Směrnice Rady
ze dne 24. července 1979,
kterou se mění směrnice 66/401/EHS, 66/402/EHS, 70/458/EHS a 70/457/EHS o uvádění osiva pícnin, osiva obilovin a osiva zeleniny na trh a o Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin
(79/692/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že z níže uvedených důvodů by některé směrnice o uvádění osiv a sadby na trh měly být změněny;
vzhledem k tomu, že u osiva pícnin by některé požadavky týkající se zkoušek osiva měly být zmírněny pro ty oblasti Společenství, ve kterých velmi příznivé ekologické podmínky zajišťují dodržování příslušných norem Společenství;
vzhledem k tomu, že u osiva žita používaného jako pícnina by mělo být povoleno dočasné zmírnění norem Společenství platných pro osivo žita, aby byly překonány přechodné obtíže, které existují v některých oblastech Společenství u těchto produktů;
vzhledem k tomu, že u osiva obilovin nedávno vyzkoušené metody, jak snížit účinky napadení některými škodlivými organismy, prokázaly oprávněnost přijetí směsí osiv různých odrůd obilovin, pokud budou přijata opatření zaručující, že nedojde ke zhoršení kvality osiva nebo konečného produktu;
vzhledem k tomu, že je s cílem zlepšit fungování systémů Společného katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin vhodné přizpůsobit mezinárodně stanoveným pravidlům některá ustanovení týkající se povolování odrůd na vnitrostátní úrovni, názvů odrůd a výměny informací mezi členskými státy a alespoň u některých druhů zpřísnit pravidla, pokud se týkají odrůdy, pro volné uvádění na trh osiv patřících k odrůdám povoleným v jednotlivých členských státech;
vzhledem k tomu, že předpisy o uvádění osiva zeleniny na trh a předpisy o Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin stanoví, že od 1. července 1977 již nelze na úrovni členských států určovat rovnocennost opatření přijatých ve třetích zemích, pokud jde o odrůdy; že některá rozhodnutí o rovnocennosti přijatá na úrovni Společenství vstoupila v platnost teprve k 1. červenci 1978; že by proto měla být lhůta stanovená pro určení rovnocennosti na vnitrostátní úrovni prodloužena o jeden rok, aby bylo přihlédnuto k tradičním obchodním vztahům, které byly udržovány po 1. červenci 1977 před rozhodnutím Společenství,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
V článku 2 směrnice Rady 66/401/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva pícnin na trh [4], naposledy pozměněné směrnicí 79/641/EHS [5], se vkládá nový odstavec, který zní:
"1c. Členské státy mohou být postupem podle článku 21 zmocněny neuplatňovat na produkci určitého třetího státu požadavek stanovený v příloze II části I bodě 2 oddíle B písm. l) pro jeden nebo více uvedených druhů, lze-li na základě ekologických podmínek a získaných zkušeností předpokládat, že splňuje normy stanovené v příloze II části I bodě 2 sloupci 13 tabulky."
Článek 2
Směrnice Rady 66/402/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva obilovin na trh [6], naposledy pozměněná směrnicí 79/641/EHS, se mění takto:
1. v článku 2 se vkládá nový odstavec, který zní:
"1c. Až do 30. června 1982 mohou být členské státy postupem podle článku 21 zmocněny povolit uvádění na trh osiva určitých odrůd žita, určených především k použití jako pícnina, jež nevyhovuje požadavkům stanoveným:
- v příloze II, pokud jde o klíčivost,
- a v příloze II bodě 2 části A sloupci 6 tabulky pro základní osivo.";
2. v článku 13 se vkládá nový odstavec, který zní:
"1. Členské státy mohou povolit uvádění osiva obilovin na trh ve směsích osiva různých odrůd, pokud vědecké nebo technické poznatky ukazují, že tyto směsi jsou zvláště účinné proti rozmnožování určitých škodlivých organismů, a pokud jsou jednotlivé složky směsi před smícháním v souladu s pravidly pro uvádění na trh, která se na ně vztahují.";
3. v článku 13 se dosavadní odstavec 1 označuje jako odstavec 2 a dosavadní odstavec 2 se označuje jako odstavec 3;
4. v příloze IV oddíle A písm. b) se doplňuje nový bod, který zní:
"8. "Uvádění na trh povoleno pouze v…" (daný členský stát)."
