certaines parties intéressées ont indiqué que le maintien des mesures intensifiera le déclin de l'emploi dans l'Union, certainement en ce qui concerne les importateurs et les détaillants. Cette affirmation n'a pas été étayée par les parties intéressées. De plus, le dossier montre que, pour ce qui est des importateurs de l'échantillon, l'emploi lié au produit concerné a augmenté de 6 % entre 2005 et la PER.
(502)
Il a été avancé qu'une analyse des avantages potentiels d'une levée des mesures pour les importateurs faisait défaut. À cet égard, il est signalé que, selon la formulation de l'article 21 du règlement antidumping de base, l'objet est de déterminer s'il existe des raisons impérieuses de ne pas instituer de mesures antidumping. Dans le cadre d'un réexamen au titre de l'expiration des mesures, l'objet est donc d'analyser s'il existe des raisons impérieuses de ne pas maintenir les mesures; en d'autres termes, les effets négatifs d'une prorogation des mesures doivent être déterminés et comparés aux avantages pour l'industrie de l'Union afin d'évaluer si ces effets négatifs sont disproportionnés. Ainsi, d'un point de vue juridique, le scénario inverse, à savoir autoriser l'expiration des mesures, ne devrait être analysé plus en détail que s'il existait des éléments particuliers dans le dossier indiquant que cela constituerait une charge disproportionnée pour les importateurs, les détaillants ou les consommateurs. Aucun élément de ce type n'a été trouvé. Toutefois, et pour les besoins du raisonnement uniquement, les indications suivantes peuvent être données au sujet des effets probables sur les importateurs, les détaillants et les consommateurs dans le cas d'une levée des mesures. En ce qui concerne les importateurs, l'enquête a montré que leur perte de rentabilité entre 2005 et la PER pouvait être imputée, en partie, aux droits antidumping payés. Si les mesures étaient levées et si tous les autres coûts restaient stables, cet élément de coût disparaîtrait et, à cet égard, les bénéfices pourraient dépasser le niveau d'environ 20 % établi pendant l'enquête. Pour les détaillants, il ne ressort pas clairement des informations figurant au dossier s'ils profiteraient d'une expiration des mesures, car les importateurs de l'échantillon n'ont pas toujours adapté leurs prix de revente en cas de baisse des prix à l'importation, comme le montre la comparaison entre le prix à l'importation moyen arithmétique et le prix de revente moyen arithmétique entre 2007 et la PER.
Pour ce qui est des effets sur les consommateurs, il est encore plus improbable qu'une expiration des mesures entraîne une baisse des prix, puisque les prix au détail sont restés largement stables malgré l'évolution des prix au niveau de l'importation au cours de la période allant de 2005 à la PER. En outre, il est également peu probable que les consommateurs en bénéficieraient indirectement par un choix plus large, étant donné qu'aucun élément du dossier ne démontre que le choix des consommateurs a été affecté par l'institution des droits antidumping. En tout état de cause, tous les arguments susmentionnés ne peuvent modifier les conclusions générales indiquant qu'il n'existe pas de raisons impérieuses de ne pas maintenir les mesures.
(503)
Certains importateurs et leurs associations ont fait valoir que l'incidence de la crise était sous-estimée et que les effets du ralentissement continueront à s'aggraver. Tout d'abord, ces allégations ont été insuffisamment justifiées, puisqu'aucune donnée concrète relative au produit concerné n'a été communiquée. Comme indiqué aux considérants 436 et suivants, l'incidence de la crise a été analysée jusqu'à juin 2009 sur la base des données disponibles, un questionnaire additionnel a en effet été envoyé afin d'examiner spécifiquement cette question. Sur la base des informations recueillies, une analyse prudente des données obtenues a été réalisée et il est clair que celle-ci repose principalement sur les données allant jusqu'à juin 2009. Il ne peut donc pas être exclu que l'incidence de la crise économique sur la consommation et les prix soit plus importante qu'elle n'était jusqu'en juin 2009, mais il peut toujours être conclu que, compte tenu du niveau de bénéfice largement supérieur à 15 %, il est peu probable que les importateurs soient soudainement affectés de manière disproportionnée par l'effet isolé des droits antidumping.
