Nařízení Komise (EHS) č. 1538/91
ze dne 5. června 1991,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1906/90 o některých obchodních normách pro drůbeží maso
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1906/90 ze dne 26. června 1990 o některých obchodních normách pro drůbeží maso [1], a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že nařízení (EHS) č. 1906/90 závazně stanovilo některé obchodní normy pro drůbež, pro jejichž provádění je nezbytné přijmout předpis, který by stanovil výčet jatečně upravených těl drůbeže, jejich částí a drobů, na které se zmíněné nařízení vztahuje, jakož i rozdělení drůbeže podle stavby těla, vzhledu a hmotnosti, různé druhy obchodní úpravy, označení názvem, pod kterým mají být předmětné produkty prodávány, nepovinné uvádění údajů o metodě chlazení a způsobu chovu, podmínky pro skladování a přepravu některých druhů drůbežího masa a kontrolu dodržování uvedeného předpisu, aby bylo zajištěno jeho jednotné provádění v rámci Společenství;
vzhledem k tomu, že by drůbež měla být uváděna na trh v různých třídách podle stavby těla a vzhledu, a je proto nezbytné definovat živočišný druh, věk a obchodní úpravu u jatečně upravených těl a anatomickou stavbu a obsah u děleného drůbežího masa; že v případě produktu známého pod názvem "foie gras" je nezbytné stanovit obzvláště podrobné minimální obchodní normy s ohledem na vysoké náklady u tohoto produktu a s tím související riziko podvodných praktik;
vzhledem k tomu, že není nutné, aby se tyto normy vztahovaly na některé produkty a druhy obchodní úpravy lokálního nebo jinak omezeného významu; že nicméně názvy, pod kterými se tyto produkty prodávají, by neměly uvádět spotřebitele v omyl v tom smyslu, že by je považovali za produkty, které musí odpovídat zmíněným normám; že toto nařízení by se mělo vztahovat rovněž na dodatečné popisné výrazy doplňující názvy těchto produktů;
vzhledem k tomu, že teplota produktů při skladování a manipulaci má klíčový význam pro udržení vysoké úrovně jakosti; že je proto nezbytné stanovit minimální teplotu pro skladování mražených produktů z drůbežího masa;
vzhledem k tomu, že ustanovení tohoto nařízení a zejména ustanovení o jeho kontrole a provádění musí být v rámci Společenství používána jednotně; že prováděcí pravidla přijatá za tímto účelem musí být rovněž jednotná; že je tudíž nezbytné stanovit společný postup pro odběr vzorků a přípustné odchylky;
vzhledem k tomu, že spotřebitelé musí dostávat dostatečné, jednoznačné a objektivní informace o uvedených produktech nabízených k prodeji a že musí být zajištěn volný pohyb těchto produktů v rámci Společenství, a je proto nezbytné, aby obchodní normy pro drůbeží maso v co nejvyšší možné míře vycházely ze směrnice Rady 76/211/EHS ze dne 20. ledna 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zhotovení některých výrobků v hotovém balení podle hmotnosti nebo objemu [2], ve znění směrnice 78/891/EHS [3];
vzhledem k tomu, že k údajům nepovinně vyznačovaným na štítku patří údaje o způsobu chlazení a zejména o příslušném způsobu chovu; že v zájmu ochrany spotřebitelů musí používání údajů o způsobu chovu splňovat jasně stanovené požadavky týkající se podmínek chovu, jakož i množstevních limitů pro uvádění některých údajů, jako je věk při porážce, délka výkrmu nebo obsah některých přísad v krmivu;
vzhledem k tomu, že by Komise měla neustále kontrolovat, zda všechny vnitrostátní předpisy přijaté k provádění tohoto nařízení jsou slučitelné s právem Společenství a s příslušnými obchodními normami; že by rovněž měla být přijata ustanovení o registraci a pravidelných kontrolách podniků oprávněných používat výrazy označující příslušný způsob chovu; že tyto podniky jsou z uvedeného důvodu povinny vést pravidelné a podrobné záznamy;
vzhledem k tomu, že uvedené kontroly mají odborný charakter a jejich prováděním mohou tudíž příslušné orgány jednotlivých členských států pověřit patřičně kvalifikované nezávislé subjekty s řádným oprávněním při zachování nutného dozoru a obezřetnosti;
vzhledem k tomu, že hospodářské subjekty ve třetích zemích mohou chtít vyznačovat nepovinné údaje o metodě chlazení a způsobu chovu; že by jim to mělo být umožněno přijetím odpovídajícího předpisu, avšak za předpokladu, že jim příslušný orgán dané třetí země vydá oprávnění a že tento orgán je na seznamu vypracovaném Komisí;
vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro drůbeží maso a vejce,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 nařízení (EHS) č. 1906/90 jsou definovány takto:
1. Jatečně upravená těla drůbeže
a) KUR DOMÁCÍ (Gallus domesticus)
- kuře, brojler: jedinec s ohebným, nezkostnatělým hřbetem hrudní kosti,
- kohout, slepice (vhodné pro vývar) : jedinec s tuhým, zkostnatělým hřbetem hrudní kosti,
- kapoun: mladý kohout chirurgicky vykastrovaný před dosažením pohlavní dospělosti,
- kuřátko: kuře s hmotností jatečně upraveného těla nižší než 750 g (bez drobů, hlavy a běháků);
b) KRŮTY (Meleagris gallopavo dom.)
- mladá krůta: jedinec s ohebným, nezkostnatělým hřbetem hrudní kosti,
- krůta: jedinec s tuhým, zkostnatělým hřbetem hrudní kosti;
c) KACHNY (Anas platyrhynchos dom., cairina muschata)
- (mladá) kachna nebo kachňátko, (mladá) kachna pižmová: jedinec s ohebným, nezkostnatělým hřbetem hrudní kosti,
- kachna, kachna pižmová: jedinec s tuhým, zkostnatělým hřbetem hrudní kosti;
d) HUSY (Anser anser dom.)
- mladá husa nebo house: jedinec s ohebným, nezkostnatělým hřbetem hrudní kosti. Vrstva podkožního tuku, která pokrývá celé tělo, musí být středně tenká až tenká; tuk může vykazovat odchylky v barvě podle způsobu výživy,
- husa: jedinec s tuhým, zkostnatělým hřbetem hrudní kosti, jatečně upravené tělo pokrývá středně silná až silná vrstva tuku;
e) PERLIČKY (Numida meleagris domesticus)
- mladá perlička: jedinec s ohebným, nezkostnatělým hřbetem hrudní kosti,
- perlička: jedinec s tuhým, zkostnatělým hřbetem hrudní kosti.
Pro účely tohoto nařízení se varianty názvů drůbeže týkající se jedinců opačného pohlaví považují za rovnocenné.