Článek 3
Směrnice Rady 70/457/EHS ze dne 29. září 1970 o Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin [7], naposledy pozměněná směrnicí 78/55/EHS [8], se mění takto:
1. v článku 5 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Odrůda je odlišná, bez ohledu na umělý nebo přirozený původ počáteční odchylky, z níž vznikla, pokud se v jednom nebo více významných znacích zřetelně liší od jiných odrůd známých ve Společenství.
Znaky odrůdy musí být možné přesně rozeznat a přesně popsat.
Odrůdou známou ve Společenství se rozumí jakákoli odrůda, která je v době řádného podání žádosti o povolení hodnocené odrůdy
- buď uvedena ve Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin nebo Společném katalogu odrůd druhů zeleniny,
- nebo není uvedena v žádném z těchto katalogů, avšak byla povolena, nebo je o její povolení žádáno, v dotyčném členském státě nebo v jiném členském státě, a to buď pro uznávání a pro uvádění na trh, anebo pro uznávání pro ostatní země,
ledaže by výše uvedené podmínky nebyly nadále plněny ve všech dotyčných členských státech před přijetím rozhodnutí o žádosti o povolení hodnocené odrůdy.";
2. v čl. 7 odst. 1 se doplňují nové věty, které znějí:
"Pro stanovení odlišnosti by měly pěstitelské zkoušky zahrnovat alespoň dostupné porovnatelné odrůdy, známé ve Společenství ve smyslu čl. 5 odst. 1. Pro účely článku 9 se zahrnou i další dostupné odrůdy.";
3. v článku 9 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. S ohledem na dostupné informace členské státy rovněž zajistí, že odrůda, kterou nelze zřetelně odlišit
- od odrůdy dříve povolené v dotyčném členském státě nebo v jiném členském státě, nebo
- od jiné odrůdy, která byla přezkoušena, pokud jde o odlišnost, stálost a uniformitu, podle pravidel této směrnice, bez toho, aby byla odrůdou známou ve Společenství ve smyslu čl. 5 odst. 1,
nese název této odrůdy. Toto ustanovení se nepoužije, pokud by tento název mohl být zavádějící nebo matoucí, pokud jde o odrůdu, nebo pokud podle právní úpravy názvů odrůd v daném členském státě brání jeho používání jiné skutečnosti, anebo pokud práva třetích osob brání volnému užívání tohoto názvu ve spojení s danou odrůdou.";
4. v článku 9 se dosavadní odstavec 3 označuje jako odstavec 4;
5. v článku 10 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. Každá žádost nebo stažení žádosti o povolení odrůdy, každý zápis do katalogu odrůd a každá změna tohoto zápisu musí být neprodleně oznámeny ostatním členským státům a Komisi.";
6. za článek 12 se vkládá nový článek, který zní:
"Článek 12a
1. Členské státy zajistí, aby byly vyjasněny veškeré pochybnosti vzniklé po povolení odrůdy, které se týkají posouzení její odlišnosti nebo názvu v době povolení.
2. Pokud se po povolení odrůdy ukáže, že podmínka odlišnosti ve smyslu článku 5 nebyla v době povolení splněna, nahradí se povolení jiným rozhodnutím nebo se zruší zrušení v souladu s touto směrnicí.
Tímto jiným rozhodnutím přestává být odrůda považována, s účinností od data svého původního povolení, za odrůdu známou ve Společenství ve smyslu čl. 5 odst. 1.