Cela est d'autant plus vrai que la situation sur le marché après juin 2009 a présenté des signaux nuancés, avec des signes d'amélioration dans certains États membres. Par conséquent, il n'apparaît pas à ce stade que l'incidence de la crise ait été sérieusement sous-estimée. Il est signalé en outre qu'en étudiant les données susmentionnées, la Commission est allée bien au-delà de ses obligations juridiques, puisque l'article 6, paragraphe 1, du règlement de base prévoit explicitement que les renseignements relatifs à une période postérieure à la période d'enquête ne sont pas, normalement, pris en compte.
(504)
Enfin, certaines parties ont réitéré leur affirmation selon laquelle certains types de produits devaient exclus des mesures antidumping du point de vue de l'intérêt de l'Union, puisqu'il ne reste dans l'Union qu'une production négligeable de chaussures de sport et d'extérieur, notamment. Il a été allégué que le déclin de la production de l'Union constituait un changement de circonstances qui devait être pris en considération dans le réexamen au titre de l'expiration des mesures. Il est tout d'abord rappelé qu'il n'est pas possible de modifier le champ d'application des mesures dans le cadre d'un réexamen de ce type, conformément à l'article 11, paragraphe 2, du règlement de base, comme cela a été indiqué au considérant 61. Même en supposant que cela soit juridiquement possible, ce qui n'est pas le cas, il est souligné que cette allégation de production en baisse a déjà été présentée lors de l'enquête initiale et a été réfutée aux considérants 28 et 38 du règlement initial. Étant donné que ces parties n'ont pas fourni de nouveaux éléments de preuve pour démontrer dans quelle mesure la production de ces types de chaussures dans l'Union a diminué par rapport à l'enquête initiale, l'allégation est rejetée et les conclusions présentées au considérant 450 sont confirmées.
3. INTÉRÊT DES DISTRIBUTEURS/DÉTAILLANTS
(505)
Une partie intéressée a fait valoir que l'analyse établissait une distinction artificielle entre les importateurs et les détaillants et que l'intérêt des sociétés intégrées devant supporter toute la charge des mesures n'était pas pris en considération. Premièrement, il est noté que la seule société ayant coopéré en qualité de détaillant était, en fait, un importateur/détaillant intégré, comme indiqué au considérant 460, de sorte que la spécificité de ces sociétés intégrées a été représentée à la fois parmi les importateurs de l'échantillon et dans l'analyse des détaillants. Deuxièmement, tous les renseignements fournis par d'autres détaillants qui n'ont pas coopéré pleinement à l'enquête ont également été pris en compte. La Commission a donc examiné et analysé toutes les informations disponibles sur les sociétés intégrées. Au vu de ce qui précède, l'allégation selon laquelle l'intérêt des sociétés intégrées n'a pas été pris en compte ne saurait être retenue.
(506)
Certaines parties intéressées ont exprimé une critique générale alléguant que l'incidence de la mesure sur les détaillants n'avait pas été analysée suffisamment en détail. Cette allégation n'a pas été étayée par des éléments de preuve. Comme décrit aux considérants 459 et suivants, la Commission a essayé, de manière proactive et répétée, de rassembler des informations sur les détaillants, mais, exception faite d'un importateur/détaillant intégré qui a coopéré en qualité d'importateur, aucune chaîne de vente au détail n'a accepté de coopérer entièrement à l'enquête. Malgré la coopération limitée des détaillants, l'analyse a examiné, dans toute la mesure du possible, l'ensemble des informations disponibles sur le secteur du commerce de détail, comme les documents transmis par les parties intéressées, les renseignements fournis lors des auditions, les informations sur les marchés, les études et la presse spécialisée. Au vu de ce qui précède, l'affirmation selon laquelle l'incidence des mesures sur les détaillants n'a pas été analysée suffisamment en détail doit être rejetée.