2. Dělené drůbeží maso
a) půlka: půlka trupu získaná podélným řezem v rovině hrudní kosti a páteře;
b) čtvrtka: přední a zadní čtvrtka vzniká příčným řezem půlky;
c) neoddělené zadní čtvrtky: obě zadní čtvrtky vcelku, spojené částí hřbetu s biskupem nebo bez něj;
d) prsa: prsní kost a žebra nebo jejich část, nacházející se po obou stranách této kosti, včetně okolní svaloviny. Prsa mohou být celá nebo půlená;
e) stehno: pánevní končetina zahrnující kosti stehenní, holenní a lýtkové, obalené svalovinou. Řezy provedeny v kloubech;
f) stehno kuřete spojené s částí hřbetu, jejíž hmotnost může dosáhnout nejvýše 25 % hmotnosti celého dílu;
g) horní stehno: stehenní kost, obalená svalovinou. Řezy provedeny v kloubech;
h) spodní stehno: holenní a lýtková kost, obalené svalovinou. Řezy provedeny v kloubech;
i) křídlo: kosti pažní, vřetenní a loketní, obalené svalovinou. U křídel krůt mohou být pažní kosti včetně svaloviny nebo vřetenní a loketní kosti včetně svaloviny uváděny do oběhu odděleně. Hřebeny včetně zápěstních kůstek mohou nebo nemusí být odděleny. Řezy provedeny v kloubech;
j) neoddělená křídla: obě křídla v jednom kuse, spojená částí hřbetu, která může dosáhnout podílu nejvýše 45 % hmotnosti celého dílu;
k) prsní řízek: celá nebo půlená vykostěná prsní část, tj. bez hrudní kosti a žeber. Prsní řízek krůty může být pouze z vnitřního hrudního svalu;
l) filety z prsou s klíční kostí: prsní filety bez kůže, pouze s klíční kostí a chrupavčitým hřbetem hrudní kosti; hmotnost klíční kosti a chrupavky může dosáhnout nejvýše 3 % z celkové hmotnosti tohoto dílu.
Do 31. prosince 1991 mohou být v případě produktů uvedených v písm. e), g) a h) oba řezy vedeny v blízkosti kloubů.
Produkty uvedené v písm. d) až k) mohou být v úpravě s kůží nebo bez ní. Skutečnost, že produkty uvedené v písm. d) až j) nemají kůži nebo že produkty uvedené v písm. k) kůži mají, musí být uvedena na označení ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. a) směrnice Rady 79/112/EHS [4].
3. Foie gras
Játra hus nebo kachen druhu cairina muschata nebo c.m. x Anas platyrynchos, které byly krmeny tak, aby vznikla tuková buněčná hypertrofie jater.
Drůbež, z které se tato játra vyjímají, musí být zcela vykrvená. Játra musí být rovnoměrně zbarvená.
Játra musí mít tuto hmotnost:
- kachní játra musí mít čistou hmotnost minimálně 250 g,
- husí játra musí mít čistou hmotnost minimálně 400 g
Článek 2
1. Jatečně upravená těla drůbeže musí být uváděna trh v souladu s tímto nařízením, a proto jsou nabízena k prodeji v těchto úpravách:
- částečně vykuchaná (bez střev, svázaná),
- vykuchaná, s droby,
- vykuchaná, bez drobů.
2. Částečně vykuchaná jatečně upravená těla jsou těla, z nichž nebylo vyjmuto srdce, játra, plíce, svalnatý žaludek, vole ani ledviny.
3. Pokud není odstraněna hlava, může při obchodní úpravě zůstat v jatečně upravených tělech průdušnice a jícen.
4. Mezi droby se řadí pouze tyto orgány:
Srdce, krk, svalnatý žaludek a játra, jakož i ostatní části považované za jedlé na trhu, na kterém je příslušný produkt určen ke konečné spotřebě. Játra musí být bez žlučníku. Ze žaludku musí být odstraněna rohovitá membrána a obsah žaludku musí být vyprázdněn. Srdce může být s osrdečníkem nebo bez něj. Pokud krk zůstane součástí jatečně upraveného těla, není řazen mezi droby.
Pokud se jatečně upravená těla běžně prodávají bez některého z těchto čtyř orgánů, je nezbytné tuto skutečnost uvést na obalu.
Článek 3
1. Názvy, pod kterými se prodávají produkty podle tohoto nařízení, ve smyslu čl. 3 odst. 1 bod 1) směrnice 79/112/EHS, jsou názvy uvedené v článku 1 a odpovídající výrazy v ostatních jazycích Společenství uvedené v příloze I a doplněné
- v případě celých jatečně upravených těl, odkazem na příslušnou obchodní úpravu podle čl. 2 odst. 1,
- v případě děleného drůbežího masa, odkazem na příslušný živočišný druh.
2. Názvy definované v článku 1 odst. 1 a 2 mohou být doplněny jinými výrazy za předpokladu, že neuvedou spotřebitele v omyl a zejména neumožní, aby byly zaměněny s jinými produkty uvedenými v článku 1 odst. 1 a 2 nebo s údaji vyznačovanými podle článku 10.
Článek 4
Produkty jiné než produkty definované v článku 1 mohou být uváděny na trh v rámci Společenství pouze pod názvy, které neuvádějí spotřebitele v omyl tím, že by je považoval za produkty podle článku 1 nebo za údaje uváděné podle článku 10.
Článek 5
Na zmrazené drůbeží maso podle čl. 2 odst. 6 nařízení (EHS) č. 1906/90 se vztahují tato ustanovení:
Teplota zmrazeného drůbežího masa podle tohoto nařízení musí být stálá a ve všech bodech produktu musí být udržována na - 12 oC nebo méně, s možností krátkodobého výkyvu směrem nahoru nejvýše o 3 oC. K těmto přípustným odchylkám v teplotě produktu může docházet v podmínkách dobré úrovně skladování a distribuce v rámci lokální distribuční sítě a v maloobchodních prodejních boxech.
Článek 6
7. Jatečně upravená těla drůbeže a dělené drůbeží maso podle tohoto nařízení musí splňovat následující minimální požadavky, aby mohly být zařazeny do třídy jakosti A nebo B:
- neporušená, berouce v úvahu obchodní úpravu,
- čistá, bez cizích látek, znečištění nebo krve,
- bez cizího zápachu,
- bez viditelných skvrn krve, s výjimkou skvrn malých a nenápadných,
- bez vyčnívajících zlomených kostí,
- bez viditelných pohmožděnin.
Čerstvá drůbež nesmí vykazovat žádné stopy po předchozím mražení.
8. Pro zařazení jatečně upravených těl drůbeže a děleného drůbežího masa do třídy jakosti A musí být kromě toho splněny tyto požadavky:
- drůbež musí mít dobrou stavbu těla a musí být plně zmasilá. Prsa musí být dobře vyvinutá, široká, zaoblená a zmasilá, stehna musí být rovněž zmasilá. U kuřat, mladých kachen nebo káčátek a krůt musí být na prsou, hřbetu a horních stehnech tenká rovnoměrná vrstva podkožního tuku. U kohoutů, slepic, kachen a mladých hus je dovolena silnější vrstva tuku. U hus musí středně silná až silná vrstva tuku pokrývat celé tělo,
- na prsou, stehnech, biskupu, stehenních kloubech a špičkách křídel může být několik malých pírek, špiček brk a chloupků (filopeří). U drůbeže určené k přípravě vývaru, kachen, krůt a hus se mohou zbytky opeření vyskytovat i na jiných částech,
- slabé poškození, pohmožděniny a změna barvy jsou přípustné, pokud jsou v malém rozsahu a málo viditelné, a nenacházejí se na prsou nebo stehnech. Konce křídel mohou být odstraněnya. Přípustné je rovněž mírné zabarvení konců křídel a blan,
zmrazená nebo hluboce zmrazená drůbež nesmí vykazovat žádné stopy po spálení mrazem [5] mimo těch, jež jsou nahodilé, malé a nenápadné, a nejsou na prsou a stehnech.