3. Pokud se po povolení odrůdy zjistí, že její název ve smyslu článku 9 nebyl v době povolení přijatelný, musí být název upraven tak, aby byl v souladu s touto směrnicí. Členské státy mohou povolit dočasné užívání předchozího názvu jako doplňkového názvu. Podmínky, za kterých může být předchozí název užíván jako doplňkový název, mohou být stanoveny postupem podle článku 23.";
7. v čl. 15 odst. 2 se doplňuje nová věta, která zní:
"Přihlíží se pouze k žádostem předloženým čtyři měsíce před koncem uvedené lhůty.";
8. v čl. 15 odst. 5 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"V případě Beta vulgaris L. a Solanum tuberosum L. se tato podmínka považuje za splněnou k 31. prosinci každého roku, pokud jde o odrůdy, pro které byla čtyři měsíce před tímto datem učiněna oznámení podle čl. 10 odst. 1 a 2, pokud členský stát neuvědomí Komisi nebo neučiní prohlášení ve Stálém výboru pro osivo a sadbu v tom smyslu, že nezamýšlí upustit od podání žádosti podle odstavce 2. Rada na návrh Komise rozhodne, zda se toto ustanovení použije i na jiné druhy.";
9. v čl. 21 odst. 2 se datum "30. června 1977" nahrazuje datem "30. června 1978".
Článek 4
V čl. 32 odst. 2 směrnice Rady 70/458/EHS ze dne 29. září 1970 o uvádění osiva zeleniny na trh [9], naposledy pozměněné směrnicí 79/641/EHS, se datum 30. června 1977 nahrazuje datem 30. června 1978.
Článek 5
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu:
- s články 1 a 2 k 1. lednu 1980,
- s čl. 3 odst. 9 a článkem 4 k 1. červenci 1977,
- s ostatními ustanoveními této směrnice k 1. červenci 1982.
Článek 6
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 24. července 1979.
DIRECTIVE DU CONSEIL du 24 juillet 1979 modifiant les directives 66/401/CEE, 66/402/CEE, 70/458/CEE et 70/457/CEE concernant la commercialisation des semences de plantes fourragères, des semences de céréales, des semences de légumes et le catalogue commun des variétés des espèces de plantes agricoles (79/692/CEE)
LE CONSEIL DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,
vu le traité instituant la Communauté économique européenne, et notamment ses articles 43 et 100,
vu la proposition de la Commission (1),
vu l'avis de l'Assemblée (2),
vu l'avis du Comité économique et social (3),
considérant qu'il convient, pour les motifs exposés ci-après, de modifier certaines des directives concernant la commercialisation des semences et plants;
considérant que, pour les semences de plantes fourragères, certaines conditions concernant l'analyse des semences devraient être assouplies pour les régions de la Communauté dont les conditions écologiques très favorables garantissent le respect des normes communautaires prévues à cet égard;
considérant que, pour les semences de seigle utilisé à des fins fourragères, il convient de permettre temporairement un assouplissement des normes communautaires applicables aux semences de seigle, afin de pouvoir surmonter des difficultés passagères existant dans certaines régions de la Communauté concernant ces produits;
considérant que, pour les semences de céréales, des méthodes récemment expérimentées en vue de diminuer les effets des attaques de certains organismes nuisibles sont susceptibles de justifier l'admission de mélanges de semences de différentes variétés de céréales, sous réserve que soient prises des précautions garantissant que la qualité des semences ou du produit final n'est pas affectée;
considérant que, en vue d'une amélioration du fonctionnement des systèmes du catalogue commun des variétés des espèces de plantes agricoles, il convient d'adapter à des règles établies au niveau international certaines dispositions relatives à l'admission des variétés au niveau national, à la dénomination des variétés et à l'information entre États membres, ainsi que de renforcer, pour certaines espèces au moins, les règles concernant la libre commercialisation, quant à la variété, des semences appartenant aux variétés admises dans les différents États membres;
considérant que les dispositions relatives à la commercialisation des semences de légumes ainsi que celles relatives au catalogue commun des variétés des espèces de plantes agricoles prévoient que, à dater du 1er juillet 1977, l'équivalence des mesures prises dans les (1)JO nº C 174 du 21.7.1978, p. 8. (2)JO nº C 239 du 9.10.1978, p. 54. (3)JO nº C 114 du 7.4.1979, p. 26.