(507)
Plusieurs parties ont affirmé que la Commission n'avait pas tenu compte des informations publiques concernant la rentabilité des détaillants. Une partie a fait valoir que les données de rentabilité collectées dans les rapports financiers publics des principaux détaillants de l'Union font apparaître une situation très inquiétante qui a été ignorée par l'analyse. Dans le même ordre d'idées, certaines parties ont estimé que les effets aigus de la crise économique sur la vente au détail n'avaient pas été pris en compte. Il a été affirmé que, même si l'une des plus grandes chaînes de commerce de détail de chaussures avait enregistré des bénéfices record en 2008, il s'agissait d'une exception et que les détaillants plus petits souffraient gravement. À cet égard, il est rappelé que la coopération des détaillants a été très limitée, puisqu'un seul détaillant/importateur a pleinement coopéré à l'enquête. De plus, aucune information particulière sur les bénéfices des détaillants en ce qui concerne les chaussures en cuir ou le produit concerné n'a été transmise ni avant, ni après la communication des conclusions. En dépit de cela, la Commission a pris en compte et analysé diverses autres sources d'information, comme les documents transmis par les détaillants, les informations sur les marchés ou les articles de presse, qui ont fait apparaître une grande variabilité des bénéfices dans le commerce de détail: alors que certains détaillants semblaient effectivement avoir subi une baisse de leurs marges et un affaiblissement de la demande, la presse spécialisée faisait état d'augmentation des ventes et des recettes pour d'autres. Ainsi, les informations publiques auxquelles font référence les parties susmentionnées ont bien été examinées, mais se sont avéré ne fournir qu'un tableau partiel; c'est pourquoi diverses autres sources d'informations ont été utilisées qui ont révélé une plus grande diversité des niveaux de bénéfices. Par conséquent, l'incidence du ralentissement économique sur les détaillants a été analysée dans la mesure de possible sur la base des informations disponibles. L'allégation selon laquelle la rentabilité des détaillants n'a pas été correctement analysée doit donc être rejetée.
(508)
Certaines parties ont soulevé des objections au sujet d'une référence au niveau général de rentabilité du commerce de détail et d'un chiffre d'affaires réalisé pour d'autres chaussures, considérant ces éléments comme non pertinents pour l'enquête. Une partie a fait valoir que, si l'autorité en charge de l'enquête indiquait que l'effet des mesures sur les détaillants avait été atténué par les ventes d'autres produits, une analyse similaire devait être effectuée pour les producteurs de l'Union. Il convient de noter que les détaillants et les producteurs de l'Union du produit similaire sont dans une situation différente, puisqu'ils fabriquent principalement des chaussures en cuir, alors que les détaillants ont généralement un éventail plus large d'autres produits. Les conclusions présentées aux considérants 472 et suivants restent donc valables.
(509)
Certaines parties ont remis en cause l'exactitude des chiffres d'emploi de la vente au détail et ont estimé que davantage d'emplois étaient en jeu, sans toutefois étayer cet argument. À ce propos, il convient de noter que le chiffre de l'emploi dans le commerce de détail indiqué au considérant 459 a été calculé sur la base du chiffre d'emploi vérifié - concernant la fonction de vente au détail et imputé au produit concerné - de l'unique importateur/détaillant ayant coopéré. Une estimation a ensuite été obtenue en extrapolant le chiffre d'emploi susmentionné sur la base des volumes vendus par cette société par rapport aux volumes totaux du produit concerné vendus dans le secteur du commerce de détail sur le marché de l'Union. Cette estimation a été vérifiée grâce aux documents transmis par d'autres parties et aux informations sur les marchés qui ont confirmé l'ordre de grandeur établi par la Commission. L'argument susmentionné est donc rejeté.
(510)
Plusieurs parties ont affirmé qu'il était difficile pour les détaillants, en particulier pour les PME, de changer de sources d'approvisionnement, étant donné qu'ils avaient des relations de confiance et de longue date et que les frais et les délais qu'engendre un changement de fournisseurs pouvaient être prohibitifs. Certaines parties ont fait valoir que, dans la situation actuelle de ralentissement économique, les coûts de délocalisation étaient particulièrement difficiles à absorber pour les détaillants. À cet égard, il est admis qu'un changement de fournisseurs pourraient causer des difficultés à certains détaillants en période de crise économique. Toutefois, la Commission n'a pas estimé que les coûts et les délais qu'engendre un changement de sources d'approvisionnement étaient prohibitifs. En effet, les informations recueillies pendant l'enquête ont semblé indiquer que plusieurs détaillants avaient recherché de nouvelles sources d'approvisionnement et en avaient changé sans effet disproportionnellement négatif. L'argument susmentionné ne peut donc être retenu.