Článek 7
1. Rozhodnutí, která se přijímají v případě nedodržení článků 1 a 6, se musí vztahovat pouze na celou šarži, která byla zkontrolována podle tohoto článku.
2. Šarži tvoří drůbeží maso stejného druhu, stejné třídy jakosti a stejné výrobní série nebo ze stejných jatek či bourárny, nacházející se na témže místě, kde má být provedena kontrola.
3. Vzorek sestávající z následujícího počtu jednotlivých produktů vymezených v článku 1 je náhodně odebrán z každé šarže, která má být zkontrolována na jatkách, v bourárnách, velkoobchodních a maloobchodních skladech nebo při celním odbavení v případě dovozu ze třetích zemí:
Velikost šarže | Velikost vzorku | Přípustný počet nevyhovujících jednotek |
100 až 500 | 30 | 5 |
501 až 3200 | 50 | 7 |
3200 | 80 | 10 |
4. Při kontrole šarže drůbežího masa třídy jakosti A se přípustný počet nevyhovujících jednotek podle článku 3 vztahuje na tyto případy:
a) řezy nejsou provedeny v kloubech u stehen, horních stehen, dolních stehen a křídel;
b) přítomnost nejvýše 2 % hmotnostních chrupavky (ohebný hřeben hrudní kosti) u prsního řízku;
c) drobné a málo viditelné poškození, zhmožděniny, změna barvy a stopy po spálení mrazem na prsou a stehnech.
5. Při kontrole šarže drůbežího masa třídy jakosti B se přípustný počet nevyhovujících jednotek týkajících se produktů podle odstavce 4 písmen a) a b) zdvojnásobí.
6. Pokud ze závěrů kontroly vyplyne, že určitá šarže nesplňuje stanovené požadavky, kontrolní orgán zakáže její uvedení na trh nebo dovoz, jestliže šarže pochází ze třetí země, a to do té doby, než bude řádně doloženo, že daná šarže již ustanovení článku 1 a 6 splňuje.
Článek 8
1. Zmrazené nebo hluboce zmrazené drůbeží maso, v hotovém balení ve smyslu článku 2 směrnice 76/211/EHS, může být rozděleno do hmotnostních kategorií podle čl. 3 odst. 3 nařízení (EHS) č. 1906/90.
Hotová balení mohou být:
- hotová balení obsahující jedno jatečně upravené tělo, nebo
- hotová balení obsahující jeden nebo více dílů děleného drůbežího masa téhož typu a téhož živočišného druhu,
dle definice v článku 1.
2. Na všech hotových baleních musí být podle odstavců 3 a 4 uvedena hmotnost produktu, kterou mají obsahovat a která se označuje jako "nominální hmotnost".
3. Hotová balení zmrazeného nebo hluboce zmrazeného drůbežího masa mohou být rozdělena do kategorií nominální hmotnosti takto:
- jatečně upravená těla do 1100 g: hmotnostní kategorie po 50 g (1100, 1050, 1000 atd.),
- jatečně upravená těla od 1100 g: hmotnostní kategorie po 100 g (1100, 1200, 1300 atd),
- dělené drůbeží maso: 250 g, 500 g, 750 g, 1000 g, 1500 g, 2000 g, 2500 g, 3000 g, 5000 g.
4. Hotová balení uvedená v odstavci 1 musí být zhotovena tak, aby splňovala tyto požadavky:
- skutečný obsah nesmí být v průměru nižší než nominální hmotnost,
- podíl hotových balení se zápornou odchylkou větší, než jsou přípustné záporné odchylky stanovené v odstavcích 9 a 10, musí být dostatečně malý, aby šarže hotových balení splňovaly požadavky kontrol podle odstavce 11,
- žádné hotové balení se zápornou odchylkou dvojnásobně vyšší, než je odpovídající přípustná záporná odchylka uvedená v odstavcích 9 a 10, nesmí být uvedeno na trh.
Na toto nařízení se vztahují definice nominální hmotnosti, skutečného obsahu a záporné odchylky stanovené v příloze I směrnice 76/211/EHS.
5. Pokud jde o odpovědnost balíren nebo dovozců zmrazeného nebo hluboce zmrazeného drůbežího masa, jakož i kontroly prováděné příslušnými orgány, použijí se přiměřeně body 4, 5 a 6 přílohy I směrnice 76/211/EHS.
6. Kontrola hotových balení je prováděna formou odběru vzorků a skládá se ze dvou částí:
- z kontroly skutečného obsahu každého hotového balení ve vzorku,
- z kontroly průměrného skutečného obsahu hotových balení ve vzorku.
Šarže hotových balení se považuje za přijatelnou, pokud výsledky obou zmíněných kontrol odpovídají kritériím pro schválení vymezeným v odstavcích 11 a 12.
7. Šarži tvoří všechna hotová balení stejné nominální hmotnosti, stejného typu a stejné výrobní série, zabalené na stejném místě, kde má být šarže zkontrolována.
Velikost šarže je stanovena takto:
- pokud jsou hotová balení kontrolována na konci balicí linky, jejich počet v každé šarži se musí rovnat maximálnímu hodinovému výkonu balicí linky, aniž by velikost šarže byla nějakým způsobem omezena;
- v ostatních případech je velikost šarže nejvýše 10000.
8. Z každé šarže určené ke kontrole je namátkově odebrán vzorek sestávající z tohoto počtu hotových balení:
Velikost šarže | Velikost vzorku |
100 až 500 | 30 |
501 až 3200 | 50 |
nad 3201 | 80 |
Pokud je u šarží obsahujících méně než 100 hotových balení provedena nedestruktivní zkouška ve smyslu přílohy II směrnice 76/211/EHS, musí být její výsledky stoprocentní.
9. U hotových balení jednotlivých jatečně upravených těl drůbeže se připouštějí tyto záporné odchylky:
Nominální hmotnost | Přípustná záporná odchylka (v gramech) |
do 1100 | 25 |
1100 a více | 50 |
10. U hotových balení děleného drůbežího masa se připouštějí tyto záporné odchylky:
Nominální hmotnost (v gramech) | Přípustná záporná odchylka |
(v gramech) | (v %) |
250 | 9 | |
500 | 15 | |
750 | 15 | |
1000 | | 1,5 |
1500 | | 1,5 |
2000 | | 1,5 |
2500 | | 1,5 |
3000 | | 1,5 |
5000 | | 1,5 |
11. Při kontrole skutečného obsahu každého hotového balení ve vzorku se přípustný minimální obsah vypočítá tak, že se od nominální hmotnosti hotového balení odečte záporná odchylka přípustná pro danou hmotnost.