pays tiers en ce qui concerne l'aspect variétal des semences ne peut plus être constatée au niveau national ; que certaines décisions d'équivalence prises au niveau communautaire n'ont pris effet que le 1er juillet 1978 ; qu'il convient dès lors de prolonger d'une année les échéances prévues pour la constatation d'équivalence au niveau national, en vue de couvrir les relations commerciales traditionnelles qui ont été maintenues au-delà du 1er juillet 1977 dans l'attente des constatations communautaires,
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
À l'article 2 de la directive 66/401/CEE du Conseil, du 14 juin 1966, concernant la commercialisation des semences de plantes fourragères (1), modifiée en dernier lieu par la directive 79/641/CEE (2), le paragraphe suivant est ajouté:
«1 quater. Selon la procédure prévue à l'article 21, les États membres peuvent être autorisés à ne pas appliquer, pour la production dans un État membre déterminé, la condition prévue à l'annexe II partie I point 2 alinéa B 1) pour une ou plusieurs des espèces concernées, dans la mesure où les conditions écologiques et les expériences acquises permettent de supposer le respect des normes fixées à l'annexe II partie I point 2 colonne 13 du tableau.»
Article 2
La directive 66/402/CEE du Conseil, du 14 juin 1966, concernant la commercialisation des semences de céréales (3), modifiée en dernier lieu par la directive 79/641/CEE, est modifiée comme suit: 1. À l'article 2, le paragraphe suivant est ajouté:
«1 quater. Selon la procédure prévue à l'article 21, les États membres peuvent être autorisés, jusqu'au 30 juin 1982, à admettre la commercialisation des semences de variétés déterminées de seigle destinées essentiellement à des fins fourragères, qui ne répondent pas aux conditions fixées: - à l'annexe II en ce qui concerne la faculté germinative
- et, pour ce qui concerne les semences de base, à l'annexe II point 2 tableau A colonne 6.»
2. À l'article 13, le paragraphe suivant est ajouté:
«1. Les États membres peuvent admettre que des semences d'une espèce de céréale soient commercialisées sous forme de mélanges déterminés de semences de différentes variétés dans la mesure où lesdits mélanges sont de nature, sur la base des connaissances scientifiques ou techniques, à être particulièrement efficaces contre la propagation de certains organismes nuisibles et pour autant que les composants du mélange répondent, avant mélange, aux règles de commercialisation qui leur sont applicables.»
3. À l'article 13, le paragraphe 1 devient le paragraphe 2 et le paragraphe 2 devient le paragraphe 3.
4. À l'annexe IV partie A sous b), le numéro suivant est ajouté:
«8. La mention "commercialisation admise exclusivement en ..." (État membre concerné).»
Article 3
La directive 70/457/CEE du Conseil, du 29 septembre 1970, concernant le catalogue commun des variétés des espèces de plantes agricoles (4), modifiée en dernier lieu par la directive 78/55/CEE (5), est modifiée comme suit: 1. L'article 5 paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Une variété est distincte si, quelle que soit l'origine, artificielle ou naturelle, de la variation initiale qui lui a donné naissance, elle se distingue nettement par un ou plusieurs caractères importants de toute autre variété connue dans la Communauté.
Les caractères doivent pouvoir être reconnus avec précision et décrits avec précision.
Une variété connue dans la Communauté est toute variété qui, au moment où la demande d'admission de la variété à juger, est dûment introduite: - soit, figure au catalogue commun des variétés des espèces de plantes agricoles ou au catalogue des variétés des espèces de légumes;
- soit, sans figurer à un desdits catalogues, est admise ou en demande d'admission dans l'État membre en cause ou dans un autre État membre, soit à la certification et à la commercialisation, soit à la certification pour d'autres pays,
à moins que les conditions précitées ne soient plus remplies dans tous les États membres concernés avant la décision sur la demande d'admission de la variété à juger.» (1)JO nº 125 du 11.7.1966, p. 2298/66. (2)JO nº L 183 du 19.7.1979, p. 13. (3)JO nº 125 du 11.7.1966, p. 2309/66. (4)JO nº L 225 du 12.10.1970, p. 1. (5)JO nº L 16 du 20.1.1978, p. 23.
2. À l'article 7 paragraphe 1, le texte suivant est ajouté:
«Pour établir la distinction, les examens en culture incluent au moins les variétés comparables disponibles, connues dans la Communauté au sens de l'article 5 paragraphe 1. Pour l'application de l'article 9, d'autres variétés comparables disponibles sont incluses.»