(511)
Une partie a indiqué que, en plus des mesures, l'augmentation du coût des chaussures en cuir en provenance de la RPC et du Viêt Nam rendait désormais non compétitif l'approvisionnement dans ces pays. L'argument selon lequel l'approvisionnement dans les pays concernés n'était plus compétitif n'a pas été étayé et ne semble pas être compatible avec la conclusion indiquant que les importations en provenance des pays concernés totalisaient encore une part de marché de 28 % pendant la PER. De plus, l'allégation selon laquelle l'augmentation d'autres coûts dans les pays concernés aurait une influence sur les décisions d'approvisionnement des importateurs corrobore la conclusion de la Commission, exposée aux considérants 402 et suivants, qui indique qu'il semble y avoir d'autres facteurs que le droit antidumping qui influent sur la décision des importateurs/détaillants de changer de sources d'approvisionnement. Comme il y a de nombreux autres facteurs en jeu, il n'est pas possible d'imputer aux mesures l'intégralité de l'effet négatif.
(512)
Plusieurs parties ont allégué qu'il n'avait pas été suffisamment tenu compte du fait que les prix-repères empêchaient de répercuter aux consommateurs les petites hausses de prix. Cette affirmation confirme en effet la conclusion de la Commission indiquant que les augmentations de prix aux détaillants étaient trop faibles pour être transférées dans une mesure significative au niveau des consommateurs. Il est fait référence, sur ce point, au considérant 477.
(513)
Une partie a affirmé que l'analyse n'avait pas pris en considération la rude bataille des prix existant dans le commerce de détail. Cet argument est rejeté puisque la forte concurrence dans ce secteur du commerce a été examinée dans l'analyse, comme décrit au considérant 467.
4. INTÉRÊT DES CONSOMMATEURS
(514)
Plusieurs parties ont fait valoir que les augmentations des prix à la consommation étaient supérieures à celle établie dans l'enquête et que, si les mesures étaient maintenues, ces prix augmenteraient encore. D'autres ont remis en cause l'exactitude des chiffres utilisés par la Commission pour les prix à la consommation alléguant qu'ils ne couvraient pas tous les États membres et incluaient d'autres produits que le produit concerné. Deux parties se sont plaintes du fait que les informations de suivi du secteur sur les prix au détail transmises par l'une d'elles n'avaient pas été prises en considération. Il convient de rappeler à cet égard que toutes les informations communiquées sur les prix au détail ont été analysées durant l'enquête (voir à ce sujet les considérants 463 et suivants).
En fait, la Commission a utilisé un certain nombre de sources pour établir l'évolution des prix de détail, à savoir les renseignements des parties ayant coopéré (prix de revente des grossistes, prix d'achat et de revente de l'importateur/détaillant ayant coopéré et d'autres détaillants ayant transmis des informations), les déclarations de plusieurs parties intéressées indiquant que les prix à la consommation n'avaient pas augmenté ainsi que des informations provenant de sources statistiques. Ces dernières, présentées dans le tableau 23, ont été jugées plus fiables que les informations de suivi du secteur sur les prix au détail susmentionnées pour les raisons exposées ci-dessous. En effet, les données communiquées par cette partie ont été estimées plus limitées et moins représentatives, car elles couvraient seulement une très petite portion de la définition du produit et omettaient un marché de consommation important, le Royaume-Uni, qui est, selon les parties intéressées, un marché de détail très concurrentiel. En revanche, les informations présentées dans le tableau 23 ont été recueillies auprès des instituts nationaux de statistique (y compris pour le Royaume-Uni qui a enregistré une légère baisse des prix à la consommation entre 2005 et la PER) et étaient dominées par le produit concerné. En tout état de cause, les informations fournies par les parties intéressées pendant l'enquête ont fait apparaître des augmentations de prix modérées, voire des diminutions. Les arguments susmentionnés ont dû être rejetés pour ces motifs.