Hotová balení ve vzorku, jejichž skutečný obsah je nižší než přípustný minimální obsah, musí být považována za vadná.
Kontrolovaná šarže hotových balení se považuje za přijatelnou, pokud počet zjištěných nevyhovujících jednotek ve vzorku je stejný jako počet stanovený v kritériích pro schválení nebo menší než tento počet, a naopak je zamítnuta, pokud počet nevyhovujících jednotek je stejný jako počet stanovený v kritériích pro zamítnutí nebo vyšší než tento počet:
Počet jednotek ve vzorku | Počet vadných jednotek |
Kritéria pro schválení | Kritéria pro zamítnutí |
30 | 2 | 3 |
50 | 3 | 4 |
80 | 5 | 6 |
12. Při kontrole průměrného skutečného obsahu se šarže hotových balení považuje za přijatelnou, pokud je průměrný skutečný obsah hotových balení ve vzorku větší než obsah stanovený v kritériích pro schválení, která mají tyto hodnoty:
Velikost vzorku | Kritéria pro schválení u průměrného skutečného obsahu |
30 | x ≥ Qn − 0,503s |
50 | x ≥ Qn − 0,379s |
80 | x ≥ Qn − 0,295s |
x = průměrný skutečný obsah hotových balení,
Qn = nominální hmotnost hotových balení,
s = směrodatná odchylka skutečného obsahu hotových balení v šarži.
Směrodatná odchylka je stanovena postupem podle bodu 2.3.2.2 přílohy II směrnice 76/211/EHS.
13. Použije se čl. 4 odst. 4 směrnice 76/211/EHS.
Článek 9
Údaje o jedné z níže uvedených metod chlazení a odpovídající výrazy v ostatních jazycích Společenství uvedené v příloze II mohou být uvedeny na označení ve smyslu článku 1 odst. 3 písm. a) směrnice 79/112/EHS
-chlazení vzduchem: | chlazení jatečně upravených těl drůbeže vychlazeným vzduchem, |
-chlazení vzduchem s postřikem: | chlazení jatečně upravených těl drůbeže vychlazeným vzduchem obsahujícím vodní mlhu nebo s vodním postřikem, |
-chlazení ve vodní lázni ponořením: | chlazení jatečně upravených těl drůbeže v nádržích s vodou nebo s vodou a ledem, s použitím protiproudové metody stanovené v příloze I kapitole V bodech 28 a) a b) směrnice Rady 71/118/EHS [6] |
Článek 10
1. K označení způsobu chovu, s výjimkou organického nebo biologického chovu, mohou být uvedeny na označení pouze níže uvedené výrazy a odpovídající výrazy v ostatních jazycích Společenství uvedené v příloze III, a to ve smyslu článku 1 odst. 3 písm a) směrnice 79/112/EHS, pokud jsou splněny příslušné podmínky stanovené v příloze IV:
a) "Krmena (čím) … % (čeho) .…";
b) "Extenzivní způsob - chov v drůbežárně";
c) "Volný výběh";
d) "Tradiční volný výběh";
e) "Volný výběh - plná svoboda".
Tyto výrazy mohou být doplněny údaji o charakteristice příslušného způsobu chovu.
2. Údaj o věku při porážce nebo o délce výkrmu lze uvést pouze tehdy, je-li vyjádřen jedním z výrazů uvedených v odstavci 1 a pouze v případě, že tento věk není nižší než věková hranice stanovená v příloze IV písm. b), c) nebo d). Toto ustanovení se však nevztahuje na kuřátka.
3. Tato ustanovení se použijí, aniž by byly dotčeny vnitrostátní technické normy, které stanoví náročnější požadavky než jsou minimální požadavky uvedené v příloze IV a které se vztahují pouze na producenty příslušného členského státu, a to za předpokladu, že jsou slučitelné s právem Společenství a se společnými obchodními normami pro drůbeží maso.
4. O vnitrostátních normách uvedených v odstavci 3 musí být informována Komise.
5. Členské státy jsou povinny kdykoliv na žádost Komise poskytnout veškeré informace nezbytné pro posouzení slučitelnosti norem podle tohoto článku s právem Společenství a se společnými obchodními normami pro drůbeží maso.
Článek 11
1. Jatka oprávněná používat výrazy podle článku 10 podléhají zvláštní registraci. Musí vést samostatné záznamy o jednotlivých způsobech chovu, v kterých je uvedeno:
- jméno a adresa producentů dané drůbeže, kteří jsou zaregistrováni po kontrole provedené příslušným orgánem členského státu,
- počet kusů drůbeže chovaných každým producentem v jednom výrobním cyklu, pokud o tuto informaci uvedený orgán požádá.
2. U zmíněných producentů probíhá pravidelná kontrola. Musí vést aktuální záznamy o počtu kusů drůbeže podle jednotlivých způsobů chovu, jakož i o počtu prodaných kusů a jménu odběratelů.
3. Pravidelná kontrola týkající se provádění článků 10 a 11 se vykonává:
- na farmě: minimálně jednou během výrobního cyklu,
- v míchárně krmiv: minimálně jednou u každé krmné směsi a vždy minimálně jednou za rok,
- na jatkách: minimálně čtyřikrát za rok,
- v líhni: minimálně jednou za rok u způsobů chovu uvedených v čl. 10 odst. 1 písmenu d) a e).
4. Každý členský stát poskytne nejpozději do 1. července 1991 ostatním členským státům a Komisi seznam schválených jatek zaregistrovaných podle odstavce 1; v seznamu uvede jméno a adresu, jakož i číslo přidělené každým z nich. O všech změnách tohoto seznamu musí být na počátku každého čtvrtletí kalendářního roku informovány ostatní členské státy i Komise.
Článek 12
V případě kontroly vyznačování způsobu chovu podle čl. 5 odst. 6 druhý pododstavec nařízení (EHS) č. 1906/90 musí subjekty pověřené členskými státy splňovat požadavky stanovené v evropské normě č. EN/45011 a současně je musí schválit a kontrolovat příslušné orgány jednotlivých členských států.
Článek 13
Drůbeží maso dovážené ze třetích zemí může být označeno jedním nebo více nepovinnými údaji uvedenými v článku 9 nebo 10, pokud je přiloženo osvědčení vystavené příslušným orgánem země původu jako doklad, že dotčené produkty splňují požadavky příslušných ustanovení tohoto nařízení.
Na žádost třetí země vypracuje Komise seznam těchto orgánů.
Článek 14
Názvy produktů a jiné výrazy, které upravuje toto nařízení, musí být uvedeny minimálně v jazyce nebo jazycích členského státu, v němž se uskutečňuje maloobchodní prodej nebo v němž je produkt jinak využíván.