3. À l'article 9, le paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant:
«3. Les États membres, en tenant compte des informations disponibles, veillent en outre à ce qu'une variété qui ne se distingue pas nettement - d'une variété qui était admise auparavant dans l'État membre en cause ou dans un autre État membre ou
- d'une autre variété sur laquelle un jugement a été porté en ce qui concerne la distinction, la stabilité et l'homogénéité selon des règles correspondant à celles de la présente directive, sans pour autant être une variété connue dans la Communauté au sens de l'article 5 paragraphe 1,
porte la dénomination de cette variété. Cette disposition n'est pas applicable si cette dénomination est susceptible d'induire en erreur ou de prêter à confusion, en ce qui concerne la variété, ou si d'autres faits, en vertu de l'ensemble des dispositions de l'État membre concerné régissant les dénominations variétales, s'opposent à son utilisation, ou si un droit d'un tiers entrave la libre utilisation de cette dénomination en relation avec la variété.»
4. À l'article 9, le paragraphe 3 devient le paragraphe 4.
5. L'article 10 paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Toute demande ou retrait de demande d'admission d'une variété, toute inscription dans un catalogue de variétés ainsi que les diverses modifications de celui-ci sont immédiatement notifiés aux autres États membres et à la Commission.»
6. Après l'article 12, l'article suivant est ajouté:
«Article 12 bis
1. Les États membres veillent à ce que soient levés les doutes apparus après l'admission d'une variété en ce qui concerne l'appréciation de sa distinction ou de sa dénomination au moment de son admission.
2. Lorsqu'il s'est avéré, après l'admission d'une variété, que la condition de la distinction au sens de l'article 5 n'a pas été remplie lors de l'admission, l'admission est remplacée par une autre décision, le cas échéant l'annulation, conforme à la présente directive.
Par cette autre décision, la variété n'est plus considérée, avec effet au moment de son admission initiale, comme une variété connue dans la Communauté au sens de l'article 5 paragraphe 1.
3. Lorsqu'il s'est avéré, après l'admission d'une variété, que sa dénomination au sens de l'article 9 n'a pas été acceptable lors de l'admission, la dénomination est adaptée de telle manière qu'elle soit conforme à la présente directive. Les États membres peuvent permettre que la dénomination antérieure puisse être utilisée temporairement à titre supplémentaire. Les modalités selon lesquelles la dénomination antérieure peut être utilisée à titre supplémentaire peuvent être fixées selon la procédure prévue à l'article 23.»
7. À l'article 15 paragraphe 2, la phrase suivante est ajoutée:
«Sont uniquement prises en considération les demandes qui ont été présentées quatre mois avant le délai susvisé.»
8. À l'article 15 paragraphe 5, le texte suivant est ajouté:
«Pour les espèces Beta vulgaris L. et Solanum tuberosum L., cette condition est considérée comme remplie le 31 décembre de chaque année pour les variétés ayant fait l'objet, quatre mois avant cette date, des communications prévues à l'article 10 paragraphes 1 et 2, à moins qu'un État membre informe la Commission ou fait une déclaration au sein du comité permanent des semences et plants en indiquant qu'il n'a pas l'intention de renoncer à présenter une demande selon le paragraphe 2. Sur proposition de la Commission, le Conseil décide si ces dispositions seront rendues applicables également à d'autres espèces.»
9. À l'article 21 paragraphe 2, la date du 30 juin 1977 est remplacée par celle du 30 juin 1978.
Article 4
À l'article 32 paragraphe 2 de la directive 70/458/CEE du Conseil, du 29 septembre 1970, concernant la commercialisation des semences de légumes (1), modifiée en dernier lieu par la directive 79/641/CEE, la date du 30 juin 1977 est remplacée par celle du 30 juin 1978.
Article 5
Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer: (1)JO nº L 225 du 12.10.1970, p. 7. - aux articles 1er et 2 avec effet au 1er janvier 1980,
- à l'article 3 point 9 et à l'article 4 avec effet au 1er juillet 1977,
- aux autres dispositions de la présente directive, le 1er juillet 1982.
Article 6
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 24 juillet 1979.