(515)
Une partie a fait valoir que les consommateurs avaient des difficultés à obtenir des produits de bonne qualité à des prix raisonnables. Cet argument n'était pas étayé par des éléments de preuve et est par conséquent rejeté.
(516)
Une partie a avancé que la baisse de la consommation de chaussures en cuir montrait l'incidence négative des mesures sur les consommateurs, sans toutefois justifier cet argument. Comme décrit au considérant 482, les prix à la consommation sont restés largement stables et il n'y a donc pas eu d'incidence négative sur les consommateurs. La Commission a décelé un certain nombre de facteurs ayant conduit à une diminution de la consommation de chaussures en cuir, notamment l'évolution de la mode, et il n'est donc pas possible de conclure que la baisse de la consommation est imputable aux mesures. L'argument susmentionné est donc rejeté.
5. AUTRES OBSERVATIONS REÇUES APRÈS LA COMMUNICATION DES CONCLUSIONS
(517)
Deux parties ont allégué que l'analyse de l'intérêt de l'Union était incomplète puisque les intérêts des prestataires de services logistiques de l'Union n'avaient pas été pris en considération dans cette analyse. Il convient de noter qu'aucun opérateur de ce type ne s'est fait connaître et n'a demandé à ce que son point de vue soit pris en compte; de plus, aucune information n'a été transmise à ce sujet. Ainsi, l'allégation selon laquelle l'analyse de l'intérêt de l'Union est incomplète à cet égard est rejetée. Dans le même ordre d'idées, certaines parties ont affirmé que les effets positifs d'une expiration des mesures devraient être analysés dans le cadre de l'intérêt de l'Union. Pour ce qui est de cette affirmation, il est renvoyé à l'explication donnée au considérant 502 qui indique pourquoi une telle analyse n'est pas jugée nécessaire d'un point de vue juridique dans la présente procédure.
(518)
Les autorités vietnamiennes et l'association des producteurs vietnamiens de cuir et de chaussures ont fait valoir que le maintien des mesures réduit l'effet des programmes d'aide octroyés par l'Union. L'institution ou la prorogation de droits antidumping est une conséquence technique normale du constat que les exportateurs vietnamiens recouraient à des pratiques de dumping préjudiciable. Toute considération politique du type de celle avancée se trouve en dehors du cadre juridique et n'est donc pas pertinente. En outre, il n'y a pas de contradiction entre le fait que l'Union accorde une aide au développement au Viêt Nam dans différents domaines et l'institution de droits antidumping à l'issue d'une enquête approfondie effectuée conformément aux règles commerciales internationales.
M. MESURES ANTIDUMPING DÉFINITIVES
(519)
Compte tenu de ce qui précède, les mesures antidumping instituées sur les chaussures en cuir doivent être maintenues. Toutefois, sans ignorer que la continuation du dumping préjudiciable a été établie et que l'intérêt de l'Union plaide pour l'adoption de mesures, la présente procédure est caractérisée par les éléments particuliers mentionnés aux considérants 324 à 326, qu'il convient de refléter de manière appropriée dans la durée des mesures antidumping. L'enquête a montré qu'il existe une probabilité de continuation du préjudice à court/moyen terme, tant que le processus d'adaptation de l'industrie de l'Union n'est pas achevé. La durée des mesures devrait par conséquent être limitée à 15 mois.
(520)
Conformément à l'article 11, paragraphe 2, du règlement de base, la prorogation des mesures à l'issue d'un réexamen au titre de leur expiration est normalement applicable pour une période de cinq ans, à moins qu'il n'existe des raisons ou circonstances particulières exigeant une période plus courte. Dans la présente procédure, l'enquête a démontré que l'industrie de l'Union avait subi d'importantes modifications au cours de la période considérée. En particulier, il a été établi qu'une partie de ce secteur industriel était en train d'adapter son modèle d'activité avec une hausse des bénéfices qui se rapprochaient de l'objectif fixé sur ce point.Il a été établi également que ce groupe d'opérateurs connaissait une forte expansion à la fois en termes de chiffre d'affaires et de volume, de sorte qu'il absorberait progressivement une large part de l'autre composante du secteur qui ne s'est pas engagée dans une modification radicale de son modèle d'activité.