Článek 15
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 20. června 1991. Použije se ode dne 1. července 1991. Až do 31. prosince 1991 však mohou hospodářské subjekty balit produkty upravené tímto nařízením do obalového materiálu s označením stanoveným v předpisech Společenství nebo vnitrostátních předpisech použitelných před vstupem tohoto nařízení v platnost. Uvedené produkty mohou být uváděny na trh až do 31. prosince 1992.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 5. června 1991.
RÈGLEMENT (CEE) No 1538/91 DE LA COMMISSION du 5 juin 1991 portant modalités d'application du règlement (CEE) no 1906/90 du Conseil établissant des normes de commercialisation pour les volailles
LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté économique européenne,
vu le règlement (CEE) no 1906/90 du Conseil, du 26 juin 1990, établissant des normes de commercialisation pour les volailles (1), et notamment son article 9,
considérant que le règlement (CEE) no 1906/90 a établi des normes de commercialisation des volailles dont l'application exige l'adoption de dispositions concernant, en particulier, la liste des carcasses, parties de carcasses et abats de volaille auxquels ledit règlement est applicable, la classification en fonction de la conformation, de l'aspect et du poids, les types de présentation, l'indication de la dénomination sous laquelle les produits en question doivent être commercialisés, la mention facultative de la méthode de réfrigération et du mode d'élevage, les conditions de stockage et de transport de certaines sortes de viandes de volaille et des contrôles réguliers devant assurer l'application uniforme desdites dispositions dans la Communauté;
considérant que la commercialisation des différentes classes de volailles établies en fonction de leur conformation et de leur aspect requiert l'établissement de définitions relatives aux espèces, à l'âge et à la présentation des carcasses, ainsi qu'à la conformation anatomique et au contenu des morceaux de carcasses; que la valeur élevée du produit dénommé « foie gras » et le risque de pratiques frauduleuses créé par celle-ci imposent la définition de normes de commercialisation minimales précises;
considérant qu'il n'est pas nécessaire d'appliquer ces normes à certains produits et à certaines présentations dont l'importance est purement locale ou autrement limitée; que, néanmoins, les dénominations sous lesquelles lesdits produits sont commercialisés ne doivent pas être de nature à induire le consommateur en erreur par confusion avec des produits soumis auxdites normes; que celles-ci doivent, par ailleurs, s'appliquer aussi aux termes descriptifs supplémentaires utilisés pour qualifier les dénominations de ces produits;
considérant que la température de stockage et de manutention revêt une importance primordiale pour le maintien de normes de qualité sévères; qu'il y a donc lieu d'établir un seuil de température pour la conservation des volailles réfrigérées;
considérant que les dispositions du présent règlement, et notamment celles relatives à sa surveillance et à son respect doivent être appliquées uniformément sur tout le territoire de la Communauté; que les modalités adoptées à ces fins doivent aussi être uniformes; qu'il y a lieu, par conséquent, d'établir des règles communes en matière de procédures d'échantillonnage et de tolérance;
considérant que, tant pour offrir au consommateur une information adéquate, claire et objective concernant les produits mis en vente que pour assurer la libre circulation de ces derniers dans la Communauté, il convient d'assurer que les normes de commercialisation des volailles tiennent compte autant que possible des dispositions de la directive 76/211/CEE du Conseil, du 20 janvier 1976, concernant le rapprochement des législations des États membres relatives au préconditionnement en masse ou en volume de certains produits en préemballages (1), modifiée par la directive 78/891/CEE (2);
considérant qu'au nombre des mentions facultatives de l'étiquette figurent celles de la méthode de réfrigération et du mode d'élevage; que la mention de ce dernier, à l'effet de la protection du consommateur, doit être subordonnée au respect de critères précis concernant les conditions d'élevage et de seuils quantitatifs pour l'indication de paramètres tels que l'âge des animaux à l'abattage ou la durée de la période d'engraissement et la ration de certains ingrédients alimentaires;
considérant qu'il est souhaitable que la Commission exerce un contrôle permanent de la compatibilité de toute mesure nationale adoptée en application des présentes dispositions avec le droit communautaire, y compris les normes de commercialisation; qu'il y a lieu, en particulier, de prévoir l'enregistrement et l'inspection périodique des entreprises autorisées à utiliser des termes se référant à certains modes d'élevage; que lesdites entreprises devraient, en conséquence, avoir l'obligation de conserver des archives détaillées à cet effet;
considérant que les autorités compétentes des États membres concernés pourraient déléguer la responsabilité de cette inspection, eu égard à sa nature spécifique, à des entités indépendantes dûment qualifiées et agréées, sans préjudice de la supervision et des précautions appropriées;
considérant que les opérateurs des pays tiers pourraient souhaiter faire usage des mentions facultatives concernant les méthodes de réfrigération et les modes d'élevage; qu'il y a lieu d'arrêter les dispositions nécessaires à cet effet, sous réserve de certification par l'autorité compétente du pays tiers concerné, figurant sur une liste établie par la Commission;
considérant que les mesures prévues dans le présent règlement sont conformes à l'avis du comité de gestion des viandes de volaille et des oeufs,
A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier
Les produits visés à l'article 1er paragraphe 2 du règlement (CEE) no 1906/90 sont définis comme suit.
1) Carcasses de volailles
a) COQ ET POULES (Gallus domesticus)
- poulets (de chair): sujets dont la pointe du sternum est flexible (non ossifiée),
- coqs, poules (à bouillir): sujets dont la pointe du sternum est rigide (ossifiée),
- chapons: poulets mâles castrés chirurgicalement avant d'avoir atteint la maturité sexuelle,
- poussins, coquelets: poulets de moins de 750 grammes de poids carcasse (exprimé sans les abats, ni la tête ni les pattes);
b) DINDES (Meleagris gallopavo dom.)
- (jeunes) dindes, dindonneaux: sujets dont la pointe du sternum est flexible (non ossifiée),
- dindes (à bouillir): sujets dont la pointe du sternum est rigide (ossifiée);
c) CANARDS (Anas platyrhynchos dom., cairina muschata)
- (jeunes) canards ou canetons, (jeunes) canards de Barberie: sujets dont la pointe du sternum est flexible (non ossifiée),
- canards (à bouillir), canards de Barbarie: sujets dont la pointe du sternum est rigide (ossifiée);
d) OIES (Anser anser dom.)
- (jeunes) oies ou oisons: sujets dont la pointe du sternum est flexible (ossifiée). La couche de graisse qui entoure la carcasse est mince ou modérée; la graisse de la jeune oie peut avoir une couleur caractéristique d'un régime alimentaire spécial,
- oies: sujets dont la pointe du sternum est rigide (ossifiée); une couche de graisse allant de modérée à épaisse enveloppe toute la carcasse;
e) PINTADES (Numida meleagris domesticus)
- (jeunes pintades: sujets dont la pointe du sternum est flexible (non ossifiée),
- pintades: sujets dont la pointe du sternum est rigide (ossifiée).
Aux fins du présent règlement les variantes des termes ci-avant concernant le sexe sont considérées comme équivalant auxdits termes.
2) Découpes de volailles
a) demi ou moitié: moitié d'une carcasse résultant d'une découpe longitudinale dans le plan formé par le bréchet et l'échine;
b) quart: moitié divisée par une découpe transversale permettant d'obtenir le quart postérieur et le quart antérieur;
c) quarts postérieurs non séparés: les deux quarts postérieurs réunis par une portion du dos, avec ou sans le croupion;
d) poitrine, blanc ou filet sur os: le bréchet et les côtes, en totalité ou non, réparties de chaque côté avec la masse musculaire les enveloppant. La poitrine peut être présentée en entier ou divisée en deux;
e) cuisse: le fémur, le tibia et le péroné avec la masse musculaire les enveloppant. Les deux découpes doivent être pratiquées aux articulations;
f) cuisse de poulet avec une portion du dos attachée, le poids de cette dernière ne pouvant excéder 25 % du poids du morceau;
g) haut de cuisse: le fémur avec la masse musculaire l'enveloppant. Les deux découpes doivent être pratiquées aux articulations;
h) pilon: le tibia et le péroné avec la masse musculaire les enveloppant. Les deux découpes doivent être pratiquées aux articulations;
i) aile: l'humérus, le radius et le cubitus, avec la masse musculaire les enveloppant. La pointe, y compris les os du carpe peut avoir été enlevée ou non. Dans le cas des ailes de dindes, l'humérus, le radius ou le cubitus peuvent être présentés séparément, avec la masse musculaire les enveloppant. Les découpes doivent être pratiquées aux articulations;
j) ailes non séparées: les deux ailes réunies par une portion du dos, le poids de cette dernière ne pouvant excéder 45 % de celui du morceau;
k) filet de poitrine, blanc, filet, noix: la poitrine entière ou coupée en deux, désossée, c'est-à-dire sans le bréchet ni les côtes. S'il s'agit de poitrines de dinde, le filet peut comprendre seulement le muscle pectoral profond;
l) filet de poitrine avec clavicule: le filet de poitrine sans peau avec la clavicule et la pointe cartilagineuse du sternum seulement, le poids de la clavicule et du cartilage ne pouvant dépasser 3 % du poids de la découpe.
Jusqu'au 31 décembre 1991, dans le cas des produits énumérés aux points e), g) et h), les découpes peuvent être pratiquées près des articulations.
Les produits énumérés aux points d) à k) peuvent être présentés avec ou sans la peau. L'absence de la peau dans le cas des produits visés aux points d) à j) ou la présence de la peau dans le cas du produit visé au point k) doit être mentionnée dans l'étiquetage au sens de l'article 1er paragraphe 3 point a) de la directive 79/112/CEE du Conseil (1)
3) Foie gras
Les foies d'oies ou de canards des espèces cairina muschata ou c.m. x Anas platyrynchos gavés de façon à produire l'hypertrophie cellulaire graisseuse du foie.
Les sujets sur lesquels de tels foies ont été prélevés doivent avoir été complètement saignés. Les foies doivent présenter une couleur uniforme.
Les foies doivent présenter le poids ci-après:
- les foies de canard doivent avoir un poids net d'au moins 250 grammes;
- les foies d'oie doivent avoir un poids net d'au moins 400 grammes. Article 2
1. Pour être commercialisées conformément aux dispositions du présent règlement, les carcasses de volaille doivent être présentées à la vente sous l'une des formes suivantes:
- partiellement éviscérées (« effilées » « roped »),
- éviscérées, avec abats,
- éviscérées, sans abats.
2. Les carcasses partiellement éviscérées sont des carcasses qui n'ont pas subi l'ablation du coeur, du foie, des poumons, du gésier, du jabot ni des reins.
3. Pour toutes les présentations de carcasses lorsque l'animal n'a pas été étêté, la trachée et l'oesophage peuvent subsister dans la carcasse.
4. Les abats comprennent uniquement les organes suivants.
Le coeur, le cou, le gésier et le foie ainsi que toutes les autres parties jugées comestibles par le marché sur lequel le produit est destiné à la consommation finale. Le foie doit être dépourvu de la vésicule biliaire, le gésier dépourvu de revêtement corné et le contenu du gésier doit avoir été enlevé. Le coeur peut être dépourvu ou non de membrane péricardique. Dans le cas où le cou reste attenant à la carcasse, il n'est pas considéré comme un abat.
Lorsque l'un de ces quatre organes ne fait habituellement pas partie de la carcasse mise en vente, son absence doit être signalée sur l'étiquette. Article 3
1. Les noms sous lesquels les produits visés par le présent règlement sont vendus, au sens de l'article 3 paragraphe 1 point 1) de la directive 79/112/CEE, sont ceux énumérés à l'article 1er et les termes correspondants dans les autres langues de la Communauté énumérés à l'annexe I qualifiés:
- dans le cas des carcasses entières, en se référant à l'un des modes de présentation prévus à l'article 2 paragraphe 1,
- dans le cas des découpes, en se référant à l'espèce.
2. Les dénominations figurant à l'article 1er points 1) et 2) peuvent être complétées par d'autres termes, à conditions que ceux-ci n'induisent pas le consommateur gravement en erreur et, en particulier, ne prêtent pas à confusion avec d'autres produits énumérés à l'article 1er points 1) et 2) ou avec les mentions prévues à l'article 10. Article 4
Les produits autres que ceux définis à l'article 1er ne peuvent être commercialisés dans la Communauté que sous des dénominations qui n'induisent pas le consommateur gravement en erreur en prêtant à confusion avec ceux visés à l'article 1er ou avec les mentions prévues à l'article 10. Article 5
Les dispositions additionnelles suivantes s'appliquent à la viande de volaille congelée telle qu'elle est définie à l'article 2 paragraphe 6 du règlement (CEE) no 1906/90.
La température de la viande de volaille congelée visée par le présent règlement doit être stable et maintenue, en tout point du produit, à une température maximale de -12 °C, avec quelques fluctuations vers le haut d'une ampleur de 3 °C au maximum. Ces tolérances dans la température du produit sont autorisées conformément aux bonnes pratiques de stockage et de distribution pendant la distribution locale et dans les meubles de vente au consommateur final. Article 6
1. Les carcasses et découpes de volaille régies par le présent règlement doivent, pour être admises dans la classe A ou la classe B, répondre aux conditions minimales suivantes, à savoir être:
- intactes, compte tenu de la présentation,
- propres, exemptes de toute matière étrangère, souillure ou sang,
- exemptes de toute odeur étrangère,
- exemptes de taches visibles de sang, les taches peu étendues et peu perceptibles sont tolérées,
- exemptes de fractures ouvertes,
- exemptes d'ecchymoses graves.
Dans le cas des volailles fraîches, il ne peut y avoir de traces d'une réfrigération antérieure.