(521)
Sur la base de ce constat, il est considéré qu'à l'heure actuelle, la probabilité d'une continuation du préjudice ne peut plus être établie en ce qui concerne la période suivant celle visée au considérant 519. Par conséquent, il est jugé inapproprié de proposer, pour les mesures, une durée excédant ladite période.
(522)
Il convient de rappeler que les mesures faisant l'objet du présent réexamen ont été étendues, en vertu du règlement (CE) no 388/2008 (11), aux importations du produit en question, expédiées de la RAS de Macao, qu'elles aient ou non été déclarées originaires de la RAS de Macao. Aucun élément nouveau n'a été apporté à cet égard dans le cadre du présent réexamen. Le droit antidumping définitif de 16,5 % applicable aux importations originaires de la RPC devrait donc être étendu aux importations du même produit expédiées de la RAS de Macao, qu'elles aient ou non été déclarées originaires de la RAS de Macao.
N. DISPOSITIONS FINALES
(523)
Toutes les parties ont été informées des faits et considérations essentiels sur la base desquels il était envisagé de recommander l'institution de droits à l'encontre de la RPC et du Viêt Nam. Conformément aux dispositions du règlement de base, les parties se sont vu accorder un délai pour formuler leurs observations sur les informations communiquées. Les commentaires présentés oralement et par écrit par les parties ont été examinés et, le cas échéant, les conclusions définitives ont été modifiées en conséquence.
Il résulte de ce qui précède que les droits antidumping doivent être maintenus pour quinze mois,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
1. Il est institué un droit antidumping définitif sur les importations de chaussures à dessus en cuir naturel ou reconstitué, à l'exclusion des chaussures de sport, des chaussures à technologie spéciale, des pantoufles et autres chaussures d'intérieur et des chaussures avec coquille de protection, originaires de la République populaire de Chine et du Viêt Nam et relevant des codes NC suivants: 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 et ex 6405 10 00 (12).
Les codes TARIC figurent à l'annexe du présent règlement.
2. Aux fins du présent règlement, on entend par:
«chaussures de sport», les chaussures au sens de la note de sous-positions 1 du chapitre 64 de l'annexe I du règlement (CE) no 1031/2008 (13);
«chaussures à technologie spéciale», les chaussures d'un prix CAF à la paire égal ou supérieur à 7,50 EUR, destinées à l'activité sportive, ayant une semelle moulée à une ou plusieurs couches, non injectée, fabriquée avec des matériaux synthétiques conçus spécialement pour amortir les chocs dus aux mouvements verticaux ou latéraux et pourvues de caractéristiques techniques telles que des coussinets hermétiques renfermant des gaz ou des fluides, des composants mécaniques qui absorbent ou neutralisent les chocs ou des matériaux tels que des polymères de basse densité et relevant des codes NC ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98;
«chaussures avec coquille de protection», les chaussures munies d'une coquille de protection, d'une résistance à l'écrasement d'au moins 100 joules (14) et relevant des codes NC suivants: ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 et ex 6405 10 00;
«pantoufles et autres chaussures d'intérieur», les chaussures relevant du code NC ex 6405 10 00.
3. Le taux du droit antidumping applicable au prix net franco frontière de l'Union, avant dédouanement, s'établit comme suit pour les produits décrits au paragraphe 1 et fabriqués par les sociétés énumérées ci-après:
Pays
Société
Droit antidumping
Code TARIC additionnel
RPC
Golden Step
9,7 %
A775
Toutes les autres sociétés
16,5 %
A999
Viêt Nam
Toutes les sociétés
10,0 %
-
4. Le droit antidumping définitif de 16,5 % applicable aux importations de «toutes les autres sociétés» de la République populaire de Chine est donc étendu aux importations des produits décrits au paragraphe 1 expédiées de la RAS de Macao, qu'elles aient ou non été déclarées originaires de la RAS de Macao. Les codes TARIC concernant les importations expédiées de la RAS de Macao sont énumérés à l'annexe du présent règlement.
5. Sauf indication contraire, les dispositions en vigueur en matière de droits de douane sont applicables.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne. Il est en vigueur pendant une période de quinze mois.
Il est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 22 décembre 2009.