2. Pour être admises dans la classe A, les carcasses et découpes de volaille doivent en outre remplir les conditions suivantes:
- avoir une bonne conformation. La chair doit être dodue; la poitrine bien développée, large, longue et charnue, les pattes doivent être charnues. Les poulets, les jeunes canards ou canetons, et les dindes doivent présenter une mince couche régulière de graisse sur la poitrine, le dos et les cuisses. Sur les coqs, les poules, les canards et les jeunes oies, une couche plus épaisse de graisse est tolérée. Sur les oies, une couche de graisse allant de modérée à épaisse doit envelopper toue la carcasse,
- quelques petites plumes, sicots (bouts de tuyaux) et poils (filoplumes) sont tolérés sur la poitrine, les pattes, le dos, les articulations des pattes et les ailerons. Dans le cas des coqs et poules à bouillir, des canards, des dindes et des oies, quelques plusmes sont également tolérées sur d'autres parties de la carcasse,
- les lésions, ecchymoses et décolorations sont tolérées, pour autant qu'elles soient en petit nombre, peu étendues et peu perceptibles et qu'elles n'affectent ni la poitrine ni les pattes. L'aileron peut manquer. Une certaine rougeur est tolérée sur les ailerons et les follicules.
- dans le cas des volailles congelées ou surgelées, il ne peut y avoir de traces de gelures (1), sauf si elles sont fortuites, peu étendues et peu perceptibles et n'affectent ni la poitrine ni les pattes. Article 7
1. Toute décision résultant du non-respect des articles 1er et 6 ne peut être prise que pour l'intégralité du lot contrôlé conformément aux dispositions du présent article.
2. Le lot doit être constitué de toutes les viandes de volaille du même type, de la même classe et de la même chaîne de production ou, provenant d'un même abattoir ou atelier de découpe situés au même endroit et devant être inspectés.
3. Un échantillon composé des quantités ci-après des différents produits définis à l'article 1er est prélevé de manière aléatoire sur chacun des lots qui doivent être inspectés dans les abattoirs, ateliers de découpe et entrepôts de gros et de détail ou, dans le cas d'importations en provenance de pays tiers, au moment du dédouanement.
Taille du lot Taille de l'échantillon Tolérance (unités non conformes) 100 500 30 5 501 3 200 50 7 3 200 80 10
4. Lors du contrôle d'un lot de viande de volaille de la classe A, la tolérance visée au paragraphe 3 est applicable dans les cas suivants:
a) découpes non pratiquées aux articulations lorsqu'il s'agit de cuisses ou de parties supérieures de cuisses, de pilons ou d'ailes;
b) présence d'au maximum 2 % de cartilage (extrémité souple du bréchet) lorsqu'il s'agit d'un filet de poitrine;
c) présence d'un dommage, d'une contusion ou d'une décoloration légère et peu apparente ou de traces de gelures sur la poitrine et sur les cuisses.
5. Lors du contrôle d'un lot de viande de volaille de la classe B, les tolérances indiquées pour les produits visés au paragraphe 4 points a) et b) sont doublées.
6. Lorsque le lot contrôlé n'est pas conforme, l'organe de supervision interdit sa commercialisation ou, si le lot provient d'un pays tiers, son importation, jusqu'à ce qu'il soit établi qu'il a été rendu conforme aux dispositions des articles 1er et 6. Article 8
1. La viande de volaille, congelée ou surgelée, préemballée au sens de l'article 2 de la directive 76/211/CEE, peut être classée par catégories de poids conformément à l'article 3 paragraphe 3 du règlement (CEE) no 1906/90.
Les préemballages peuvent être:
- des préemballages contenant une carcasse de volaille,
ou
- des préemballages contenant une ou plusieurs découpes de volaille d'un seul et même type et d'une seule et même espèce définis à l'article 1er.
2. Tous les préemballages doivent porter l'indication du poids de produit, appelé « poids nominal », qu'ils doivent contenir conformément aux dispositions des paragraphes 3 et 4.
3. Les préemballages de viande de volaille congelée ou surgelée peuvent être classés par catégories de poids nominal comme suit:
- carcasses 1 100 grammes: par classe de 50 grammes (1 100 - 1 050 - 1 000, etc.),
- carcasses 1 100 grammes: par classe de 100 grammes (1 100 - 1 200 - 1 300, etc.),
- découpes: 250 grammes - 500 grammes - 750 grammes - 1 000 grammes - 1 500 grammes - 2 000 grammes - 2 500 grammes - 3 000 grammes - 5 000 grammes.
4. Les préemballages visés au paragraphe 1 doivent être confectionnés de manière à répondre aux conditions suivantes:
- le contenu effectif ne doit pas être inférieur, en moyenne, au poids nominal,
- la proportion de préemballages présentant une erreur en moins supérieure à l'erreur maximale tolérée prévue aux paragraphes 9 et 10 doit être suffisamment faible pour permettre aux lots de préemballages de satisfaire aux contrôles définis au paragraphe 11,
- aucun préemballage présentant une erreur en moins supérieure à deux fois l'erreur maximale tolérée définie aux paragraphes 9 et 10 ne peut être commercialisé.
Aux fins de l'application du présent règlement, les définitions du poids nominal, du contenu effectif et de l'erreur en moins sont celles fixées à l'annexe I de la directive 76/211/CEE.
5. La responsabilité de l'emballeur ou de l'importateur de viande de volaille congelée ou surgelée ainsi que les contrôles à effectuer par les services compétents sont régis, mutatis mutandis, par les dispositions des points 4, 5 et 6 de l'annexe I de la directive 76/211/CEE.
6. Le contrôle des préemballages est effectué par échantillonnage et comprend deux parties:
- un contrôle portant sur le contenu effectif de chaque préemballage de l'échantillon,
- un contrôle portant sur la moyenne des contenus effectifs des préemballages de l'échantillon.
Un lot de préemballages est considéré comme acceptable si les résultats des deux contrôles satisfont aux critères d'acceptation définis aux paragraphes 11 et 12.
7. Un lot est constitué par l'ensemble des préemballages de même poids nominal, de même modèle et de même fabrication, confectionnés au même endroit et faisant l'objet du contrôle.
L'effectif du lot est limité aux quantités ci-après:
- lorsque le contrôle des préemballages se fait en fin de chaîne de remplissage, l'effectif du lot est égal à la production horaire maximale de la chaîne de remplissage, et cela sans limitation d'effectif,
- dans les autres cas, l'effectif du lot est limité à 10 000 préemballages.
8. Un échantillon se composant des nombres suivants de préemballages est prélevé au hasard dans chaque lot à contrôler.
Taille du lot Taille de l'échantillon 100 500 30 501 3 200 50 3 201 80
Pour les lots constitués de moins de 100 préemballages, le contrôle non destructif au sens de l'annexe II de la directive 76/211/CEE, lorsqu'il a lieu, se fait à 100 %.
9. Dans le cas des carcasses individuelles préemballées, les erreurs maximales tolérées en moins sont les suivantes.
(en grammes)
Poids nominal Erreur maximale tolérée en moins moins de 1 100 25 1 100 et plus 50
10. Dans le cas des découpes de volaille préemballées, les erreurs maximales tolérées en moins sont les suivantes.
Poids nominal (en grammes) Erreur maximale tolérée en moins (en grammes) (en %) 250 9 500 15 750 15 1 000 1,5 1 500 1,5 2 000 1,5 2 500 1,5 3 000 1,5 5 000 1,5
11. Pour le contrôle du contenu effectif de chaque préemballage de l'échantillon, le contenu minimal toléré est obtenu en déduisant du poids nominal du préemballage l'erreur maximale tolérée correspondant à ce poids.
Les préemballages de l'échantillon ayant un contenu effectif inférieur au contenu minimal toléré sont considérés comme défectueux.
Le lot de préemballages contrôlé est considéré comme acceptable si le nombre de défectueux trouvé dans l'échantillon est inférieur ou égal au critère d'acceptation, conformément au tableau ci-après; il est rejeté si le nombre de défectueux est égal ou supérieur au critère de rejet.
Taille de l'échantillon Nombre de défectueux Critère d'acceptation Critère de rejet 30 2 3 50 3 4 80 5 6
12. Pour le contrôle de la moyenne des contenus effectifs, un lot de préemballages est considéré comme acceptable si le contenu effectif moyen des préemballages constituant l'échantillon est supérieur au critère d'acceptation défini ci-après.
Taille de l'échantillon Critère d'acceptation pour le contenu effectif moyen 30 x ' Qn 0,503s 50 x ' Qn 0,379s 80 x ' Qn 0,295s x = contenu effectif moyen des préemballages. Qn = poids nominal du préemballage. s = écart type des contenus effectifs des préemballages du lot.
L'écart type est calculé comme indiqué au point 2.3.2.2 de l'annexe II de la directive 76/211/CEE.
13. Les dispositions prévues à l'article 4 paragraphe 4 de la directive 76/211/CEE s'appliquent. Article 9
L'indication de l'une des méthodes de refroidissement définies ci-après et les termes correspondants dans les autres langues de la Communauté énumérés à l'annexe II du présent règlement peuvent apparaître sur l'étiquetage au sens de l'article 1er paragraphe 3 point a) de la directive 79/112/CEE.
Refroidissement à l'air: refroidissement des carcasses de poulets à l'air froid.
Refroidissement par aspersion ventilée: refroidissement des carcasses de poulets à l'air froid, associé à une vaporisation, plus ou moins fine, d'eau.
Refroidissement par immersion: refroidissement des carcasses de volailles dans des bacs d'eau, ou de glace et d'eau, conformément au procédé de contre-courant défini à l'annexe I chapitre V point 28 bis et 28 ter de la directive 71/118/CEE (1). Article 10
1. Pour indiquer les modes d'élevage, à l'exception des modes d'élevage organiques ou biologiques, les expressions ci-après et les termes correspondants dans les autres langues de la Communauté énumérés à l'annexe III ne peuvent apparaître sur l'étiquetage au sens de l'article 1er paragraphe 3 point a) de la directive 79/112/CEE que si les conditions définies à l'annexe IV du présent règlement sont réunies:
a) « alimenté avec . . . % de . . . »;
b) « élevé à l'intérieur - système extensif »;
c) « sortant à l'extérieur »;
d) « fermier - élevé en plein air »;
e) « fermier - élevé en liberté ».
Ces termes peuvent être complétés par des indications concernant les caractéristiques particulières des modes respectifs d'élevage.
2. La mention de l'âge auquel les oiseaux sont abattus ou de la durée de la période d'engraissement n'est autorisée que s'il est fait usage de l'un des termes visés au paragraphe 1 et pour un âge non inférieur à celui indiqué à l'annexe IV, points b), c) ou d). Cependant, la présente disposition ne s'applique pas dans le cas de poussins.
3. Les présentes dispositions s'appliquent sans préjudice de mesures techniques nationales qui iraient au-delà des exigences minimales visées à l'annexe IV et ne s'appliqueraient qu'aux producteurs de l'État membre concerné, pour autant qu'elles soient compatibles avec le droit communautaire et conformes aux normes communes de commercialisation des oeufs.
4. Les mesures nationales visées au paragraphe 3 sont communiquées à la Commission.
5. À tout moment et sur demande de la Commission, l'État membre fournit toutes les informations nécessaires à l'appréciation de la compatibilité des mesures visées au présent article avec le droit communautaire et de leur conformité aux normes communes de commercialisation des oeufs. Article 11
1. Les abattoirs autorisés à utiliser les expressions définies à l'article 10 sont soumis à un agrément spécial. Ils doivent enregistrer séparément et par mode d'élevage:
- les noms et adresses des producteurs de ces volailles, qui doivent être inscrits après une inspection effectuée par l'autorité compétente de l'État membre,
- à la demande de ladite autorité, le nombre d'oiseaux détenus par chaque producteur pour chaque bande.
2. Les producteurs susmentionnés sont ensuite inspectés régulièrement. Ils doivent tenir à jour un registre du nombre d'oiseaux par mode d'élevage, en indiquant également le nombre d'oiseaux vendus ainsi que le nom des acheteurs.
3. Des inspections régulières, en ce qui concerne l'application des articles 10 et 11 sont effectuées:
- en élevage: au moins une fois par bande,
- chez le fournisseur d'aliments: une analyse au moins par an par type de formule d'aliment utilisé et, en tout état de cause, une fois par an,
- à l'abattoir: au moins quatre fois par an,
- chez l'accouveur: au moins une fois par an pour les modes d'élevages visés à l'article 10 paragraphe 1 points d) et e).
4. Chaque État membre fournit aux autres États membres et à la Commission avant le 1er juillet 1991 une liste des abattoirs agréés enregistrés conformément au paragraphe 1, en indiquant leur nom et leur adresse ainsi que le numéro attribué à chacun d'eux. Toute modification apportée à cette liste doit être communiquée au début de chaque trimestre de l'année civile aux autres États membres et à la Commission. Article 12
En cas de contrôle de l'indication du mode d'élevage utilisé, visé à la dernière phrase de l'article 5 paragraphe 6 deuxième alinéa du règlement (CEE) no 1906/90, les organismes désignés par les États membres doivent répondre aux critères définis par la norme européenne no EN/45011, du 26 juin 1989, et en tant que tels, être agréés et supervisés par l'autorité compétente de l'État membre concerné. Article 13
La viande de volaille importée de pays tiers peut porter une ou plusieurs des indications facultatives prévues aux articles 9 et 10, si l'envoi est accompagné d'un certificat délivré par les autorités compétentes du pays d'origine, attestant que les produits en cause sont conformes aux dispositions du présent règlement qui leur sont applicables.
Sur demande adressée par un pays tiers à la Commission, celle-ci établit une liste desdites autorités. Article 14
Les dénominations des produits et autres termes prévus dans le présent règlement doivent être indiquées au moins dans la ou dans les langues de l'État membre dans lequel les produits sont vendus au détail ou utilisés. Article 15
Le présent règlement entre en vigueur le 20 juin 1991.
Il est applicable à partir du 1er juillet 1991.
Néanmoins, jusqu'au 31 décembre 1991, les opérateurs sont autorisés à utiliser pour les produits visés par le présent règlement des emballages revêtus des indications prévues par la législation communautaire ou nationale applicable avant l'entrée en vigueur de ce règlement. Dans ce cas, ces produits peuvent être commercialisés jusqu'au 31 décembre 1992. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 5 juin 1991.